Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3919, del 17-01-2001 (2001/149)

Informació pública de l'expedient de modificació puntual de planejament 03 de les normes subsidiàries de planejament vigents.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3919

Data del DOGV
:   17-01-2001

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - A) ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   2001/149


Organisme emissor
:   Ajuntament de Borriol

Tipus de document
:   Anunci

Informació pública de l'expedient de modificació puntual de planejament 03 de les normes subsidiàries de planejament vigents. [2001/Q149]
  
Adelino Santamaría Blasco, alcalde president de l'Ajuntament de Borriol, fa saber:
  
Que l'Ajuntament en Ple, en la sessió del dia 19 de desembre de 2000, ha acordat el que es diu tot seguit:
  
Sotmetre l'expedient sobre l'aprovació de la modificació puntual de planejament 03 de les normes subsidiàries de planejament municipal vigents a exposició pública, pel termini d'un mes, mitjançant la inserció d'anuncis en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, en un diari no oficial d'ampla difusió a la localitat, en el Boletín Oficial de la Provincia de Castellón i al tauler d'anuncis de l'ajuntament, per a la consulta pública per part dels afectats. Els articles esmentats queden redactats de la maneera que es diu a continuació:
  
Nucli urbà.
  
Article 71 (nucli vell)
  
Es podrà edificar a tota la zona ZU-1, tres plantes:
  
Planta baixa - pis primer - pis segon.
  
L'alçària total no serà superior als 10,00 metres.
  
Les alçàries a què es fa referència s'interpretaran amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) Edificis en què la línia de l'edificació coincideix amb l'alineació exterior:
  
a.1 Si la rasant del carrer presa en la línia de l'edificació és tal que la diferència de nivell entre els extrems de la façana a major i menor cota és igual o menor que 1,50 metres, la cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la façana.
  
a.2 Si pel contrari la diferència de nivell és superior a 1,50 metres, es dividirà la façana en els trams necessaris perquè siga aplicable la regla anterior, és a dir, de forma que la diferència entre les cotes extremes de cada tram siga igual o inferior a 1,50 metres, i s'aplicarà a cada un d'aquests trams la regla anterior, i es prendrà en conseqüència com a cotes de referència el punt mitjà en cada tram.
  
b) Als edificis la façana dels quals no s'ha de situar obligatòriament sobre l'alineació exterior, les cotes de referència per a l'amidament d'alçàries s'atendran a les determinacions següents:
  
b.1 La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b.2 En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'alçària màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 79 (ZU-2)
  
Es podrà edificar a tota la zona ZU-2, quatre plantes:
  
Planta baixa - planta primera - planta segona - planta tercera.
  
L'alçària total no serà superior als 12,50 metres.
  
Les alçàries a què es fa referència s'interpretaran amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) Edificis en què la línia de l'edificació coincideix amb l'alineació exterior:
  
a.1 Si la rasant del carrer presa en la línia de l'edificació és tal que la diferència de nivell entre els extrems de la façana a major i menor cota és igual o menor que 1,50 metres, la cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la façana.
  
a.2 Si pel contrari la diferència de nivell és superior a 1,50 metres, es dividirà la façana en els trams necessaris perquè siga aplicable la regla anterior, és a dir, de forma que la diferència entre les cotes extremes de cada tram siga igual o inferior a 1,50 metres, i s'aplicarà a cada un d'aquests trams la regla anterior, i es prendrà en conseqüència com a cotes de referència el punt mitjà a cada tram.
  
b) Als edificis la façana dels quals no s'ha de situar obligatòriament sobre l'alineació exterior, les cotes de referència per a l'amidament d'alçàries s'atendran a les determinacions següents:
  
b.1 La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b.2 En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 86 (ZU-3)
  
Es podrà edificar a tota la zona ZU-3, quatre plantes més àtic.
  
Aquestes es distribueixen en:
  
Planta baixa - planta primera - planta segona - planta tercera - planta àtic.
  
L'alçària total no serà superior a 15,00 metres.
  
Les alçàries a què es fa referència s'interpretaran amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) Edificis en què la línia de l'edificació coincideix amb l'alineació exterior:
  
a.1 Si la rasant del carrer presa en la línia de l'edificació és tal que la diferència de nivell entre els extrems de la façana a major i menor cota és igual o menor que 1,50 metres, la cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la façana.
  
a.2 Si pel contrari la diferència de nivell és superior a 1,50 metres, es dividirà la façana en els trams necessaris perquè siga aplicable la regla anterior, és a dir, de forma que la diferència entre les cotes extremes de cada tram siga igual o inferior a 1,50 metres, i s'aplicarà a cada un d'aquests trams la regla anterior, i es prendrà en conseqüència com a cotes de referència el punt mitjà a cada tram.
  
b) Als edificis la façana dels quals no s'ha de situar obligatòriament sobre l'alineació exterior, les cotes de referència per a l'amidament d'alçàries s'atendran a les determinacions següents:
  
b.1 La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b.2 En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 93 (ZU-4)
  
Es podrà edificar a tota la zona ZU-4, cinc plantes distribuïdes de la forma següent:
  
Planta baixa - planta primera - planta segona - planta tercera - planta quarta.
  
L'alçària total no serà superior a 15,00 metres.
  
Les alçàries a què es fa referència s'interpretaran amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) Edificis en què la línia de l'edificació coincideix amb l'alineació exterior:
  
a.1 Si la rasant del carrer presa en la línia de l'edificació és tal que la diferència de nivell entre els extrems de la façana a major i menor cota és igual o menor que 1,50 metres, la cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la façana.
  
a.2 Si pel contrari la diferència de nivell és superior a 1,50 metres, es dividirà la façana en els trams necessaris perquè siga aplicable la regla anterior, és a dir, de forma que la diferència entre les cotes extremes de cada tram siga igual o inferior a 1,50 metres, i s'aplicarà a cada un d'aquests trams la regla anterior, i es prendrà en conseqüència com a cotes de referència el punt mitjà a cada tram.
  
b) Als edificis la façana dels quals no s'ha de situar obligatòriament sobre l'alineació exterior, les cotes de referència per a l'amidament d'alçàries s'atendran a les determinacions següents:
  
b.1 La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b.2 En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 99 (ZU-5)
  
Es podran construir edificis aïllats de tres plantes, a tota la zona ZU-5, distribuïts:
  
Planta baixa - planta primera - planta segona.
  
L'alçària total no serà superior a 10,00 metres.
  
Les alçàries a què es fa referència se aplicaran amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) Edificis en què la línia de l'edificació coincideix amb l'alineació exterior:
  
a.1 Si la rasant del carrer presa en la línia de l'edificació és tal que la diferència de nivell entre els extrems de la façana a major i menor cota és igual o menor que 1,50 metres, la cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la façana.
  
a.2 Si pel contrari la diferència de nivell és superior a 1,50 metres, es dividirà la façana en els trams necessaris perquè siga aplicable la regla anterior, és a dir, de forma que la diferència entre les cotes extremes de cada tram siga igual o inferior a 1,50 metres, i s'aplicarà a cada un d'aquests trams la regla anterior, i es prendrà en conseqüència com a cotes de referència el punt mitjà a cada tram.
  
b) Als edificis la façana dels quals no s'ha de situar obligatòriament sobre l'alineació exterior, les cotes de referència per a l'amidament d'alçàries s'atendran a les determinacions següents:
  
b.1 La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b.2 En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Nuclis exteriors al nucli urbà (NECU)
  
NECU Mont Cristina.
  
Article 132. Normes generals
  
La llum lliure o útil de plantes serà com s'indica en l'article 33 de les normes generals.
  
L'alçària d'una planta es defineix en l'article 32 de les normes generals.
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre el solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els següents criteris d'aplicació:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar tinguera pendent es permetrà que en punts aquesta altura supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del plànol teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 146. Ús social públic; zona comercial i hotelera; parc públic
  
Z-2: serà de 7,00 metres.
  
ZCH: serà de 3,50 metres.
  
ZPP: no es permet cap edificació, tret de la necessària per a el manteniment de la zona verda.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 132).
  
Article 146. Ús social públic; zona comercial i hotelera; parc públic
  
Distàncies a limitacions:
  
ZD: serà d'igual o major a 1,50 metres.
  
ZE: no es regula.
  
Tanques:
  
ZD: seran opaques fins a 0,50 metres, la resta calat o vegetal fins a 1,50 metres, amidat tot a nivell del vial.
  
ZE: no es regula.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 132).
  
NECU. Timoneda.
  
Article 165. Normes generals
  
La llum lliure de plantes serà com s'indica en l'article 33 de les normes generals (títol primer).
  
L'alçària d'una planta es defineix en l'article 32 de les normes generals esmentades.
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa.
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre el solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar té un pendent superior al 30% es permetrà que en punts aquesta alçària supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del pla teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 173. Edificació privada; zona comercial i hotelera
  
Z-1: serà de 10,00 metres, amidada com indiquen les normes generals.
  
ZCH: serà de 10,00 metres, amidada com indiquen les normes generals.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 165).
  
Article 187. Zona infantil i esportiva
  
Serà de 7,00 metres.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits a les normes generals (article 165).
  
NECU. Benadresa.
  
Article 204. Normes generals
  
La llum lliure de plantes serà com s'indica en l'article 33 de les normes generals.
  
L'alçària d'una planta es defineix en l'article 32 de les normes generals.
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar té un pendent superior al 30% es permetrà que en punts, aquesta alçària supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del pla teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 212. Edificació privada
  
L'alçària màxima de l'edificació serà de 10,00 metres, amidada d'acord amb el que indiquen les normes generals (article 204).
  
Article 218. Parc públic; zona comercial i hotelera; esportiva; i equipament
  
ZPP: no es regula.
  
ZCH: l'alçària màxima permesa serà de 3,50 metres i el nombre màxim de plantes serà d'una.
  
Z-2: l'alçària màxima permesa serà de 3,50 metres i el nombre màxim de plantes serà d'una.
  
ZE: no es regula.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 204).
  
NECU. L'Abeller.
  
Article 235. Normes generals
  
La llum lliure de planta serà com s'indica en l'article 33 de les normes generals.
  
L'alçària d'una planta es defineix en l'article 32 de les normes generals.
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa.
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar té un pendent superior al 30% es permetrà que en punts, aquesta alçària supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del pla teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 241. Edificació privada
  
Serà de 10.00 metres, segons les normes generals.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 235).
  
Article 247. Ús social; parcs públics; zona esportiva pública; zona esportiva privada; zona d'equipament
  
Z-2: l'alçària màxima permesa serà de 3,50 metres, i el nombre màxim de plantes serà d'una.
  
ZPP: no es limita alçària.
  
ZD-1: l'alçària màxima permesa serà de 3,50 metres, i el nombre màxim de plantes serà d'una.
  
ZD-2: l'alçària màxima permesa serà de 3,50 metres, i el nombre màxim de plantes serà d'una.
  
ZE: no es limita alçària.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 235).
  
NECU. Masia Gaetà.
  
Article 261. Normes generals
  
L'alçària lliure de plantes serà com s'indica en l'article 33 de les normes generals (títol primer).
  
L'alçària d'una planta es defineix en l'article 32 de les normes generals (títol primer).
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar té un pendent superior al 30% es permetrà que en punts, aquesta alçària supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del pla teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 268. Edificació unifamiliar
  
Serà de 6,00 metres, amidada com indiquen les normes generals d'aquest annex.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 261).
  
Article 278. Edificació plurifamiliar
  
Serà de 7,00 metres.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 261).
  
Article 286. Parc urbanitzat
  
Serà de 3,50 metres amidada segons els criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 261).
  
La lliure podrà ser com a màxim de 3,20 metres.
  
Article 293. Parc infantil i esportiu
  
Serà de 3,50 metres, amidada segons els criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 261).
  
Article 300. Comercial
  
Serà de 6,00 metres.
  
L'aplicació de les alçàries habilitades s'ajustarà als criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 261).
  
NECU. Vall d'Umbrí.
  
Article 314. Normes generals
  
La llum lliure de plantes serà com s'indica en l'article 33 de les normes generals (títol primer).
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar té un pendent superior al 30% es permetrà que en punts, aquesta alçària supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del pla teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 322. Edificació privada
  
Serà de 10,00 metres, amidada segons els criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 314).
  
Article 329. Social pública; parc públic; equipament
  
Z-2: no es limita.
  
ZPP: no es regula.
  
ZE: no es limita.
  
NECU. La Coma.
  
Article 344. Normes generals
  
La llum lliure de plantes es comptabilitzarà com indica l'article 33 de les normes generals (títol primer).
  
L'alçària d'una planta es defineix en l'article 32 de les normes generals (títol primer).
  
L'alçària d'una edificació serà la distància entre un punt qualsevol del solar i la cara superior de la cornisa, considerades amb els criteris d'aplicació següents:
  
a) La cota de referència s'establirà en el punt mitjà de la vorera a través de la qual s'accedeix a la parcel·la.
  
Si té dos o més accessos a dos o més carrers, es prendrà la mitjana aritmètica de les cotes de cada un dels punts mitjans de cada parament.
  
b) En els casos en què la configuració del terreny siga tal que obligue a desenvolupar escalonadament el volum autoritzat per a adaptar-se al pendent del terreny, els volums edificats que es construïsquen a cada tram, se subjectaran a l'altura màxima que corresponga a cada un dels escalons, i l'edificabilitat total no haurà de ser superior a la que resulte d'edificar en un terreny horitzontal.
  
c) Si el solar té un pendent superior al 30% es permetrà que en punts, aquesta alçària supere la mínima, sempre que el volum que estiga per damunt del pla teòric paral·lel al pendent del terreny i separat d'aquest l'alçària mínima, no siga superior al 15% del total de l'edificació.
  
d) No es comptabilitza el generat per la coberta o elements de ventilació.
  
En cap cas la cota del paviment de pis de la o les plantes baixes podrà establir-se amb una variació absoluta superior a 1,50 metres, amb relació a la cota natural del terreny.
  
Per tant, als terrenys de pendent acusada, la planta baixa haurà de fraccionar-se en el nombre convenient de parts per a complir amb la condició abans esmentada, i no es podrà sobrepassar l'alçària màxima autoritzada en cap secció longitudinal o transversal del propi edifici respecte de les respectives cotes de referència de les distintes plantes baixes existents.
  
Els criteris descrits seran aplicables igualment en el cas de parcel·les que recauen a dos viaris amb rasants a diferent cota.
  
Serà preceptiu acreditar mitjançant alçament topogràfic subscrit per tècnic competent, les condicions topogràfiques indicades que estableixen un règim complementari als criteris genèrics establits per les vigents normes subsidiàries.
  
L'alçària mínima que cal considerar donarà lloc a la consolidació d'una planta menys respecte a la regulada com a màxima.
  
Article 352. Residencial
  
Els edificis no sobrepassaran en alçària el pla paral·lel al pla del terreny, distant d'aquest a 10 metres, amidats verticalment.
  
Les escales, terrasses descobertes, terraplens, piscines, etcètera, no excediran l'alçària permesa en murs de mitgeres.
  
Per damunt d'aquest pla es permetran els excessos que es dicten en les normes generals d'aquest annex (article 344).
  
Article 362. Parc públic; zona esportiva pública
  
Una planta, que no sobrepasse els 4,00 metres.
  
Article 371. Cultural i docent
  
No s'estableix.
  
En cap cas superarà la definida per a la zona residencial (article 344).
  
Article 380. Civicocomercial.
  
No superarà el pla paral·lel situat a 10,00 metres del pla de rasant del terreny, amidat segons els criteris d'aplicació definits en les normes generals (article 344).