Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6523, del 18-05-2011 (2011/5533)

RESOLUCIÓ de 14 d'abril de 2011, de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural Immaterial a favor de les Tamborades d'Alzira i de la Rompuda de l'Hora de l'Alcora.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6523

Data del DOGV
:   18-05-2011

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2011/5533


Data del document
:   14-04-2011

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ de 14 d'abril de 2011, de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural Immaterial a favor de les Tamborades d'Alzira i de la Rompuda de l'Hora de l'Alcora. [2011/5533]  
La Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, en l'article primer, establix que formen part del patrimoni cultural valencià les expressions de les tradicions del poble en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci, i en especial aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.  
Les Temporades d'Alzira i de la Rompuda de l'Hora de l'Alcora són un ritual col·lectiu basat en el toc simultani, intens i continuat de milers de tambors i bombos, que compartixen i competixen en virtuosisme en alguns espais públics urbans d'ambdues poblacions, en el marc temporal de la Quaresma i la Setmana Santa.  
Les Tamborades d'Alzira i l'Alcora reunixen tots els requisits que segons la Unesco identifiquen el patrimoni immaterial. Són una pràctica festiva en què els coneixements i les tècniques que es posen de manifest es transmeten de generació en generació, infonent un sentiment d'identitat i continuïtat que contribuïx a promoure el respecte per la diversitat cultural i la creativitat humana.  
Vist l'informe tècnic favorable a la incoació de l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural Immaterial a favor de les Tamborades d'Alzira i de la Rompuda de l'Hora de l'Alcora.  
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei de la Generalitat Valenciana 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, la Conselleria de Cultura i Esport, resol:   
  
Primer. Incoació  
Incoar l'expedient de declaració com a Bé d'Interés Cultural Immaterial a favor de les Tamborades d'Alzira i de la Rompuda de l'Hora de l'Alcora.  
  
Segon. Règim de protecció   
La gestió de la Tamborada d'Alzira és competència de la Junta de Germandats i Confraries de la Setmana Santa d'Alzira.  
La gestió de la Tamborada de la Rompuda de l'Hora de l'Alcora és competència de la Germandat del Santíssim Crist del Calvari de la Vila de l'Alcora. En ambdós casos compten amb el suport institucional dels ajuntaments respectius, que hi col·laboren tant amb mitjans humans com econòmics.   
Si es produïra qualsevol canvi en estes Temporades que modificara el que disposa l'annex i que excedira el normal desplegament dels actes de la festivitat anual, els interessats ho haurien de proposar a la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià, perquè, si fóra el cas, procedira a l'autorització administrativa i consegüent modificació del present decret, justificant-ho en la millora tutelar dels valors protegits.  
Les administracions públiques han de vetllar pel manteniment i la dignitat de la festa, han de fomentar la difusió d'este bé, han de garantir-ne l'estudi i la documentació amb criteris científics, i han d'incorporar els testimonis disponibles a suports materials que en garantisquen la pervivència.  
  
Tercer. Notificació  
En compliment d'allò preceptuat en l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, notificar la present resolució a l'Ajuntament d'Alzira i l'Ajuntament de l'Alcora i a la resta dels interessats, així com comunicar-la al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a l'anotació preventiva.  
  
Quart. Publicació  
Publicar la present resolució amb el seu annex en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Butlletí Oficial de l'Estat.  
  
València, 14 d'abril de 2011.- La consellera de Cultura i Esport: Trinidad Miró Mira.  
Annex  
  
Dades sobre els béns objecte de la declaració  
  
1. Introducció  
Les Tamborades són rituals col·lectius basats en el toc simultani, intens i continuat de milers de tambors i bombos, que compartixen i competixen en virtuosisme en espais públics urbans en el marc temporal/ritual de la Setmana Santa. Per tant, el tambor forma part consubstancial de la Setmana Santa d'Espanya i és l'element característic emprat per a transmetre la passió sonora, que s'integra en gran part d'este tipus de festivitats, de les quals formen part les tamborades d'Alzira i la Rompuda de l'Hora de l'Alcora.  
El tambor ha passat a ser un element essencial de la Setmana Santa d'Alzira, emergent des de la seua aparició, i al mateix temps ha anat integrant-s'hi en forma de bandes de tambors que han anat fent-s'hi un merescut espai juntament amb les nombroses bandes de música que tradicionalment han acompanyat els seguicis processionals, alternant-se les unes amb les altres, perquè d'ambdues simultàniament se servixen les germandats i les confraries com a acompanyament sonor. La seua presència en el conjunt dels actes que tenen lloc amb motiu de la Setmana Santa a Alzira s'ha multiplicat fins a fer-se imprescindible en qualsevol manifestació pública de les confraries, i ha donat lloc al seu acte específic, la Tamborada local, reflex del dinamisme i puixança d'esta manifestació de la religiositat popular, que al seu torn s'ha convertit en senyal de l'inici de la Setmana Santa d'Alzira.   
De la mateixa manera, la Rompuda de l'Hora de l'Alcora s'ha convertit en un rés comú en què centenars de tambors sonen a l'uníson esgarrant l'aire de l'Alcora, simulant amb redoblaments els trastorns i el cataclisme físic que va sofrir la terra quan Crist va morir, i així el tambor es convertix en lament, en oració, en un crit desesperat que trenca el gèlid ambient del matí fúnebre. I és sens dubte el bombo l'instrument que millor configura el motiu d'estos tocs que signifiquen les penalitats de la vida i del dolor humà, que es plasma en la sang que, a poc a poc, ix de les ferides que els confrares es van fent en les mans, que va tacant el pegat tens de la pell. També és rellevant el fet que és una festa que integra persones de qualsevol tipus i condició, en què es barregen hòmens, dones, xiquets i adolescents, de qualsevol nivell socioeconòmic. Es tracta d'una celebració comunitària de gran participació popular, amb projecció sociocultural al llarg de tot l'any natural, que disposa d'elements propis singulars, i d'un marc temporal i un espai referencial de celebració de característiques molt precises. Els actes estan estructurats sobre un plantejament conceptual que respon a un ritual definit, a partir d'elements singulars i de tradició local que tenen un alt nivell de qualitat estètica, vinculats a un referent identitari i festiu d'àmbit nacional, i disposa d'una estructura organitzativa que en garantix la continuïtat i l'evolució, sense perdre el seu sentit simbòlic i consuetudinari.  
  
Una altra de les causes de la seua protecció com a Bé d'Interés Cultural rau en el fet que forma part de la candidatura de les «Tamborades, rituals de tocs de tambor» en la llista representativa del Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat, ja que per a este expedient s'ha invitat a participar-hi totes les comunitats autònomes de l'Estat espanyol en què es manifesten estos elements patrimonials. En el dit expedient concorren les comunitats autònomes d'Andalusia, Aragó, Castella-la Manxa, la regió de Múrcia i la Comunitat Valenciana, està última amb la presència de les tamborades més significatives de les nostres terres, la de l'Alcora i la d'Alzira. Els elements patrimonials de les tamborades d'Alzira i la Rompuda de l'Hora de l'Alcora complixen el concepte de patrimoni immaterial, ja que els usos, les representacions, els coneixements i les tècniques que s'hi posen de manifest, es transmeten de generació en generació i interaccionen amb la naturalesa i la història, infonent un sentiment d'identitat i continuïtat que contribuïx a promoure el respecte per la diversitat cultural i la creativitat humana.  
  
  
2. Tamborada d'Alzira  
2.1. Localitat: Alzira.  
2.2. Data de realització: Quaresma i Setmana Santa.  
2.3. Actors principals: confrares tamborers de les díhuit bandes de tambors de confraries i germandats, i la Junta de Germandats i Confraries de Setmana Santa.  
2.4. Descripció del Bé: el tambor és una manifestació que acompanya la Setmana Santa d'Alzira per mitjà de les composicions o marxes de les bandes de tambors de les confraries i germandats, des de la seua aparició a càrrec de la Germandat de Cavallers de Crist Crucificat en l'Agonia, que data de 1957. Així, la Tamborada d'Alzira té l'origen en les celebracions de la Setmana Santa, que remunten la seua primera notícia documental a 1539, quan els acompanyaments musicals eren polifonies corals, motets, amb el toc apagat del tabal o caixa sorda. Després d'un procés continuat al llarg de més de quatre segles d'increment de confraries i confrares, en el moment present la Setmana Santa d'Alzira es vertebra en díhuit germandats i confraries, cada una amb la seua banda de tambors, integrada per germans confrares, molts dels quals són jóvens i inicien d'esta manera la seua relació amb la Setmana Santa i s'hi vinculen com a relleu generacional de la festa en el futur. És tan gran la importància del ritme del tambor que fins la mateixa Junta de Germandats i Confraries de Setmana Santa d'Alzira, en les desfilades pròpies o en representació de la ciutat en d'altres trobades, posseïx una banda integrada per membres de cada una de les confraries i germandats, i queda al seu càrrec l'actuació en les Jornades Nacionals d'Exaltació del Tambor i el Bombo, en les processons de la Junta de Germandats de la Diòcesi de València i en certàmens i tamborades locals als quals ha sigut invitada.  
  
En el pòrtic de la Setmana Santa, dins de la Quaresma, se celebra la Tamborada, en origen integrada en els actes generals de la Setmana Santa i que, amb el temps, s'ha fet mereixedora d'un reconeixement que l'ha convertida en un element amb identitat pròpia des de 1992. Esta Tamborada local, amb el nom oficial de Jornada d'Exaltació del Tambor i el Bombo de la Ciutat d'Alzira, ha organitzat dènou edicions en un format de Tamborada, que ha anat incrementant l'amplitud horària fins a les actuals 16 hores, i ha afavorit la participació de tots en una exhibició, comptant amb bandes de tambors de poblacions invitades (Alginet, Carcaixent, Favara, Llaurí, Sueca...), i inclús en concursos de timbals, de redobladors de tambor i de bandes, en els quals es valoren l'originalitat dels tocs, la formació, la indumentària, l'execució, etc. Esta Tamborada es promociona amb el seu propi cartell anunciador, i ha sigut objecte d'una creixent cobertura informativa per part dels mitjans de comunicació amb què habitualment es promociona la Setmana Santa d'Alzira. L'esmentada jornada conclou amb la Rompuda de l'Hora, acte que s'inicia amb un primer colp sec de bombo, que dóna pas als centenars de tambors i bombos que irrompen en un toc lliure.   
  
A la Tamborada local seguix el Pregó de Setmana Santa, en el programa del qual s'inclou un variat repertori cultural diferent en cada ocasió, en què la Banda de Tambors de la Junta de Germandats i Confraries té una presència especial, consistent en la demostració de tocs de la mateixa Banda de la Junta, i del toc oferit per la representació alzirenya en l'edició anual de les Jornades Nacionals d'Exaltació del Tambor i el Bombo. A continuació s'esdevenen els viacrucis i trasllats, els actes particulars de les confraries, el primer dels quals és el Divendres de Dolors, i l'últim, el toc de silenci a càrrec de la Confraria de la Crucifixió, que obri la solemnitat del Divendres Sant. Hi destaquen les processons generals com la del Diumenge de Rams, la del trasllat de la Santa Creu del Dimarts Sant, la Processó del Silenci de la matinada del Divendres Sant i la vesprada del mateix Divendres, la general del Sant Enterrament, on és multitudinària la presència del tambor que anuncia l'arribada de cada pas. Culmina amb el Dissabte de Resurrecció, en què se celebren diferents actes religiosofestius que commemoren l'arribada de la Pasqua, sempre acompanyats de nou pel so del tambor, en este cas juntament amb els focs d'artifici.  
2.5. Elements que formen part del Bé  
Elements materials: els elements utilitzats són els diferents instruments de percussió. S'hi fan servir caixes, tambors, timbals, bombos i calderes, que es colpegen amb baquetes o maces, que des del principi són peces de fabricació en sèrie, fins a l'actualitat, amb peces artesanals de fabricació pròpia o per encàrrec.  
  
Quant a la indumentària, la Germandat del Sant Sopar vestix capa blanca i saial blau; la Germandat del Sant Calze, al blanc afegix l'or vell; la Confraria de l'Oració a l'Hort hi contribuïx amb faixí verd sobre túnica ocre; la Confraria de la Detenció del Senyor i Nostra Senyora de l'Esperança afegixen al blau marí de la túnica detalls en blanc; la Confraria del Crist a la Columna combina els ja esmentats or vell i blau; la Confraria de la Coronació d'Espines, amb túnica blava; la Confraria de l'Eccehomo, amb túnica roig sang; el morat és exclusiu de l'Arxiconfraria de Jesús Natzaré i Nostra Senyora del Sufragi; la Reial Germandat de la Santa Faç del Senyor hi aporta també túniques en blanc, mentre que la Germandat Esportiva de la Santa Espoliació i la Mare de Déu del Perdó utilitza els colors heretats de la Unió Esportiva, blaugrana; la Confraria de la Crucifixió de Jesús en la Creu recorre novament a túniques en blanc i roig sang; a partir d'este moment, el negre esdevé dominant i el trobem en totes les altres vestes: així, en la Germandat de Cavallers del Crist en l'Agonia combina amb verd; en la Germandat de Maria Mare, amb blau marí; en la Confraria del Davallament i la Maria, només es trenca la negror amb botonades blanques, mentre que la Reial Confraria de la Mare de Déu dels Dolors, fa el mateix amb el color or vell; la Germandat de Santa Maria Magdalena camí del Sepulcre del Senyor i la Germandat de Cavallers del Sant Sepulcre combinen negre i roig, invertint els colors, i finalment, la Confraria de la Mare de Déu de la Soledat lluïx túnica groga. És una característica singular que durant la celebració d'este acte els confrares tamborers no porten la cucurulla cobrint-los el rostre, mentre que en les processons posteriors ja la porten posada.  
2.6. Definició de l'àmbit espacial i temporal  
a) Àmbit espacial: Amb motiu de la Tamborada, des de cada un dels locals ubicats en diferents sectors urbans ixen les bandes de tambors per a agrupar-se posteriorment als espais comuns, la Plaça Major, la del Carbó davant de l'Ajuntament o al Palau d'Esports. Així mateix, la desfilada de la vesprada, amb totes les bandes de tambors participants, s'inicia en una de les parròquies de la ciutat, que s'hi alternen rotativament, i acaba a la Plaça Major.  
b) Àmbit temporal: Quaresma i Setmana Santa. La Tamborada, Jornada d'Exaltació del Tambor i el Bombo de la Ciutat d'Alzira, ha de buscar cada any el seu dia en temps de Quaresma, en què compartix calendari amb altres manifestacions de la Setmana Santa molt vinculades també a la vivència del tambor: la Processó Diocesana i la Tamborada Nacional.   
  
3. Tamborada de la rompuda de l'hora  
3.1. Localitat: l'Alcora.  
3.2. Data de realització: Divendres Sant.  
3.3. Actors principals: a l'Alcora les confraries que hi participen oficialment són tres: els Cavallers del Sant Sepulcre o Confraria del Natzaré, la Confraria de la Mare de Déu dels Dolors i la Germandat del Santíssim Crist del Calvari. S'hi afegixen les agrupacions de tamborers de tota la província amb les túniques i els estendards característics de cada confraria. Tots barrejats recreen esta celebració, simbolitzant la unió de tots els tamborers.  
3.4. Descripció del Bé: la Germandat del Santíssim Crist del Calvari de l'Alcora, que data de l'any 1976, va ser la fundadora de la Rompuda de l'Hora, a més de ser l'encarregada de dur a terme l'esdeveniment any rere any. Al llarg de tot l'any es van elaborant els diferents punts, com ara la invitació de totes les confraries, tant provincials com nacionals, que volen participar-hi, la invitació d'una personalitat amb estatus social, que serà l'encarregada de rompre l'hora, l'elaboració de detalls commemoratius per a cada grup assistent i, finalment, la realització d'un àpat de germanor entre els pobles assistents.  
La Setmana Santa alcorina és una setmana santa amb tradició, perquè a l'Alcora es fan actes de Setmana Santa ja des del segle XVI dels quals fou pioner el rector de la parròquia de l'Alcora, hui ja venerable, Joan Baptista Beltran, que fundà en 1576 la Confraria del Dolç Nom i la Puríssima Sang de Jesús.  
La tradició alcorina del tambor es remunta a l'any 1939, en què es va formar un grup de tambors i cornetes, encara que la seua trajectòria va ser breu per falta de recursos econòmics. En 1943, un grup de mossos que havien fet el servici militar van tornar a formar la banda, i inclús van arribar a tocar a Castelló davant del cap de l'Estat; extingit el grup, l'any 1966 es va tornar a formar una altra banda de tambors i cornetes, la qual va desaparéixer en 1971 per motius econòmics i va reaparéixer en 1976 fins a 1984.  
En 1981, amb el lema «El tambor, veu de la Setmana Santa», es va crear la secció interna de tambors de la Germandat del Santíssim Crist del Calvari. En 1988 els tambors, després de set anys de treball, van començar a arreplegar els seus fruits a La Puebla de Híjar (Terol), invitats per la ruta del tambor. A partir d'ací s'inicia una nova etapa, en què, a poc a poc, s'hi incorporen tambors i bombos del Baix Aragó. També es va crear la secció interna de tambors de la Confraria de la Mare de Déu dels Dolors i Jesús de Natzaré, tots ells de l'Alcora. En 1989 es va organitzar la I Trobada de Tambors de la Vila de l'Alcora. I en 1991 es van celebrar les VI Jornades Nacionals del Tambor i el Bombo per primera vegada a l'Alcora, i fou aleshores quan es va fer la primera Rompuda de l'Hora el Divendres Sant d'aquell any.  
A partir d'eixe any els diferents grups de tambors alcorins han participat en diferents concursos nacionals, i han sigut reconeguts pel panorama nacional. I finalment, l'any 2001 es van celebrar les XVI Jornades Nacionals del Tambor i el Bombo.  
Actualment, s'interpreta una gran varietat de tocs amb diferent ritmes i contratemps ben compassats que donen lloc a grates melodies interpretades únicament al so de tambors i bombos.  
Si bé és cert que la introducció del tambor i el bombo en la Setmana Santa li ha valgut una forta injecció tant de confrares com de participants al carrer, és important tindre en compte que no ha perdut la seua pròpia personalitat d'austeritat, serietat i sobrietat que la caracteritza.   
  
Finalment, és significatiu que esta tradició tamborera s'haja expandit en la nostra comunitat des de l'Alcora per tota la província de Castelló, i així tenim hui en dia una gran quantitat de grups de tambors, com són els d'Almassora, Betxí, Moncofa, Castelló, Benicarló, etc.   
  
Part central: La Rompuda de l'Hora ha esdevingut l'acte més atraient de la Setmana Santa de l'Alcora. Potser és perquè és un acte especial, únic i pioner en tota la Comunitat Valenciana, i és indubtablement el so del tambor el que posseïx un cert misticisme que atrau màgicament fins i tot els més escèptics. Centenars de visitants acudixen a la localitat per a presenciar l'acte, respectant el dolor amb un silenci respectuós i colpidor únicament trencat pel so del tambor i el bombo.  
  
El Divendres Sant a les 12 del migdia els tamborers, tant alcorins com de tota la província de Castelló (Benicarló, Betxí, Borriol, Benicàssim, Castelló de la Plana, la Vilavella, Nules, Altura, Sant Mateu, Cervera del Maestre, la Vall d'Uixó, Segorbe, Moncofa, Vila-real, Vinaròs, Onda, Alcalà de Xivert) i de tota la geografia espanyola, s'unixen en una mateixa pregària. En eixe just moment, cada any una personalitat diferent del món polític, social, cultural o esportiu és invitada per a iniciar la Rompuda, és a dir el primer colp sec de bombo, que dóna pas als milers de tambors i bombos que irrompen en el migdia del Divendres Sant esgarrant l'aire alcorí, escenificant el patiment i el dolor de Crist al mont sant. Cada any esta peculiar manera de resar i sentir la Setmana Santa té més adeptes, més de mil tambors i bombos sonen en unió el Divendres Sant alcorí.   
3.5. Elements que formen part del Bé  
Elements materials: Els elements utilitzats són els diferents instruments de percussió que es fan servir per a la Rompuda, com ara tambors, caixes, timbals i bombos, així com els diversos estendards de cada confraria o germandat.  
Quant a la indumentària, els Cavallers del Sant Sepulcre o confraria del Natzaré vestixen túnica i cucurulla de color morat amb esclavina i faixí blanc; la confraria de la Mare de Déu dels Dolors, que es caracteritza per ser molt nombrosa, composta íntegrament per dones, vestixen túnica negra amb cucurulla morada i cordó del mateix color, i la capa és reversible en morat i marfil; i en la germandat del Santíssim Crist del Calvari cada confrare vestix túnica negra, cucurulla i faixí color crema i capa roja. És una característica singular que durant la celebració d'este acte els confrares no porten la cucurulla cobrint-los el rostre, a pesar de ser Divendres Sant, mentre que en les processons posteriors ja les porten posades.  
3.6. Definició de l'àmbit espacial i temporal  
a) Àmbit espacial: al municipi de l'Alcora, als carrers del nucli antic de la població.  
L'acte comença a la plaça d'Espanya, i el recorregut posterior dels tambors és per distints carrers del centre de la vila i finalitza a la plaça de l'Església.  
b) Àmbit temporal: La Rompuda de l'Hora sempre té lloc el Divendres Sant, festivitat que oscil·la segons el calendari de la Pasqua. Té una duració d'una hora: comença a les 12 hores del migdia, recorre els carrers mencionats anteriorment i finalitza a les 13 hores.