Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6141, del 10-11-2009 (2009/12821)

LLEI 8/2009, de 4 de novembre, de la Generalitat, de modificació de la Llei 10/2007, de 20 de març, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2009/11/04/8/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6141

Data del DOGV
:   10-11-2009

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2009/12103


Data del document
:   04-11-2009

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * Dret matrimonial
    * persona casada
    * legislació
    * Dret regional
    * separació judicial
    * propietat de béns
    * matrimoni

LLEI 8/2009, de 4 de novembre, de la Generalitat, de modificació de la Llei 10/2007, de 20 de març, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià. [2009/12328]  
Sia notori i manifest a tots els ciutadans que Les Corts han aprovat, i jo, d'acord amb el que establixen la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, en nom del Rei, promulgue la llei següent:  
Preàmbul  
La reforma de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana duta a terme mitjançant la Llei Orgànica 1/2006, de 10 d'abril, va suposar importants modificacions que no sols permeten la consecució de majors cotes d'autogovern, sinó que també garanteixen una major qualitat de vida per a tots els ciutadans i les ciutadanes de la Comunitat Valenciana.  
En virtut d'aquesta reforma, que va comportar un salt qualitatiu en matèria competencial, es va atribuir competència exclusiva a la Generalitat, en l'article 49.1.2.ª, per a la conservació, desplegament i modificació del dret civil foral valencià. En l'exercici de la competència esmentada es va aprovar la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià, el primer pas en un camí la meta final del qual és l'elaboració d'un futur Codi de dret civil foral valencià que englobe les distintes lleis sectorials que s'hi promulguen.   
Si bé l'entrada en vigor de la Llei 10/2007 ha demostrat que la norma esmentada és un instrument jurídic adequat per a instaurar determinades novetats importants en la regulació del règim econòmic matrimonial, també ha permès constatar la conveniència de reconsiderar determinats aspectes puntuals que, en algun cas, són mereixedors d'una regulació diferenciada que es produirà en breu, mentre que, en altres, es produeix una remissió al contingut de la legislació de l'Estat, tot això a fi de contribuir a una més claredat normativa i dotar de més seguretat els operadors jurídics i els principals destinataris de la norma, açò és, els ciutadans i ciutadanes de la Comunitat Valenciana.  
En línia amb allò anteriorment indicat, aquesta llei modifica o deroga determinats preceptes de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià, tot salvaguardant-ne en la integritat l'esperit que subjeia sota la seua promulgació i no perdent de vista l'objectiu últim d'elaborar el ja esmentat Codi de dret civil foral valencià.   
Preservant, en essència, la substantivitat pròpia del text original, les reformes introduïdes s'estructuren en quatre grans blocs. Es modifiquen, d'una banda, els articles 15.2, 17.2, 27.2 i 46 per a remetre al Codi Civil -o a la legislació de l'Estat amb caràcter general- la regulació de la prescripció de l'acció per a reclamar el pagament de la compensació per treball domèstic, el règim de caducitat de l'acció per a instar l'anul·labilitat de l'acte dispositiu sobre l'habitatge habitual de la família efectuat pel cònjuge titular sense el consentiment de l'altre o sense la corresponent autorització judicial, el règim d'oposabilitat de la carta de noces o capitulacions matrimonials enfront de tercers i l'atribució dels béns posseïts pels cònjuges quan no es puga acreditar a quin d'ells pertanyen.  
El segon dels blocs a destacar està integrat per la reforma dels articles 39 i 42.2 de la Llei 10/2007, la redacció de la qual, com ocorre en nombroses normes autonòmiques, es produïa en termes equivalents als de la legislació de l'Estat. Així, se suprimeix en l'article 39, dins de la regulació de la germania, l'esment que es realitzava que el canvi de règim jurídic d'un bé no perjudicaria els drets adquirits per tercers abans de la publicitat registral d'aquell o abans que en tinguera coneixement el tercer; i alhora es reforma l'article 42.2 per a suprimir, en el marc de la regulació de l'extinció i dissolució de la germania, la menció de la possibilitat que el creditor sol·licitara l'embargament dels béns agermanats quan els béns propis d'un cònjuge no foren suficients per a respondre dels seus deutes particulars, i en aquest cas es concedia a l'altre cònjuge l'opció de sol·licitar que en la trava se substituïren aquells béns per la part que hi ostentara el cònjuge deutor, de manera que l'embargament comportaria la dissolució de la germania sobre el bé o béns travats.  
El tercer bloc en què es pot estructurar la reforma està constituït per la derogació dels articles 30, 37 i la disposició transitòria segona del text original, així com la supressió de l'últim incís de l'article 33.1, a l'expectativa de la futura promulgació d'altres lleis de la Generalitat que poden incidir sobre les qüestions adés esmentades. En aquest sentit, tant els articles 30 i 37 com la disposició transitòria segona i l'últim incís de l'article 33.1 tenien un denominador comú, perquè es referien a diferents aspectes vinculats amb les conseqüències jurídiques del règim econòmic matrimonial en l'àmbit del dret de successions. Així, mentre l'article 30 al·ludia a l'eficàcia de la carta de noces o capitulacions matrimonials després de la mort d'un dels cònjuges, l'article 37 regulava la col·lació de les donacions propter nuptias, establint l'obligació del donatari de portar els béns donats a col·lació en l'herència del donant, en els termes que resultaren de l'aplicació del dret successori valencià, i la disposició transitòria segona, d'acord amb l'últim dels preceptes esmentats, establia que, fins que s'aprovara i entrara en vigor el dret successori valencià, la referència a aquell s'entendria realitzada al Codi Civil. Per la seua banda, l'últim incís de l'article 33.1 contenia la menció de la possibilitat de realitzar la donació propter nuptias amb caràcter successiu a favor dels fills o filles en ocasió del matrimoni, per al cas de defunció d'un d'ells.  
El quart bloc de la reforma consisteix en la derogació dels articles 47 i 48. Aquesta derogació obeeix a raons purament sistemàtiques, per a imprimir més claredat en la regulació d'aquestes qüestions que es dedueix del règim general contingut en la pròpia llei. Així doncs, se suprimeixen dos preceptes en què, d'una banda, s'indicava que els béns dels cònjuges estaven prioritàriament afectes a l'alçament de les càrregues del matrimoni i, d'altra banda, es regulava el règim aplicable a les despeses realitzades i a les obligacions contretes en l'exercici de la potestat domèstica ordinària.  
Finalment, encara que seguint un ordre lògic siga la primera modificació articulada, s'ha estimat necessari, d'acord amb tot l'anteriorment ressenyat, reformar el preàmbul de la Llei 10/2007 per a ajustar l'esment que s'hi fa al nombre de preceptes i de disposicions transitòries que integren el text normatiu -els primers passen a ser-ne quaranta-quatre, no quaranta-vuit, i les segones deixen de ser dues per a ser una única-.   
Article 1. Derogació de determinats preceptes de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià  
Queden derogats els articles 30, 37, 47 i 48 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià, així com la seua disposició transitòria segona.  
Article 2. Modificació de determinats preceptes de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià  
Es modifica l'últim paràgraf del preàmbul de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià, així com els articles 15.2, 17.2, 27.2, 33.1, 39, 42.2 i 46, la nova redacció dels quals serà la que figura en l'annex d'aquesta llei.  
DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA  
Única. Derogació normativa  
Sense perjuí d'allò que s'ha indicat en l'article primer d'aquesta llei, queden també derogades totes les disposicions que del mateix rang o d'un rang inferior s'oposen a allò que s'hi ha establit.  
DISPOSICIONS FINALS  
Primera. Títol competencial  
La present llei es dicta a l'empara de la competència que l'article 49.12.ª de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana atribueix a la Generalitat, per a conservar, modificar i desplegar el dret civil foral valencià, en relació amb l'article 7 i la disposició transitòria tercera del propi Estatut d'Autonomia.  
Segona, Entrada en vigor  
Aquesta llei entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir esta llei.  
València, 4 de novembre de 2009  
El president de la Generalitat,  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ  
ANNEX  
Nova redacció dels preceptes de la Llei 10/2007, de 20 de març,   
de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià  
De conformitat amb el que s'ha establert en l'article 2 d'aquesta llei, es modifica l'últim paràgraf del preàmbul de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de Règim Econòmic Matrimonial Valencià, així com els articles 15.2, 17.2, 27.2, 33.1, 39, 42.2 i 46, la nova redacció dels quals és la següent:  
U. Últim paràgraf del preàmbul de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:  
«La present llei sobre règim econòmic matrimonial consta d'un preàmbul i tres títols, els quals es dediquen, respectivament, a les disposicions comunes del règim econòmic matrimonial valencià, a la germania i al règim legal supletori valencià. El primer d'aquests tres títols, per la seua banda, està dividit en cinc capítols, referits a les disposicions generals, les càrregues de la família, l'habitatge habitual, la carta de noces o capitulacions matrimonials i les donacions per raó de matrimoni, respectivament. Així mateix, aquesta llei es compon de quaranta-quatre articles. Finalment, inclou una disposició transitòria, una addicional i quatre disposicions finals.»  
Dos. Article 15.2 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«2. La prescripció de l'acció per a reclamar el pagament de la compensació per treball domèstic es regirà pel que disposa el Codi Civil».  
Tres. Article 17.2 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«2. El règim de caducitat de l'acció a què es referix el paràgraf anterior es regularà pel que disposa el Codi Civil».  
Quatre. Article 27.2 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«2. El règim d'oposabilitat de la carta de noces o capitulacions matrimonials enfront de tercers es regirà pel que disposa la legislació de l'Estat».  
Cinc. Article 33.1 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«1. Pot ser objecte de donació qualsevol classe de béns, universalitats de béns, drets i accions. El donant es podrà reservar l'usdefruit atribuint al donatari només la nua propietat del bé o béns donats».  
Sis. Article 39 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«Article 39. Composició de la germania i efectes del canvi del règim jurídic d'un bé del matrimoni valencià respecte de tercers  
La germania pot comprendre tots, algun o alguns dels béns dels esposos. La seua composició pot modificar-se durant la seua vigència, tant en el sentit d'aportar-ne, com en el d'excloure'n».  
Set. Article 42.2 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«2. Dels deutes particulars de cada cònjuge responen preferentment els seus propis béns i, en cas de no resultar-ne suficients per a atendre el pagament dels dits deutes, respondran els béns agermanats».  
Vuit. Article 46 de la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat:   
«Article 46. Atribució per meitat dels béns posseïts pels cònjuges sense títol   
Quan no es puga acreditar a quin dels cònjuges pertany algun bé o dret posseït, hom s'atendrà al règim previst en el Codi Civil. No obstant això, tractant-se de béns mobles, d'ús personal, o destinats directament a l'exercici de l'activitat d'un dels cònjuges, que no siguen d'extraordinari valor tenint en compte les circumstàncies econòmiques del cònjuge usuari, es presumirà que pertanyen a este».


Còpia Permalink ELI