Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6938, del 08-01-2013 (2012/11200)

RESOLUCIÓ de 5 de desembre 2012, de la Direcció General d'Avaluació Ambiental i Territorial, per la qual ordena la publicació d'una resolució complementària de les declaracions d'impacte ambiental dels termes municipals d'Andilla, Higueruelas, Villar del Arzobispo, Casinos, Llíria, Benaguasil i Vilamarxant. Expedients: 29/02 AIA i 30/02 AIA.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6938

Data del DOGV
:   08-01-2013

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2012/11112


Data del document
:   05-12-2012

Organisme emissor
:   Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Benaguasil
    * Higueruelas
    * Llíria
    * Villar del Arzobispo
    * Vilamarxant
    * Andilla
    * Casinos
    * impacte ambiental

RESOLUCIÓ de 5 de desembre 2012, de la Direcció General d'Avaluació Ambiental i Territorial, per la qual ordena la publicació d'una resolució complementària de les declaracions d'impacte ambiental dels termes municipals d'Andilla, Higueruelas, Villar del Arzobispo, Casinos, Llíria, Benaguasil i Vilamarxant. Expedients: 29/02 AIA i 30/02 AIA. [2012/11198]  
De conformitat amb l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell, pel qual aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental, el qual establix que, una vegada transcorregut el termini assenyalat en l'article 26 sense que s'hi hagen plantejat discrepàncies, i sense perjuí de la notificació al titular, la declaració d'impacte ambiental s'ha de publicar en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, resolc:  
  
Article únic  
Publicar en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana la resolució complementària de les declaracions d'impacte ambiental corresponents als expedients 29/02 AIA i 30/02 AIA Andilla, Higueruelas, Villar del Arzobispo, Casinos, Llíria, Benaguasil i Vilamarxant.  
  
València, 5 de desembre 2012.- El director general d'Avaluació Ambiental i Territorial: Juan Giner Corell.  
  
  
«Resolució complementària de la declaració d'impacte ambiental  
  
  
Expedient: 30/02-AIA.  
Promotor: Renomar.  
Autoritat substantiva: Direcció General d'Energia. Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç.  
Objecte del projecte: instal·lacions eòliques de la zona 8 del Pla Eòlic de la Comunitat Valenciana.  
Sistema d'evacuació des de la subestació Peñas de Dios fins a la subestació de Vilamarxant.  
Localització: termes municipals d'Andilla, Higueruelas, Villar del Arzobispo, Casinos, Llíria, Benaguasil i Vilamarxant.  
Expedient: 29/02-AIA  
Promotor: Energía y Recursos Ambientales, SA (EYRA).  
Autoritat substantiva: Direcció General d'Energia. Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç.  
Objecte del projecte: instal·lacions eòliques de la zona 7 del Pla Eòlic de la Comunitat Valenciana. Sistema d'evacuació des del punt d'entroncament amb el sistema d'evacuació de la zona 8 fins a la subestació de Vilamarxant.  
Localització: termes municipals d'Andilla, Higueruelas, Villar del Arzobispo, Casinos, Llíria, Benaguasil i Vilamarxant.  
Antecedents i tramitació administrativa  
La resolució complementària de les declaracions d'impacte ambiental de les instal·lacions eòliques de les zones 7 i 8, formulada per la directora general de Gestió del Medi Natural el 2 de juny de 2008, va estimar acceptable provisionalment el traçat ajustat al corredor A (de les alternatives analitzades en l'estudi d'impacte ambiental) entre els suports 16 i 52 del sistema d'evacuació conjunt, i va establir un termini de 5 anys per a l'estudi i substitució per un traçat corresponent al corredor D.  
El 21 de maig de 2010, en compliment de les condicions establides en la resolució esmentada, el promotor va presentar la documentació relativa a l'anàlisi d'alternatives del tram comprés entre els suports 16 i 52 de la Línia 132 Kv Peñas de Dios-Vilamarxant.  
El 8 de març de 2011 es va sol·licitar al promotor una ampliació de la documentació i, simultàniament, es van tramitar consultes a les administracions següents: Servici d'Ordenació Sostenible del Medi i ajuntaments d'Higueruelas i Villar del Arzobispo. El 4 d'abril i el 14 de juliol de 2011 es van rebre sengles informes del Servici d'Ordenació Sostenible del Medi i de l'Ajuntament d'Higueruelas.  
El 23 de juny de 2011 es va rebre la documentació del promotor en contestació al requeriment de 8 de març de 2011.  
El 26 de gener de 2012, el promotor va enviar una còpia dels informes de la Direcció General de Patrimoni Cultural i del Servici de Mines de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç.  
Informes sectorials  
Servici d'Ordenació Sostenible del Medi  
Es transcriuen a continuació els apartats de l'informe específics sobre l'afecció a la Xarxa Natura 2000:  
«Valoració preliminar de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000  
«D'acord amb la sol·licitud de data 7 de març de 2011, este Servici d'Ordenació Sostenible del Medi, com a òrgan gestor de la Xarxa Natura 2000 a la Comunitat Valenciana, ha analitzar el contingut de la documentació aportada. D'esta anàlisi, i tenint en compte les dades de què disposa respecte al projecte indicat i als espais de la Xarxa Natura 2000 a què afecta potencialment, se'n desprenen les consideracions següents:  
[...] 3. Espai o espais Xarxa Natura 2000 més pròxims a la ubicació de l'actuació. Anàlisi d'afecció a espècies que van motivar la declaració  
Cap de les alternatives no discorre en l'àmbit territorial de la ZEPA Alto Turia i Sierra del Negrete. No obstant això, l'alternativa 1 es troba més pròxima a este espai natural protegit, encara que al contrari la zona dita està més degradada com a conseqüència de les activitats mineres que s'hi ha fet.  
Si analitzem la possible afecció a les espècies prioritàries presents en la ZEPA i la distribució de les electrocucions respecte a la distància a les ZEPA, descobrim que es produïx una concentració de la mortalitat en els 5 primers quilòmetres des de la vora a les ZEPA. Les hipòtesis proposades per a explicar eixe fet es basen principalment en les diferències entre els usos de la ZEPA i les zones limítrofes. Les aus que es reproduïxen o residixen dins de les ZEPA sovint hi campegen fora (Sergio i al. 2005, Carrete i Donázar 2005, Martínez i al. 2007), raó per la qual estes línies pròximes a estos espais tenen una major probabilitat de ser utilitzades per les aus. A més, les espècies típicament forestals, com ara l'àguila serpera o l'àguila calçada, en regions mediterrànies com la nostra, seleccionen paisatges d'ecotò amb mescla de zones forestals i zones agrícoles (Sánchez-Zapata i Calvo 1999), que en el nostre cas es troba a la vora dels espais protegits  
  
[...] Ambdós línies discorren per dins dels primers 5 quilòmetres, per això, en eixe sentit, ambdós línies presentarien una afecció semblant sobre les espècies prioritàries presents al lloc.  
Si atenem les característiques de les espècies afectades d'acord amb la documentació facilitada, el tram D (alternativa 1) afecta la delimitació de la ZEPA Alto Turia i Sierra del Negrete, encara que creua de forma tangencial l'àrea en què campeja l'aguileta calçada (Hieraaetus pennatus). El tram A (alternativa 0), per la seua banda, afecta de forma perifèrica una àrea on campeja l'aligot (Buteo buteo) i una altra de corb (Corvus corax).  
En este sentit, l'espècie Hieraaetus pennatus l'arreplega l'annex I de la Directiva 70/409/CEE; per tant, des del punt de vista d'afecció a la Xarxa Natura 2000, tindrà més prioritat que les altres espècies esmentades.  
No obstant, tant l'àguila calçada com l'aligot són susceptibles de patir electrocució i col·lisió en línies elèctriques d'alta tensió.  
  
[...] 4. Conclusió: vistes les característiques de l'actuació i de la possible afecció de les espècies prioritàries presents al lloc, este servici considera més adequada, des del punt de vista d'afecció de la Xarxa Natura 2000, l'alternativa que minimitze l'afecció d'espècies inclosa en l'annex I de la Directiva 79/409/CEE, que, en el cas que ens ocupa, d'acord amb la documentació rebuda, correspon a l'alternativa denominada 0. Ara bé, ambdós alternatives discorren dins del radi de 5 km a partir de la vora de la ZEPA, per això, independentment de quina se n'aprove finalment, s'haurà de complir el que especifica el Reial Decret 1432/2008, de 29 d'agost, que establix mesures per a la protecció de l'avifauna contra la col·lisió i l'electrocució en línies elèctriques d'alta tensió.  
  
Ajuntament d'Higueruelas  
Envia un informe subscrit per un enginyer tècnic forestal en què analitza l'alternativa D presentada pel promotor i les dos variants parcials proposades pel Servici d'Impacte Ambiental de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Territori. Es transcriu l'apartat de conclusions de l'informe:  
«[...] no cap de les tres alternatives es considera viable, pels motius exposats més amunt i, a més, si es fa la comparació de les tres alternatives amb l'alternativa A (l'actual), encara es desprenen més arguments per a demostrar que l'alternativa més viable, ambientalment, tècnicament, socialment i econòmicament, és la línia construïda  
Per a construir qualsevol alternativa diferent de la A, cal desmantellar la construïda, amb els impactes negatius consegüents: nou impacte de maquinària i vehicles pesants, zones que es quedaran degradades per un temps considerable (bases dels suports, carrers de protecció contra incendis, obres accessos construïts per a la línia, etc.)  
En este cas, s'hauran produït impactes innecessaris: creació d'accessos nous, esplanades per a les bases dels suports, explanacions de suports per a la construcció, eliminació de la coberta vegetal que, en alguns casos, era arbòria, risc d'erosió, etc. I, per un altre costat, s'hauran assumit riscos innecessaris: riscos derivats de la construcció, com ara accidents laborals dels treballadors, risc d'incendis forestals durant la construcció, i altres. A més, cal considerar també el gran cost econòmic que comportarà tant desmantellar la línia actual com la construcció d'una de nova.  
També, per a dur a terme altres alternatives, cal produir nombrosos impactes, noves explanacions per als suports i també de suport a la construcció, creació de nous accessos per a arribar als suports no accessibles, nous carrers sense vegetació per a protecció d'incendis, mesures compensatòries noves, etc. Estos nous impactes es podrien justificar si almenys les altres alternatives foren ambientalment més viables que la construïda, la qual cosa no és certa.  
D'altra banda, la línia existent està funcionant amb normalitat i no s'ha constatat cap problema ambiental, tècnic ni social, el traçat té els requisits ambientals establits en la DIA, per tant, no hi ha cap justificació tècnica ni ambiental per a construir un traçat alternatiu.  
  
Com a conclusió, l'alternativa A (construïda) és la més viable, és la més adequada des del punt de vista ambiental, no hi ha cap problema de tipus tècnic o ambiental que implique modificar-la i té un clar benefici derivat d'assumir els impactes que al seu dia va generar la construcció de la línia elèctrica, davant de l'alternativa de desmantellar-la i fer un traçat nou, que comportaria augmentar innecessàriament i de forma significativa l'impacte global del sistema d'evacuació» .  
  
Direcció General de Patrimoni Cultural, informe aportat pel promotor el 26 de gener de 2012  
«Feta la prospecció arqueològica relacionada amb el projecte indicat, els resultats han sigut analitzats pels nostres servicis tècnics per tal de derivar-ne les possibles afeccions sobre el patrimoni d'esta naturalesa. S'ha posat de manifest que els traçats previstos discorren sobre llocs on s'han detectat restes arqueològiques mobles en superfície, i no s'han detectat afeccions severes sobre el patrimoni arqueològic. Per tant, és necessari aplicar mesures correctores. No hi ha afecció sobre el patrimoni arquitectònic. Les mesures correctores necessàries són: realització d'estudis de detall previs i realització de sondejos arqueològics de comprovació dels llocs on s'ha arreplegat material arqueològic moble en superfície i el seguiment arqueològic de la totalitat de les obres que comporten moviments de terres.  
  
Des de la consideració del patrimoni etnològic, s'han localitzat 52 elements etnològics dels quals es presenta la fitxa etnològica normalitzada per a incloure-la en l'inventari etnològic d'esta direcció general.  
  
S'allisten els elements etnològics, amb la indicació de la distància a les futures línies i el tipus d'afecció que pot presentar...  
[...] S'indica, en l'apartat de valoració de les afeccions dels nous trams, que, vistos els resultats positius de la prospecció, es conclou que la construcció de qualsevol de les tres noves alternatives tindrà un impacte etnològic. Es proposa que es valore com a principal mesura preventiva la de no construir l'alternativa D ni les possibles variants (B i C). Açò comportaria mantindre el tram ja construït, solució que evitaria qualsevol afecció sobre el patrimoni documentat.  
Igualment, en el cas de modificació dels límits territorials o d'altres canvis del projecte, s'haurà de fer un nou estudi d'impacte patrimonial, que comportaria les propostes pertinents si hi ha cap impacte, i l'hauria d'aprovar la direcció general.  
Informe de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç sobre l'afecció als drets miners en l'àmbit de l'alternativa denominada Corredor D.  
La línia d'evacuació que es pretén construir travessa un nombre elevat de concessions mineres que es veurien afectades en major o menor mesura per l'obra que es pretén. (S'adjunta a l'informe un llistat de concessions mineres en qüestió, així com la fitxa resum i el plànol de situació de cada una.)  
El traçat de la línia elèctrica d'alta tensió projectat presenta problemes d'incompatibilitat greus amb l'ús miner actual.  
La normativa de seguretat que s'aplica a les activitats mineres la desplega, entre altres, el Reglament General de Normes Bàsiques de Seguretat Mineres, aprovat pel Reial Decret 863/1985, de 2 d'abril (BOE 140, 12.06.1985). Este reglament concretament en la Instrucció Tècnica Complementària ITC MIE SM 07.1.03, Treballs a cel obert. Desplegament de les labors, limita els treballs en les proximitats de línies elèctriques aèries, en l'article 6.3.  
6.3 Treballs en les proximitats de línies elèctriques aèries  
«No es permetrà que passen maquinària o vehicles per davall de línies elèctriques aèries, excepte pels punts especialment preparats per a això, en els quals han de complir les prescripcions imposades pel Reglament de Línies Aèries d'Alta Tensió quant a tipus de suports, amarratges i distàncies sobre el terreny [...].  
Les pistes o passos habituals de vehicles que discórreguen paral·lelament a línies aèries han de mantindre una distància respecte a estes línies de 15 metres, amidats en planta horitzontal entre l'eix de la línia i el límit de la calçada, i perpendicularment a este  
Dins de l'àrea delimitada per una distància de 10 metres a cada costat de l'eix de la línia, amidats sobre la planta horitzontal, es prohibix la presència de maquinària i la realització de treballs amb la línia en tensió. Per a la realització de treballs ocasionals en esta zona, s'ha de desconnectar i descarregar a terra la línia.  
Per l'article anterior, tant la presència de maquinària com la realització de treballs, així com l'obertura de pistes per a la circulació de vehicles, estarien limitades en unes distàncies determinades a un costat i a l'altre de la línia, per la qual cosa, en esta franja de terreny, no només no seria possible, per descomptat., la realització de fronts de treball, sinó que tampoc es podrien arreplegar materials útils, abocar-ne d'estèrils, establir zones d'aparcament o de manteniment de maquinària etc. Per tant, la incompatibilitat en la coexistència dels dos usos es veuria ampliada a totes estes zones esmentades.  
A més, cal esmentar el fet que, encara que en estes explotacions l'arrancada dels materials es du a terme habitualment amb mitjans mecànics (maquinària mòbil de tipus retroexcavadora), ocasionalment es fa necessari l'ús d'explosius per a arrancar materials de determinades característiques, de manera que es poden produir projeccions que podrien danyar la línia elèctrica.  
Quant a analitzar la possibilitat d'explotació futura de les concessions, amb la base de la normativa urbanística que s'aplica a cada municipi, cal dir que este aspecte tampoc ha de ser determinant, sinó que esta possibilitat d'explotació futura hauria d'estar més aïna condicionada per l'existència de reserves minerals en la zona, fet este invariable en el temps, i no per una condició (classificació del sòl) que pot veure's modificada amb el transcurs dels anys. Es disposa, a més, dels instruments necessaris per a fer esta modificació, com ara el que arreplega el Decret 82/2005, de 22 d'abril, d'ordenació ambiental d'explotacions mineres en espais forestals de la Comunitat Valenciana, concretament en la disposició addicional tercera (DOCV 4993, 26.04.2005).  
  
Disposicions addicionals  
«Tercera. Plans especials per a explotacions mineres  
1. Les explotacions mineres que es duguen a terme en muntanyes o terrenys forestals, terrenys classificats com a sòl no urbanitzable comú o sotmesos a protecció especial, sense regulació de l'activitat minera com a ús compatible, requerixen la modificació o revisió del pla general o, si és el cas, l'elaboració i aprovació d'un pla especial d'acord amb la legislació urbanística de la Comunitat Valenciana que ordene l'ús i aprofitament miner o el que, si és el cas, establisca un pla d'acció territorial de caràcter sectorial.  
En els instruments urbanístics esmentats s'ha de garantir que, després del cessament de l'activitat, els terrenys afectats mantinguen el valor funcional que havia motivat la consideració com a muntanya o terreny forestal.  
2. En el supòsit d'optar per l'elaboració i aprovació d'un pla especial, es requerix la declaració d'impacte ambiental.  
L'àmbit mínim d'estos plans especials és la concessió minera i necessàriament ha d'establir la seua relació de continuïtat amb explotacions o concessions mineres limítrofes en el projecte d'explotació, en els plans de labors i en el projecte de restauració».  
  
Finalment, cal destacar que les concessions mineres afectades, algunes atorgades des dels anys quaranta, exploten majoritàriament el caolí, mineral declarat prioritari per l'estat segons el Reial Decret 647/2002, de 5 de juliol, que declara la matèries primeres minerals i activitats que hi estan relacionades qualificades com a prioritàries (BOE 173, 20.07.2002).  
A més, este mineral es troba inclòs en la secció C de la Llei 22/1973, de 21 de juliol, de Mines (BOE 176, 24.07.1973), desplegada en el Reglament General per al Règim de la Mineria (aprovat pel Reial Decret 2857/1978, de 25 d'agost), segons el qual l'atorgament d'una concessió d'explotació portaria implícita la declaració d'utilitat pública (article 31).  
Article 131  
«1. El titular legal d'una concessió d'explotació, així com l'adjudicatari d'una zona de reserva definitiva, té dret a l'expropiació forçosa i l'ocupació temporal dels terrenys necessaris per a l'emplaçament dels treballs, instal·lacions i servicis.  
3. L'atorgament d'una concessió d'explotació i la declaració d'una zona de reserva definitiva porta implícita la declaració d'utilitat pública, així com la inclusió d'ambdós en el supòsit de l'apartat 2 de l'article 108 de la Llei d'expropiació forçosa.»  
L'aprovació del projecte i dels plànols inicial i anuals a què es referixen els articles 68 i 70 de la Llei de Mines i 89 i 92 d'este reglament, respectivament, porta implícita la declaració de la necessitat de l'ocupació dels terrenys, si es complixen les condicions que establix l'epígraf 2 de l'article 17 de la Llei d'Expropiació Forçosa.  
  
Consideracions ambientals  
La solució d'evacuació de l'energia generada per la zona 8 del pla eòlic tramitada en el conjunt de les infraestructures eòliques de la zona va proposar un traçat compartit parcialment amb la del sistema d'evacuació de la zona 7, però divergent en el punt d'abocament. La zona 7 evacuava a la subestació de Vilamarxant i la zona 8 a la subestació Boscos 1, projectada com a part de les infraestructures de la zona 9 del pla eòlic.  
En el procés d'avaluació de les instal·lacions eòliques de la zona 8, concretament el 29 de novembre de 2006, es va emetre un informe que instava a l'estudi d'un sistema conjunt d'evacuació per a les zones limítrofes 7 i 8 a la subestació de Vilamarxant, i indicava els criteris per al disseny de la solució definitiva del traçat conjunt. En el tram d'encreuament dels termes d'Higueruelas i Villar del Arzobispo l'informe es decantava pel corredor corresponent a l'alternativa D.  
La resolució d'avaluació ambiental de les instal·lacions de la zona 8, formulada mitjançant una resolució de 2 de març de 2007, de la secretaria autonòmica de Territori i Medi Ambient, va supeditar l'execució del projecte a la formulació d'una resolució complementària del sistema d'evacuació conjunt de les zones 7 i 8 dissenyat d'acord amb la documentació i els informes emesos en l'expedient de consulta tramitat paral·lelament (expedient 142/06-CON), així com en l'informe de sol·licitud d'ampliació de l'estudi d'impacte ambiental, de 29 de novembre de 2006, de les instal·lacions eòliques de la zona 8.  
Atesa la documentació del sistema d'evacuació conjunt de les zones 7 i 8, els criteris i informes esmentats, la situació ambiental i el fet que la resta d'infraestructures eòliques eren ambientalment acceptables, la directora general de Gestió del Medi Natural, el 2 de juny de 2008, va formular una resolució complementària de les declaracions d'impacte ambiental de les instal·lacions eòliques de la zones 7 i 8 que permet executar una solució provisional per al tram de línia d'evacuació comprés entre els suports 16 i 52, corresponent a l'alternativa A, i fixa un termini de 2 anys per a la realització d'una anàlisi detallada del corredor D i la consegüent proposta d'alternatives, i 5 anys per a l'execució i entrada en funcionament del traçat definitiu ajustat al corredor D i al desmantellament de la solució provisional (apartat 1.1 del punt segon de la part dispositiva de la resolució esmentada).  
Transcorreguts pràcticament els dos anys establits en la resolució esmentada, el 21 de maig de 2010, l'empresa adjudicatària de la zona 8 va presentar la documentació denominada «Anàlisi d'alternatives del tram comprés entre els suports 16 i 52 de la línia 132, Peñas de Dios - Vilamarxant», en el qual només es definix una alternativa de traçat corresponent al corredor D i se la valora comparativament amb la línia del corredor A (considerant-la com l'alternativa «0»). S'indica que la finalitat és comprovar objectivament quin dels corredors és el de menor impacte.  
Cal assenyalar que la Resolució de 2 de juny de 2008 correspon al pronunciament ambiental tenint en compte les característiques i el valor dels terrenys de cada alternativa abans de l'execució de la línia. Així, en situació preoperacional, el valor ambiental dels terrenys del corredor D (degradats per un elevat nombre d'explotacions mineres amb fronts actius o abandonats) era clarament menor que el dels terrenys del corredor A, conclusió a què va arribar el mateix estudi d'impacte ambiental presentat pel promotor. En conseqüència, es va considerar pertinent posposar la decisió sobre el traçat definitiu a la realització d'un estudi de les característiques i de les limitacions de l'entorn per a la identificació i valoració d'alternatives viables en el corredor D.  
  
Les principals dificultats i impactes que assenyalen tant el promotor com algunes de les administracions consultades per a l'execució d'una alternativa ajustada al corredor D són fàcilment salvables o corregibles:  
- El traçat executat (alternativa denominada 0, coincident amb l'alternativa A de l'EIA original) travessa terrenys en què hi ha drets miners de la secció C sense que això haja impedit la instal·lació de la línia aèria. D'altra banda les instal·lacions eòliques, per la normativa del pla eòlic aprovada mitjançant l'Acord del Consell de 26 de juliol de 2001, també estan declarades d'utilitat pública.  
- El nombre de suports amb accés difícil és reduït. Per tant, la instal·lació per mitjà d'un helicòpter seria assumible tant tècnicament com econòmica.  
No obstant això, les circumstàncies i estratègies ambientals, en relació amb la selecció d'alternatives de línies elèctriques aèries en la zona, s'ha vist modificada amb la delimitació de la ZEPA «Alto Turia i Sierra de Negrete» aprovada mitjançant l'Acord de 5 de juny de 2009, del Consell, d'ampliació de la xarxa de zones de protecció especial per a les aus.  
Tenint en compte, a més, els informes de les administracions consultades i els resultats de la vigilància ambiental, que mostren incidència molt baixa en l'avifauna de la zona, es pot considerar acceptable amb caràcter definitiu el traçat executat corresponent a l'alternativa A.  
  
Per tot això es formula la resolució següent:  
  
Primer  
Es considera acceptable, des del punt de vista ambiental, amb caràcter definitiu el sistema d'evacuació conjunt de les zones 7 i 8 del pla eòlic corresponent a l'alternativa A entre els suports 16 i 52, d'acord amb la denominació de l'estudi d'impacte ambiental original. S'anul·la, en conseqüència, l'apartat 1.1 del punt segon de la part dispositiva de la Resolució de 2 de juny de 2008, de la directora general de Gestió del Medi Natural, complementària de les declaracions d'impacte ambiental de les zones 7 i 8.  
  
Segon  
Que es notifique a les persones interessades que, contra esta resolució, atés que no és un acte definitiu en via administrativa, no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen usar-se els mitjans que hom considere pertinents en defensa del seu dret.  
  
Tercer  
S'ha de publicar en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana esta resolució complementària de la declaració d'impacte formulada mitjançant la resolució de la directora general de Gestió del Medi Natural de 27 de juliol de 2005, d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, que aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental.  
  
València, 18 de setembre de 2012.- El director general d'Avaluació Ambiental i Territorial: Juan Giner Corell.