Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2950, del 12-03-1997 (1997/829800)

RESOLUCIÓ de 20 de gener de 1997, de la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel (València).
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   2950

Data del DOGV
:   12-03-1997

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1997/829800


Data del document
:   20-01-1997

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Ciència

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ de 20 de gener de 1997, de la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel (València).
  
Vist l'informe emés pel Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental favorable a la incoació de l'expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel (València).
  
Atés el que disposen els articles 9 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, i 11 del Reial Decret 111/1986, de 10 de gener, modificat pel Reial Decret 64/1994, de 21 de gener, de desplegament parcial d'aquesta llei, la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana ha resolt:
  
  
1. Incoar l'expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel (València).
  
2. De conformitat amb l'article 12.1 del Reial Decret 111/1986, de 10 de gener, modificat pel Reial Decret 64/1994, de 21 de gener, de desplegament parcial de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, descriure per a la seua identificació el bé objecte de la incoació i delimitar la zona afectada en els annexos adjunts a aquesta resolució.
  
Així mateix, queden afectats per aquesta incoació els béns mobles que s'expressen en l'annex II.
  
3. Seguir la tramitació de l'expedient segons les disposicions vigents.
  
4. Trametre aquesta resolució a l'alcalde-president de l'Ajuntament d'Utiel i fer-li saber que, d'acord amb l'article 19 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, en relació amb l'11, la realització d'obres en el monument que es pretén declarar o en el seu entorn haurà de ser autoritzada per la Direcció General de Patrimoni Artístic, i que també serà preceptiva la mateixa autorització per a col·locar a les façanes o les cobertes qualsevol classe de rètol, senyal o símbol.
  
  
5. Que, d'acord amb l'article 12.2 del Reial Decret 111/1986, de 10 de gener, modificat pel Reial Decret 64/1994, de 21 de gener, de desplegament parcial de la Llei 16/1985, es notifique aquesta resolució als interessats als efectes oportuns, i al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a l'anotació preventiva.
  
  
6. Que aquesta resolució amb els annexos es publique en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Butlletí Oficial de l'Estat.
  
La qual cosa es fa pública als efectes oportuns.
  
  
València, 20 de gener de 1997.- La directora general de Patrimoni Artístic. Carmen Pérez García.
  
  
  
ANNEX I
  
  
Descripció de l'església de Nostra Senyora de l'Assumpció
  
a) Immoble objecte de la declaració
  
La magnífica església de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel és un clar exponent del gòtic meridional, que es defineix per la recerca d'un espai interior únic, de formes rectangulars i quadrades i marcadament tancat al medi exterior. Amb un sistema perimetral de capelles entre contraforts interiors, respon a la tipologia uninau tan difosa a la corona d'Aragó i sud de França.
  
  
La seua construcció continua la trajectòria iniciada en la segona meitat del segle XV dels edificis poblics, en què noves solucions tècniques i elements decoratius enriqueixen les formes tradicionals i s'introdueix l'ús de pilars i nervadures torçats de secció helicoïdal. És aleshores quan es construeix l'edifici més significatiu del per'ode, la Llotja de València (1483-1498), i en el pla de l'arquitectura religiosa és a la part sud, en contacte amb l'influx castellà (Utiel pertangué al marquesat de Villena), on es drecen les obres més importants. Entre elles destaca l'església de Santiago de Villena, per influència de la Llotja de València, amb grossos pilars torçats d'arestes vives i una banda de decoració esculpida a manera de capitell. També hi ha elements de secció helicoïdal en l'ampliació de la catedral d'Oriola. Per la cronologia dels pilars helicoïdals, la parroquial d'Utiel s'emparenta també amb el convent de Santa Clara a Múrcia i la part dels peus de la col·legiata de Gandia.
  
  
El temple consta dels següents elements:
  
- La nau central:
  
Ampli espai rectangular rodejat de cinc capelles per cada costat, construïdes entre els contraforts, i un absis de cinc costats, vuitavat, amb capelles de planta poligonal irregular de quatre i sis costats.
  
  
En l'interior té 37,7 metres de longitud per 15,10 metres d'amplària als peus i 14,75 al presbiteri, les capelles entre contraforts amiden, entre els seus eixos, 5,5 metres les quatre primeres i 6,25 les restants, amb una profunditat mitjana de 3,5 metres, cosa que fa un total de 22,40 metres d'amplària. L'alçària de la nau és de 23 metres.
  
L'interior està format per una doble estructura d'arcs apuntats situats a dos nivells diferents. L'inferior marca l'accés a les capelles laterals i arranca de les mènsules dels contraforts a una alçària de 9,80 metres fins als 12,80 metres d'alçària de la clau, les dovelles estan formades per carreus de pedra tallada.
  
El segon nivell marca l'arrancada de l'estructura de la coberta, i està format per pilars torçats d'aresta viva, adossats als estreps, que s'alcen fins a l'arrancada de les voltes. Aquests pilars tenen bases semicirculars adornades amb un bossell, i capitells sustentats per dos àngels que porten escuts. D'aquests capitells parteixen els arcs formerets apuntats, de traça més senzilla que els que tanquen les capelles, i els arcs que configuren la volta.
  
  
La volta presenta una traça molt singular, ja que els arcs torals són de mig punt en lloc dels usuals apuntats. Tots aquests arcs principals de pedra són torçats, llevat del tercer i del sisé, que tenen estries longitudinals. Aquestes voltes tenen nervadures transversals, tercelets, que arranquen de la clau de l'arc toral que separa les voltes, aquestes nervadures transversals no són torçades sinó estriades.
  
  
Als peus de la nau es va construir en l'any 1811 el cor alt, sobre tres voltes amb petxines sostingudes per arcs entre pilastres de capitell jònic engarlandat.
  
L'aspecte interior de la nau ha sofrit algunes modificacions. Després de la Guerra Civil s'afegeixen en el costat de l'epístola tres grans finestres que en desfiguren l'aspecte i el sistema d'il·luminació. Recentment s'ha picat la maçoneria deixant-la a la vista.
  
- La torre campanar:
  
Aquesta imponent fàbrica de carreus va començar a construir-se en el període de 1564-1568, dirigida per Martín de Baca, 40 anys després del començament de les obres de l'església
  
El campanar és de planta rectangular i dimensions 7,90 x 6,90 metres, amidades en la planta del campanar. L'alçària total del campanar és de 45,5 metres.
  
La planta de les campanes presenta un gran buit amb arc de mig punt en cada una de les façanes, i està coberta amb una volta de creueria. A la coberta s'accedeix a través d'una xicoteta escala de caragol. Les cantonades de la torre estan apilastrades, seguint la mateixa modulació que el frontis de la façana principal i que després apareix en el gir amb la torre del rellotge. Aquestes pilastres apareixen també en el punt mitjà del campanar fins a l'altura de la façana.
  
- La capella de la comunió i la sagristia:
  
Situades en un cos edificat de forma rectangular adossat a l'església en el costat de l'epístola. Per les dades documentals obtingudes, aquest cos degué haver-se construït en dues fases. La primera correspondria a la primitiva capella de la comunió datada el 1610; aquesta primitiva capella constava d'una nau i tres arcs interiors que suportaven una volta i una coberta de fusta.
  
Sobre aquesta capella es va edificar l'actual el 1905, d'estil neogòtic, d'una sola nau i tres voltes de creueria amb arcs apuntats que deixen entre els contraforts tres capelles d'escassa profunditat en cada un dels costats.
  
La segona fase correspondria a la construcció de la sagristia a la fi del segle XVII. En un principi consistia en un ampli espai rectangular de 12,5 metres de longitud i 8,20 metres d'ample amb una alçària de 9 metres, cobert per una volta plana. Aquest gran espai va restar sense modificacions fins a mitjans d'aquest segle, en què se subdividí amb la col·locació d'un forjat intermedi.
  
  
- L'exterior:
  
L'aspecte exterior de l'església és molt sobri. Hi destaquen els alts murs llisos fins a l'altura de la primera cornisa, que correspon a la coberta de les capelles laterals de la nau central. Aquest mur engloba els contraforts, que apareixen vistos a partir d'aquesta altura fins a la cornisa de la nau central.
  
Els contraforts varien en alçària, els més alts corresponen als arcs torals de les dues primeres voltes comptant des dels peus del temple.
  
La fàbrica de les cantonades d'aquests és de carreus vistos i la resta de maçoneria.
  
Entre els murs i sobre les capelles laterals se situen les finestres amb arcs de mig punt que il·luminen la nau central, el bastiment de les finestres és de carreus tallats que es troben ocults davall el morter que revesteix l'exterior de la façana.
  
Disposa de dues portades; la principal, als peus de la nau, és la que dóna al carrer de Santa María. Treballada en pedra, del 1625, és d'estil manierista i molt senzilla en la composició. Les motlures són quasi planes i està adornada amb pinacles rematats per boles. Sobre ella es troba la finestra situada en l'eix de la nau, realitzada a l'igual de la porta amb una modulació senzilla. El coronament es compon d'una cornisa seguida sobre la qual s'han disposat senzills frontons entre pilastres, amb el corresponent a la portada principal d'un traçat corb. En la façana que dóna a la plaça de l'Ajuntament s'obri la porta lateral del centre, de la mateixa traça que l'anterior i realitzada en data posterior. Està composta igualment per un arc de mig punt però, a diferència de l'altra porta, està emmarcada per dues pilastres a cada costat, amb fornícula rematada amb un frontó.
  
  
b) Parts integrants:
  
La nau central i capelles laterals.
  
El campanar.
  
La capella de la comunió.
  
La sagristia.
  
Les façanes.
  
  
  
  
ANNEX II
  
  
Béns mobles
  
  
a) Pintura mural
  
1. Escut heràldic de la família de Miguel de Córdoba, i en posició simètrica davant: emblema explicatiu, a la capella lateral antigament denominada de Sant Miquel, al costat de l'epístola prop del presbiteri.
  
2. Escena d'Àngels majors adorant el sagrament eucarístic, pintats amb la tècnica del fresc a la zona superior de l'altar major, amb data inscrita sobre la reedificació del temple el 1665.
  
  
b) Escultura
  
1. Escut heràldic de la família dels Córdoba, en baix relleu tallat en pedra, a la segona capella del costat de l'epístola.
  
2. Imatge religiosa tallada en fusta i policromada de finals del segle XIX i principis del segle XX, d'autor anònim, que representa Sant Francisco Gálvez Iranzo, situada al costat de la pila baptismal.
  
  
3. Crucifix del segle XVIII tallat en fusta, restaurat, que es troba al despatx parroquial
  
c) Orfebreria
  
1. Creu processional de plata exposada a l'altar major amb decoració d'estil barroc i addicions contemporànies.
  
2. Custòdia barroca de caràcter colonial hispanoamericà, a la sagristia.
  
3. Enquadernació barroca de plata amb escuts sobre el llibre dels Evangelis editat a Madrid el 1731, a la sagristia.
  
4. Tres sacres barroques de plata, una major i dues iguals amb la inscripció Jacinta Fernández, a la sagristia.
  
5. Calze del segle XVII de plata sobredaurada firmat per Becerril, a la sagristia.
  
  
  
  
ANNEX III
  
  
Delimitació de l'àrea de protecció
  
  
a) Justificació de la delimitació proposada
  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consisteix a incloure dins la seua àrea els següents elements urbans:
  
- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el bé d'interés cultural, en què qualsevol intervenció que es realitze el pot afectar tant visualment com físicament.
  
- Parcel·les que donen al mateix espai poblic que el bé d'interés cultural i que constitueixen el seu entorn visual i ambiental immediat i en què qualsevol intervenció que es realitze pot suposa una alteració de les condicions de percepció d'aquest o del caràcter de l'espai urbà.
  
- Espais poblics en contacte directe amb el bé d'interés cultural i les parcel·les enumerades anteriorment i que constitueixen part del seu ambient urbà immediat.
  
- Edificacions o altres elements del paisatge urbà que, encara que no estiguen al costat del bé d'interés cultural, afecten de forma fonamental la percepció d'aquest.
  
b) Descripció literal de la delimitació
  
- Origen: encontre entre l'eix del carrer Real i el del carrer dels Álamos. Punt A.
  
- Sentit: horari.
  
- Línia delimitadora: des de l'origen la línia segueix per l'eix del carrer dels Álamos, gira a l'oest i recorre els darreres de les parcel·les que donen al carrer Real fins al número 14, travessa el carrer Real i continua pel darrere de la parcel·la número 1 de la plaça de l'Ajuntament i els del carrer de Santa María fins a l'eix del carrer del Pozo, segueix per aquest fins a l'encontre amb l'eix del carrer de Santa María. Gira a l'est per la mitgera nord de la parcel·la número 6 del carrer de Santa María i recorre els darreres de les parcel·les que donen a la plaça de la Iglesia i de la número 1 del carrer del Beato Gálvez, segueix per la mitgera nord d'aquest per a travessar el carrer del Beato Gálvez. Incorpora les parcel·les número 4 i 6 d'aquest carrer i número 15 del carrer de la Santísima Trinidad, per a continuar al sud pels darreres de les parcel·les que donen al carrer del Beato Gálvez i al carrer de la Traición, fins a l'eix del carrer Real i per ell fins al punt d'origen.
  
c) Descripció gràfica de la delimitació
  
Se n'adjunta un pla.