Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8465, del 16-01-2019 (2018/12159)

Informació pública de la Sentència número 650/2010 dictada en el recurs contenciós administratiu formulat contra l'Acord del Ple de data 30 d'octubre de 2008 en relació amb el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8465

Data del DOGV
:   16-01-2019

Secció del DOGV
:   V. ANUNCIS - A) ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   2018/12628


Data del document
:   21-12-2018

Organisme emissor
:   Ajuntament del Verger

Tipus de document
:   Anunci

Descriptors 

:   * Verger, el
    * pla d'urbanisme
    * administració local

Informació pública de la Sentència número 650/2010 dictada en el recurs contenciós administratiu formulat contra l'Acord del Ple de data 30 d'octubre de 2008 en relació amb el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial. [2018/12085]  
En compliment de l'ordenat en l'Acte de data 27 de juny de 2016, dictat pel Jutjat Contenciós Administratiu número 4 d'Alacant, es fa públic el text íntegre de la Sentència número 650/2010, de 9 de desembre, del següent tenor literal:  
  
«Sentència número 650/2010  
Alacant, 9 de desembre de 2010  
María Begoña Calvet Miró, magistrada jutgessa del Jutjat Contenciós Administratiu número 4 d'Alacant, ha vist les presents actuacions de procediment ordinari número 209/2009-B, seguides a instàncies de José Luis Doménech Seguí i María Consuelo Pino Gascó, representats pel procurador dels tribunals Daniel Dabrowski Pernas i assistits de la lletrada Carmen de Juan, contra l'Ajuntament del Verger, representat pel procurador Luis Beltrán Gamir i assistit en actuacions pel lletrat José Luis Lorente Tallada, en impugnació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger, de data 30 d'octubre de 2008, en què concorren els següents:  
  
Antecedents de fet  
Primer. En data 13 de febrer de 2009 es va remetre a aquest jutjat escrit pel qual s'anunciava la interposició de recurs contenciós administratiu formulat pel procurador Daniel Dabrowski Pernas en la representació que ostenta en les presents actuacions, en impugnació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008. En data 30 de setembre de 2009, va ser formalitzat recurs contenciós administratiu. Després d'exposar els fets i fonaments legals que va estimar oportuns en suport de la seua pretensió, va acabar suplicant que es dictara sentència estimatòria del recurs, en la qual es declare:  
a) La nul·litat de l'acte contra el qual es recorre, l'Acord dictat pel Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'aprova el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i es conserva el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial del Verger, en aplicació de l'article 103.4 i 5 de la Llei jurisdiccional;  
b) La nul·litat de l'Acord dictat pel Ple de l'Ajuntament del Verger, de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'aprova el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, per incórrer en frau de llei en suposar la derogació tàcita de determinacions fermes del projecte de reparcel·lació anterior que no van resultar anul·lades per les sentències judicials;  
  
c) Anul·lació del Projecte d'urbanització 3a fase i accessos, per incloure en aquest sòls que excedeixen amb molt de l'àmbit d'urbanització del sector E objecte del PAI convalidat;  
d) L'anul·lació dels projectes de reparcel·lació econòmica i urbanització per suposar tots dos increments de les càrregues aprovades de més de 100 % ocasionat per l'actuació administrativa, tenint en compte la gestió urbanística com la redacció del document i execució, i també en el seguiment de l'obra urbanitzadora;  
e) El reconeixement de la situació jurídica individualitzada que tenen els meus representats que es mantinga el mateix mòdul de repartiment de costos d'urbanització que va ser aprovat en el projecte de reparcel·lació de 1998 sense que siga possible ni l'aplicació de coeficients correctors de les càrregues d'urbanització, ni l'augment del valor de les diferències d'adjudicació;  
f) El reconeixement de la situació jurídica individualitzada que tenen els meus representats al fet que únicament se'ls impute la urbanització corresponent a l'estricte àmbit del sector E en proporció a l'aprofitament adjudicat, sense que puga imputar-se ni l'actualització de costos, ni la reurbanització d'obra ja executada, ni els accessos o altres obres que excedisquen d'aquest àmbit.  
Segon. Admés a tràmit el recurs, prèvia reclamació de l'expedient administratiu, i conferit l'oportú trasllat a l'administració demandada, aquesta va procedir a contestar la demanda en la forma que consta en les actuacions. Rebut el plet a prova, van ser citades les parts perquè emeteren les corresponents conclusions, i una vegada evacuades, van declarar les actuacions concluses per a sentència, quedant sobre la taula de sa senyoria per a resoldre.  
Tercer. En la tramitació del procediment s'han observat les prescripcions legals.  
  
Fonaments de dret  
Primer. Constitueix l'objecte del present procediment l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'acorda donar compliment al contingut de la Sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana de 10 de juliol de 2001, confirmada en cassació per la Sentència del Tribunal Suprem de data 4 de març de 2004, de conformitat amb el que es disposa en l'article 118 de la Constitució Espanyola en relació amb l'article 66 de la Llei 30/1992. A aquest efecte, mitjançant el referit acord, s'acordava conservar tots i cadascun dels tràmits i actes anteriors a l'aprovació dels instruments als quals es refereix l'Acord plenari de l'Ajuntament del Verger de 21 de maig de 1998, que no resultaren afectats pels motius de nul·litat declarats en la sentència, ?esmentats en la resolució?, així com conservar el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial del Verger, i aprovar el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E i el projecte d'urbanització pendent d'execució (fase III i accessos).  
El recurrent apel·la contra aquest acord, al·legant que l'Administració ha incorregut en desviació de poder, per considerar que, emparant-se en una presumpta execució de sentència, ha procedit a confirmar i convalidar determinacions expressament anul·lades per les sentències citades, i ha procedit a més a alterar i revocar aspectes que van ser confirmats i aprovats per les resolucions judicials de referència, per tractar-se d'aspectes consentits i assumits pacíficament pels propietaris, que veuen agreujada la seua situació. L'administració demandada s'ha oposat.  
  
La quantia del present procediment és indeterminada.  
Segon. Per a una adequada resolució de la qüestió sotmesa a debat de la qual subscriu, hem de partir de les següents premisses:  
- Que en data 10 de juliol de 2001, va ser dictada sentència pel Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana ?posteriorment confirmada per la Sentència del Tribunal Suprem de data 24 de març de 2004?, per la qual expressament es declarava la nul·litat del projecte de reparcel·lació de l'any 1998 €i consegüentment del programa d'actuació integrada (PAI)?, per haver sigut adjudicades parcel·les inferiors a la parcel·la mínima edificable, i haver-se atribuït a diversos propietaris excessos d'adjudicació superiors al 15 %.  
- Que en data 30 d'octubre de 2008, el Ple de l'Ajuntament del Verger va adoptar acord, ?a fi de complir el tenor literal de les sentències fermes dictades, de conformitat amb el que es disposa en l'article 118 de la Constitució Espanyola?, pel qual en síntesi es procedia a convalidar el PAI anul·lat, mantenint-lo íntegrament; es procedia a aprovar i confirmar les mateixes adjudicacions materials de les parcel·les contingudes en el projecte de 1998 expressament anul·lat, ?al·legant la impossibilitat material de la seua rectificació física en estar el sector consolidat edificatòriament?; s'aprovava un tercer projecte d'urbanització a fi de finalitzar l'actuació urbanitzadora, per un import que superava el 100 % dels costos aprovats i executats originàriament, incloent majors costos de gestió dels inicialment aprovats i abonats pels afectats; s'incrementaven a més els honoraris professionals sense existència d'expedient de licitació i concurs per a la seua adjudicació, així com les diferències d'adjudicació entre els propietaris; i finalment s'alteraven substancialment els criteris de repartiment entre els propietaris per a assumir les càrregues d'urbanització mitjançant la imposició de coeficients correctors que imposaven una major participació dels propietaris en els costos urbanístics, en funció de la grandària dels espais lliures privats adjudicats.  
  
Del que s'ha exposat es dedueix que l'acord que hui és objecte d'impugnació conté dos conjunts o grups de pronunciaments, en primer lloc, els relatius a la conservació i/o convalidació de determinats actes administratius que deriven del projecte de 1998, i en segon lloc, aquells pronunciaments que introdueixen variacions substancials a aspectes del projecte del 1998 que mai van ser impugnats ni anul·lats, i que van ser pacíficament acceptats pels propietaris afectats, que han vist ara agreujada la seua situació.  
La qüestió a determinar és si l'Administració ha procedit correctament a complir el tenor literal de les sentències dictades, a través de l'acord que hui és objecte d'impugnació, o si per contra, com al·lega la part actora, l'acte administratiu impugnat és nul de ple dret, per apartar-se obertament de la causa que el motiva i fonamenta, que no és una altra que l'execució de sentències judicials fermes.  
  
A aquest efecte, hem de partir del següent marc normatiu: en primer terme l'article 118 de la Constitució Espanyola disposa, com un deure constitucional, que "és obligat complir les sentències i altres resolucions fermes dels jutges i tribunals, així com prestar la col·laboració requerida per aquests en el curs del procés i en l'execució del que s'ha resolt", mandat que és desplegat en l'article 17.2 de la Llei orgànica del poder judicial que assenyala que: "les administracions públiques, les autoritats i funcionaris, les corporacions i totes les entitats públiques i privades, i els particulars respectaran i, si escau, compliran les sentències i les altres resolucions judicials que siguen fermes o siguen executables d'acord amb les lleis". D'altra banda, disposa l'article 103.2 de la LJCA que "les parts estan obligades a complir les sentències en la forma i els termes que en aquestes es consignen".  
  
Preceptes dels quals s'infereix que totes les sentències són imperatives, amb independència del seu encert o de la seua qualitat, o de la seua major o menor conformitat amb aquestes, ja que una vegada esdevenen fermes queden protegides per l'efecte de la cosa jutjada i estan investides de plena eficàcia.  
En conseqüència, una vegada esdevenen fermes, l'Administració està obligada a donar compliment i execució del contingut en aquestes. En la LJCA es regulen quatre modalitats d'execució d'aquelles sentències que han esdevingut fermes, a saber, l'execució voluntària, l'execució forçosa, l'execució provisional; i l'execució fraudulenta, i aquesta última és definida per la jurisprudència del Tribunal Suprem (per totes SSTS de 24 de juliol i 10.05.2007) com:  
"aquells supòsits en els quals l'Administració procedeix formalment a l'execució de la sentència dictada, mitjançant els pronunciaments, actes o actuacions per a això necessaris, però, no obstant això, el resultat obtingut no condueix justament a la finalitat establida per la pròpia llei; com a conseqüència, el que ocorre és que amb l'actuació administrativa, en realitat, no s'aconsegueix complir la sentència en la forma i els termes que en aquesta es consignen, per a aconseguir portar-la a pur i degut efecte".  
Per això, perquè l'òrgan jurisdiccional puga determinar l'existència de la referida nul·litat de ple dret dels actes i disposicions de l'Administració ex article 103.4 de la LJCA, és necessari que aquestes actuacions administratives complisquen, cumulativament, dos requisits, un objectiu ?consisteix que es done una oposició objectiva entre l'actuació de l'Administració i la decisió de l'òrgan jurisdiccional- i un altre subjectiu, això és, que de l'actuació desplegada es puga deduir que els actes o disposicions han sigut dictats per l'Administració amb la finalitat d'evitar el compliment dels pronunciaments d'una sentència ferma.  
  
En el més concret àmbit de l'urbanisme el Tribunal Suprem (STS 1 de març de 2005, 27 d'octubre i 4 de maig de 2004 €en un cas similar al que ens ocupa?, ha manifestat que l'aprovació d'un nou instrument del planejament no pot provocar l'automàtica legalització de les situacions contràries a un planejament anterior judicialment anul·lat, sinó que, si el nou planejament es dicta amb la finalitat d'evitar el compliment de la sentència que es pretén executar, l'òrgan jurisdiccional corresponent podrà declarar la nul·litat de ple dret d'aqueixes noves disposicions administratives.  
I en aplicació de l'anterior doctrina, analitzades les al·legacions presentades per totes dues parts ?circumscrivint-se el present procediment a una qüestió purament jurídica,- cal concloure que, segons el parer de la que subscriu, l'Administració clarament ha incorregut en desviació de poder, circumstància que necessàriament ha de conduir a la declaració de nul·litat de l'acte recorregut.  
Cert és que l'acord que hui és objecte d'impugnació no constitueix pròpiament un acte administratiu dictat en el si d'un incident d'execució de sentència, sinó que aquest, com bé indica l'administració demandada, posseeix substantivitat pròpia. Però, no obstant això, en qualsevol cas, aquest nou acte administratiu ?que deriva de la nul·litat judicialment declarada del projecte de reparcel·lació anterior, de 1996?, necessàriament ha de respectar els paràmetres fixats per les sentències judicials fermes, que no poden ser contravinguts ni burlats. Aquesta circumstància necessàriament implica que, d'una banda, no puguen ser convalidats o ratificats aspectes que van ser ja analitzats pels tribunals i la nul·litat dels quals va ser expressament declarada (en concret el PAI, les adjudicacions i repartiment d'aprofitaments, etc.), i d'una altra banda, que mitjançant aquest nou instrument urbanístic, no puguen ser introduïdes variacions substancials a aspectes del projecte del 98 que mai van ser impugnats ni anul·lats, i que van ser pacíficament acceptats pels propietaris afectats, que han vist ara agreujada la seua situació (increments en les quotes d'urbanització, increments en el valor de les compensacions monetàries entre els afectats per les diferències d'adjudicació, alteració de criteris de repartiment de càrregues, increments en l'àmbit d'urbanització aprovat en el PAI que en el seu moment no va ser recorregut, o la introducció d'accessos viaris no assumits ni emparats en el PAI que excedeixen del seu àmbit).  
I precisament això és el que fa l'Acord de 30 d'octubre de 2008, dictat per l'Ajuntament del Verger, en pretendre, sense cap motivació, esmenar o corregir, fora de les vies legalment i judicialment previstes, el contingut del projecte de reparcel·lació de 1998, que expressament va ser declarat nul, utilitzant arguments tals com el "grau de consolidació edificatòria existent en el sector", que en el seu moment ja van ser invocats i que van ser expressament rebutjats per les sentències dictades, pretenent així reobrir un debat que ja en el seu moment, per sentència ferma, va quedar resolt. I aquesta finalitat desviada que persegueix l'Administració, que no és una altra que la de convalidar, malgrat tot, un projecte declarat nul, ha de conduir, necessàriament, a estimar el recurs presentat amb la consegüent declaració de nul·litat de l'activitat administrativa impugnada.  
Tercer. Conforme a l'article 139 de la UCA, i com que no s'aprecien circumstàncies en els fets que justifiquen la imposició de costes a cap de les parts, no és procedent fer pronunciament especial sobre aquestes.  
  
Vistos els preceptes citats i altres d'aplicació,  
Dispositiva  
Estime el recurs contenciós administratiu interposat pel procurador Daniel Dabrowski Pernas, en nom i representació de José Luis Doménech Seguí i María Consuelo Pino Gascó, i declare:  
  
A) La nul·litat de l'Acord dictat pel Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'aprova el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i es conserva el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial del Verger, en aplicació de l'article 103.4 i 5 de la Llei jurisdiccional, per incórrer en frau de llei en suposar la derogació tàcita de determinacions fermes del projecte de reparcel·lació anterior que no van resultar anul·lades per les sentències judicials;  
  
B) L'anul·lació del Projecte d'urbanització 3a fase i accessos per incloure en aquest sòls que excedeixen amb molt de l'àmbit d'urbanització del sector E objecte del PAI convalidat;  
C) L'anul·lació dels projectes de reparcel·lació econòmica i urbanització per suposar tots dos increments de les càrregues aprovades de més de 100 % ocasionat per l'actuació administrativa, tenint en compte la gestió urbanística, com la redacció del document i execució, i també en el seguiment de l'obra urbanitzadora.  
Així mateix, es reconeix, com a situació jurídica individualitzada a José Luis Doménech Seguí i a María Consuelo Pino Gascó:  
1. Que es mantinga el mateix mòdul de repartiment de costos d'urbanització que va ser aprovat en el projecte de reparcel·lació de 1998 sense que siga possible ni l'aplicació de coeficients correctors de les càrregues d'urbanització ni l'augment del valor de les diferències d'adjudicació;  
2. Que únicament se'ls impute la urbanització corresponent a l'estricte àmbit del sector E en proporció a l'aprofitament adjudicat, sense que puga imputar-se ni l'actualització de costos, ni la reurbanització d'obra ja executada, ni els accessos o altres obres que excedisquen d'aquest àmbit.  
I tot això sense fer expressa imposició de costes a cap de les parts.  
Notifiqueu a les parts la present resolució, i feu-los saber que contra aquesta es pot interposar recurs d'apel·lació en el termini de 15 dies en aquest jutjat, perquè en prenga coneixement la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana.  
  
Feu saber a les parts que en cas d'interposar recurs contra la present resolució, hauran de constituir depòsit en la forma establida en la Llei orgànica 1/2009, de 3 de novembre, en el compte de depòsits i consignacions d'aquest jutjat, amb número 4611.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual se n'expedirà un testimoniatge per a unir-lo a les actuacions d'on prové, que pronuncie, mane i signe».  
  
Cosa que es fa pública perquè se'n prenga coneixement.  
  
El Verger, 21 de desembre de 2018.- L'alcalde: J. Basili Salort Bertomeu.