Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6513, del 04-05-2011 (2011/4616)

Notificació de la sentència dictada en el judici de guarda i custòdia de fill menor número 67/2010.
---------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6513

Data del DOGV
:   04-05-2011

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2011/4616


Organisme emissor
:   Jutjat de Violencia Sobre la Dona Número 1 de Gandia

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici de guarda i custòdia de fill menor número 67/2010. [2011/4616]  
Família. Guarda i custòdia, aliments fill menor no matrimoni i no consensuat 000067/2010.  
De: María del Pilar Monzó Sempere.  
Procuradora: Patricia Espí Puig.  
Contra: Mircea Mehedintu.  
Procurador/a: -  
En aquest procediment de guarda i custòdia número 67/10, seguit a instàncies de María del Pilar Monzó Sempere contra Mircea Mehedintu, s'ha dictat la sentència, que té el fonament de dret i dispositiva, literalment, com segueix:  
  
«Fonaments de dret  
Primer. Davant de la situació de crisi d'una unió de fet, és obligació dels tribunals pronunciar-se sobre les conseqüències personals i patrimonials derivades de la ruptura de la convivència, i això, atenent la protecció social econòmica i jurídica de la família que proclama el nostre text constitucional en l'article 39.1; el Tribunal Suprem, en la Sentència de 21 d'octubre de 1992, ha reconegut la plena legalitat de la unió de fet estable, entre un home i una dona, com a manifestació del dret fonamental al lliure desenvolupament de la personalitat (art. 10 de la Constitució) i la susceptibilitat de constituir amb això una família tan protegible com la creada a través de la unió matrimonial, i si bé la normativa prevista per a les crisis matrimonials no resulta aplicable de manera general a la ruptura de la unió de fet (sentències del Tribunal Constitucional de 15 de novembre de 1990, del Tribunal Suprem, d'11 de desembre de 1992, 18 de febrer de l993 i 5 de juliol de 2001, entre altres), no obstant això, els fills són iguals davant de la llei, com proclama l'esmentat article 39, en el punt 2, de la Constitució, que assegura la protecció integral dels fills davant de la llei amb independència de la filiació. Aquesta equiparació entre els fills per naturalesa, siguen matrimonials o no, com es raona en la Sentència de l'Audiència Provincial de Barcelona, de 28 de setembre de 1999, provoca que les normes substantives reguladores de les crisis matrimonials (articles 92 a 96 del Codi Civil,) siguen aplicables a les relacions paternofilials que es creen en les parelles de fet, quan es produeix la ruptura de la convivència more uxorio. Així, la pàtria potestat de la prole actua com a dret inherent de la paternitat i maternitat i en el nostre àmbit té indubtable caràcter de funció tutelar que la configura com a institució a favor dels fills, com estableix l'article 154 i així queda declarat en la jurisprudència des d'antic (sentències del Tribunal Suprem de 28 d'octubre de 1981, 25 de juny de 1923), així com en la més recent (sentències de 23 de juliol de 1987, 5 de maig de 1998, 9 de juliol de 2002), com declara l'article 24 del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics (Nova York, 19 de desembre de 1966), i a què fa referència l'article 39.3 de la Constitució, en el seu vessant obligatori de dret-funció. Per això, el cessament de la convivència de la parella exigeix haver de regular la forma de desenvolupament del dret-deure dels pares de vetlar per ells, tindre'ls en companyia seua, educar-los i procurar-los una formació integral (article 154 del Codi Civil).  
  
Segon. Que la declaració de rebel·lia no equival a l'assentiment ni suposa l'admissió dels fets per part del demandat rebel, sinó que de conformitat amb el que estableix l'article 1.214 del Codi Civil roman la càrrega de la prova en qui exigeix el compliment de l'obligació, i de l'examen de la prova practicada res avala la pretensió de l'actora sobre la percepció de rendes per Mircea Mehedintu; per això pertoca mantindre les que es van imposar a aquell en la interlocutòria d'ordre de protecció, que no va ser objecte de recurs. En aquest ordre de coses, no pot accedir-se a la pretensió de pagament de la quantitat de 200 euros per aliments a favor del fill, sinó la de 100 euros que es va fixar en l'ordre de protecció. Quant als altres pronunciaments sol·licitats, són considerats com a adequats i es disposa, en el sentit de la sol·licitud:  
  
1. Que es concedisca a la demandant María del Pilar Monzó Sempere la guarda i custòdia de la menor A. C. M. M., sent la pàtria potestat compartida amb el demandat Mircea Mehedintu.  
2. Que s'establisca un règim de visites per al demandat, consistent en la possibilitat que el pare tinga en companyia seua la seua filla els caps de setmana alterns, des de les 10.00 del dissabte fins a les 19.00 hores del diumenge.  
Atesa la prohibició d'aproximació que pesa sobre el demandat respecte de l'actora, aquest règim es desenrotllarà, per al seu lliurament i recollida, a través del Punt de Trobada de Gandia, mentre dure l'allotjament, en règim d'intercanvi.  
Ateses la curta edat de la menor i les poques relacions amb el pare, les visites es limitarien al règim anterior que s'aplicaria al llarg de tot l'any.  
Quan la xiqueta faça els 5 anys d'edat el pare podrà tindre la seua filla en la seua companyia els caps de setmana alterns; el divendres a la vesprada des de l'eixida del col·legi fins a les 20.00 hores del diumenge, amb pernocta.  
Així mateix la tindrà la meitat de les vacances escolars de Pasqua i Nadal. La primera meitat dels períodes esmentats correspondrà a la mare en els anys parells i al pare en els senars.  
Les vacances estivals, atesa l'extensió d'aquestes, es dividiran de la manera següent:  
La primera quinzena de juliol i d'agost la menor romandrà amb la seua mare en els anys parells i amb el seu pare en els senars, aplicant-se el mateix règim en la segona quinzena de juliol i d'agost.  
Quan cesse la prohibició d'aproximació que pesa sobre el demandat, la recollida i el lliurament de la xiqueta es farà al col·legi i al domicili de la mare, respectivament.  
3. Que, en tot cas, i en concepte de contribució a les despeses de la menor i per aliments, Mircea Mehedintu haurà de lliurar mensualment a María del Pilar Monzó Sempere la quantitat de cent euros (100 euros), mitjançant un ingrés, dins dels cinc primers dies de cada mes, en el compte corrent que designe la mare.  
Aquesta quantitat serà actualitzada, anualment i de forma automàtica d'acord amb els índexs generals del cost de la vida publicats per l'Institut Nacional d'Estadística o l'organisme que en el futur en demane assumir les funcions.  
A més, les despeses extraordinàries de la menor se sufragaran a parts iguals per cada progenitor.  
Punt de trobada. Vist que ha esdevingut necessària la intervenció del punt de trobada, la necessària acomodació del que s'ha disposat al seu estatut específic suposa que les parts han de sotmetre's a les normes de funcionament d'aquest, i en concret:  
- Citeu les parts per al primer dia hàbil (sempre en dimecres o divendres), la dona a les 17.30 hores i el baró a les 18.30 hores, en el punt de trobada familiar (PTF), siti a l'Escola Infantil Municipal Santa Anna, carrer de Mondúver, número 39, a Gandia, telèfon 542 062 959 per a una entrevista amb el personal del centre.  
- Advertiu-los que, sense perjudici de la immediata entrada en vigor del que ací s'ha acordat, abans de començar el règim de visites hauran de tindre l'entrevista indicada en el paràgraf anterior.  
- Feu saber a les parts les normes bàsiques de funcionament del centre, mitjançant un formulari adjunt.  
- Feu-los saber que el lliurament i la recollida té un marge de tolerància de 15 minuts, una vegada transcorreguts els quals el progenitor assistent podrà retirar-se amb el menor i el que no hi ha assistit perdrà el període de visita.  
- Indiqueu-los que el PTF no arreplega avisos ni encàrrecs dels afectats i que la intervenció del PTF suposa per a les parts l'assumpció de les seues normes de funcionament. La seua inobservança podria comportar l'abstenció del PTF d'intervindre en aquest assumpte.  
- Comunique-los que l'incompliment del règim de visites en podria suposar una modificació, i que el personal del PTF té la facultat d'informar a l'òrgan judicial qualsevol incompliment o anomalia que observe, perquè adopte la mesura procedent.  
- L'allunyament quedarà en suspens entre les persones interessades a l'interior de les instal·lacions del punt de trobada familiar només durant el temps indispensable per al compliment de les comeses que li són pròpies. En el cas que les parts començaren algun programa de mediació familiar o teràpia en interés dels menors, propiciat pel punt de trobada, s'estén la suspensió adés indicada a les actuacions de mediació o teràpia realitzades simultàniament amb ambdós interessats, amb la citació prèvia a aquest efecte del punt de trobada familiar, citació que inclourà el dia i hora per a l'actuació.  
- Les persones interessades podran designar una persona de la seua confiança per al lliurament i/o recollida del menor, sense que calga per a això el consentiment de l'altre progenitor, bastant la seua comunicació al punt de trobada familiar, només a l'efecte que el personal encarregat del centre en prenga coneixement i que conste en l'expedient. No correspon al centre concedir autoritzacions als efectes d'aquest apartat. En cas de discrepància entre els progenitors -degudament motivada-, una vegada s'haja fet saber al Jutjat, es resoldrà en una resolució a banda, i sense que això modifique el règim de visites.  
- Totes les referències que en aquesta sentència es fan al PTF-Gandia, ho són perquè el menor té la seua residència en aquest partit judicial en el moment de dictar-se la resolució. En cas de canvi de domicili que supose canvi de partit judicial es produirà un canvi automàtic de PTF sense necessitat d'una resolució específica que així ho acorde.  
  
Tercer. No s'observen motius que puguen determinar una especial condemna en costes processals.  
  
Dispositiva  
Estime en part la demanda formulada pel procurador senyor Sirvent Escoda, en nom i representació de María del Pilar Monzó Sempere, contra Mircea Mehedintu, baró, en rebel·lia, i dispose les mesures en benefici del fill A. C. M. M., previstes en el fonament jurídics segon. Sense costes.  
Que es consideren com a fetes als interessats les advertències que inclou el raonament jurídic cinqué, i com a feta la citació que s'hi indica, mitjançant la notificació d'aquesta resolució. Feu saber de forma immediata aquesta resolució al Punt de Trobada de Gandia i trameu-li la fitxa degudament emplenada.  
Feu saber a les parts les normes bàsiques de funcionament del centre, mitjançant el formulari adjunt.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que pot ser objecte d'un recurs en apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València. El recurs s'ha de preparar per mitjà d'un escrit que cal presentat en aquest Jutjat, en el termini de cinc dies hàbils comptador des de l'endemà de la notificació, limitat a esmentar la resolució objecte d'apel·lació i on es manifeste la voluntat d'interposar-hi un recurs, amb la indicació dels pronunciaments que impugna».  
I atés que la demandada esmentada, Mircea Mehedintu, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que valga de notificació de forma deguda.  
  
Gandia, 4 d'abril de 2011.- La secretària judicial: Esperanza Benedicto Vicente.