Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7890, del 07-10-2016 (2016/7645)

Notificación del auto dictado en el procedimiento de exequátur número 398/2015.
-------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7890

Data del DOGV
:   07-10-2016

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2016/7645


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 9 de València

Tipus de document
:   Anunci

Notificación del auto dictado en el procedimiento de exequátur número 398/2015. [2016/7645]  
Procediment: assumpte civil 000398/2015.  
Judici: exequàtor 000398/2015.  
Part demandant: Daniel Alejandro Martín Salcedo.  
Part demandada: Luisana Seijas.  
Sobre: execucions en processos relatius al dret de família.  
En el judici a què es fa referència s??ha dictat la resolució que, literalment, és com segueix:  
  
«Jutgessa que ho dicta: Paloma Tomás Manglano, jutgessa de reforç dels jutjats de família.  
Lloc: València.  
Data: 1 de març de 2016.  
Demandant: Daniel Alejandro Martín Salcedo.  
Lletrada: Adriana Pons Vila.  
Procuradora: Isabel Farinós Sospedra.  
Demandada: Luisana Seijas.  
  
Fets  
Primer. La procuradora dels tribunals Isabel Farinós Sospedra, en nom i representació de Daniel Alejandro Martín Salcedo, va presentar una sol·licitud de reconeixement i execució a Espanya de sentència estrangera, en relació amb la sentència de data 5 de gener de 2011, dictada en el procés de divorci pel Circuit Court of the Seventeenth Judicial Circuit in and for Broward County, Florida (EUA), en la qual es va declarar la dissolució del matrimoni una vegada aprovat l'acord de dissolució proposat per les parts.  
Segon. Admesa a tràmit la sol·licitud, d'acord amb el que disposen els articles 951 i següents de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, aquesta es va traslladar a la demandada, Luisana Seijas, a fi que fera les al·legacions dins del termini de nou dies, sense que aquesta part fera cap manifestació, després d'haver rebut el correu internacional remés on es va fer constar return to sender, unclaimed, unable to forward, return to sender. Igualment es va traslladar la sol·licitud al ministeri fiscal, el qual va comunicar que en res s'oposava a l'eficàcia civil de la resolució. I les actuacions van restar pendents del dictat d'aquesta resolució.  
  
Raonaments jurídics  
Primer. Amb caràcter previ, i amb vista a determinar la norma jurídica que li és aplicable al supòsit d'actuacions, malgrat haver-se dictat i trobar-se en vigor la Llei 29/2015, de 30 de juliol, de cooperació jurídica internacional en matèria civil, la qual en la disposició derogatòria única va derogar els articles 951 a 958 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881; tanmateix, la disposició transitòria única d'aquesta llei determina que: ?El títol V s'aplicarà a les demandes d'exequàtur que es presenten davant dels òrgans jurisdiccionals espanyols després de l'entrada en vigor de la llei, amb independència de la data en què s'haguera dictat la resolució estrangera?. Atés que la sol·licitud inicial de reconeixement de sentència estrangera es va presentar el 15 de març de 2015, resulta aplicable al fons de l'assumpte i al procediment que li és aplicable per al reconeixement de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881 en els articles a què s'ha fet referència.  
Segon. El procediment de l'exequàtur, tal com ha manifestat el Tribunal Suprem en la interlocutòria dictada el 6 de juny de 2001, es caracteritza per la naturalesa merament homologadora dels efectes propis de la decisió estrangera, singularment els processals ?cosa jutjada, executius, preclusius...-, que s'encamina a aconseguir una resolució que, sense examinar el fons de l'assumpte més enllà del que obligue el control de la competència legislativa quan fóra procedent, l'ordre públic del fòrum ?entés en sentit internacional- permeta l'eficàcia de la resolució, que des d'aleshores desplegarà els seus efectes a Espanya amb l'abast i extensió que tenen en origen, sense altres correctius que els derivats del seu desconeixement en el fòrum o de l'obligat respecte a l'ordre públic. La resolució decisòria de l'exequàtur presenta, per tant, en aquest aspecte un clar caràcter constitutiu processal, ja que el seu objecte és l'homologació dels efectes processals de la sentència estrangera amb què, conseqüentment, l'acció encaminada a realitzar el dret al reconeixement és diferent i que no es pot confondre amb l'acció exercitada en el plet d'origen que va motivar la sentència que cal reconéixer, ni amb l'acció d'execució d'aquesta sentència, ja en l'estat d'origen, ja en el fòrum, una vegada reconeguda. En sentit anàleg, les actuacions en l'esmentat, també del Tribunal Suprem, de 21 d'abril de 1998 (RJ 1998\3562), 5 de maig de 1998 (RJ 1998/4296), 8 de setembre de 1998 (RJ 1998/6840) i 27 d'abril de 1999 (RJ 1999/2702).  
Fent l'estudi d'aquest cas, de conformitat amb l'article 107 del Codi Civil, les sentències estrangeres de separació i divorci produiran efectes en l'ordenament espanyol des de la data del seu reconeixement, d'acord amb el que disposa la Llei d'Enjudiciament Civil, que en altres paraules és d'acord amb el que disposen els articles 951 a 958 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, declarats de manera expressa vigents per la Llei d'Enjudiciament Civil 1/2000. Ara bé, aquesta referència a la Llei d'Enjudiciament Civil ha quedat directament afectada pel procés d'harmonització del dret privat que s'està duent a terme en el si de la Unió Europea, i especialment amb l'entrada en vigor el passat 1 de març de 2001 del Reglament 1347/2000, del Consell, de 29 de maig de 2000 (LCEur 2000\1558), relatiu a la competència, el reconeixement i l'execució de les resolucions judicials en matèria matrimonial i de responsabilitat parental sobre els fills comuns. De manera que a partir d'aquesta entrada en vigor conviuen a Espanya, en relació amb l'eficàcia de les resolucions matrimonials foranes tres tipus de normes de naturalesa diferent que al seu torn donen lloc a tres règims diferents de canalització de la seua possible eficàcia: a) el règim del reglament; b) els distints convenis bilaterals conclosos per Espanya; i c) el règim previst en els articles 952 i següents de la Llei d??Enjudiciament Civil.  
  
En el cas d'actuacions no hi ha conveni bilateral amb els Estats Units, i per tant és aplicable el règim previst en els articles 952 i següents de la Llei d??Enjudiciament Civil de 1881.  
Tercer. Atés que no s'ha formulat oposició a l'eficàcia civil de la resolució anteriorment esmentada pel ministeri fiscal, i que s'aprecia que aquesta resolució així com els documents aportats compleixen els requisits que exigeix l'article 954 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881: ?1a. Que l'executòria haja sigut dictada a conseqüència de l'exercici d'una acció personal. 2a. Que no haja sigut dictada en rebel·lia. 3a. Que l'obligació per al compliment de la qual s'haja procedit siga lícita a Espanya. 4a. Que la carta executòria complisca els requisits necessaris a la nació on s'haja dictat per a ser considerada com a autèntica i aquells altres que les lleis espanyoles requerisquen perquè se'n done fe a Espanya?.  
D'altra banda, la sentència objecte d'aquest procediment afecta una matèria que no vulnera l'ordre públic espanyol, en tractar-se del reconeixement d'un divorci, institució reconeguda i regulada en el nostre Codi Civil.  
Atés que en la resolució dictada es compleixen els pressupòsits indicats, d'acord amb el que disposa l'article 956 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, que s'ha escoltat el sol·licitant i el ministeri fiscal, pertoca, tenint en compte la legislació vigent i que el títol compleix tots els requisits, accedir a allò que s'ha sol·licitat en la demanda.  
  
  
Part dispositiva  
Dispose reconéixer l'eficàcia i execució a Espanya de la sentència estrangera, en concret de la sentència de data 5 de gener de 2011, dictada en el procés de divorci pel Circuit Court of the Seventeenth Judicial Circuit in and for Broward County, Florida (EUA), en què es va declarar la dissolució del matrimoni format pels cònjuges Daniel Martín i Luisana Seijas, i aprove l'acord de dissolució proposat per les parts.  
  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que, en contra, s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació davant d'aquest jutjat en el termini dels 20 dies següents al de la notificació, que haurà de resoldre l'Audiència Provincial de València, d'acord amb el que disposa l'article 956.2 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881.  
  
Una vegada que siga ferma, comuniqueu aquesta interlocutòria a l'encarregat del registre civil que corresponga perquè en faça l'oportuna anotació marginal.  
  
Així ho pronuncie, mane i firme.»  
Atés que es desconeix el domicili o la residència actuals de la part demandada, per la diligència d'ordenació dels articles 156.4 i 164 de la Llei 1/2001, es publica aquest edicte en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, a fi de portar a efecte la diligència de notificació.  
  
  
València, 5 de setembre de 2016.- El lletrat de l'Administració de Justícia: Antonio Salvador Rodríguez-Moldes Peiró.