Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3998, del 14-05-2001 (2001/3912)

Notificació de la resolució del recurs administratiu d'alçada.
--------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3998

Data del DOGV
:   14-05-2001

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2001/3912


Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la resolució del recurs administratiu d'alçada. [2001/Q3912]
  
Atés que no s'ha pogut realitzar la notificació al senyor Pablo Sapiña Alcañiz, en representació de Programas Integrados, SL, i segons el que disposa l'article 59.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i en aplicació del que disposa l'article esmentat adés, es publica el text íntegre de la resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, amb data 22 de gener de 2001.
  
Vist el recurs administratiu d'alçada interposat pel senyor Pablo Sapiña Alcañiz, en nom i representació de la mercantil Programas Integrados, SL, contra la Resolució del subsecretari d'Urbanisme i Ordenació Territorial, de 6 de juliol de 1999, per la qual es paralitza el procediment per a l'expedició de la cèdula d'urbanització del pla parcial del sector PRR 10 del Pla General d'Ordenació Urbana de Cullera, promoguda per la mercantil esmentada, i del qual resulten els següents:
  
Antecedents de fet
  
1. Mitjançant la Resolució de 6 de juliol de 1999, el subsecretari d'Urbanisme i Ordenació Territorial va acordar «paralitzar el procediment d'expedició de la cèdula d'urbanització referida al pla parcial del sector PRR 10 del Pla General d'Ordenació Urbana de Cullera, promoguda per Programas Integrados, SL, fins que s'esmenen les deficiències relacionades en els fonaments de drets».
  
En la citada resolució s'advertia de la improcedència d'atorgar la cèdula d'urbanització sol·licitada pels interessats, per no haver-se justificat adequadament la connexió de l'actuació integrada amb les infraestructures necessàries per al seu desenvolupament integral, com és l'execució en la seua totalitat del vial d'accés des de la VP-1017, qualificada pel Pla General de Cullera com «una estructura d'accés imprescindible». I no considerant adequades condicions de connexió i integració, s'acorda paralitzar el procediment fins que s'esmenen les deficiències relacionades en la fonamentació jurídica de l'acord esmentat.
  
Encara que no consta entre la documentació incorporada a l'expedient l'acreditació de la notificació formal de l'acord a la mercantil interessada, en l'informe emés pels Serveis Territorials d'Urbanisme de València, de 13 de setembre de 1999, es diu que la notificació esmentada va tindre lloc el dia 21 de juliol de 1999.
  
2. Mitjançant l'escrit de data 29 de juliol de 1999, certificat a Correus amb data 30 de juliol de 1999, dirigit als Serveis Territorials d'Urbanisme de València, el senyor Pablo Sapiña Alcañiz, en nom i representació de la mercantil Programas Integrados, SL, interposa un recurs d'alçada contra la Resolució del subsecretari d'Urbanisme i Ordenació Territorial, de 6 de juliol de 1999, abans esmentada per considerar que la petició de cèdula d'urbanització hagué de ser atesa ja que s'ajustava a l'ordenament jurídic aplicable i al·legava el que al seu dret va convindre.
  
3. Remés l'escrit presentat a l'Ajuntament de Cullera i al Servei d'Explotació de Vies i Obres de la Diputació de València, cap d'aquests no ha manifestat cap al·legació pel que fa a això.
  
4. Els Serveis Territorials d'Urbanisme, amb data 13 de setembre de 1999, han informat desfavorablement el recurs d'alçada interposat, i conclouen la procedència de desestimar-lo i confirmar la resolució recorreguda en tots els seus termes. En aquest informe es reitera que la proposta plantejada per la mercantil interessada no garanteix l'execució del vial de connexió amb les infraestructures viàries externes amb el qual s'incompleix l'article 31 de la Ley Reguladora de la Actividad Urbanística.
  
5. Per mitjà d'escrit amb data 30 de març de 2000, es va requerir el senyor Pablo Sapiña Alcañiz perquè en el termini de 10 dies acreditara la representació que deia posseir respecte de la mercantil Programas Integrados, SL, per a la interposició d'aquest recurs ordinari, la recepció d'aquest escrit, del dia 7 d'abril de 2000, consta en l'expedient, per la qual cosa es considera transcorregut amb escreix el termini concedit a l'efecte, sense que, no obstant això, s'haja acreditat aquest aspecte.
  
6. El Servei Jurídic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, amb data 23 de maig de 2000, va informar favorablement sobre la desestimació d'aquest recurs d'alçada.
  
Fonaments de dret
  
1. El recurs d'alçada interposat se substancia a l'empara del que disposa la Llei 4/1999, de 13 de gener, de modificació de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
El recurs d'alçada ha sigut interposat dins del termini d'un mes previst amb caràcter general en l'article 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre.
  
D'altra banda, concorren en la mercantil interessada els requisits relatius a la capacitat i legitimació activa necessàries per a la interposició del recurs d'alçada. La representació legal del senyor Pablo Sapiña Alcañiz no ha sigut degudament acreditada a pesar del requeriment formal notificat el dia 4 d'abril de 2000. No obstant això, a pesar de la dita irregularitat en virtut del principi pro actione es procedeix a resoldre el recurs.
  
A més de l'assenyalada anteriorment, s'han de tindre en compte altres qüestions juridicoformals, d'estudi necessari amb anterioritat a l'adopció d'una resolució definitiva. Així, d'acord amb el que disposa l'article 107.1 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, l'acte recorregut no seria, en principi, susceptible de recurs, ja que no es donen les circumstàncies d'impugnabilitat assenyalades en el precepte esmentat: no ens vam trobar davant d'una resolució, ni davant d'un acte de tràmit que decidisca directament o indirectament sobre el fons de l'assumpte, o determine la impossibilitat de continuar el procediment, produïsquen indefensió o perjuí irreparable a drets i interessos legítims, com s'evidencia a continuació.
  
Dels antecedents incorporats a l'expedient hem de concloure que ens vam trobar davant d'un típic acte d'impuls del procediment, en el qual l'òrgan encarregat de la seua resolució requereix del particular interessat l'esmena de determinades deficiències, que impedeixen la resolució definitiva sobre l'assumpte. Si bé el dit acte d'impuls no reuneix els requisits exigits per la norma, ja que no atorga cap termini a l'interessat per a esmenar les deficiències observades, tal com exigeix l'article 71 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, si bé és cert que el dit acte de tràmit no decideix en cap cas sobre el fons de l'assumpte, ni directament ni indirectament, perquè deixa suspesa la decisió final fins a l'esmena de dites deficiències; ni de bon tros determina la impossibilitat de continuar el procediment, perquè l'esmena requerida se sustenta en l'aplicació estricta de les normes materials aplicables al cas i les deficiències apuntades són perfectament revisables pel particular en tot moment, donada la seua condició d'entitat mercantil coneixedora del tràfic jurídic propi del sector. No provoca tampoc indefensió per tal com la Subsecretaria d'Urbanisme i Ordenació Territorial no va tancar les portes a la posterior impugnació en via administrativa o jurisdiccional de l'acte definitiu que en el seu moment es dictarà.
  
No hem d'oblidar que ens vam trobar davant d'un procediment l'objecte del qual no és un altre que l'atorgament d'una cèdula d'urbanització considerada en si mateixa com un acte de tràmit no susceptible de recurs d'acord amb la interpretació dictada per la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en la sentència número 2/1999, de 2 de gener de 1999, dictada en el recurs número 1/1111/1996, en la qual s'aborda de forma sistemàtica la determinació de la naturalesa jurídica d'aquesta figura urbanística. En el que ací interessa n'hi ha prou amb assenyalar que la sentència esmentada únicament admet la impugnació de l'acte administratiu denegatori, però en cap cas del d'atorgament, en coherència amb el règim jurídic contingut en l'article 107 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, abans citat, per considerar que la cèdula d'urbanització és dissenyada per la norma com un mer requisit legal per a l'aprovació definitiva del planejament urbanístic: si la seua denegació determina la impossibilitat de continuar el procediment d'aprovació del dit planejament, el seu atorgament en res condiciona la posterior resolució definitiva ?aprovatòria o denegatòria- que, si és procedent, adopte l'òrgan urbanístic competent.
  
No obstant això, ha de fer-se una important excepció derivada de les concretes circumstàncies que concorren en aquest supòsit: en la notificació de la Resolució de 6 de juliol de 1999, dirigida a la mercantil interessada, s'inclou peu de recurs amb expressió dels recursos pertinents contra l'acte notificat, i ofereix la possibilitat d'interposar recurs d'alçada davant del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, motiu pel qual no cap una altra solució jurídica que l'admissió a tràmit d'aquest recurs a pesar de considerar que l'acte no és susceptible de recurs segons l'article 107 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre. Com afirma la sentència del Tribunal Suprem amb data 1 de febrer de 1999 «tant la jurisprudència del Tribunal Constitucional com la jurisprudència d'aquesta resolució considera que el principi de bona fe protegeix la confiança que de manera fundada es pot haver depositat en el comportament alié i imposa el deure de coherència en el comportament propi», la qual cosa obliga l'administració a admetre a tràmit el recurs d'alçada interposat.
  
2. És objecte d'aquest procediment la resolució del recurs administratiu d'alçada interposat pel senyor Pablo Sapiña Alcañiz, en nom i representació de la mercantil Programas Integrados, SL, contra la Resolució del subsecretari d'Urbanisme i Ordenació Territorial, de 6 de juliol de 1999, per la qual es paralitza el procediment per a l'expedició de la cèdula d'urbanització del pla parcial del sector PRR 10 del Pla General d'Ordenació Urbana de Cullera.
  
3. Com estableix l'article 120 del Reglament de Planejament de la Comunitat Valenciana (RPCV) «la cèdula d'urbanització, respecte a cada actuació integrada, certifica la seua adequació a l'ordenació estructural vigent en el municipi i fixa les condicions mínimes de connexió i integració en el seu entorn»; s'assenyala en els preceptes següents del RPCV el contingut del certificat de la cèdula, així com els límits legals i la resta de condicions de connexió i integració que han de reunir les propostes de programa perquè se'ls atorgue la corresponent cèdula. Açò és, la cèdula d'urbanització és l'instrument que s'encarrega de constatar el compliment d'una sèrie de requisits per una proposta de planejament, així com de garantir unes concretes condicions de connexió i integració de la dita actuació urbanística en la xàrcia d'infraestructures tant municipals com supramunicipals. Aquestes condicions de connexió i integració, com afirma l'article 125.d del RPCV «són vinculants, però no limiten la competència municipal per a imposar condicions i millores d'interés públic local en programar les actuacions».
  
Per analogia es pot entendre que ens vam trobar davant d'un supòsit semblant als anomenats dictàmens preceptius i vinculants: el seu contingut obliga les entitats locals, però aquestes poden imposar condicions addicionals en funció de l'interés públic local; i d'igual forma, l'administració pública competent per a l'aprovació definitiva pot denegar l'aprovació, encara que aquesta proposta de programa dispose de cèdula d'urbanització d'acord amb la facultat expressa atorgada per l'article 45.2.a de la Ley Reguladora de la Actividad Urbanística a l'alcalde. El que per descomptat no podrà fer cap administració pública és aprovar una proposta de programa que no tinga cèdula d'urbanització: és llavors quan eixa administració es troba realment vinculada per la decisió adoptada prèviament.
  
La cèdula d'urbanització es caracteritza, en definitiva, per ser un instrument de coordinació entre l'exercici de les competències municipals en matèria de planejament i el de les competències urbanístiques i sectorials de les altres administracions titulars d'infraestructures supramunicipals que poden resultar afectades; i com a tal instrument s'incardina dins del procediment complex d'aprovació dels programes per al desenrotllament d'actuacions integrades, com un dels seus tràmits essencials.
  
4. La unitat d'execució UE-10 del pla parcial del sector PRR 10, Brosquil Centre, forma part d'una partida denominada el Brosquil, que està dividida pel planejament vigent en quatre sectors de sòl urbanitzable, d'ús residencial, és a dir, el que ens ocupa i tres més, com la pròpia mercantil assenyala en el seu escrit de recurs. El Pla General d'Ordenació Urbana de Cullera preveu un vial d'accés als quatre sectors des de la VP-1017, com una infraestructura d'accés imprescindible per a aquests, atés que la zona es troba allunyada del nucli urbà de Cullera i presenta una accessibilitat deficient.
  
Com a única solució a aquest problema el Pla General d'Ordenació Urbana de Cullera estableix per a l'ordenació dels quatres sectors un percentatge de participació d'aquests en els costos totals de l'execució de la xarxa viària d'accés des de la carretera VP-1017 Natzaret-Oliva, percentatge que, no obstant això, fa referència únicament a un concepte econòmic que no garanteix l'execució conjunta del vial, la qual cosa contravé el que disposa l'article 31 de la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística ja que la cèdula d'urbanització s'expedeix per a autoritzar una proposta d'actuació que acredite una connexió i integració adequades de la nova urbanització amb les xarxes d'infraestructures, comunicacions i serveis públics existents. Així, no pot entendre's complida la condició establida pel pla amb la sola execució del percentatge que corresponga a cada sector, perquè això no garanteix l'accés a la zona ni la connexió d'aquesta amb la carretera VP-1017. Açò és, la cèdula s'expedeix per a acreditar que l'àmbit que delimita la unitat d'execució aconsegueix els objectius que l'article 30.1 de la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística considera imprescindibles, entre aquest la connexió i integració adequades de la nova urbanització amb les xarxes d'infraestructures, comunicacions i serveis públics existents, de manera que, no estant l'actuació integrada de la UER-10, Brosquil Centre-2 Cullera, en condicions de garantir aquelles no pot ser expedida cèdula, amb la qual cosa va haver de resoldre's la denegació pura i simple d'aquesta perquè no es donaven els requisits legals per al seu atorgament.
  
No obstant això, l'òrgan urbanístic competent va decidir requerir el sol·licitant per a l'esmena de les deficiències observades, amb la consegüent suspensió del termini per a resoldre, i, una vegada notificat el requeriment, el particular reitera la seua sol·licitud inicial i es nega no sols a esmenar dites deficiències sinó que impugna, a més, el requeriment notificat, per la qual cosa procedeix, per descomptat, la denegació de la cèdula d'urbanització, donat el reiterat incompliment dels requisits legals exigits per al seu atorgament i la nul·la voluntat mostrada pel sol·licitant de rectificar la seua sol·licitud d'acord amb les observacions apuntades al seu dia.
  
5. El conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports és l'autoritat competent per a la resolució del recurs interposat d'acord amb el que estableix l'article 114 de la Llei 30/92, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, després de la reforma operada per la Llei 4/1999, de 14 de gener, i l'article 14.2 del Decret 77/96, de 16 d'abril, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament d'Òrgans Urbanístics de la Generalitat Valenciana.
  
Vistos els preceptes legals citats i la resta de disposicions de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar el recurs administratiu d'alçada interposat pel senyor Pablo Sapiña Alcañiz, en nom i representació de la mercantil Programas Integrados, SL, contra la Resolució del subsecretari d'Urbanisme i Ordenació Territorial, de 6 de juliol de 1999, per la qual es paralitza el procediment per a l'expedició de la cèdula d'urbanització del pla parcial del sector PRR 10 del Pla General d'Ordenació Urbana de Cullera, i s'acorda junt amb la dita desestimació, la denegació de la cèdula d'urbanització sol·licitada al seu dia per no complir els requisits legals necessaris per a l'atorgament.
  
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es podrà interposar recurs contenciós administratiu, davant de la Sala Contenciosa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el termini de dos mesos, comptadors des de l'endemà a la notificació o publicació d'aquesta, de conformitat amb el que estableix l'article 10 i 46 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, de 13 de juliol de 1998. Tot això, sense perjuí que es puga exercitar qualsevol altre recurs que s'estime oportú.