Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2171, del 24-12-1993 (1993/830128)

DECRET 243/1993, de 7 de desembre, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/1993/12/07/243/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2171

Data del DOGV
:   24-12-1993

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1993/830128


Data del document
:   07-12-1993

Organisme emissor
:   Conselleria d'Administració Pública

Tipus de document
:   Decret

Anàlisi jurídica

Decret 243/1993, de 7 de desembre, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana.  
El dia 2 de maig de 1992 entrà en vigor la Norma Bàsica de Protecció Civil, aprovada pel Reial Decret 407/1992, de 24 d'abril (Butlletí Oficial de l'Estat d'1 de maig de 1992).  
L'aprovació de la norma bàsica esmentada, prevista en l'article 8 de la Llei 2/1985, de 21 de gener, sobre Protecció Civil, ha suposat un fet d'especial relleu, ja que, d'una banda, l'esmentada norma defineix els àmbits en que s'han d'exercir les responsabilitats i les competències de les diferents administracions públiques en matèria de protecció civil i, d'altra, conté les directrius essencials per a l'elaboració dels plans territorials (entre els quals es troba el de la comunitat autònoma) i dels plans especials,, per sectors d'activitat, tipus d'emergència o activitats concretes.  
En aquest àmbit, el Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana materialitza el marc orgànico-funcional i els mecanismes que permeten la mobilització dels recursos humans i materials necessaris per a la protecció de persones i béns en el cas de risc col·lectiu greu, catàstrofe o calamitat pública, i també l'esquema de coordinació entre les distintes administracions públiques que han d'intervenir.  
Així mateix, el Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana, a partir de la seua configuració com a pla director, fixa el marc organitzatiu general en relació amb el corresponent àmbit territorial, de manera que permet integrar els plans territorials d'àmbit inferior, en definir els elements essencials i permanents del procés de planificació i establir les directrius per a la planificació local.  
Per tot això, havent estat informat per la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana amb data 23 de juny de 1993, a proposta del Conseller d'Administració Pública i amb la deliberació prèvia del Govern Valencià, en la reunió del dia 7 de desembre de 1993  
DECRETE  
Article únic  
1. S'aprova el Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana, que s'incorpora com a annex d'aquest decret.  
2. El Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana té el caràcter de pla director, de conformitat amb la previsió continguda en el punt 3.2 del Reial Decret 407/1992, de 24 d'abril, pel qual s'aprova la Norma Bàsica de Protecció Civil.  
DISPOSICIO ADDICIONAL  
El Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana s'haurà de trametre perquè siga homologat a la Comissió Nacional de Protecció Civil, de conformitat amb el que estableix l'article 10 de la Llei 2/85 de 21 de gener, de Protecció Civil.  
DISPOSICIONS FINALS  
Primera  
Es faculta el Conseller d'Administració Pública per a realitzar totes les actuacions i dictar totes les disposicions que siguen necessàries per al desplegament i l'aplicació d'aquest decret.  
Segona  
El Pla Territorial d'Emergència de la Comunitat Valenciana entrarà en vigor després que la Comissió Nacional de Protecció Civil l'homologue, segons el que estableix la Llei 2/1985, de 21 de gener, sobre Protecció Civil.  
València, 7 de desembre de 1993  
El President de la Generalitat Valenciana,  
JOAN LERMA I BLASCO  
El Conseller d'Administració Pública,  
LUIS BERENGUER FUSTER  
PLA TERRITORIAL D'EMERGENCIA DE LA COMUNITAT VALENCIANA  
SUMARI  
1. INTRODUCCIO: LA COMUNITAT VALENCIANA AFECTADA PER RISCOS NATURALS i ANTROPICS  
2. AMBIT DE COMPETENCIES  
2.1. AMBIT LEGAL  
2.2. RECURSOS QUE INTERVENEN  
2.3. ACTUACIO DE LA PROTECCIO CIVIL  
3. LES COMISSIONS DE PROTECCIO CIVIL  
3.1. LA COMISSIO NACIONAL DE PROTECCIO CIVIL  
3.2. LA COMISSIO DE PROTECCIO CIVIL DE LA COMU TAT VALENCIANA  
4. ELS PLANS D'EMERGENCIA ENFRONT DELS RISCOS CATASTROFICS  
4.1. CLASSIFICACIO  
4.2. LA PLANIFICACIO A LA COMUNITAT VALENCIANA  
4.2.1. Planificació provisional fins a l'aprovació de la Norma Bàsica  
4.2.2. Prioritats de planificació després de l'aprovació de la Norma Bàsica  
4.3. EL PLA TERRITORIAL DE LA COMUNITAT VALENCIANA  
4.4. EL PLA TERRITORIAL COM A PLA DIRECTOR  
4.5. ORGANIGRAMA DE PLANIFICACIO  
5. EL PLA TERRITORIAL D'EMERGENCIA DE LA COMUNITAT VALENCIANA  
5.1. DEFINICIO  
5.2. OBJECTIU I AMBIT  
5.3. PRESENTACIO  
5.4. PLANS SECTORIALS: ELABORACIO I AMBIT  
6. ESTRUCTURA I ORGANITZACIÓ DEL PLA TERRITORIAL  
6.1. ESTRUCTURA  
6.2. ORGANITZACIÓ JERARQUICA  
6.2.1. Ambit de competències  
6.2.2. Direcció del pla  
6.2.3. Centres de coordinació operativa integrada (CECOPI)  
6.2.4. Centres de coordinacio dels plans sectorials  
6.2.5. Centre de Coordinació Municipal (CECOPAL)  
6.2.6. Lloc de Comandament Avançat (LCA) - grups d'acció (GA)  
6.3. ORGANITZACIO FUNCIONAL  
6.3.1. Classificació d'emergències  
6.3.2. Funcionalitat dels centres de coordinació d'emergències, CCE-CECOPI  
6.3.3. Sistemes d'avisos a la població  
6.3.4. Centre de transmissions i Pla de Transmissions  
6.3.5. Sistemes informàtics  
7. OPERATIVITAT  
7.1. NOTIFICACIO  
7.2. ACTIVACIO  
7.3. ESQUEMES D'ACTIVACIO  
7.4. PROCEDIMENTS D'ACTUACIO  
8. RESCAT I SALVAMENT  
8.1. OBJECTIUS  
8.2. COORDINACIO I DIRECCIO  
9. REPOSICIO DE SERVEIS BASICS O ESSENCIALS I RETORN A LA NORMALITAT  
9.1. REPOSICIO DE SERVEIS BASICS O ESSENCIALS  
9.2. RETORN A LA NORMALITAT  
10. MESURES DE PROTECCIO  
10.1 MESURES DE PROTECCIO PER A LA POBLACIO  
10.1.1. Avisos a la població  
10.1.2. Mesures de protecció  
10.2. MESURES DE PROTECCIO PER ALS GRUPS D'ACCIO  
10.3. MESURES DE PROTECCIO DEL MEDI AMBIENT  
11. IMPLANTACIO I MANTENIMENT DE L'OPERATIVITAT DEL PLA TERRITORIAL  
11.1. IMPLANTACIO  
11.1.1. Verificació de la infrastructura del pla  
11.1.2. Formació del personal dels serveis integrants  
11.1.3. Informació ala població  
11.2. MANTENIMENT DE L'OPERATIVITAT  
11.2.1. Actualització - revisió  
11.2.2. Formació permanent  
ADDENDES:  
ADDENDA I. CATALEG DE RISCOS   
ADDENDA II. PLANS TERRITORIALS MUNICIPALS: CONTINGUT MINIM  
ADDENDA III. DIRECTRIUS PER A L'ELABORACIO DELS PLANS SECTORIALS:  
- Estructura (contingut mínim)  
- Missions fonamentals  
1. INTRODUCCIO: LA COMUNITAT VALENCIANA AFECTADA PER RISCOS NATURALS I ANTROPICS  
En el territori valencià es donen unes condicions físiques i humanes típiques de la conca mediterrània que afavoreixen la problemàtica dels riscos.  
L'estructura orogràfica composta per sistemes muntanyencs relativament elevats molt a prop de la mar i la conjunció d'aquests amb la plana litoral, de vegades per sota el nivell de la mar, determinen unes condicions molt especials. A tot això s'han d'afegir les variables meteorològiques, marcades per uns règims pluviomètrics concentrats en determinades estacions i d'intensitats horàries molt elevades.  
El poblament i les activitats humanes han determinat una ocupació del territori sense tenir en compte, en la majoria dels casos, aquesta adversitat de l'espai, cosa que agreuja uns problemes que hi ha quasi per se.  
La conjunció de les variables naturals i humanes ha comportat un augment del risc existent, cada vegada més patent conforme avança l'home en l'ocupació de l'espai, risc que s'ha disparat al llarg del segle XX, sobretot en les últimes dècades.  
El desenvolupament econòmic, tècnic i científic ha determinat una major i més indiscriminada ocupació del territori, introduint canvis fonamentals en els espais, les causes i les tipologies del risc.  
A pesar que les millors zones sòcio-econòmiques coincideixen amb les zones de risc més alt, tant pel que fa als riscos naturals com als provocats per l'home, no se n'ha tingut una consciència clara, tot al contrari, els anys de creixement econòmic, la confiança en la tecnologia i una certa-bondat climatològica, ens han dut a una pèrdua accelerada del concepte del risc en la memòria col·lectiva i, per tant, a no plantejar seriosament les mesures de previsió i prevenció enfront d'aquests problemes.  
Des d'un punt de vista històric s'ha passat d'un concepte de risc quasi exclusivament natural a l'antròpic. Però, què entenem per aquests conceptes i com ens afecten?  
Entenem per riscos naturals aquells que no són directament provocats per la presència o l'activitat de l'home, com ara els sismes o les inundacions; per contra, els antròpics són accidents o sinistres, fortuïts o provocats, derivats de les accions humanes, tant si es produeixen per l'activitat econòmica com per la de l'oci, com poden ser els incendis forestals o els accidents en el transport. En aquest últim grup, els riscos antròpics, cabria diferenciar els que tenen l'origen en el desenvolupament tècnic com ara el risc químic o el nuclear, que formen un grup molt específic que es pot denominar «riscos tecnològics».  
La llarga franja de terreny que és la Comunitat Valenciana, emmarcada entre l'altiplà i la Mediterrània, pateix des del riu Sènia fins al Segura tot tipus de riscos amb una distribució descompensada. De la mateixa manera estan descompensades la població i les activitats, que s'acumulen preferentment en la franja litoral. Per a mostrar algunes dades respecte d'això, direm que sobre els 23.300 km2 que ocupa el territori de la Com unitat Valenciana viuen més de 3,7 milions d'habitants, dels quals el 81% es localitzen en les comarques costaneres, que no arriben a representar el 40% del sól total. Aquesta concentració de població s'accentua més si tenim en compte el sistema urbà, que en conté el 90%; sols hi ha d'alguns nuclis d'importància en l'interior en el cas de la província d'Alacant.  
Si entrem de ple en el tema dels riscos, en són molts els exemples, però únicament nomenarem alguns casos i les dades més significatives.  
Quant als riscos naturals, el primer que ve a la memòria és el de les inundacions, tan recent i tan viu. No sols preocupen els problemes en les grans planures d'inundació, com el Xúquer i el Segura, on les pluges com les d'octubre de 1982 (superiors a 500 mm a la zona del Caroig) van fer que aquest riu portés cabals màxims de 12.000 m3/s, o els més de 1.000 m3/s transportats pel Segura a Oriola per l'abril de 1946, afectant, un gran nombre de persones i béns, també rius i barrancs o rambles de menor entitat, dels quals de vegades ningú del lloc no recorda que portaren aigua (alguns denominats significativament 'sec'), han creat problemes en els últims anys. Casos com el riu Sec de Castelló en les pluges d'octubre de 1962, quan també es va desbordar el pantà de Benadressa (Maria Cristina), la Rambla de la Viuda (amb cabals màxims de 1.500 m3/s), o més recentment els problemes de Gandia al novembre de 1987, amb pluges de 700 mm en 24 hores. No podem oblidar els espais costaners deprimits (les marjals), tan poblats aquests últims anys, com passa a Orpesa i Benicàssim, Castelló de la Plana, Cullera i Tavernes de la Valldigna, i també a Xàbia, cada vegada amb problemes més greus.  
D'altra banda, cal fer memòria del problema sísmic. La nostra proximitat a la zona de contacte entre la placa eurasiàtica i l'africana ens determina com a zona de risc. Tenim exemples no molt llunyans com el succeït el 21 de març de 1829 al Baix Segura, que va arribar a un gran de 10,5, i va demolir poblacions com Almoradí o Torrevieja, amb una mortalitat del 50% de la població. Hem de pensar en les construccions que s'han fet d'ençà i imaginar-nos el que podria passar avui a Santa Pola o a Benidorm, tant pel volum edificat com per l'alçària dels blocs d'habitatges i la gran densitat de població.  
Podríem parlar d'altres riscos naturals com ara els forts vents o el lliscament de vessants, que a pesar de ser menys significatius, també s'han de tenir en compte.  
Quant als riscos antròpics, també els patim amb bastant freqüència. Tots els anys els incendis forestals ens deixen perplexos. El 48% del territori de la Comunitat Valenciana es considera superfície forestal, i entre 1970 i 1985 se'n cremà el 35% (quasi 400.000 ha). Els anys més difícils d'aquest període són 1978 i 1979 amb 75.000 i 78.000 ha cremades, respectivament. La superfície cremada ha disminuït des d'aleshores, amb excepció de l'any 1985 que s'arribà a les 40.00ó ha, i s'ha rebaixat també, la quantitat de superfície cremada per incendi, encara que no el nombre d'aquests, gràcies a una major dotació, eficàcia i rapidesa de les forces d'intervenció.  
També veiem passar camions i trens amb mercaderies perilloses que creuen el territori de nord a sud i d'est a oest, ja que estem situats dins de la «Y» del transport que formen els principals itineraris d'aquestes mercaderies a l'Estat espanyol. Evidentment, no es tracta d'un capritx, sinó de respondre a un intercanvi de productes entre les zones industrials i d'aquestes cap als centres de consum, els vèrtex dels quals els firmen Andalusia occidental, Catalunya i el Pafs Base.  
Vies de comunicació com la A-7, la N-340 o la N-III, són eixos vertebrals a la Comunitat Valenciana que canalitzen els intercanvis entre les grans zones industrials de la península i els centres urbans de Castelló i València. En aquests dos municipis es concentren també les activitats de la indústria petroleoquímica i química en general, respectivament, que suposen un risc important.,  
Finalment, hem d'esmentar, encara que de forma breu, el risc nuclear representat bàsicament per la central situada a Cofrentes, que implica directament (en una àrea de 30 km) uns 15 municipis. No per ser el més estudiat ha deixat de ser el més viu en la memòria de la gent i el que més sensibilització social comporta en l'actualitat, potser per l'espectacularitat i la ressonància dels possibles accidents.  
El catàleg dels principals riscos que afecten la Comunitat Valenciana s'ha fet basant-se en una classificació segons l'origen, la classe, el tipus i el subtipus, i s'inclou en l'addenda I d'aquest pla.  
2. AMBIT DE COMPETENCIES  
2.1. AMBIT LEGAL  
La Constitució, l'Estatut d'Autonomia i la Llei de Bases del Règim Local constitueixen, dins de l'àmbit legal de competències, els principals textos de referència de les diferents administracions en les actuacions correctores davant dels riscos catastròfics.  
Complementàriament, la Llei 2/1985, de 21 de gener, d'àmbit estatal, estableix a Espanya les competències de la protecció civil, identificada doctrinalment com a protecció física de les persones i dels béns en situació de greu risc, catàstrofe o calamitat pública.  
En la Llei 211985, de 21 de gener, i en el Reial Decret 1378/1915, d'1 d'agost, sobre mesures provisionals en els casos de risc greu, catàstrofe o calamitat pública, s'estableix la responsabilitat de totes i cadascuna de les administracions en l'organització de la protecció civil, en les competències, serveis i àmbit territorial que els corresponga, aplicant davant dels riscos, les mesures correctores de previsió, prevenció, planificació i actuació.  
El Tribunal Constitucional es va pronunciar sobre la distribució de competències en matèria de protecció civil en la sentència de 19 de juliol de 1990, en la qual reconeix la concurrència de competències entre les comunitats autònomes i l'Estat i marca uns límits en les competències de les comunitats autònomes derivats d'un possible «interès nacional o supraautonòmic».  
Després de la sentència del Tribunal Constitucional i d'acord amb el que estableix l'article 8 de la Llei 2/1985, de 21 de gener, fou aprovada la Norma Bàsica de Protecció Civil (Reial Decret 407/1992, de 24 d'abril), que conté les directrius essencials per a l'elaboració dels plans territorials i especials i defineix les competències de les diferents administracions quant a l'elaboració, aprovació i homologació. També s'hi defineixen les emergències en les quals està present l'interès nacional i la competència en la seua declaració.  
2.2. RECURSOS QUE INTERVENEN  
L'acord amb la Constitució i la Llei 2/1985, de 21 de gener, sobre protecció civil, els valors en joc en situacions d'emergència exigeixen la contribució dels recursos humans i materials de totes les administracions públiques, organitzacions, empreses i, fins i tot, de particulars.  
2.3. ACTUACIO DE LA PROTECCIO CIVIL  
La Norma Bàsica estableix que la protecció civil, pel que fa a servei públic, ha de realitzar una sèrie de funcions fonamentals:  
- Previsió: anàlisi dels supòsits de risc, les causes, la probabilitat que ocórreguen, zones afectades i danys previsibles.  
- Prevenció: estudi i implantació de les mesures correctores davant dels riscos, que tendesquen a eliminar-los o disminuir-los, o les seues conseqüències.  
- Planificació: elaboració de normes de mobilització i actuació coordinada dels serveis públics o privats de la col·lectivitat i de l'entorn, per tal de garantir la màxima eficàcia i promptitud en el control de la situació, reparació de danys i restabliment de la normalitat de la vida ciutadana. Implantació de la infrastructura informàtica i de comunicacions que ho possibiliten. Realització de simulacres.  
- Intervenció: diferents actuacions encaminades a protegir i socórrer la vida de les persones i els seus béns.  
- Rehabilitació: restabliment dels serveis públics indispensables per a tornar a la normalitat.  
3. LES COMISSIONS DE PROTECCIO CIVIL  
Amb la finalitat d'aconseguir una adequada coordinació entre els òrgans de les diferents administracions en matèria de protecció civil, per garantir una eficaç actuació dels poders públics enfront de situacions d'emergència, la Llei sobre Protecció Civil preveu la creació d'una Comissió Nacional de Protecció Civil i una comissió de protecció civil en cadascuna de les comunitats autònomes.  
3.1. LA COMISSIO NACIONAL DE PROTECCIO CIVIL  
D'acord amb el Reial Decret 888/1986, de 21 de març, modificat pel Reial Decret 648/1989, de 9 de juny, es creà la Comissió Nacional de Protecció Civil. En la Comissió Nacional estan integrats, a més dels distints representants de l'administració central de l'Estat, un representant de cadascuna de les comunitats autònomes.  
3.2. LA COMISSIO DE PROTECCIO CIVIL DE LA COMUNITAT VALENCIANA  
Basant-se en el Decret 84/1986, de 8 de juliol, del Govern Valencià, modificat pel Decret 19/1988, de 8 de febrer, es creà la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.  
La Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana es va constituir formalment el 12 de desembre de 1987.  
4. ELS PLANS D'EMERGENCIA DAVANT ELS RISCOS CATASTROFICS  
4.1 CLASSIFICACIO  
La Llei sobre Protecció Civil estableix que les actuacions en cas de catàstrofe o calamitat pública han de plantejar-se com conjunt d'activitats dutes a terme amb una ordenada i prèvia planificació.  
La llei divideix els plans en dos grans grups:  
- Plans territorials  
- Plans especials.  
Els plans territorials, segons l'àmbit, poden ser:  
- Municipals  
- Supramunicipals  
- Insulars  
- Provincials  
- De comunitat autònoma.  
Els plans especials s'elaboraran d'acord amb les prioritats que resulten de l'inventari de riscos en cada territori, per sectors d'activitat, tipus d'emergència o activitats concretes.  
La Norma Bàsica de Protecció Civil entén per pla de protecció civil la previsió de l'àmbit orgànic i funcional i dels mecanismes que permeten la mobilització dels recursos humans i materials necessaris per a la protecció de persones i béns.  
L'esmentada norma estableix el contingut mínim dels plans i els criteris generals de planificació per a aconseguir la coordinació necessària de les diferents administracions públiques. També defineix les competències d'elaboració, aprovació i homologació dels plans (capítol III, art. 8).  
Quant als plans territorials, la norma estableix les directrius per a l'elaboració i el contingut mínim necessari per a l'homologació (capítol II, art. 4).  
Enumera en l'article 6 una sèrie de riscos que han de ser objecte de l'elaboració de plans especials:  
- Emergències nuclears  
- Situacions bèl·liques  
- Inundacions  
- Sismes  
- Químics  
- Transport de mercaderies perilloses  
- Incendis forestals  
- Volcànics.  
En l'article 7 defineix que els plans especials hauran d'elaborarse d'acord amb els següents tipus:  
- Plans bàsics, de competència exclusivament estatal la planificació del quals s'exigeix sempre per interès nacional. Són els riscos derivats de situacions bèl·liques i emergències nuclears.  
- Plans especials per a la resta de riscos, que s'elaboraran d'acord amb les directrius bàsiques corresponents, proposades pel Ministre de l'Interior i aprovades pel Govern. Podran ser estatals o supraautonòmics i de comunitat autònoma.  
En la disposició final segona s'assenyala que el Govern, a proposta del Ministre de l'Interior, després de l'informe de la Comissió Nacional de Protecció Civil, podrà determinar quins altres riscos potencials poden ser objecte de regulació mitjançant els plans especials (a més dels ja esmentats en l'article 6).  
4.2 LA PLANIFICACIO A LA COMUNITAT VALENCIANA  
La publicació l'1 de maig de 1992 de la Norma Bàsica de Protecció Civil obliga a fer una distinció entre la planificació elaborada a la Comunitat Valenciana fins aqueix moment i la que legalment ha d'elaborar-se en un futur pròxim.  
4.2.1. Planificació provisional fins a l'aprovació de la Norma Bàsica  
En relació amb la planificació, la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana, en la reunió constitutiva de 1987, acordà les següents accions provisionals fins a l'aprovació de la Norma Bàsica:  
- L'elaboració del Pla Territorial de la Comunitat Valenciana que garantirà l'actuació coordinada de l'administració de l'Estat, autonòmica i de les diputacions provincials en situacions d'emergència.  
- L'elaboració de plans municipals enfront de riscos forestals i d'inundacions.  
El Pla Territorial va ser aprovat provisionalment per la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana el juny de 1990, amb la denominació de Pla General i des d'aquest moment entrà en vigor per afrontar situacions d'emergència en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana.  
En la línia de treball dels plans municipals, s'ha col·laborat amb els municipis en la redacció de plans bàsics municipals enfront dels riscos d'incendis forestals i inundacions. A hores d'ara, s'han elaborat la totalitat de plans per als municipis amb risc forestal i els d'alt risc d'inundació.  
D'acord amb la legislació vigent, també s'han elaborat els plans d'emergència exterior provisionals de les 17 indústries de la Comunitat Valenciana afectades pel Reial Decret 886/1988, de 15 de juliol. Aquests plans han estat revisats després d'aparèixer la Directriu Bàsica per a la seua elaboració al gener de 1991.  
Cal fer esment que l'administració central de l'Estat elaborà el 1987 plans d'àmbit provincial per a les tres províncies de la Comunitat Valenciana enfront dels riscos d'inundacions, sismes i transport de mercaderies perilloses, els quals hauran de ser reelaborats d'acord amb la distribució de competències que estableixen la Norma Bàsica i les directrius bàsiques de planificació corresponents. També s'ha elaborat el Pla d'emergència Nuclear de la Província de València (PENVA), per afrontar els accidents de la central nuclear de Cofrentes. L'esmentat pla s'aprovà per acord del Consell de Ministres en la reunió de 28 de desembre de 1990.  
4.2.2 Prioritats de planificació després de l'aprovació de la Norma Bàsica  
Després de l'aprovació de la Norma Bàsica, la planificació s'establirà d'acord amb les prioritats determinades per la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana i les que possibilite el contingut de l'esmentada Norma.  
La lògica aconsella emprendre l'elaboració del Pla Territorial de la Comunitat Valenciana i el foment dels plans territorials dels municipis. L'esmentada elaboració pot iniciar-se immediatament perquè no precisa l'existència de la directriu de planificació i la Norma Bàsica en defineix el contingut.  
A mesura que el Govern de la Nació aprove les directrius bàsiques, s'emprendrà l'elaboració del pla especial corresponent si el risc és significatiu en el territori de la Comunitat Valenciana.  
4.3. EL PLA TERRITORIAL DE LA COMUNITAT VALENCIANA  
El Pla Territorial que s'articula en aquest document és l'adaptació del Pla General provisional que hi ha a la Comunitat Valenciana per requeriment de la Nonna Bàsica de Protecció Civil.  
Les principals accions que s'han de realitzar per al control de l'emergència s'han afegit homogèniament a plans sectorials que s'inclouen en aquest pla.  
S'hi integraran els plans especials enfront dels riscos principals del territori a mesura que seran elaborats, després de l'aprovació de la corresponent directriu bàsica.  
També s'hi integraran aquells procediments d'actuació enfront dels riscos significatius de la Comunitat Valenciana que no necessiten per a la seua elaboració la corresponent directriu bàsica.  
4.4. EL PLA TERRITORIAL COM A PLA DIRECTOR  
El Pla Territorial constitueix l'eix fonamental per a la integració dels plans de protecció civil de diferent àmbit en un Conjunt plenament operatiu i susceptible d'una ràpida aplicació. S'hi estableixen els criteris generals de planificació per a aconseguir la coordinació necessària de les diferents administracions públiques i permetre la funció directiva de la comunitat autònoma i, si cal, la de l'administració central de l'Estat.  
La Norma Bàsica de Protecció Civil estableix en l'article 3.2 que el pla territorial de comunitat autònoma podrà tenir el caràcter de pla director i establir el març d'organització general, en relació amb el corresponent àmbit territorial.  
Aquest caràcter és assumit a la Comunitat Valenciana per aquest Pla Territorial d'emergència, que és el pla director de tots els plans territorials d'àmbit inferior.  
Els plans especials de comunitat i els procediments d'actuació que s'integren en el pla territorial seran també plans directors dels plans d'actuació municipal que s'elaboren per a riscos específics.  
A l'addenda II d'aquest pla territorial s'estableix el contingut mínim dels plans territorials dels municipis de la Comunitat Valenciana; està previst facilitar als ajuntaments un model de pla, que actualment està en elaboració.  
Aquests plans seran aprovats pel ple de l'ajuntament i homologats per la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.  
Cada pla especial o procediment d'actuació allistarà els municipis de la Comunitat Valenciana sotmesos a aquest risc i el contingut mínim dels plans d'actuació municipal corresponents.  
Aquests plans d'actuació municipal quedaran integrats en el Pla Territorial municipal.  
Quan s'aplique un pla d'àmbit inferior i la naturalesa del risc, l'abast de l'emergència o els serveis i recursos que s'han de mobilitzar excedesquen les competències d'una determinada administració, la direcció i la coordinació de les actuacions podrà passar a l'autoritat que exercesca aquestes funcions en aquest pla territorial. '  
4.5. ORGANIGRAMA DE PLANIFICACIO  
En el quadre adjunt s'exposa l'estructura de la planificació de la protecció civil a la Comunitat Valenciana per a riscos l'aplicació dels quals no siga sempre exigida per l'interès nacional.  
Veure imatge  
(\*) El Pla Territorial serà Pla Director dels Plans Territorials Municipals. Inclourà com a addenda el contingut mínim dels esmentats plans. Hi estaran integrats els plans especials de Comunitat i els procediments d'actuació.  
(\*\*) Seran plans directors dels « Plans d'actuació municipals «davant l'esmentat risc, i n'establiran el contingut mínim.  
(\*\*\*) Seran «Procediments d'actuació» aquells plans específics davant un risc en què no hi haja Directriu Bàsica per a l'elaboració i homologació. Els elaborarà la Comunitat Autònoma i entraran en vigor després de l'informe previ favorable de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.  
També tindran caràcter de pla director dels plans d'actuació municipals davant l'esmentat risc, i n'establiran el contingut mínim.  
(\*\*\*\*) Aquests « Plans d'actuació « estaran integrats en el Pla Territorial Municipal.  
5. EL PLA TERRITORIAL D'EMERGENCIA DE LA COMUNITAT VALENCIANA  
5.1. DEFINICIO  
El Pla Territorial d'Emergència (PTE) de la Comunitat Valenciana és un document de caràcter tècnic format pel conjunt de normes i procediments d'actuació que constitueixen el dispositiu de resposta de les administracions públiques davant de qualsevol situació d'emergència col·lectiva que es produesca en el territori de la Comunitat Autònoma Valenciana.  
5.2. OBJECTIU I AMBIT  
L'objectiu fonamental del PTE és obtenir la màxima protecció per a les persones, el medi ambient i els béns que puguen resultar afectats en qualsevol situació d'emergència.  
Per a aconseguir el compliment d'aquest objectiu fonamental, el PTE haurà d'assegurar:  
- L'establiment de sistemes que garantesquen una intervenció ràpida i eficaç dels serveis amb missions en emergència.  
- L'atenció i assistència als damnificats  
- El restabliment dels serveis públics essencials i la tomada a la normalitat de la vida ciutadana  
- Una completa i continua informació dels esdeveniments, tant- a la població com als mitjans de comunicació social.  
Quant a la prevenció dels diferents riscos, no hi ha cap dubte que la confecció dels mapes que afecten la Comunitat Valenciana, elaborats en els plans especials, i també els mapes de risc amb el nivell de precisió aconseguit en els plans municipals permetrà, utilitzant les dades obtingudes, influir en l'ordenació del territori mitjançant les normes subsidiàries i els plans d'ordenació municipals i en aquelles actuacions la competència de les quals posseesquen altres administracions.  
Així se satisfà el precepte establert en l'article 14 de la Llei sobre Protecció Civil en relació amb la prevenció de riscos.  
L'àmbit d'actuació del PTE és el territori de la Comunitat Autònoma Valenciana.  
El PTE s'activarà per afrontar totes aquelles emergències d'àmbit autonòmic que ho aconsellen, quan s'hagen superat els recursos dels municipis afectats.  
També s'activarà en totes les situacions d'emergència per a les quals no hi haja una planificació específica.  
En el cas que els recursos mobilitzables en els plans especials i en els procediments d'actuació queden desbordats per la gravetat de les conseqüències, el PTE arbitrarà els mecanismes que permeten la mobilització de ' recursos complementaris de forma coordinada i en funció del nivell d'actuació necessari.  
5.3. PRESENTACIO  
La Llei 2/1985, de 21 de gener, estableix en l'article 9. el contingut mínim al qual s'han d'adaptar els plans territorials i especials que cal elaborar, que tot seguit es transcriu textualment:  
a) El catàleg de recursos mobilitzables en casos d'emergència i l'inventari de riscos potencials que haurà d'incloure en qualsevol cas el contingut del Catàleg nacional a què fa referència l'article 5 en el respectiu àmbit territorial.  
b) Les directrius de funcionament dels distints serveis que hagen de dedicar-se a la protecció civil.  
c) Els criteris sobre la mobilització i coordinació de recursos, tant del sector públic com del sector privat.  
d) l'estructura operativa dels serveis que hagen d'intervenir en cada emergència, amb expressió del comandament únic de les operacions, tot això sense perjudici de les decisions que les autoritats competents adopten en cada circumstància.  
La Norma Bàsica de Protecció Civil estableix en l'article 4 les directrius per a l'elaboració dels plans territorials, per tal que siguen homologables i puguen integrar-se, si cal, en altres plans d'àmbit superior, des plegant tots els aspectes que els esmentats plans han de contenir.  
El Pla Territorial d'emergència que ací es presenta s'adapta al contingut mínim establert en la norma.  
Seguint el que estableix la Norma Bàsica, es despleguen els aspectes següents: àmbit legal i de competències; estructura i organització; operativitat; mesures de protecció; implantació, i manteniment de l'operativitat del pla.  
La resposta individualitzada a les necessitats que sorgeixen en una situació de catàstrofe i que afecten la normalitat de la vida ciutadana, es desenvolupa detalladament en els plans sectorials, que s'integren en aquest pla.  
Aquest pla territorial no conté literalment dos dels aspectes que la Norma Bàsica estableix que han d'estar-hi continguts: el director i d'emergència i el catàleg general de mitjans i recursos.  
S'ha considerat que aquests aspectes cal desenvolupar-los com a arxius informatitzats perquè els centres provincials de coordinació en puguen disposar. En els punts 6.3.4 i 6.3.5 d'aquest document se'n detalla l'estructura i la funcionalitat.  
5.4. ELS PLANS SECTORIALS. ELABORACIO I AMBIT  
Basant-se en l'estructuració de l'operativitat concreta del Pla Territorial en plans sectorials, el Ple de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana acordà quines administracions a la Comunitat Valenciana serien les responsables de l'elaboració i perfeccionament d'aquests.  
- Pla de Proveïment: diputacions provincials  
- Pla d'Alberg i Assistència: Institut Valencià de Serveis Socials, de la Conselleria de Treball i Afers Socials  
- Pla de Carreteres: Direcció General d'Obres Públiques, de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. Direccions Provincials de Trànsit. Ministeri d'Obres Públiques, Transports i Medi Ambient. Diputacions provincials  
- Pla Sanitari: Conselleria de Sanitat i Consum  
- Pla de Seguretat: Direcció General d'Interior, de la Conselleria d'Administració Pública. Delegació del Govern a la Comunitat Valenciana  
- Pla de Transport: Direcció General de Transports, de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
Els plans sectorials Sanitari, d'Allotjament i Assistència i de Transport, que seran desenvolupats per departaments de la Generalitat Valenciana, son d'àmbit autonòmic. La direcció dels plans és única per a la Comunitat Autònoma.  
De la mateixa manera, els plans sectorials de seguretat i Carreteres, encara que desenvolupats conjuntament per les administracions competents, són d'àmbit autonòmic. La direcció dels dos plans és única per a la comunitat autònoma.  
El Pla Sectorial de Proveïment, que serà desenvolupat per les respectives diputacions depenent de la localització geogràfica de l'emergència, és, per causes òbvies, d'àmbit provincial. La direcció del pla és també provincial.  
Els plans sectorials vigiran després de l'informe favorable previ de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.  
6. ESTRUCTURA I ORGANITZACIO DEL PLA TERRITORIAL  
6.1. ESTRUCTURA  
Aquest pla territorial s'estructura basant-se en l'existència de tres centres de coordinació d'emergències (un per cada província) dels quals el Centre de Coordinació de la província de València exercirà de Centre de Coordinació Operativa (CECOP) provincial, i autonòmic, és a dir, coordinador dels CECOP de les províncies d'Alacant i Castelló.  
La presència constant i permanent d'operadors i tècnics en els esmentats centres i l'equipament d'aquests, s'utilitzarà per a l'activació i la coordinació de les actuacions previstes en aquest pla.  
D'Acord amb el que estableix la Norma Bàsica, aquests centres es constituiran en centres de coordinació interadministrativa (CECOPI), per a les situacions en què així ho establesca aquest pla.  
6.2. ORGANITZACIO JERARQUICA  
Amb l'organització jeràrquica es pretén l'establiment d'una estructura de comandament o línies d'autoritat que asseguren el compliment dels objectius del PTE.  
6.2.1. Ambit de competències  
Segons el que estableix la Norma Bàsica, les comunitats autònomes elaboraran i aprovaran el corresponent pla territorial, que haurà de ser homologat per la Comissió Nacional de Protecció Civil. La direcció i la coordinació d'aquests l'exercirà la corresponent comunitat autònoma, excepte quan es declare l'interès nacional.  
Són emergències en què està present l'interès nacional:  
a) Aquelles que requeresquen per a la protecció de persones i béns l'aplicació de la Llei Orgànica 4/198 1, d'1 de juny, reguladora dels estats d'alarma, excepció i setge.  
b) Aquelles en què calga preveure la coordinació d'administracions diverses perquè afecten diverses comunitats autònomes i exigesquen una aportació de recursos a nivell supraautonòmic.  
c) Les que per les dimensions efectives o previsibles requeresquen una direcció nacional de les administracions públiques afectades.  
Així mateix, la norma estableix que en els riscos derivats de situacions bèl·liques i emergències nuclears, la seua aplicació és exigida sempre per l'interès nacional. La planificació i la direcció de les actuacions són de competència estatal.  
Quant a la declaració d'interès nacional, la norma estableix en l'article 9 que:  
- Quan es produesca una situació d'emergència d'interès nacional, la declaració d'aquest l'efectuarà el Ministeri d'Interior per pròpia iniciativa o a instància de les comunitats autònomes o dels delegats del Govern en aquestes.  
- Aquesta declaració implicarà que les autoritats corresponents disposen l'aplicació dels plans territorials (de comunitat autònoma, provincials, supramunicipals, insulars i municipals) o especials, segons els casos. La direcció i la coordinació de les actuacions correspon a l'Estat.  
La transferència en la direcció de l'emergència en el cas de declaració d'interès nacional, comportarà, el traspàs de mitjans, efectius i òrgans d'assessorament al nou director, que haurà de ser informat de les accions que es desenvolupen.  
La norma també estableix que el Govern, a proposta del Ministeri de l'Interior i a iniciativa del president de la comunitat autònoma o de l'òrgan corresponent de l'entitat local afectada, podrà delegar per a totes les seues funcions o per part d'aquestes en els casos en què la naturalesa de l'emergència ho aconselle, segons estableix l'article 15.2 de la Llei 2/1985, de 21 de gener.  
S'entén que els riscos no previstos en la Norma Bàsica de Protecció Civil com a objecte de plans especials són riscos que pel possible abast i magnitud es considera molt improbable que comporten la possibilitat de la declaració d'interès nacional.  
Tal com s'especifica en el punt 4.5 (quadre adjunt), davant dels riscos en què la Norma Bàsica no preveja la confecció d'una directriu bàsica de planificació que afecten la comunitat autònoma, aquesta elaborarà procediments d'actuació. En aquests procediments no es podrà preveure la transferència de responsabilitats per un possible interès nacional, encara que si aquesta situació es produirà, s'hauria d'atendre el que disposa aquest pla territorial.  
6.2.2. Direcció del pla  
La direcció. del Pla Territorial d'emergència correspon al Conseller d'Administració Pública. En cas d'absència per malaltia o delegació, el Director General d'Interior n'assumirà la direcció.  
Aquesta direcció i coordinació s'exercirà dins d'un comitè de direcció constituït per un representant de l'administració de l'Estat i un de l'administració autonòmica.  
En les emergències que es consideren d'interès nacional, la direcció del Pla Territorial correspondrà al representant del Ministeri de l'Interior en els termes indicats en el punt 6.2.1.  
En determinades circumstàncies, quan estiga activat el Pla Territorial d'emergència, el seu director podrà delegar l'alcalde d'un municipi afectat per a la direcció de les actuacions en l'àmbit d'aquest municipi.  
Corresponen al Director del Pla Territorial d'emergència les decisions següents:  
- Declaració de la situació d'emergència  
- Activació del PTE  
- Constitució del CECOPI  
- Direcció i coordinació últimes del Pla  
- Coordinació de la informació  
- Declaració de l'acabament de la situació d'emergència.  
Sense perjudici de tot el que s'ha indicat abans pel que fa a la direcció del PTE, cadascun dels plans sectorials hi integrats tindrà un director que serà el responsable de l'eficàcia en l'aplicació d'aquest en cas d'emergència i, per tant, del perfeccionament, l'actualització i la difusió d'aquest entre els serveis afectats.  
6.2.3. Centres de coordinació operativa integrada (CECOPI)  
La resposta en la consecució de l'objectiu que es pretén amb aquest pla territorial i en l'àmbit territorial d'aquest, es basa en l'existència d'un centre de coordinació operativa (CECOP) en cadascuna de les tres províncies, el qual, si cal, es constituirà en centre de coordinació operativa integrada (CECOPI). S'hi integraran els comandaments de l'Administració autonòmica i central, tant per a la direcció i coordinació de l'emergència com per a la transferència de responsabilitats en els casos en què es declare l'interès nacional.  
Veure imatge  
(\*) CECOP: El Centre de Coordinació Operativa estarà ubicat en un dels Centres Provincials de Coordinació d'emergències de la Generalitat Valenciana (CCES)  
(\*\*) CECOPAL: Centre de Coordinació Municipal/s  
(\*\*\*) LCA: Lloc de Comandament Avançat  
Els CECOP i, des del moment en què es constituesquen, els CECOPI centralitzaran tota la informació sobre l'evolució de l'emergència i les actuacions adoptades per al control, establiran prioritats i transmetran als centres de coordinació sectorials les ordres oportunes.  
Els ajuntaments i altres organismes hauran de transmetre als CECOP de la Generalitat Valenciana la informació de què disposen sobre l'evolució de l'emergència, i també les peticions d'ajudes, evitant derivar les esmentades informacions o peticions a altres organismes o als mateixos centres sectorials.  
Els centres de coordinació operativa (CECOP) estaran ubicats als centres de coordinació d'emergència de la Generalitat Valenciana (CCE) a l'Eliana (València), Alacant i Nules (Castelló), aquests dos darrers ubicats als centres de coordinació dels consorcis provincials d'extinció d'incendis. En aquests es constituirà el CECOPI corresponent, i se n'utilitzarà la infrastructura per dirigir les emergències que es puguen produir en la província corresponent. Efectuarà la coordinació interprovincial el Centre de Coordinació de València (CCE -CECOPI autonòmic)  
L'administració civil de l'Estat disposa de centres de coordinació operativa provincials ubicats als governs civils (CECOP).  
En previsió que cap problema tècnic inhabilite un dels CCE esmentats, el CECOPI alternatiu es constituirà en el CECOP corresponent de l'Administració de l'Estat, abans esmentada.  
En el CECOPI es constituirà el comitè de direcció integrat per:  
- El director del Pla  
- El representant de l'administració de l'Estat.  
Les funcions bàsiques del comitè de direcció seran:  
- Declarar l'activació del Pla.  
- Decidir en cada moment, amb el consell del comitè assessor, les actuacions més convenients per afrontar l'emergència i l'aplicació de les mesures de protecció a la població, al medi ambient, als béns i al personal adscrit al Pla.  
- Determinar i coordinar la informació a la població, durant l'emergència, pels mitjans propis del Pla i els de la comunicació social. S'hi inclou tant la informació destinada a adoptar mesures de protecció, com la informació general sobre el succés.  
- Declarar l'acabament de l'emergència.  
- Assegurar el manteniment de l'operativitat del Pla.  
- Informar de l'emergència ocorreguda a la Direcció General de Protecció Civil.  
Per a assistir al comitè de direcció, en els distints aspectes relacionats amb l'emergència, es podrà establir un comitè assessor, ubicat al CCE i compost bàsicament pels directors dels plans sectorials o persones delegades per aquests i per altres persones que considere necessàries el director del Pla.  
En l'esmentat comitè es podran integrar representats dels municipis afectats, i també els tècnics de les distintes administracions o altres persones que el comitè de direcció considere oportunes.  
Es constituirà el gabinet d'informació que dependrà directament del comitè de direcció i estarà ubicat en el CCE.  
Estarà compost pel personal dels gabinets de premsa de la Delegació del Govern o els governs civils i la Generalitat Valenciana de les respectives províncies. Al seu càrrec està el Cap del Gabinet de Premsa de la Generalitat Valenciana a les províncies de València, Alacant i Castelló.  
El gabinet d'informació consta de tres equips: el gabinet de premsa, la redacció pròpia i la sala de premsa.  
- Gabinet de premsa: coordina les tasques informatives, executant les ordres emanades del comitè de direcció i transmetent les notes de premsa a la redacció pròpia.  
- Redacció pròpia: s'encarrega d'elaborar les notes de premsa i executar les ordres transmeses pel gabinet de premsa.  
- Sala de premsa: s'encarrega d'atendre els representants dels mitjans de comunicació.  
Les funcions del gabinet d'informació són les següents:  
- Difondre les ordres, consignes i recomanacions dictades pel comitè de direcció del Pla, mitjançant els mitjans de comunicació social previstos en el Pla.  
- Centralitzar, coordinar i preparar la informació general sobre l'emergència, d'acord amb el comitè de direcció del Pla i facilitar-la als mitjans de comunicació social.  
- Informar sobre l'emergència les persones o els organismes que ho sol·liciten.  
- Obtenir, centralitzar i facilitar tota la informació relativa als possibles afectats, facilitant els contactes familiars i la localització de persones. -  
- Preparar la intervenció de les autoritats en qualsevol moment de l'emergència per informar l'opinió pública:  
\* President de la Generalitat Valenciana  
\* Delegat del Govern a la Comunitat Autònoma  
\* Governadors civils  
\* Consellers  
\* Presidents de les diputacions provincials  
\* Alcaldes dels municipis afectats.  
A fi d'aconseguir una unitat d'informació, es considerarà únicament com a informació fidedigna i contrastada aquella facilitada directament pel gabinet d'informació del CECOPI o pels gabinets de premsa d'altres organismes, sempre i quan la, font de procedència siga l'esmentada.  
6.2.4. Centres de coordinació dels plans sectorials  
En el PTE s'integren sis plans sectorials; cadascun d'aquests posseeix en l'estructura orgànica un centre de coordinació sectorial.  
Els centres de coordinació sectorial se situen en un segon gran després dels CCE-CECOPI; tenen caràcter fonamentalment tècnic i són els encarregats de la mobilització dels recursos propis o concertats, i també de recaptar del CECOPI la possible mobilització d'aquells recursos extrems a la Comunitat Valenciana que es consideren necessaris.  
En l'addenda III es detallen l'estructura (el contingut mínim) i les missions fonamentals que ha de desenvolupar cadascun dels plans.  
Tot seguit s'indica la ubicació de cadascun dels centres de coordinació sectorial que poden activar-se. Les funcions es detallen en el pla sectorial corresponent:  
\* Centre de Coordinació Autonòmic del Pla Sanitari Conselleria de Sanitat i Consum.  
\* Centre de Coordinació Autonòmic del Pla d'Allotjament i Assistència: Institut Valencià de Serveis Socials de la Conselleria de Treball i Afers Socials.  
\* Centre de Coordinació Autonòmic del Pla de Seguretat: s'ha de definir en el pla sectorial.  
\* Centre Conjunt de Coordinació del Pla de Carreteres: Direcció General d'Obres Públiques de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
\* Centre de Coordinació del Pla de Transport: Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
\* Els centres provincials de coordinació del Pla de Proveïment seran tres i estaran ubicats a les seus dels consorcis provincials per al Servei de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvament (SPEIS) o als centres de coordinació d'emergència de la Generalitat Valenciana.  
Amb els plans sectorials es pretén cobrir totes les possibilitats d'intervenció enfront de qualsevol situació d'emergència. Es evident que segons el tipus d'emergència les necessitats que es produeixen poden ser molt diverses; per això és important assenyalar que el Pla Territorial ha de basar la funcionalitat en un elevat grau de flexibilitat, i es podran activar un o diversos plans sectorials sense necessitat de posar en marxa tol el Pla Territorial i, en alguns casos, sense que s'arribe a la constitució del CECOPI.  
Es obvi que tal com estan estructurats els plans sectorials, aquests disposen d'una estructura jeràrquica i funcional pròpia que els permet organitzar-se de forma autònoma, encara que la interrelació amb el CCE-CECOPI sempre ha de ser molt estreta.  
6.2.5. Centre de coordinació municipal (CECOPAL)  
Es el centre des del qual es dirigeix el Pla Territorial municipal, mobilitzant els recursos municipals d'acord amb el seu contingut o a requeriment del director del Pla Territorial d'emergència.  
Els municipis que estiguen afectats per una emergència, podran posar en marxa el seu Pla Territorial municipal. Les actuacions municipals, en contacte amb el CCE provincial, les dirigirà l'alcalde del municipi des del, CECOPAL.  
Les principals missions seran:  
- Coordinar els recursos i serveis del municipi i sol·licitar la intervenció d'altres que el CCE puga necessitar.  
- Donar suport a l'actuació dels grups d'acció en el terreny.  
- Coordinar el sistema d'avisos a la població i altres mesures de protecció d'acord amb les directrius emanades del director del Pla Territorial d'emergència.  
- Proporcionar informació de retorn al CCE.  
6.2.6. Lloc de comandament avançat (LCA). Grups d'acció (GA)  
El LCA és el centre de comandament pròxim al lloc de l'emergència, on s'integra un representant tècnic de les entitats els recursos de les quals hi intervenen, des del qual es dirigeixen i coordinen les actuacions dels grups d'acció, d'acord amb les ordres emanades del Director del Pla Territorial d'emergència.  
Segons la naturalesa de l'emergència i la seua gravetat, el Director del Pla Territorial d'emergència determinarà la necessitat de constitució d'un o diversos llocs de comandament avançats.  
En els plans especials de comunitat i en els procediments d'actuació enfront dels diferents riscos, s'establirà la conveniència o la necessitat de la constitució de l'esmentat lloc, i també el representant dels diferents serveis que actuen, el qual n'assumirà la direcció i les funcions que s'han d'exercir. En les emergències que no disposen de pla especial, el director del PTE designarà el cap del LCA.  
Es considera grup d'acció el conjunt de serveis i persones que intervenen des dels primers moments en el lloc de l'emergència.  
La constitució i la composició dels diferents grups d'acció es determinarà pel tipus d'emergència i les necessitats que aquesta genere.  
No es poden establir a priori en aquest pla tots els possibles grups d'acció que segons les diferents situacions d'emergència que puguen constituir-se. En els plans especials i els procediments d'actuació sí que hauran de definir-se els grups d'acció que. hagen d'intervenir, i també la composició i les funcions.  
Cada grup d'acció en el- terreny tindrà un coordinador que s'integrarà en el lloc de comandament avançat a les ordres del director del lloc.  
Al seu torn, cada grup d'acció tindrà un cap de grup integrat en el CECOPI dins el comitè assessor. En la majoria dels casos l'esmentada direcció correspondrà al director d'un pla sectorial.  
6.3. ORGANITZACIÓ FUNCIONAL  
6.3. 1. Classificació d'emergències  
En una situació d'emergència hi ha unes fases que determinen diferents actuacions. Les esmentades fases són:  
- Pre-emergència: aquesta fase s'identifica amb una situació que, per evolució desfavorable, pot donar lloc a una situació d'emergència (en alguns casos, la immediatesa del succés no permet prendre mesures preventives i la fase de pre-emergència es confon amb la d'emergència).  
- Emergència: es correspon amb l'evolució desfavorable d'aquells riscos que havien motivat la fase de pre-emergència, o bé amb el mateix inici de la catàstrofe quan els esdeveniments es desencadenen amb gran rapidesa i gravetat.  
- Acabament de l'emergència: esdevé quan les conseqüències derivades de la situació d'emergència deixen de constituir un perill per a les persones i els seus béns.  
En aquest Pla no s'estableixen a priori diferents nivells de pre-emergència basats en una quantificació creixent de la gravetat.  
Enfront de cada risc concret es podran determinar diferents nivells de pre-emergència, d'acord amb:  
- Prediccions meteorològiques, hidrològiques, pluviomètriques ...  
- Sistemes de vigilància  
- Evolució temporal  
- Altres.  
La diferent gravetat o el nivell d'emergència s'estableix d'acord amb un criteri de territorialitat dels danys que ha ocasionat, i, especialment, al nivell dels recursos necessaris per al seu control:  
1. Les emergències nivell 1 es corresponen amb una situació d'accident sense danys, o que ha produït danys limitats, per al control de la qual són suficients els recursos locals o certs recursos d'àmbit superior en primera intervenció (bombers, guàrdia civil, recursos sanitaris, brigades forestals, etc.).  
2. Les emergències nivell II es corresponen amb una situació o accident que afecta un o més municipis i el control del qual obliga, atesa ia superació dels recursos abans descrits, a activar un o més plans sectorials, depenent de la naturalesa de l'accident.  
3. Les emergències nivell III es corresponen amb una situació o accident similar al plantejat en l'emergència nivell II, però el control del qual exigeix la constitució del CECOPI de la província afectada i, si cal, de manera complementària, els de la resta de províncies.  
6.3.2. Funcionalitat dels CCE - CECOPI  
- Funcionament intern  
D'acord amb uns protocols informatitzats, el funcionament dels CCE - CECOPI s'organitza mitjançant cinc accions fonamentals:  
1. Recepció per telèfon o per ràdio de tota la informació i les peticions provinents de les zones afectades  
2. Planificació de les actuacions i presa de decisions  
3. Enllaç per telèfon o per ràdio amb els LCA i el centres de coordinació dels respectius plans sectorials per a la mobilització dels recursos humans i materials  
4. Seguiment i control de totes les missions relacionades amb la catàstrofe dutes a ten-ne sota la direcció del director del Pla  
5. Tractament i classificació de la informació.  
- Estructural funcional  
S'integraran en els CCE, sota el manament del director del PTE,:  
a) El centre de transmissions, dotat de tots els mitjans humans i tècnics que asseguren les accions 1 i 3 del funcionament intern.  
b) El comitè de direcció - comitè assessor, que assegurarà les accions 2 i 4 del funcionament intern.  
c) El gabinet d'informació, que assegurarà l'acció 5 del funcionament intern.  
6.3.3. Sistemes d'avisos a la població  
Els avisos i la informació a la població han d'entendre's dins de l'àmbit d'una política informativa orientada a:  
1) Realitzar campanyes d'informació preventiva sobre els riscos a què la població està exposada i també sobre aquest Pla. (Aquests aspectes es despleguen en l'apartat d'«Implantació», punt 11.1.3).  
2) En cas d'emergència, facilitar-ne informació amb missatges d'alerta i recomanacions per a la població.  
Quan de manera preventiva o en el transcurs de situacions catastròfiques calga difondre missatges d'alerta, aquests seran elaborats pel gabinet d'informació.  
Els missatges d'alerta tenen la finalitat d'alertar i informar la població sobre l'actuació més convenient en cada cas i sobre l'aplicació de les mesures de protecció detallades en el punt 10.1 d'aquest Pla.  
En un primer nivell, si el tipus d'emergència ho requereix, s'utilitzaran sistemes de megafonia local amb el quals es podrà informar la població de les mesures de protecció d'aplicació imminent.  
Els esmentats sistemes de megafonia hauran d'estar previstos en el Pla Terri torial Municipal i caldrà que les forces d'ordre públic del municipi (policia local, guàrdia civil o policia nacional) en disposen. La coordinació de la difusió dels missatges correspondrà al CECOPAL. -  
En un segon nivell, el gabinet d'informació facilitarà els missatges que caldrà difondre a la població pels mitjans de comunicació social (ràdio, televisió), concretament RNE-1, Canal 9 Ràdio, TVE-1 i Canal 9 TV.  
Aquestes emissores i les seues freqüències es difondran a la població mitjançant les campanyes de divulgació previstes en la fase d'implantació (punt 11).  
6.3.4. Centre de transmissions i Pla de Transmissions  
El centre de transmissions es trobarà en el CCE i pròxim al comitè de direcció. Estarà encarregat de centralitzar i garantir, durant l'activació del Pla, la comunicació permanent amb:  
- La resta de centres de coordinació d'emergències provincials de la Generalitat Valenciana  
- Cadascun dels organismes responsables dels plans sectorials  
- Els grups d'acció en el terreny i, si cal, el LCA  
- Els CECOP de la Delegació de Govern o dels Governs civils  
- Les diputacions provincials  
- Els ajuntaments i les policies locals  
- Els mitjans de comunicació social.  
Els centres provincials de coordinació d'emergències de la Generalitat Valenciana (CCE provincials) disposen d'un Pla de Transmissions en què figuren els mitjans de comunicació que hi ha, amb tots els organismes i serveis que es poden alertar o mobilitzar en situacions d'emergència en l'àmbit de la Comunitat Valenciana. En aquest Pla s'inclouen els organismes esmentats anteriorment.  
El Pla de Transmissions utilitza com a eina de treball una aplicació informàtica en què cada organisme o servei figura amb un número de codi (4 xifres) amb indicació dels mitjans de comunicació disponibles (telèfon, fax, ràdio), amb totes les dades necessàries per al funcionament (números, bandes, freqüències, tons) i on s'especifica el mitjà de comunicació prioritari.  
La notificació de qualsevol emergència s'adreçarà al CCE provincial per telèfon (085 per a les tres províncies).  
Des d'aquest centre es realitzaran les notificacions als diferents organismes d'acord amb el Pla.  
A partir d'aquest moment, tots els organismes afectats estaran enllaçats amb el CCE provincial pels mitjans de comunicació esmentats.  
En les transmissions per ràdio es tindran en compte les següents normes i precaucions:  
1. Si la urgència ho permet, abans de la transmissió es llegirà tot el missatge escrit fins comprendre completament contingut, a fi d'eliminar retards durant la comunicació.  
2. Les comunicacions seran concises i amb el to d'una conversa normal. S'utilitzarà la fraseologia recomanada en el Manual de transmisiones de Protección Civil.  
3. Es Pronunciaran les paraules clarament i diferenciades unes d'altres i es mantindrà una velocitat constant d'enunciat, sense sobrepassar mai les 100 paraules per minut.  
4. Es mantindrà un volum constant en la comunicació i es guardarà una distància fixa del micròfon, que ha de ser l'adequada.  
5. No es transmetrà mentre s'estiga rebent un missatge. Quan es transmeten missatges llargs, s'interromprà, momentàniament, de tant en tant, la transmissió durant les pauses de locució), per comprovar que el canal està lliure abans de continuar la transmissió.  
6. Per lletrejar paraules, s'utilitzarà l'alfabet fonètic de l'OACI (Organització d'Aviació Civil Internacional).  
7. Per transmetre expressions numèriques, es llegiran cadascuna de les xifres. Si cal, s'utilitzarà la paraula decimal per separar la part entera de la decimal (substitueix fonèticament la coma o el punt decimal). Les centenes i els milers exactes podent transmetre's com a tals.  
8. Cada estació, fixa o mòbil, del Pla de Transmissions s'identifica amb el corresponent indicatiu, que es definirà en aquest pla, d'acord amb el Manual de Transmisiones de Protección Civil.  
9. A fi d'evitar confusions en l'afirmació i la negació, se substituirà el «sí» i el «nom, per «afirmatiu» o «negatiu», respectivament.  
10. Quan s'haja comès una errada en la transmissió, s'enunciarà la paraula «correcció» seguida de la versió correcta de l'últim grup o frase transmès.  
11. Per a indicar la bondat de la recepció s'utilitzarà una escala de ilegibilitat, de l'1 al 5, per ordre creixent.  
\* Il·legible  
\* Llegible de tant en tant Llegible amb dificultat Llegible  
\* Perfectament Il·legible  
Perquè el Pla de Transmissions es mantinga operatiu, una vegada per trimestre es comprovaran les comunicacions per tots els mitjans amb els diferents organismes inclosos en aquest Pla.  
Les proves. s'enregistraran en una cinta magnetofònica que es conservarà durant tres mesos. Es notificaran al director del Pla les anomalies detectades, a fi que es corregesquen.  
6.3.5. Sistemes informàtics  
En situacions d'emergència els sistemes informàtics són el suport per gestionar tota la informació sobre els recursos disponibles, i també sobre els mitjans de comunicació per a la mobilització d'aquests.  
En els centres de coordinació d'emergències es disposa d'una aplicació informàtica de gestió d'emergències, amb el desenvolupament operatiu següent:  
- Entrada d'incidències.  
- Selecció de protocol d'actuació segons el tipus d'emergència.  
- El protocol d'actuació facilita la seqüència de mobilització de recursos humans i materials.  
- Els recursos estan codificats segons la codificació establerta en el catàleg nacional de mitjans i recursos de protecció civil.  
- La localització de recursos s'efectua basant-se en el codi esmentat en el punt anterior i a la codificació territorial (codi INE).  
Aquest sistema es referma en un subsistema que conté totes les dades del Plà de Transmissions.  
A fi que el sistema així dissenyat siga plenament eficaç, es requerirà la col·laboració de tots els organismes o entitats implicats, de manera que aquests hauran d'actualitzar periòdicament les dades d'interès en el Pla. Amb aquest efecte, s'ha dissenyat una base de dades que es distribuirà en un suport magnètic als diferents organismes perquè l'emplenen.  
Les entitats o els organismes a què es remeta aquesta base de dades hauran d'informar qui ho sol·licite.  
7. OPERATIVITAT  
Es el conjunt de procediments, planificats prèviament, que permeten la posada en marxa del Pla, tant globalment com sectorialment, depenent de l'àmbit a la gravetat de l'emergència.  
Es descriuen de forma general les actuacions que s'han d'executar tant en situació normal, com en les diferents fases que es presenten en una situació d'emergència (definides en el punt 6.3.1).  
En situació de normalitat no hi ha senyals o indicis que poden fer pensar en el desencadenament de situacions extraordinàries (preemergència) ni ha tingut lloc cap situació de catàstrofe (emergència).  
En situació de normalitat, el PTE no està activat i tota l'estructura del Pla es troba en estat latent, encara que alguns serveis que executen missions dins dels respectius plans sectorials atenguen les emergències no col·lectives que hi ha de manera quotidiana, en relació amb el Pla Territorial les activitats queden reduïdes a les d'actualització, perfeccionament i simulacres, a fi de mantenir-ne la vigència i l'eficàcia (punt 11).  
7.1. NOTIFICACIO  
Es l'acció de comunicar i transmetre la noticia de la previsió, o l'esdeveniment d'una emergència.,  
La notificació podrà arribar al centre provincial de coordinació d'emergències per vies molt diferents i des d'allí se sol·licitarà tota la informació que puga ser facilitada sobre la situació.  
Després de la notificació de pre-emergència o la verificació i valoració del nivell de l'emergència, des de la CEE se seguiran els protocols de notificació corresponents, segons els esquemes d'activació previstos en el punt 7.3.  
També, tots els organismes implicats en els plans sectorials disposaran dels corresponents protocols de notificació interns per a les preemergències i els diferents nivells d'emergència.  
7.2. ACTIVACIO  
Es l'acció de posar en marxa, per part de l'autoritat competent, aquest Pla Territorial d'Emergència.  
El Pla es podrà activar globalment o sectorialment, depenent de l'àmbit, el tipus i la gravetat de l'emergència.   
L'activació dels plans municipals i, superats els recursos d'aquests, del Pla Territorial, serà de la següent forma:  
- Després que hi haja una catàstrofe que efecte un o més municipis, es posaran en marxa els mecanismes establerts en els plans territorials municipals corresponents.  
- Quan s'haja produït l'activació d'un Pla Territorial municipal, tant en la fase de pre-emergència com en la d'emergència, el director d'aquest verificarà que aquest fet és conegut pel centre provincial de coordinació d'emergències (CCE provincial) facilitant informació a aquest centre de manera periòdica, en relació amb l'evolució de la situació, confirmació de previsions i, si s'escau, d'alteracions substancials que afecten la gravetat de l'emergència o el control d'aquesta.  
- Superats els recursos municipals, se sol·licitarà suport dels municipis als CCE provincials, des dels quals s'alertaran els responsables dels plans sectorials corresponents.  
- Quan la gravetat de la catàstrofe ho aconselle, el director del Pla Territorial activarà el centre de coordinació operativa integrada de la província corresponent, des del qual es dirigiran totes les actuacions.  
- En cas necessari, el director del pla podrà activar qualsevol dels CECOPI de les províncies no afectades a fl de fer arribar altres recursos de la Comunitat Valenciana a la zona afectada.  
- Cadascun dels plans sectorials serà activat pelseu director, a instàncies del director del Pla Territorial.  
Cal distingir diversos supòsits en l'activació del Pla Territorial:  
1. Activació en fase de pre-emergència  
Les catàstrofes que usualment tenen fase de pre-emergència són les que solen tenir una previsió meteorològica, és a dir, es tracta de catàstrofes naturals (inundacions, vents forts, sequeres, étc.).  
Cada un dels plans especials davant dels diferents riscos catastròfics integrats en el PTE haurà de definir i quantificar els nivells de pre-emergència que s'hi establesquen.  
En determinants riscos es poden produir accidents que no obliguen a l'activació del PET perquè quan puga ser controlat pels serveis usuals. Això no obstant, la possible evolució desfavorable d'aquest pot aconsellar la transmissió de l'alerta preventiva a recursos de segona intervenció, amb el fi que en cas necessari es mobilitze i arribe al lloc del sinistre amb més rapidesa.  
Les alertes meteorològiques seran transmeses des dels CCE provincials als coordinadors generals dels plans sectorials i als municipis.  
Cadascun dels plans sectorials estableix quines persones s'han d'avisar en pre-emergència.  
En fase de pre-emergència podrà constituir-se preventivament el comitè de direcció a proposta d'un dels seus membres, amb l'assistència del gabinet d'informació i dels membres del comitè assessor que es consideren.  
Els CCE provincials elaboraran diferents protocols d'activació del Pla, tant en fase de pre-emergència com d'emergència, per als supòsits d'accidents més probables a la Comunitat Valenciana que no justifiquen l'elaboració d'un pla especial o d'un procediment d'actuació, o fins que aquests siguen elaborats i posats en marxa.  
2. Activació en fase d'emergència  
D'acord amb el que ja s'ha esmentat, l'emergència es classifica en tres nivells de gravetat creixent.  
Cadascun dels plans especials davant dels diferents riscos catastròfics integrats en el PTE haurà de definir i quantificar els nivells d'emergència que s'hi establesquen.  
Cadascun dels plans sectorials estableix quines persones hauran de ser avisades en cada nivell d'emergència.  
Es evident que una situació d'emergència de qualsevol nivell pot comportar una alerta preventiva als recursos de nivell superior.  
En les emergències nivell II es constituiran els centres de coordinació d'aquells plans sectorials els recursos dels quals siguen necessaris -en funció de l'accident. Aquesta activació serà ordenada pel director del pla sectorial a instàncies del director del PTE.  
En l'activació dels plans sectorials cal pensar en els supòsits següents:  
\* Emergència coneguda pels CCE provincials:  
S'alertaran els coordinadors generals dels plans sectorials, els quals alertaran els directors dels respectius plans i els coordinadors de les províncies afectades.  
\* Emergència coneguda pels responsables d'algun dels plans sectorials:  
Alerta als coordinadors (provincial o general), els quals alertaran el CCE provincial i el director del pla sectorial.  
L'alerta des del CCE provincial seguirà els mecanismes ja indicats i alertarà els coordinadors generals de la resta dels plans sectorials.  
En les emergències nivell III es constituiran els CECOPI provincials a instància del director del PTE.  
3. Desactivació per acabament de l'emergència  
Quan els factors desencadenants de la situació d'emergència desapareguen o quan les conseqüències derivades d'aquesta deixen de constituir un perill per a les persones, el medi ambient i els béns, i s'hagen normalitzat els serveis essencials (punt 9.1), el director del los PTE declararà la fi de l'emergència.  
Aquesta fi consistirà en una retirada gradual i escalonada dels efectius dels diferents plans activats.  
7.3. ESQUEMES D'ACTIVACIO  
Veure imatge  
En fase de pre-emergència podrà constituir-se preventivament el Comitè de Direcció, a proposta d'un dels seus membres, amb l'assistència del Gabinet d'Informació y dels membres del Comitè Assessor que es considere convenient.  
Veure imatge  
7.4. PROCEDIMENTS D'ACTUACIO  
En els plans sectorials es detallen les funcions i les actuacions concretes de cada organisme implicat.  
Així mateix, en els plans especials i en els procediments d'actuació davant de riscos, es detallen la composició, les funcions i les actuacions dels diversos grups d'acció que intervenen.  
En aquest apartat únicament s'exposaran les actuacions generals que han de desenvolupar els centres provincials de coordinació d'emergències no previstes en els plans especials i els procediments d'actuació existents.  
Partint de protocols informatitzats, se seguiran les següents actuacions:  
- Recepció i confirmació telefònica o mitjançant la ràdio de la notificació de l'emergència. Valoració de la pre-emergència o del nivell d'emergència.  
- Notificació dels organismes previstos en els esquemes d'activació (punt 7.3).  
Segons el nivell d'emergència, s'efectuarà simplement una notificació, o bé l'activació i la constitució dels centres de coordinació corresponents (centres sectorials, centres de coordinació municipals).  
- Recepció mitjançant el telèfon o la ràdio de tot el flux d'informació i de les peticions provinents de les zones afectades. Tractament i classificació de la informació.  
- Enllaç constant mitjançant el telèfon o la ràdio amb els centres de coordinació dels respectius plans sectorials per a la mobilització dels recursos humans i materials.  
- Enllaç constant mitjançant el telèfon o la ràdio amb els grups d'acció en el terreny i en cas d'haver-n'hi, amb els LCA; les comunicacions s'efectuaria per mitjà del director d'aquest. Suport i coordinació de l'actuació dels grups d'acció.  
- Mobilització dels recursos complementaris, a instàncies dels grups d'acció en el terreny, dels responsables dels plans sectorials, o dels municipis afectats.  
- Sol·licitud d'informació de retorn sobre la recepció o l'arribada dels recursos enviats.  
- Sol·licitud d'informació sobre la situació real en cada moment.  
- Planificació de les actuacions i presa de decisions.  
- Seguiment i control de totes les actuacions i recopilació de dades per a la posterior anàlisi i l'elaboració d'estadístiques.  
- Transmissió de la notícia de la fi de l'emergència als responsables dels grups d'acció, i desactivació dels centres de coordinació que s'hagen constituït.  
La direcció de les actuacions en pre-emergència i en qualsevol nivell d'emergència, fins a la constitució del comitè de direcció, serà assumida pel tècnic de guàrdia del CCE provincial corresponent, llevat que el director del PTE considere que ha de ser assumida pel tècnic de guàrdia del CCE autonòmic.  
8. RESCAT I SALVAMENT  
8.1. OBJECTIUS  
Una de les circumstàncies derivades de situacions d'emergència és el perill potencial sobre a integritat física i la seguretat de les persones, i és el salvament l'objectiu prioritari de les actuacions que s'han d'emprendre en un primer moment.  
Es considera que la temàtica del rescat i salvament haurà de ser objecte de l'elaboració d'un procediment d'actuació concret pel fet que requereix una resposta operativa organitzada.  
No obstant això, com que es tracta de mesures i actuacions prioritàries en situacions greus que representen una amenaça per a la vida, aquest Pla Territorial emprèn l'organització i el mare en què s'hauran de desenvolupar les intervencions en la matèria.  
Els objectius que es volen aconseguir són:  
--Establir els mecanismes de resposta coordinada dels grups de salvament.  
- Determinar unes condicions mínimes quant als mitjans i recursos de salvament amb caràcter permanent, que cobresquen l'àmbit de la Comunitat Valenciana.  
Per tal d'aconseguir un elevat gran d'eficàcia en les actuacions de rescat i salvament, s'allisten a continuació de forma no exhaustiva les situacions per a les quals s'haurà de disposar de protocols d'actuació específics en els centres provincials de coordinació d'emergències:  
- Recerca de persones desaparegudes  
- Greus accidents en el transport terrestre  
- Greus accidents en el transport aeri  
- Greus accidents en el transport marítim  
- Emergències en àrees muntanyenques  
- Emergències espeleològiques  
- Emergències subaquàtiques  
- Emergències en grans concentracions humanes  
- Localització i rescat de persones sepultades  
- Emergències meteorològiques d'àmbit reduït (vents forts, pedra, tempestes ... )  
Per tal d'assegurar el compliment dels objectius previstos s'hauran de firmar convenis i acords de col·laboració amb organismes públics i entitats privades a fi de millorar els serveis de salvament.  
En aquest sentit s'han de citar els següents convenis de col·laboració ja subscrits:  
\* Conveni de col·laboració per al salvament de vides humanes a la mar i la lluita contra la contaminació marina, subscrit entre el Ministeri d'Obres Públiques i Transports i la Generalitat Valenciana. Aprovat pel Govern Valencià el 27 de març de 199 1.  
\* Conveni de col·laboració per a la creació de grups d'especialistes en detecció i salvament de persones sepultades, subscrit entre la Direcció General de Protecció Civil del Ministeri de l'Interior, les diputacions de València i Alacant, i l'Ajuntament de València, entre altres. Firmat a Madrid el 26 de novembre de 1991.  
També s'han de citar els següents acords de col·laboració ja subscrits:  
\* Acord de col·laboració per a actuacions en situacions d'emergència espeleològica o que requeresquen la utilització de tècniques d'espeleosocors, subscrit entre la Conselleria d'Administració Pública i la Federació Territorial Valenciana d'Espeleologia, firmat a València el 28 de juliol de 1992.  
\* Acord de col·laboració per a actuacions en situacions d'emergència que requeresquen la utilització de mitjans i tècniques de submarinisme, subscrit per la Conselleria d'Administració Pública i la Federació d'Activitats Subaquàtiques de la Comunitat Valenciana.  
8.2. COORDINACIO I DIRECCIO  
La coordinació i la direcció en matèria de rescat i salvament correspondrà als centres provincials de coordinació d'emergències, i n'assumirà les funcions el tècnic que estiga al càrrec de cada centre.  
Des d'aquests es dirigiran les actuacions dels recursos per a salvament i rescat dependents de les següents entitats:  
- Diputacions provincials (consorcis provincials per al SPEIS)  
- Ajuntaments de les províncies corresponents  
- Altres organismes públics  
- Agrupacions i federacions esportives i empreses privades amb les quals s'hagen firmat convenis de col·laboració.  
En el cas que es requeresca la intervenció de mitjans de salvament de diferent província on s'haja produït l'emergència, la petició s'haurà de fer des del centre provincial de coordinació d'emergències al Centre de Coordinació d'Emergències autonòmic (l'Eliana, València), que funcionarà com a òrgan superior de coordinació autonòmica en la matèria.  
La col·laboració autonòmica amb el Centre Nacional de Coordinació de Salvament i Lluita contra la Contaminació (MOPTMA), que dirigirà les accions de recerca i salvament de persones en perill a la mar tindrà com a únic centre coordinador dels mitjans que han d'intervenir el Centre de Coordinació d'Emergències autonòmic.  
El Grup de Rescat i Salvament en el terreny estarà compost per equips especialitzats procedents d'entitats públiques i privades dirigits per un coordinador de salvaments.  
Els equips que integraran aquest grup seran:  
- Els serveis d'extinció d'incendis i salvament municipals i dels consorcis provincials.  
- Els equips especials dels cossos de seguretat de l'Estat i de l'exercit. Aquests equips seran mobilitzats pel delegat del Govern o Governador civil de la província afectada a petició del CCE autonòmic.  
- Personal d'agrupacions i federacions esportives amb les quals s'hagen establert acords de col·laboració.  
- Creu Roja Espanyola.  
- Equips de rescat i salvament de les agrupacions de voluntaris locals de protecció civil. Aquests equips seran mobilitzats per l'alcalde corresponent a petició del CCE provincial.  
- Empreses privades amb les quals s'hagen establert acords de col·laboració.  
El coordinador de salvaments serà la persona encarregada de dirigir i coordinar les actuacions dels grups de rescat i salvament en el lloc de l'emergència.  
El comandament de la primera eixida de bombers que arribe a la zona sinistrada es constituirà en coordinador de salvaments fins que siga rellevat per un comandament superior del parc de bombers al qual estiga adscrit el municipi on s'haja produït l'emergència.  
En un primer moment, tots els mitjans disponibles en les proximitats de l'àrea sinistrada col·laboraran amb el grup de rescat i salvament en les seues missions, sota la direcció del coordinador de salvaments. 1  
El coordinador de salvaments estarà en constant comunicació amb el CCE provincial, per a la sol·licitud de mitjans i recursos que calguen i per assumir les directrius que des d'aquest s'establesquen.  
9. REPOSICIO DE SERVEIS BASICS O ESSENCIALS I RETORN A LA NORMALITAT  
9.1. REPOSICIO DE SERVEIS BASICS O ESSENCIALS  
En situacions d'emergència sol produir-se, en la majoria dels casos, el tall en el funcionament o subministrament de serveis bàsics o essencials.  
S'entendrà per serveis bàsics o essencials aquells la mancança dels quals afecta notablement la qualitat de vida dels ciutadans i la represa dels serveis i activitats industrials, i que poden provocar en ocasions problemes de seguretat.  
Principalment, s'inclouen en aquest tipus de serveis els que tot seguit s'indiquen:  
- El subministrament d'aigua potable  
- El subministrament elèctric  
- El servei telefònic  
- El subministrament de gas.  
En situacions d'emergència es plantegen problemes en el restabliment i la normalització dels serveis bàsics en els municipis afectats, agreujats pel progressiu esgotament dels recursos municipals i la freqüent inexistència al terme municipal de materials i maquinària especial per a aquestes funcions.  
En una situació d'emergència correspondrà al tècnic del centre provincial de coordinació d'emergències coordinar els treballs i les actuacions que tendesquen a la reposició dels serveis que són bàsics o essencials per a la població.  
Actuacions:  
- D'acord amb els protocols existents, els centres provincials de coordinació establiran els contactes corresponents amb les persones encarregades, en cadascun dels serveis, d'efectuar els treballs de represa del subministrament.  
- D'acord amb les disponibilitats operatives i tècniques de les respectives companyies subministradores, el CECOPI establirà les prioritats per a la represa dels subministraments.  
- Es mantindran informats els municipis, mitjançant l'alcalde o la persona que delegue per a aquest fi, de les actuacions que desenrotllen les distintes companyies subministradores a fi de proporcionar la màxima informació possible a la població afectada per l'emergència. Alhora, se sol·licitarà als municipis afectats la informació de l'estat dels subministraments dels diversos serveis, a fl de servir de feedback d'informació als responsables de la seua represa.  
- El CCE provincial transmetrà al comitè assessor les peticions de recursos humans i materials dels serveis operatius dependents de les diverses administracions (especialment del Pla de Proveïment en l'apartat de maquinària i rehabilitació i del Pla de Transport), que puguen necessitar les companyies subministradores.  
- En cas necessari es coordinaran i arbitraran les solucions per a proveir de serveis alternatius, amb l'activació del pla sectorial de proveïment i d'altres que siguen necessaris.  
Serveis alternatius  
S'enumeren en aquest apartat les solucions alternatives provisionals que es proposen a la mancança dels serveis bàsics afectats.  
1. Subministrament d'aigua potable  
El subministrament alternatiu d'aigua potable es realitzarà segons el que preveu el pla sectorial de proveïment en l'apartat d'avituallament, mitjançant el repartiment d'aigua embotellada o tonells d'aigua.  
2. Subministrament elèctric  
El subministrament elèctric alternatiu es realitzarà mitjançant grups electrògens que seran mobilitzats segons el que preveu el pla sectorial de proveïment en l'apartat de maquinària i rehabilitació. Es pararà especial esment a la dotació de subministrament alternatiu als hospitals, centres assistencials i llocs d'acollida (albergs).  
3. Servei telefónic  
El servei telefònic serà suplert, si hi manca, per la comunicació per ràdio. Les freqüències que s'han d'utilitzar seran les de la xarxa de comunicacions de protecció civil de la Generalitat Valenciana, i també les de les xarxes de ràdio d'altres administracions.  
En cas necessari, se sol·licitarà al CECOP de la Delegació del Govern o Govern Civil la col·laboració del col·lectiu de radioaficionats per a la instal·lació, en els municipis que ho necessiten, d'equips de ràdio treballant en les freqüències de la xarxa REMER. L'activació de l'esmentada xarxa s'efectuarà des del CECOP de l'Administració de l'Estat i l'operador estarà, en tot moment, sota la supervisió i les ordres de l'alcalde del municipi, seguint els protocols establerts en l'operació d'emergència de l'esmentada xarxa.  
4. Subministrament de gas  
Se subministrarà el gas embotellat mitjançant l'acció coordinada i conjunta amb les empreses subministradores. La necessitat de vehicles especials de transport per a aquest subministrament es realitzarà d'acord amb el que preveu el pla sectorial de transport.,  
9.2. TORNADA A LA NORMALITAT  
Després d'una situació d'emergència, la fase de tornada a la normalitat comprèn la reconstrucció d'infrastructures, la reparació de danys, la neteja de les zones afectades (desenrunament, soterrament d'animals ... ) i la reposició de serveis no essencials, i també la tramitació d'indemnitzacions per danys a persones o béns i el pagament als serveis mobilitzats.  
- Despeses d'emergència per mobilitzacions  
La Generalitat Valenciana incorporarà als seus pressupostos un crèdit ampliable a fi d'afrontar les despeses, els danys i els perjudicis ocasionats per la prestació personal o de béns, de persones físiques i jurídiques, en emergències en què les haja requerides, j a que la Generalitat Valenciana té la direcció de l'emergència, d'acord amb la legislació vigent.  
- Indemnitzacions per danys  
El crèdit esmentat podrà utilitzar-se per al pagament d'indemnitzacions pels danys patits per particulars, entitats o organismes públics, quan així ho decidesca el Govern Valencià.  
El departament competent de la Generalitat Valenciana amb l'ajuda dels municipis, si escau, durà a terme la valoració dels danys.  
- Notificació a la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana  
En la fase de retorn a la normalitat, els diferents organismes competents duran a ten-ne les tasques i els treballs de restabliment de serveis i infrastructures própies.  
Els diversos organismes competents en la normalització de la vida ciutadana emetran un informe on s'especifiquen les tasques i els treballs duts a terme durant l'emergència, i també les previsions sobre les tasques de rehabilitació dels serveis o sobre el pagament d'ajudes i indemnitzacions.  
L'esmentat informe es trametrà al director del Pla Territorial d'emergència, el qual n'assabentarà a la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.  
- Declaració de fet o zona catastròfics  
La declaració de fet o zona catastròfica i la sol·licitud pels òrgans competents, es farà d'acord amb el que estableix el Reial Decret 692/198 1, de 27 de març.  
10. MESURES DE PROTECCIO  
Es consideren mesures de protecció els procediments, les actuacions i els mitjans previstos a fi d'evitar o minvar les conseqüències d'una emergència, immediates i diferides, per a la població, el personal dels grups d'acció, el medi ambient i els mitjans materials.  
10.1. MESURES DE PROTECCIO PER A LA POBLACIO  
Les mesures de protecció per a la població es concreten en la preparació prèvia d'aquesta, mitjançant la informació sobre mesures d'autoprotecció, o bé, l'avís o la posada en marxa en cas que, preventivament, es decidesca l'adopció d'alguna mesura de protecció.  
10.1.1. Avisos a la població  
Els avisos a la població s'efectuaran pels mitjans que s'indiquen en el punt 6.3.3 i tindran com a finalitat alertar la població i informar-la sobre l'actuació més convenient en cada cas.  
10.1.2. Mesures de protecció  
Les mesures de protecció a la població comprenen:  
- Mesures d'autoprotecció personal  
Són aquelles mesures senzilles que poden ser dutes a terme per la població, d'acord amb el que s'indica en els plans especials i els procediments d'actuació enfront de riscos concrets.  
Es divulgaran en la fase d'implantació dels esmentats plans i procediments d'actuació, i també en la implantació d'aquest Pla Territorial.   
- Confinament  
Aquesta mesura consisteix en el refugi de la població en els seus domicilis o en altres edificis, recintes o habitacles pròxims en el moment que s'anuncie l'adopció de la mesura.  
Ha de completar-se amb les anomenades mesures d'autoprotecció personal.  
- Allunyament  
Consisteix en el trasllat de la població des de posicions de risc cap a llocs segurs, generalment poc distants, utilitzant els propis mitjans.  
- Evacuació  
Consisteix en el trasllat de la població que es troba en la zona de major risc cap a les zones allunyades d'aquesta. Es tracta d'una mesura definitiva, que es justifica únicament si el perill a què està exposada la població és gran.  
Davant una situació de perill imminent, l'ordre perquè s'efectue una evacuació podrà ser donada per l'alcalde del municipi o pel director del PTE.  
Si no hi ha perill imminent, l'alcalde del municipi proposarà l'evacuació al CCE provincial. En aquest cas la decisió de donar l'ordre d'evacuació correspon al director del PTE.  
En tots els casos, l'alcalde coordinarà i dirigirà l'evacuació en el seu municipi.  
10.2. MESURES DE PROTECCIO PER ALS GRUPS D'ACCIO  
Aquestes mesures es detallaran en els plans especials i procediments d'actuació que, enfront dels diferents riscos que afecten la Comunitat Valenciana, s'elaboren.  
El LCA o els grups d'acció en el terreny podran sol·licitar assessorament sobre les mesures de protecció que s'han d'adoptar als centres provincials de coordinació d'emergències, els quals disposaran d'informació sobre les mesures de protecció davant dels diferents riscos.  
10.3. MESURES DE PROTECCIO AL MEDI AMBIENT  
Les potencials alteracions del medi ambient i les mesures de protecció que s'han d'adoptar, es definiran en els plans especials i procediments d'actuació davant els diferents riscos que s'elaboren.  
El CCE - CECOPI sol·licitarà assessorament o mobilitzarà el personal tècnic de la Conselleria de Medi Ambient, perquè efectue la previsió de possibles danys i l'adopció de les mesures pertinents.  
11. IMPLANTACIO I MANTENIMENT DE L'OPERATIVITAT DEL PLA TERRITORIAL  
Després d'aprovat i homologat el Pla Territorial d'Emergència, la Generalitat Valenciana promourà les actuacions necessàries per a la implantació i el manteniment de l'operativitat. L'esmentat compromís s'estén als òrgans responsables implicats. Cada pla sectorial haurà de dur a terme la seua implantació.  
En concret, en els tres mesos següents a l'homologació del document s'establirà una planificació anual d'activitats que han de desenvolupar-se, tant pel que fa a la dotació d'infrastructures, divulgació i simulacres com a l'actualització i la revisió periòdica d'aquest.  
S'elaboraran informes sobre emergències ocorregudes a la Comunitat Valenciana í, posteriorment, la Permanent de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana els revisarà i analitzarà, a fi d'incloure possibles millores al Pla.  
11.1. IMPLANTACIO  
11.1.1. Verificació de la infrastructura del Pla  
Prèviament a la posada en marxa del Pla Territorial, la Generalitat Valenciana verificarà l'existència i la idoneïtat de funcionalitat de les infrastructures bàsiques per al seu funcionament, i en especial:  
- Xarxa de transmissions: sistemes de comunicació entre serveis.  
- Sistemes informàtics.  
- Dotació de mitjans necessaris per al CECOPI i per al gabinet d'informació.  
- Sistemes d'avisos a la població (dotació a les forces de l'ordre i, en especial, a les policies locals).  
Els sistemes d'avisos a la població es comprovaran a mesura que s'elaboren els plans municipals.  
11.1.2. Formació del personal dels serveis implicats  
En els tres mesos següents a l'homologació del Pla Territorial es desenvoluparan les fases d'implantació d'aquest entre el personal afectat:  
- Personal del CECOPI (comitè de direcció, comitè assessor, gabinet d'informació) i personal dels centres de coordinació d'emergències.  
- Personal afectat en els plans sectorials  
- Altres organismes, entitats o persones a què es puga sol·licitar la col·laboració en una emergència.  
La implantació del Pla entre l'esmentat personal afectat seguirà les següents fases:  
1r. Tramesa de còpia d'aquest al personal del CECOPI i dels centres provincials de coordinació d'emergències i reunions informatives a fi d'aclarir possibles dubtes.  
2n. Difusió del Pla al personal afectat en els plans sectorials, per part dels seus directors.  
3r. Els responsables dels plans sectorials elaboraran els protocols interns de funcionament per a la situació de pre-emergència i els diferents nivells d'emergència.  
4t. Cursos de formació i ensinistrament per als diferents serveis afectats. L'organització dels esmentats cursos estarà a càrrec dels directors dels plans sectorials en coordinació amb la Direcció General d'Interior.  
Els cursos de formació per als serveis de bombers i policies locals es coordinaran mitjançant l'Institut Valencià de Seguretat Pública.  
5é. Realització d'exercicis i simulacres (parcials i globals).  
11.1.3. Informació a la població.  
Dins de la fase d'implantació del Pla Territorial, haurà de seguirse una política informativa amb vista a la divulgació a la població, a fi de facilitar que la població conega les mesures de protecció previstes en el punt 10.1.2.  
L'esmentada política informativa estarà orientada a informar:  
1) Sobre els riscos:  
Serà una informació de tipus preventiu en la línia d'aconseguir una conscienciació popular.  
S'informarà dels mitjans que s'utilitzaran per a transmetre la informació en cas que s'esdevinga l'emergència.  
S'orientarà amb campanyes periòdiques adreçades a diferents grups de població; també podran iniciar-se amb campanyes de conscienciació en els centres escolars.  
2) Sobre l'emergència, quan s'haja produït:  
Aquesta informació es facilitarà quan s'haja produït l'emergència i calga actuar de forma immediata. Es transmetrà informació a la població i als mitjans de comunicació social, mitjançant el gabinet d'informació adscrit al comitè de direcció i per mitjà dels sistemes previstos en el punt 6.3.3.  
La població ha de rebre una informació clara sobre el que convé fer i cal evitar en tot moment les informacions contradictòries que puguen provocar reaccions negatives.  
S'informarà sobre:  
\* Situació real de l'emergència en cada moment.  
\* Mesures de protecció.  
\* Previsions sobre l'evolució de l'emergència.  
\* En cas d'evacuació: com es faria, lloc de reunió, recomanacions.  
En decidir-se per l'emissió d'un missatge d'alerta es tindrà en compte:  
a) A qui va adreçat.  
b) Sobre quin perill.  
c) De quina manera es difon.  
d) Quan es cancel·la.  
Perquè els missatges d'alerta resulten més efectius, caldrà que siguen:  
- Assequibles i concrets.  
- Coherents.  
- Urgents.  
- Fiables.  
- Reiterats.  
Es crearà un fons de documentació i consulta per a facilitar l'emissió de missatges d'alerta, al qual poden recórrer els periodistes del gabinet d'informació en casos de catàstrofe. La recopilació documental se centrarà inicialment en aquells riscos considerats com a prioritaris per la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana (inundacions, incendis forestals, sismes, nevades, risc químic i transport de mercaderies perilloses), per a estendre's gradualment a uns altres temes d'interès des del punt de vista de la protecció civil.  
Els organismes responsables dels plans sectorials prepararan missatges tipus d'acord amb els riscos concrets que s'intenten aturar amb la intervenció.  
Es desenvoluparan programes adreçats als mitjans de comunicació per informar dels objectius del Pla Territorial d'Emergència. Es tractarà amb els esmentats programes d'evitar els excessos alarmistes i d'establir el possible paper dels mitjans de comunicació davant les catàstrofes.  
Els plans especials i els procediments d'actuació enfront dels riscos específics a la Comunitat Valenciana, contindran un annex de recomanacions i consells a la població enfront dels esmentats riscos. També contindran el desenvolupament de campanyes preventives d'informació en la fase d'implantació.  
11.2 MANTENIMENT DE L'OPERATIVITAT  
11.2.1. Actualització i revisió.  
La Direcció General d' Interior efectuarà l'actualització i la revisió periòdica del Pla Territorial, tasques fonamentals per al manteniment de la vigència i operativitat. S'entendrà per actualització i revisió la incorporació al Pla de qualsevol modificació de persones, mitjans i recursos que hi comprèn.  
L'esmentat compromís s'estén també als organismes responsables dels plans sectorials i, especialment, pel que fa a la revisió periòdica del director i, a fi de mantenir sempre actualitzat el pla de transmissions i la revisió del catàleg de recursos mobilitzables.  
El Pla Territorial serà revisat anualment mitjançant la realització, com a mínim, d'un exercici o simulacre de cada pla sectorial i un exercici o simulacre global del pla. També haurà de ser revisat sempre que s'hi produesquen variacions importants.  
Aquells aspectes que després de la realització dels simulacres no siguen eficaços seran modificats, i s'incorporaran les esmentades variants al text del pla. També s'hi incorporaran els ensenyaments apresos de l'actuació enfront de les emergències.  
11.2.2. Formació permanent  
La formació del personal afectat, establerta en la fase d'implantació, ha de ser una tasca continuada ja que es tracta d'un document viu subjecte a constants revisions i actualitzacions. La responsabilitat de l'esmentada formació recau, com assenyala el punt 11.1.2, en els directors dels plans sectorials, amb la col·laboració de la Direcció General d'Interior.  
La posada en marxa de simulacres periòdics formarà part de l'esmentada tasca de formació permanent.  
Addenda I  
Catàleg de riscos  
DEFINICIO DE CONCEPTES UTILITZATS EN LA CATALOGACIO  
- Risc: situació amb presència d'una sèrie de factors que permeten intuir, amb certa probabilitat, que hi ha una emergència.  
- Emergència: situació causada per l'actualització d'un risc.  
- Perill: equival a una situació greu de risc, és a dir, a una situació de risc amb una probabilitat alta d'actualització.  
- Risc greu o catastròfic: referit a la gravetat de les conseqüències que pot provocar l'emergència.  
- Index de gravetat del risc: concepte teòric que permet determinar prioritats tècniques en l'actuació davant un conjunt de situacions de risc. Matemàticament es pot assignar un índex disposant de taules de probabilitat i gravetat, mitjançant la següent fórmula:  
I.G.R.= < PROBABILITAT x GRAVETAT  
- Factors de risc i de conseqüències: factors que en confluir en l'espai i el temps amb suficient intensitat, provocarien l'emergència i les conseqüències d'aquesta.  
- Identificació dels riscos: per enunciar un risc han d'utilitzar-se com a mínim la tipologia i la localització territorial. De vegades, un risc té diferents canses que han d'incloure's per a la identificació.  
CATÀLEG DELS PRINCIPALS RISCOS A LA COMUNITAT VALENCIANA  
-NATURALS  
\* CLIMATICS I METEREOLOGICS  
. Nevades  
. Gelades  
. Inundacions:  
- Crescudes i avingudes (en rius i en barrancs rambles)  
- Pluges in situ  
- Trencament de preses  
- Desembassaments  
. Sequera  
. Vents  
\* MOVIMENTS SISMICS I DEL TERRENY  
. Sismes  
. Enfonsaments  
. Ensulsiades  
. Corriments  
\* BIOLOGICS  
. Epidèmies  
. Plagues  
- ANTROPICS  
\* INCENDIS  
. Forestals  
. Urbans  
. Industrials  
\* Químics  
. Explosions  
. Fugues tòxiques  
. Incendis  
\* RADIOLOGICS  
. Nuclears  
. Instal·lacions radioactives: parallamps radioactius  
. Transports radioactius   
\* TRANSPORT DE MERCADERIES PERILLOSES  
. Aeri  
. Marítim  
. Terrestre: soterrani (metro, túnels ferroviaris)  
\* AMBIENTALS (SALUT PUBLICA)  
. Contaminació biològica: slgues  
. Contaminació química  
. Infeccions tòxiques alimentàries  
\* MANCANCES DE SERVEIS BASICS  
. Energia  
. Aigua  
. Aliments de primera necessitat  
\* OBRES PUBLIQUES  
. Esfondraments  
\* AGLOMERACIONS URBANES   
. Espectacles, festes: espectacles pirotècnics   
. Actes culturals i religiosos. Manifestacions  
\* ACTIVITATS ESPORTIVES   
. Muntanyisme  
. Espeleologia  
. Submarinisme  
\* ZONES DE BANY  
\* TERRORISME  
\* DOMESTICS  
. Gas butà  
. Gas ciutat  
. Electricitat  
Addenda II  
Plans territorials municipals: contingut mínim  
La Direcció General d'Interior elabora a hores d'ara diversos models de plans territorials municipals que, contenint el mínim requerit establert en la Norma Bàsica de Protecció Civil per als esmentats plans, puguen adequar-se al diferent volum i als serveis disponibles dels municipis de la Comunitat Valenciana.  
Els esmentats models contindran els requisits mínims legals i aquells altres que facen possible l'homologació i integració en els plans d'altres municipis de la Comunitat Valenciana.  
S'adjunta, a títol orientatiu, un sumari tipus de l'esmentat pla.  
SUMARI DEL PLA TERRITORIAL MUNICIPAL  
1. INTRODUCCIO  
1.1. JUSTIFICACIO LEGAL  
1.2. JUSTIFICACIO TECNICA  
2. CARACTERÍSTIQUES MUNICIPALS  
2.1. SITUACIO GEOGRAFICA, LIMITS I SUPERFICIE  
2.2. POBLACIO  
2.3. CLIMATOLOGIA, OROGRAFIA, HIDROLOGIA, ETC.  
2.4. INFRASTRUCTURA I VIES DE COMUNICACIO  
2.5. ACTIVITATS ECONÒMIQUES I SOCIO-LABORALS  
2.6. SERVEIS BASICS  
3. ESTRUCTURA I ORGANITZACIO  
3.1. ESQUEMA ORGANITZATIU  
3.2. CECOPAL  
3.3. DIRECTOR DEL PLA  
3.4. COMITE ASSESSOR  
3.5. GABINET D'INFORMACIO  
3.6. CENTRE DE COMUNICACIONS  
3.7. CECOP PROVINCIAL  
3.8. LCA (LLOC DE COMANDAMENT AVANÇAT)  
3.9. GRUPS D'ACCIO  
3.9.1. Grup de seguretat  
3.9.2. Grup de socors i salvament  
3.9.3. Grup sanitari i d'acció social  
3.9.4. Grup de suport  
3.10. VOLUNTARIS  
4. OPERATIVITAT DEL PLA  
4.1. NOTIFICACIO  
4.2. ACTIVACIO DEL PLA  
4.2.1. Pre-emergència  
4.2.2. Emergència  
4.2.3. Fi de l'emergència  
4.3. ESQUEMES D'ACTIVACIO   
4.4. PROCEDIMENTS D'ACTUACIO  
4.5. REPOSICIO DE SERVEIS BASICS I RETORN A LA NORMALITAT  
4.6. EVACUACIO  
4.7. INFORMACIO A LA POBLACIO  
5. IMPLANTACIÓ  
5.1. FORMACIO  
5.2. INFORMACIO  
5.3. SIMULACRES  
5.4. ACTUALITZACIO  
5.5 REVISIO  
6. CATALEG DE MITJANS I RECURSOS  
7. DIRECTORI  
ANNEX: CARTOGRAFIA  
PLANOL 1: SITUACIO DE LA COMARCA 1 DEL MUNICIPI A LA COMUNITAT VALENCIANA  
PLANOL 2: VIES DE COMUNICACIO GENERALS  
PLANOL 3: MEDI FISIC  
PLANOL 4: INFRASTRUCTURES  
PLANOL 5: SERVEIS I EQUIPAMENTS AL TERME MUNICIPAL  
PLANOL 6: SERVEIS I EQUIPAMENTS EN EL NUCLI URBA  
PLANOL 7. LOCALITZACIO DEL CECOPAL  
PLANOL 8: INFORMACIO DE NUCLIS AILLATS DE POBLACIO  
PLANOL 9: DISTRIBUCIO CADASTRAL DE POLIGONS  
PLANOL 10: QUALIFICACIO DEL NUCLI SEGONS LES NORMES SUBSIDIARIES  
Addenda III  
Directrius per a l'elaboració dels plans sectorials  
4 ESTRUCTURA DELS PLANS SECTORIALS  
S'estableix a continuació el sumari (contingut mínim) a què han d'adaptar-se els sis plans sectorials que s'integren en el Pla Territorial d'Emergència.  
1. OBJECTIUS DEL PLA  
1.1. OBJECTE  
1.2. OBJECTIUS GENERALS  
1.3. OBJECTIUS ESPECIFICS  
2. ORGANISME COORDINADOR 1 ORGANISMES AFECTATS  
3. ORGANITZACIO JERARQUICA  
3.1. DIRECTOR DEL PLA  
3.2. DIRECCIO TECNICA  
3.3. COORDINADOR GENERAL DEL PLA  
3.4. COORDINADORS PROVINCIALS DEL PLA  
3.5. ESTRUCTURA JERARQUICA (organigrama jeràrquic)  
4. ORGANITZACIO FUNCIONAL  
4.1. CENTRES DE COORDINACIO  
4.1.1. Ubicació  
4.1.2. Composició  
4 2. FUNCIONAMENT INTERN  
4.2.1. Funcions dels responsables del pla  
4.2.2. Funcions dels centres de coordinació  
4.2.3. Connexió amb el CCE-CECOPI  
4.2.4. Grup d'acció en el terreny (LCA)  
4.3. ACTIVACIO  
4.3.1. En fase de pre-emergència:  
- Des del CCE - Des dels serveis propis  
4.3.2. En fase d'emergència:  
- Des del CCE - Des dels serveis propis  
5. OPERATIVITAT  
5.1. PRE-EMERGENCIA  
5.2. EMERGENCIA  
5.2.1. Emergència nivell I  
5.2.2. Emergència nivell II  
5.2.3. Emergència nivell III  
5.3. FI DE L'EMERGENCIA  
6. IMPLANTACIO I MANTENIMENT DE L'OPERATIVITAT DEL PLA SECTORIAL  
6.1. IMPLANTACIO  
6.1.1. Verificació de la infrastructura del pla  
6.1.2. Formació del personal dels serveis afectats  
6.1.3. Informació a la població  
6.2. MANTENIMENT DE L'OPERATIVITAT  
6.2.1. Actualització i revisió  
6.2.2. Formació permanent  
MISSIONS FONAMENTALS  
L'objecte de tots els plans sectorials és garantir la direcció, l'activació i l'actuació coordinada de tots els recursos públics i privats en la matèria, a les tres províncies de la Comunitat Valenciana, a fi d'assegurar-ne l'actuació eficaç en situacions d'emergència.  
S'indiquen a continuació les missions fonamentals que ha de desenvolupar cadascun dels plans sectorials (les funcions concretes es detallen en la redacció de cada pla).  
A més de les missions que es detallen, els plans sectorials establiran:  
\* La informació que la població hauria de conèixer en la matèria amb caràcter general i que serà convenient incloure en les campanyes de difusió del Pla Territorial.  
\* Els mecanismes i el tipus d'informació que s'ha de transmetre a la població en la matèria, en situació d'emergència, siga mitjançant el CCE-CECOPI o des del centre de coordinació sectorial.  
\* La conveniència de firmar convenis o acords de col·laboració amb entitats públiques o privades, empreses, federacions, etc., els recursos de les quals siguen susceptibles de mobilització en cas d'emergència com a suport al pla sectorial corresponent.  
\* El procediment de valoració de danys i rehabilitació de serveis en la matèria.  
1. PLA DE PROVEIMENT  
- Gestió i subministrament de recursos de proveiment (avituallament i proveiment en general)  
- Disposició d'un estoc mínim d'avituallament  
- Gestió i subministrament de maquinària per a rehabilitació i reposició de serveis  
2. PLA D'ALLOTJAMENT I ASSISTENCIA  
- Allotjament d'evacuats  
- Distribució de queviures als centres d'allotjament  
- Distribució de queviures a la població en col·laboració amb els serveis municipals  
- Registre i seguiment dels afectats  
3. PLA DE CARRETERES  
- Anàlisi i valoració de la informació rebuda sobre l'estat de la xarxa viària  
- Facilitar informació sobre l'estat de les carreteres perque es difonga a la població  
- Establiment de rutes alternatives per als itineraris inhabilitats  
- Manteniment de les xarxes vials expedites i en condicions d'ús  
4. PLA SANITARI  
- Assistència mèdica in situ  
- Transport sanitari d'urgència  
- Assistència mèdica en centres hospitalaris  
- Cobertura de les necessitats farmacèutiques  
- Prevenció i resolució de problemes epidemiologies derivats d'una emergència  
- Implantació en els centres hospitalaris d'un pla d'emergència davant de catàstrofe exterior  
5. PLA DE SEGURETAT  
- Garantir el control i la seguretat ciutadana  
- Control d'accessos a la zona sinistrada i acordonament de les zones operatives  
- Regulació del trànsit  
- Protecció de béns  
- Suport en l'organització de l'evacuació i en la difusió d'avisos a la població  
6. PLA DE TRANSPORT  
Cobertura de les necessitats en matèria de transport:  
\* Evacuació de persones  
\* Transport de recursos


Còpia Permalink ELI