Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 1656, del 05-11-1991 (1991/823103)

RESOLUCIÓ de 25 d'octubre de 1991, del Director General d'Administració Local de la Conselleria d'Administració Pública de la Generalitat Valenciana, per la qual s'ordena la Publicació d'un text d'Ordenança Fiscal General de Gestió, Recaptació i Inspecció dels Tributs Locals.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   1656

Data del DOGV
:   05-11-1991

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1991/823103


Data del document
:   25-10-1991

Organisme emissor
:   Conselleria d'Administració Pública

Tipus de document
:   Resolució

Correcció d'errades

Resolució de 25 d'octubre de 1991, del Director General d'Administració Local de la Conselleria d'Administració Pública de la Generalitat Valenciana, per la qual ordena la publicació d'un text d'Ordenança Fiscal General de Gestió, Recaptació i Inspecció dels Tributs Locals.  
La Llei 39/88, de 28 de desembre, reguladora de les Hisendes Locals, va obligar a les entitats locals a adoptar abans de l'1 de gener de 1990 els acords necessaris per a renovar totes les ordenances fiscals fins aleshores vigents. Això va suposar efectuar un esforç normatiu considerable que, en el cas dels municipis amb menor capacitat de gestió, ha ralentitzat durant un llarg període la resta de les seues activitats.  
La competència per a la imposició i ordenació tributària ve atribuïda als propis ens locals que han d?aprovar cada una de les ordenances, podent a més establir i aprovar ordenances generals de gestió, recaptació i inspecció.  
L?establiment d'una ordenança general pot simplificar, en gran mesura, l?ordenació i imposició singular de cada tribut i solucionar part dels problemes que es poden plantejar:  
- Per una banda s'eviten duplicitats i reproduccions innecessàries en la publicació de les ordenances específiques de cada tribut, pel que es refereix a les seues normes comunes de gestió, recaptació i inspecció.  
- Per altra, amb la recopilació normativa que suposa la redacció d'una ordenança fiscal general, cada entitat local va a comptar, per a la gestió, recaptació i inspecció dels seus recursos tributaris, amb un març reglamentari de caràcter general que, respecte a la Llei Reguladora de les Hisendes Locals, adapta a l?àmbit municipal la normativa vigent en matèria tributaria.  
En definitiva, amb l?ordenança fiscal general es pretén facilitar l'aplicació del sistema tributari local per cada entitat, racionalitzar la seua gestió i clarificar la seua interpretació pels contribuents.  
Cal remarcar que, en qualsevol cas, la remissió que cada ajuntament efectue en els respectius acords a l?ordenança que s'ofereix i publica des de la Direcció General d?Administració "cal, no substitueix el procediment a què s'ha de sotmetre per a la seua aprovació per cada entitat local, ja que aquesta resolució no té caràcter normatiu sinó de simple instrument de recolzament i consulta perquè cada corporació confeccione el seu propi model. No obstant això, les entitats locals que assumesquen íntegrament o parcial el text proposat, poden fer referència, en els seus acords i anuncis, a les publicacions en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i butlletins oficials instades des d?aquest centre directiu, solucionant d'aquesta forma el problema que en moltes ocasions suposa, tant temporal com econòmic, el que cada entitat publique íntegrament el seu propi text d?ordenança.  
Les nombroses consultes rebudes sobre aquests aspectes aconsellen que per part d?aquesta direcció general es redacte una ordenança fiscal general, el text de la qual es publica per tal que puga ser utilitzat per aquells ens locals de la Comunitat Valenciana que consideren que en conté les solucions que calen.  
Per tot això, resolc:  
Primer  
Publicar com a annex d'aquesta resolució el text d'una ordenança fiscal general de gestió, recaptació i inspecció dels tributs locals, per tal que puga ser utilitzat totalment o parcial per aquelles entitats locals que ho consideren convenient, sense perjudici de la necessària aprovació mitjançant el procediment legalment establert.  
Segon  
Les entitats locals que assumesquen com a propi i de forma global el text de l'ordenança fiscal general de gestió, recaptació i inspecció que en esta resolució es proposa podran trametre?s en els seus respectius acords i anuncis, a la present publicació.  
Tercer  
Aquelles altres corporacions que assumesquen tan sols parcialment l?ordenança fiscal general de gestió, recaptació i inspecció que en aquesta resolució es proposa, hauran de publicar, independentment, el text dels articles d'aquesta que es modifiquen, afegesquen o sumprimesquen, remetent-se en els preceptes no modificats a aquesta publicació.  
Quart  
En ambdós supòsits, tant d'assumpció íntegra com parcial de l?ordenança, quan l?entitat local trameta els anuncis per a la seua publicació es farà constar, si és el cas, que aquesta ordenança es correspon amb el text d?ordenança fiscal general de Gestió, Recaptació i Inspecció, publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i Butlletí Oficial de la Província corresponent i les dates, amb les modificacions, si fóra el cas, introduïdes per cada corporació.  
València, 25 d'octubre de 1991. - El Director General d?Administració Local: Salvador Verger i Estrela.  
ANNEX  
Ordenança fiscal general de gestió, recaptació i inspecció dels tributs locals  
TITOL I  
Normes generals en matèria tributària  
CAPITOL I  
Principis generals  
Objecte  
Article primer  
Aquesta ordenança fiscal general té com a finalitat establir els principis bàsics i les normes de gestió, recaptació i inspecció comunes a totes les exaccions que constitueixen el règim fiscal d'aquesta entitat local, i es dicta lent ús de la potestat reglamentària específica que li atribueix l'article 106.2 de la Llei 7/85, de 2 d'abril, Reguladora de les Bases del Règim Local. Les normes d'aquesta ordenança es consideraran part integrant de les ordenances dels tributs propis, en tot allò que no hi estiga especialment regulat.  
Ambit d'aplicació  
Article segon  
Aquesta ordenança fiscal general obligarà:  
a) Ambit territorial: en tot el territori del terme municipal.  
b) Ambit temporal: des de la seua aprovació fins la modificació o derogació.  
interpretació de les ordenances  
Article tercer  
1. Exercint-se la potestat reglamentària de les entitats locals en matèria tributària a través de les ordenances fiscals que regulen els seus tributs i el de l?ordenança general de recaptació i inspecció, el ple en podrà dictar disposicions interpretatives i aclaridores.  
2. No s'admetrà l'analogia per estendre més enllà dels seus termes estrictes l'àmbit del fet imposable o el de les exempcions o bonificacions.  
3. Per evitar el frau de llei s'entendrà, als efectes del número anterior, que no existeix extensió del fet imposable quan s'agreugen fets realitzats amb la finalitat provada d'eludir el tribut, sempre que produesquen un resultat equivalent al que es deriva del fet imposable. Per a declarar que existeix el frau de llei caldrà un expedient de l'administració que aporte la prova corresponent i concedesca audiència a l'interessat.  
Article quart  
S'exigirà l'exacció amb la vertadera naturalesa jurídica i econòmica del fet imposable.  
CAPITOL II  
Elements de la relació tributària  
El fet imposable  
Article cinqué  
1. El fet imposable és el pressupost de naturalesa jurídica o econòmica fixada en la Llei i ordenança fiscal corresponent, si escau, per a configurar cada exacció i la realització de la qual origina el naixement de l?obligació de contribuir.  
2. Les ordenances dels respectius tributs completaran, si escau, la determinació concreta del fet imposable mitjançant l?esment dels supòsits de no subjecció, i les condicions en què naix l?obligació de contribuir.  
Subjecte passiu  
Article sisé  
En tot allò relatiu al subjecte passiu (principis generals, responsables del tribut, capacitat d?obrar i domicili fiscal), s'atendrà a allò que disposen els articles 30 al 46 de la Llei General Tributària, i a les modificacions que amb posterioritat puguen promulgar-se sobre aquestes matèries.  
Especialment, i pel que fa al domicili fiscal, quan no s?efectue la preceptiva declaració del domicili dins del terme municipal, tindran la consideració de representants dels titulars de la propietat o activitat econòmica:  
a) Els administradors, apoderats o encarregats dels propietaris de béns o titulars d?activitats econòmiques.  
b) Si de cas hi manca, els masovers, arrendataris o parcers de finques rústiques, quan els seus propietaris o administradors no residesquen en el terme municipal.  
c) Els llogaters de finques urbanes, quan cadascuna d'elles estigués llogada a una sola persona i no residís en la localitat l'amo, l'administrador o l?encarregat.  
Subjecte passiu  
Base de gravamen  
Article setè  
S'entén per base de gravamen, la qualificació del fet imposable com a mòdul d'imposició als efectes de fixar el deute tributari mitjançant l?aplicació d'una tarifa o d'una quantitat fixa assenyalada en cada cas.  
Article vuité  
El règim d'estimació directa o indirecta que siga d?aplicació respecte de la determinació de les bases tributàries, es regirà per allò que disposen els articles 48, 50 i 51 de la Llei General Tributària, i s'estableixen en l?ordenança pròpia de cada exacció els mitjans i els mètodes per a determinar la base imposable dins els règims expressats.  
CAPITOL III  
Deute tributari  
Article nové  
1. El deute tributari és la quantitat que el subjecte passiu deu a l'administració integrada per la quota tributària i incrementada, si escau, amb els conceptes següents:  
a) Els recàrrecs exigibles legalment sobre les bases o les quotes.  
b) L?interés de demora, que serà l?interés legal dels diners vigent el dia que comence el guany d?aquest, i s'incrementa en un vint-i-cinc per cent, tret que la Llei de Pressupostos Generals de l?Estat n'establesca un altre diferent.  
c) El recàrrec de constrenyiment que serà del vint per cent.  
d) Les sancions pecuniàries de caràcter fiscal.  
2. L?interés de demora s?aplicarà:  
a) Als dèbits satisfets en via de constrenyiment, encara que ho siguen sense requeriment previ de l'administració.  
b) Als ajornaments i fraccionaments que es concedesquen per al pagament del deute.  
c) A les infraccions greus.  
Determinació de la quota  
Article deu  
La quota serà determinada:  
- a) Per quantitat fixa, assenyalada a l?efecte en la corresponent ordenança com a mòdul de tributació.  
b) Mitjançant tarifes establertes en les ordenances pròpies de cada tribut, que s?aplicaran sobre la base de gravamen.  
c) Aplicant al valor base d'imposició el tipus de gravamen que corresponga.  
d) Globalment en les contribucions especials, per al conjunt dels que estan obligats a contribuir, pel tant per cent del cost de les obres i instal·lacions que s'impute a l?interés particular, i es distribuirà la quota global entre els subjectes passius, d'acord amb els mòduls que es fixen.  
Article onze  
1. Per a la determinació de la quantia de les taxes caldrà tenir en compte criteris genèrics de capacitat econòmica que responguen a paràmetres objectius de titularitat o aprofitament efectiu de renda i patrimoni dels subjectes obligats a satisfer-los.  
2. Les quantitats fixes o els percentatges sobre la base referits a categories vials, seran aplicats d'acord amb l?índex fiscal de carrers aprovat per aquest ajuntament, amb caràcter general o per a cada tribut en especial.  
Extinció del deute tributari  
Article dotze  
El deute tributari s'extingirà, totalment o parcial, segons els casos, per:  
a) Pagament.  
b) Prescripció.  
c) Compensació, segons el que estableix l'article 68 de fa Llei General Tributària i l'article 109 de la Llei de Bases de Règim Local.  
d) Condonació.  
e) Insolvència provada del deutor.  
Del pagament  
Article tretze  
Pel que fa al pagament dels deutes tributaris s'estarà, en general, a allò previst en el títol li, capítol V, secció 2a, de la Llei General Tributària i a allò previst en el títol III d'aquesta ordenança.  
De la prescripció  
Article catorze  
1. Prescriuran als cinc anys els drets i accions següents:  
1.1. En favor dels subjectes passius:  
a) El dret de l'administració per a determinar el deute tributari mitjançant l?oportuna liquidació, aquest termini comptat des del dia del guany o, si escau, des del dia en què finalitze el termini reglamentari per tal de presentar la corresponent declaració o autoliquidació.  
b) L?acció per a exigir el pagament dels deutes tributaris liquidats, comptat des de la data en què finalitze el termini de pagament voluntari.  
c) L?acció per a imposar sancions tributàries, comptat des del moment en què es cometeren les respectives infraccions.  
1.2. En favor de l'administració: el dret a la devolució d'ingressos indeguts, comptat des del dia en què es va realitzar aquest ingrés.  
2. Els terminis de prescripció a què es refereix l'apartat 1.1 del número anterior s'interrompen:  
a) Per qualsevol acció administrativa realitzada amb coneixement formal del subjecte passiu que conduesca al reconeixement, regularització, inspecció, assegurança, comprovació, liquidació i recaptació de l?exacció produïda per cada fet imposable.  
b) Per la interposició de reclamacions o recursos de qualsevol classe: quan per culpa imputable a la pròpia administració, aquesta no resolga dins del termini marcat per la legislació vigent, el període de prescripció tornarà a computar-se a partir del moment en què s'haja d'entendre transcorregut aquest termini.  
c) Per qualsevol actuació del subjecte passiu que conduesca al pagament o liquidació del deute tributari.  
Per al cas de l'apartat 1.2 del número 1 anterior, el termini de prescripció s'interromprà per qualsevol acte fefaent del subjecte passiu que pretenga la devolució de l'ingrés indegut, o per qualsevol acte de l'administració en què es reconega la seua existència.  
3. La prescripció s'aplicarà d'ofici, sense necessitat que la invoque o excepcione el subjecte passiu. Correspon declarar-la a la presidència.  
4. Anualment s'instruirà per la tresoreria municipal expedient col·lectiu per a declarar la prescripció de tots aquells deutes prescrits durant l'any que no hagen estat declarats individualment. L?esmentat expedient serà aprovat per la Presidència prèvia fiscalització per l?òrgan interventor.  
De la condonació  
Article quinze  
Els deutes tributaris sols podran ser objecte de condonació, rebaixa o perdó, d'acord amb llei, en la quantia i amb els requisits que en aquesta es determine.  
Insolvència provada del deutor  
Article setze  
1. Els deutes tributaris que no hagen pogut fer-se efectius en els respectius procediments executius per insolvència provada del subjecte passiu i la resta de responsables, es declararan provisionalment extingits en la quantia procedent, mentre no es rehabiliten dins el termini de prescripció. Si després que el termini haja vençut no s'ha rehabilitat el deute, aquest quedarà definitivament extingit.  
2. La declaració de fallides s'ajustarà a les normes contingudes en el llibre III del Reglament General de Recaptació, corresponent la seua aprovació a la presidència, previ expedient instruït per la tresoreria.  
CAPITOL IV  
Les infraccions tributàries i la seua sanció  
Article disset  
EI concepte d'infracció tributària, les seues classes i tipificació, les sancions aplicables i els òrgans competents per a la seua imposició, la graduació, la quantia i condonació, si escau, i la resta de conseqüències juridiques en matèria d'infraccions tributàries, les regulen els articles 7 al 89 de la vigent Llei General Tributària i el Reial Decret 2631/85, de 18 de desembre, (BOE núm. 16, de 18 de gener de 1986), sobre procediment per a sancionar les infraccions tributàries, amb les peculiaritats que s'assenyalen en els articles següents.  
Concepte  
Article divuit  
1. Són infraccions tributàries les accions i omissions tipificades i sancionades en les lleis. Les infraccions tributàries són sancionables inclús a títol de simple negligència.  
2. Seran subjectes infractors les persones físiques o jurídiques que realitzen les accions o omissions tipificades com a infraccions en les lleis i, en particular, aquelles a les quals es refereix l'apartat 3 de l?article 77 de la Llei General Tributària.  
3. En els supòsits previstos en l?article 77.4 de la Llei General Tributària, les accions o omissions tipificades en les lleis causaran responsabilitat per infracció tributària, encara que s?exigirà l?interés de demora, a més de les quotes, imports i recàrrecs pertinents, al regularitzar la situació tributària dels subjectes passius o de la resta d?obligats.  
4. En els supòsits en què les infraccions poguessen ser constitutives de delictes contra la Hisenda Pública regulats en el Codi Penal, l'alcaldia passarà el tant de culpa a la jurisdicció penal i s?abstindrà de seguir el procediment sancionador mentre l'autoritat judicial no dicte sentència ferma. La sanció de l'autoritat judicial exclourà la imposició o sanció administrativa. Cas de no haver-se estimat l?existència de delicte, l'alcaldia decretarà la continuació de l?expedient sancionador en base als fets que els tribunals hagen considerat provats.  
Classes d'infraccions tributàries  
Article dinou  
Les infraccions tributàries podran ser simples o greus.  
Article vint  
1. Constitueixen infraccions simples l'incompliment d'obligacions o deures tributaris exigits a qualsevol persona, siga o no subjecte passiu, per raò de la gestió dels tributs i quan no constituesquen infraccions greus.  
2. Dins els límits establerts per la llei, les ordenances dels tributs podran especificar supòsits d'infraccions simples, d'acord amb la naturalesa i les característiques de la gestió de cadascuna d'elles.  
Article vint-i-un  
Constitueixen infraccions greus les conductes següents:  
a) Deixar d'ingressar, dins dels terminis reglamentaris assenyalats, la totalitat o part del deute tributari, dels pagaments a compte o fraccionats.  
b) Gaudir o obtenir indegudament beneficis fiscals, exempcions, desgravacions o devolucions.  
c) Determinar o acreditar improcedentment partides positives o negatives a deduir o compensar en les bases o en la quota en declaracions- liquidacions pròpies o d'altres.  
Sancions  
Article vint-i-dos  
1. Les infraccions tributàries se sancionaran, segons els casos, mitjançant:  
a) Multa pecuniària, fixa o proporcional, dins dels límits establerts en l'article 24 de la present OFG.  
b) Pèrdua, durant un termini de cinc anys, de la possibilitat d'obtenir subvencions o crèdit oficial de la corporació i del dret a gaudir de beneficis fiscals.  
c) Prohibició, durant un termini de cinc anys per a celebrar contractes de qualsevol naturalesa amb aquesta corporació.  
2. L?òrgan competent per a la imposició de les sancions a què es refereix la lletra «a» de l'apartat anterior seria en tot cas l'alcaldia- presidència, corresponent al ple o òrgan en qui delegue, la imposició de les tipificades en les lletres «b» i «c» del susdit apartat.  
Article vint-i-tres  
Les sancions tributàries seran graduades atenent en cada cas concret a:  
a) La bona o mala fe dels subjectes infractors.  
b) La capacitat econòmica del subjecte infractor.  
c) La sanció repetida d'infraccions tributàries.  
d) La resistència, negativa i obstrucció a l'acció investigadora de l'administració tributària.  
e) El compliment espontani de les obligacions o deures formals i el retard en aquest.  
f) La transcendència per a l?eficàcia de la gestió tributària de les dades, informes o antecedents no facilitats i, en general, l?incompliment de les obligacions formals, pel que fa a les comptables o registrals i de col·laboració o informació a l'administració tributària.  
g) La quantia del perjudici econòmic ocasionat a la hisenda municipal.  
h) La conformitat del subjecte passiu o del responsable a la proposta de liquidació que li siga formulada.  
Límit de les sancions  
Article vint-i-quatre  
1. Cada infracció simple serà sancionada amb una multa de 1.000 a 150.000 pessetes, tret del que disposen els supòsits especials arreplegats en els articles 83 al 86 de la Llei General Tributària.  
2. Les infraccions tributàries greus seran sancionades d'acord amb allò disposat en els articles 87 i 88 de la LGT.  
Condonació de sancions  
Article vint-i-cinc  
Per causes justificades mitjançant expedient instruït a l'efecte, les multes imposades en concepte de sancions tributàries podran reduir-se o deixar-se sense efecte mitjançant condonació graciable, respectant en qualsevol cas allò que disposa la normativa tributària vigent.  
La condonació graciable la concediran discrecionalment els òrgans resolutius de la corporació municipal, amb els límits següents:  
a) Per la presidència, quan l'import de la sanció no excedesca de 100.000 pessetes.  
b) Pel ple, les superiors a 100.000 pessetes.  
c) Així mateix, correspondrà al ple o òrgan en qui delegue, la condonació de les sancions previstes en els apartats b) i c) de l'art. 22.1. de l?ordenança fiscal general.  
Caldrà, en qualsevol cas, la prèvia sol·licitud dels subjectes passius o responsables del tribut, i que aquests renuncien expressament a l'exercici de tota acció d?impugnació corresponent a l'acte administratiu pel qual s'aprove la liquidació que incloga, o de la qual es derive la sanció tributària, la condonació de la qual se sol·licite. En principi el benefici de la condonació no podrà aplicar-se a les persones que siguen reincidents, tret que concorreguessen circumstàncies excepcionals que l?òrgan resolutori considere acceptable per tal d'atorgar el benefici.  
CAPITOL IV  
Règim de revisió d'actes en via administrativa i recursos  
Article vint-i-sis  
Pel que fa a la revisió d'actes en matèria de gestió tributària i de recursos sobre actes d?aplicació i efectivitat dels tributs locals, serà d?aplicació el que disposa l'article 14 de la Llei 39/88, de 28 de desembre, relacionada amb els articles 108, 110 i 113 de la Llei 7/85, de 2 d'abril, vigent.  
Article vint-i-set  
1. Contra els actes de les entitats locals sobre aplicació i efectivitat dels tributs locals, podrà formular-se, davant l?òrgan que els va dictar, el corresponent recurs de reposició previ al contenciós administratiu en el termini d'un mes, comptador des de l'endemà de la notificació expressa o data de la finalització del període d'exposició pública dels corresponents padrons o matricules de contribuents; contra la denegació d'aquest recurs els interessats podran interposar recurs contenciós administratiu, en el termini de dos mesos si la denegació fos expressa i d'un any si fos tàcita a comptar des de la data d?interposició del respectiu recurs de reposició.  
2. Els interessats podran interposar directament el recurs contenciós administratiu contra els actes que posen fi a les reclamacions formulades en relació amb els acords d'aquesta corporació en matèria d'imposició de tributs i aprovació i modificació d'ordenances fiscals.  
Article vint-i-vuit  
El règim de suspensió d'actes i acords sobre aplicació i efectivitat dels tributs locals serà el fixat per l'article 14 de la Llei 39/88, d'Hisendes Locals.  
Article vint-i-nou  
L?administració podrà rectificar en qualsevol moment, d'ofici o a instància de l'interessat, i sempre que no hagen transcorregut cinc anys des que es va dictar l'acte objecte de rectificació, els errors materials o de fet, i els aritmètics.  
Rectificació d?autoliquidacions  
Article trenta  
1. En els supòsits en què un obligat tributari entenga que una declaració- liquidació o autoliquidació formulada per ell ha donat lloc a un ingrés indegut, podrà instar a la presidència la devolució de la quantitat indegudament ingressada. La tramitació es farà d'acord amb el que estableix l'art. 8 del RD 1163/1990, de 21 de setembre (BOE 230 de 25 de setembre de 1990).  
2. Quan un obligat tributari considere que una declaració liquidació o autoliquidació formulada per ell ha perjudicat de qualsevol manera els seus interessos legítims, sense que s'haja produït un ingrés indegut, podrà instar a la presidència la seua rectificació, d'acord amb el procediment regulat en la disposició addicional tercera del RD 1163/1990, de 21 de setembre (BOE núm. 230 de 25 de setembre de 1990).  
TITOL II  
Normes de gestió tributària  
Ambit i caràcter de la gestió  
Article trenta-u  
1. La gestió de les exaccions comprén totes les actuacions necessàries per tal de determinar el deute tributari i la seua recaptació.  
2. Els actes de determinació de les bases i deutes tributaris gaudeixen de presumpció de legalitat que sols podrà destruir-se mitjançant revisió, revocació o anul·lació practicades d?ofici o per raó dels recursos pertinents.  
Les consultes  
Article trenta-dos  
1. Els subjectes passius i la resta dels obligats tributaris podran formular a l'administració consultes degudament documentades pel que fa al règim o a la classificació tributària que, en cada cas, els corresponga. La contestació tindrà caràcter d'informació i no d'acte administratiu, i no vincularà a l'administració ni a l'administrat, tret dels supòsits previstos en l'article 107.2 de la Llei General Tributària.  
2. Tanmateix, el subjecte passiu que dins del termini complís amb les obligacions tributàries d'acord amb la contestació que a la seua consulta donés l'administració, no incorrerà en responsabilitat si la consulta va reunir els requisits següents.  
a) Que hagués comprés tots els antecedents i circumstàncies necessàries per a la formació del judici de l'administració.  
b) Que aquells antecedents i circumstàncies no haguessen patit alteració posterior, i  
c) Que s'hagués formulat la consulta abans de produir-se el fet imposable o dins el termini concedit per a la seua declaració.  
3. L?exempció de responsabilitat cessarà quan es modifique la legislació aplicable i no impedirà, en cap cas, l?exigència d'interessos de demora a més de les quotes, imports o recàrrecs pertinents.  
4. Els interessats no podran iniciar cap recurs contra la contestació, encara que puguen fer-ho posteriorment contra l'acte administratiu basat en aquesta.  
5. Correspon al president de l'entitat local l?evacuació de les consultes regulades en aquest article.  
Iniciació de la gestió tributària  
Article trenta-tres  
La gestió dels tributs s'iniciarà:  
a) Per declaració o iniciativa del subjecte passiu.  
b) D'ofici.  
c) Per actuació investigadora.  
d) Per denúncia pública.  
Declaració Tributària  
Article trenta-quatre  
1. Serà considerada declaració tributària tot document pel qual es manifeste o reconega que s'han donat o produït les circumstàncies o elements d'un fet imposable, s'entén també com aquesta declaració la presentació del document en què continga o constituesca un fet imposable.  
2. En cap cas s'exigirà que les declaracions fiscals es formulen sota jurament o promesa.  
3. Al temps de la presentació es donarà als interessats un rebut acreditatiu d'aquesta, i podrà servir a aquests efectes el duplicat de declaració.  
Obligatorietat de la seua presentació  
Article trenta-cinc  
Serà obligatòria la presentació de la declaració dins dels terminis determinats en cada ordenança particular, i en general, dins el termini de trenta dies comptadors des de l?endemà a aquell en què es produesca el fet imposable. La no presentació dins el termini serà considerada com a infracció simple i sancionada com a tal.  
Efectes de la presentació  
Article trenta-sis  
1. La presentació de la declaració davant l'administració no comporta acceptació o reconeixement de la procedència del gravamen.  
2. L?administració pot recaptar declaracions i l'ampliacions d'aquests, així com la subsanació dels defectes observats quan fos necessari per tal de liquidar l?exacció i per a la seua comprovació.  
Liquidació del deute tributari  
Article trenta-set  
Determinades les bases imposables, la gestió continuarà mitjançant la pràctica de la liquidació per tal de fixar el deute tributari l'aprovació del qual correspondrà, tret si la disposició legal expressa el contrari, al president de l'entitat local.  
Tipus de liquidacions  
Article trenta-vuit  
1. Les liquidacions seran provisionals o definitives.  
Tindran la consideració de definitives:  
a) Les practicades prèvia investigació administrativa del fet imposable i comprovació de la base de gravamen, tant si hi ha liquidació provisional o no.  
b) Aquelles que no hagen estat comprovades dins el termini de prescripció.  
2. Llevat dels casos que s'indica en el número anterior, les liquidacions tindran caràcter de provisionals, siguen a compte, complementàries, caucionals, parcials o totals, així com les autoliquidacions.  
Comprovació a efectes de la liquidació  
Article trenta-nou  
1. L?administració no està obligada a ajustar les liquidacions a dades consignades en les seues declaracions pels subjectes passius. Amb aquesta finalitat l'administració comprovarà, en practicar les liquidacions, tots els actes, elements i valoracions consignades en les declaracions tributàries a través de la seua activitat d?investigació regulada en el títol IV d'aquesta ordenança.  
2. L?augment de base tributària sobre aquella que resulta de les declaracions s'haurà de notificar al subjecte passiu, amb expressió concreta dels fets i elements addicionals que la motiven, conjuntament amb la liquidació que es practique.  
Notificació de la liquidació  
Article quaranta  
1. Les liquidacions seran notificades als subjectes passius amb expressió:  
a) Dels elements essencials d'aquestes.  
b) De les mesures d'impugnació que puguen ser exercitades, amb indicació de termini i òrgans davant els quals hagen d'interposar-se.  
c) Del lloc, termini i forma en què ha de ser satisfet el deute tributari.  
2. Les notificacions defectuoses tindran efecte a partir de la data en què el subjecte passiu es done expressament per notificat, interpose el recurs pertinent o efectue l'ingrés del deute tributari.  
3. Tindran efecte pel transcurs de sis mesos les notificacions practicades personalment als subjectes passius que tot i contenir el text íntegre de l'acte haguessen omès algun altre requisit, tret que s'haja fet protesta formal dins d'aquest termini sol·licitant que l'administració rectifique la deficiència.  
Padró o matrícula de contribuents  
Article quaranta-u  
1. Podran ser objecte de padró o matrícula de contribuents, els tributs en els quals per la seua naturalesa, la realització del fet imposable tinga caràcter periòdic.  
2. Els subjectes passius estaran obligats a posar en coneixement de l'administració, dins el termini de trenta dies hàbils següents a aquell en què es produesca, tota modificació sobrevinguda que puga originar alta, baixa o alteració en el padró.  
3. Les altes es produiran:  
a) Per declaració del subjecte passiu.  
b) D'ofici o per l'acció investigadora de l'administració.  
Tindran efecte les altes des de la data que es practiquen, o en altra que, per disposició de cada ordenança específica, nasca l?obligació de contribuir.  
4. Les baixes hauran de ser sol·licitades pels subjectes passius, i després de ser comprovades, produiran, si s?escau, la definitiva eliminació del padró, amb efectes a partir del període següent a aquell en què hagueren estat presentades, tret les excepcions que s'establesquen en cada ordenança específica.  
Aprovació, exposició al públic i reclamacions dels padrons  
Article quaranta-dos  
1. Els padrons o matricules se sotmetran cada exercici a l'aprovació de la presidència i s'exposaran al públic a efectes d'examen, reclamació i correcció de dades per part dels legítimament interessats, durant el termini de quinze dies.  
2. L?exposició al públic es realitzarà fixant l'edicte en el tauler d'anuncis de la cosa consistorial i se n'insertarà còpia en el Butlletí Oficial de la Província. Així mateix podrà divulgar-se pels mitjans de comunicació que es consideren adequats.  
3. A l'esmentat edicte podrà adjuntar-se anunci de cobrament que haurà de contenir, si més no, el següent:  
a) El termini d'ingrés.  
b) Els llocs, dies i hores d'ingrés.  
c) L?advertència de què transcorregut el termini d'ingrés els deutes seran exigits pel procediment de constrenyiment i devengaran el recàrrec de constrenyiment, interès de demora, i si fa el cas, les costes que es produesquen.  
Article quaranta-tres  
L?exposició al públic dels padrons i matricules que continguen la quota tributària produirà els efectes de notificació de la corresponent liquidació, i els interessats podran interposar recurs de reposició contra aquesta en el termini d'un mes comptador des de l'endemà de la data de finalització del període d?exposició pública.  
Caràcter de registre públic  
Article quaranta-quatre  
El padró o matricula de contribuents tindrà la consideració d'un registre permanent i públic, que podrà dur-se mitjançant qualsevol procediment, fins i tot mecànic, que l'entitat local acorda establir. En els casos en què existesca fitxer o registre informatitzat, aquells que tinguen la condició d'interessats, segons la Llei de Procediment Administratiu, tindran dret a consultar-lo i a obtenir certificacions sobre les seues dades, les quals tindran el mateix valor que les lliurades a partir dels fitxers tradicionals.  
Refundició de la liquidació i recaptació de tributs  
Article quaranta-cinc  
1. Podrà refondre?s la liquidació i la recaptació de les exaccions que afecten a un mateix subjecte passiu.  
2. La refosa requerirà els requisits següents:  
2.1. Pel que fa a la liquidació hauran de constar-hi les bases i els tipus o quotes de cada concepte, amb la qual cosa quedaran determinades i individualitzades cadascuna de les liquidacions que es refonen.  
2.2. Pel que fa a la recaptació, hauran de constar per separat les quotes relatives a cada concepte, la suma de les quals determinarà la quota refosa a exaccionar mitjançant el document únic.  
3. Les quotes relatives a cada concepte tributari podran ser recorregudes de forma independent respecte de la quota refosa i serà d?aplicació amb aquest efecte el règim general de suspensió i recurs.  
Quotes la gestió de les quals resulta antieconòmica per als interessos municipals  
Article quaranta-sis  
1. Deixaran de liquidar-se, seran anul·lades d'ofici o seran baixa, segons la situació del seu procés respectiu de gestió, aquelles quotes que pel seu valor resulten antieconòmiques per a la hisenda local, per excedir l?import potencial de les seues despeses de gestió al de la respectiva quota.  
2. Cada ordenança reguladora dels tributs propis fixarà, si s?escau, la quantia màxima del límit per tal que opere la previsió de l'apartat precedent.  
TITOL III  
Normes de recaptació tributària  
Normes de recaptació  
Article quaranta-set. Disposició general  
1. La gestió recaptadora consisteix en l'exercici de la funció administrativa adreçada a la realització de tots els recursos de dret públic que constitueixen la hisenda local.  
2. La recaptació es podrà realitzar:  
a) En període voluntari.  
b) En període executiu.  
3. En període voluntari, aquells qui estiguen obligats al pagament, faran efectius els deutes dins els terminis assenyalats amb aquesta finalitat. En període executiu, la recaptació serà realitzada coercitivament per via de constrenyiment sobre el patrimoni del que està obligat que no haja complert la seua obligació durant el període voluntari.  
Sistema de recaptació  
Article quaranta-vuit  
1. La gestió recaptadora d'aquesta entitat li està atribuïda i la realitzaran:  
a) Directament les pròpies entitats.  
b) Altres ens territorials a la demarcació dels quals pertanyen, amb els quals s'haja efectuat el corresponent conveni o en els que s'haja delegat esta facultat.  
2. Són competents per a la gestió recaptadora d'aquesta entitat els òrgans, serveis o entitats que es determinen en les adients normes orgàniques.  
Classificació dels deutes a efectes recaptadors  
Article quaranta-nou  
Els deutes tributaris que resulten de liquidacions practicades pels òrgans competents seran classificats a efectes de recaptació en:  
a) Notificades: per tal que el deute siga exigible serà indispensable el requisit de la notificació de forma legal.  
b) Sense notificació: són aquells deutes que per derivar directament de padrons o matricules de contribuents no cal la seua notificació individual, malgrat que el deute tributari varie periòdicament per aplicació de recàrrecs o augments del tipus impositu prèviament determinats en la respectiva ordenança. Tampoc no caldrà notificació individualitzada quan es tracte de modificació del deute tributari inclós en padrons o matricules que tinga el seu origen en la modificació de la base tributària, quan aquesta haja estat notificada, individualment o col·lectiva, segons la normativa que regule cada tribut.  
c) Autoliquidats: són aquells en els quals el subjecte passiu, mitjançant efectes timbrats o declaracions- liquidacions, compleix el pagament simultani del deute tributari.  
d) Concertats: aquells que hagueren estat objecte de concert, en els casos no prohibits per la llei, prèvia sol·licitud de l'interessat.  
Lloc de pagament  
Article cinquanta  
Els deutes tributaris s'hauran de satisfer en la tresoreria o en l'entitat o entitats col·laboradores, tret que s'establesca un altre lloc de pagament específic.  
Terminis de pagament  
Article cinquanta-un  
1. Dels deutes notificats.  
a) Els notificats entre els dies 1 i 15 de cada mes, des de la data de notificació fins el dia 5 del mes següent o l'immediat hàbil posterior.  
b) Els notificats entre els dies 16 i últim de cada mes, des de la data de notificació fins el dia 20 del mes següent o l'immediat hàbil posterior  
2. D'aquells que es puguen mitjançant efectes timbrats.  
Hauran d'abonar-se en el moment de realització del fet imposable.  
3. D'aquells autoliquidats pel mateix subjecte passiu.  
Hauran de pagar-se al temps de la presentació de les corresponents declaracions, en les dates i terminis que assenyalen les ordenances específiques de cada tribut. Amb caràcter general i supletori d?allò disposat en cada ordenança específica, l'autoliquidació s'haurà de fer des que tinga lloc el fet imposable fins a l?últim dia hàbil del mes natural següent a aquell en el qual s'haja produït.  
4. D'aquells que es puguen mitjançant concert.  
4.1. Els deutes concertats s'hauran d'abonar en els terminis que assenyalen els seus respectius convenis.  
4.2. Finalitzats aquests terminis, l'administració podrà lliurar certificacions de descobert per tal de fer efectiu el deute concertat per via de constrenyiment, sense perjudici de la facultat de l?administració de rescindir el concert.  
5. D'aquells deutes periòdics o que es puguen mitjançant rebut.  
5.1. El termini d'ingrés del període voluntari dels deutes per rebut serà de dos mesos comptadors a partir de la data en la qual s?obriga el termini de cobrament, tret que les necessitats del servei aconsellen la modificació de l?esmentat termini. Aquesta ampliació serà acordada, en supòsits excepcionals acreditats en l?expedient, per la presidència, i a aquesta ampliació es donarà la publicitat escaient  
5.2. La data inicial de cada període de cobrament s'ajustarà al pla de distribució regulat en l'article següent.  
6. Els deutes no pagats en període voluntari es faran efectius en via de constrenyiment.  
Pla de distribució del cobrament  
Article cinquanta-dos  
1. El ple fixarà un pla per a la distribució durant l'any de recaptació de les diferents exaccions que s'hagen de cobrar mitjançant rebut, per tal que, tot i mantenint el cobrament de les quotes per períodes anuals, per tal d'evitar la proliferació dels rebuts, es distribuesca el cobrament del conjunt de les exaccions progressivament durant l?exercici; amb la qual cosa s?evitarà que els contribuents suporten amb caràcter general el pagament de totes les seues quotes anuals en un sol període, alhora que es distribueix també, harmònicament, l?ingrés dels recursos en la tresoreria.  
2. L?esmentat pla haurà d?estar degudament aprovat i publicat perquè siga conegut, en el Butlletí Oficial de la Província abans de l'acabament de l?exercici immediat anterior a aquell en què es concrete la planificació. Una vegada aprovat aquest pla, per als exercicis següents només caldrà sotmetre a aquest procediment aquelles exaccions que foren noves o aquelles en les quals s'alterés el període de cobrament programat anteriorment.  
3. Per regla general, en el pla de cobrament mitjançant rebut es distribuiran els diferents tributs en els períodes següents: de l'u de març a l'u de maig, i de l'u de setembre a l'u de novembre.  
Recursos recaptats a través d'altres administracions públiques  
Article cinquanta-tres  
La recaptació de recursos que corresponga a les entitats a què fa referència la lletra b) de l?art. 48.1 anterior es regirà de conformitat amb la normativa i sistemes que aquestes tinguen establerts per a efectuar-la.  
Pagament en efectiu  
Article cinquanta-quatre  
El pagament dels deutes tributaris hauran de fer-se en efectiu, tret que l'ordenança pròpia de cada tribut dispose la utilització d?altres mitjans.  
Article cinquanta-cinc  
1. El pagament dels deutes tributaris que s'haja de realitzar en efectiu es farà per qualsevol dels mitjans següents:  
a) Diners de curs legal.  
b) Gir postal o telegràfic.  
c) Xec de compte corrent bancari o de caixa d'estalvis, degudament conformat per l'entitat.  
d) Xec bancari.  
e) Transferència bancària o de caixa d'estalvis en els comptes oberts amb aquesta finalitat a favor de l'ajuntament.  
2. Pel que fa a la forma, requisits, efectes extintius del deute, lliurament de carta de pagament i la resta de qüestions referides al pagament, s'ajustarà a allò que es preveu en el Reglament General de Recaptació, aprovat per RD 1684/1990, de 20 de desembre, i disposicions de desenvolupament.  
3. Malgrat allò previst anteriorment, quan es tracte de deutes tributaris de venciment periòdic, dels quals no s?exigís notificació expressa, es podrà acordar la domiciliació bancària o en caixa d'estalvis dels esmentats deutes, de forma que l'entitat actue com a administradora del subjecte passiu, i pagarà els deutes que aquest li haja autoritzat; aquesta domiciliació no necessita altre requisit que el previ avis per escrit a la tresoreria i al banc del qual es tracte, dels conceptes contributius als quals efecte l'esmentada domiciliació.  
4. Aquesta domiciliació mentre no siga anul·lada per l'interessat, o rebutjada per l'entitat, tindrà validesa per un temps indefinit.  
Ajornaments i fraccionaments  
Article cinquanta-sis  
Aquestes matèries estaran subjectes al que disposa la legislació específica del règim local, Llei General Tributària, Reglament General de Recaptació i la resta de disposicions concordants i complementàries. En tot cas, correspondrà al president de l'entitat la seua conclusió i resolució, així com la determinació de les garanties que hagen de constituir el peticionari.  
Procediment d?urgència  
Article cinquanta-set  
1. S'iniciarà quan, acabats els respectius terminis d'ingrés en període voluntari, no s'hagués pagat el deute.  
2. El procediment serà regit pel que disposa el Reglament General de Recaptació i la resta de disposicions concordants i complementàries, vigents en cada moment.  
Crèdits incobrables  
Article cinquanta-vuit  
Les quotes legítimament imposades que no hagen pogut fer-se efectives en el període de constrenyiment, per ignorar-se el domicili del deutor o per insolvència d'aquest, es podran declarar crèdits incobrables mitjançant resolució de la Presidència a proposta de la Tresoreria, una vegada fets els tràmits i d?acord amb les normes que s'estableixen al Reglament General de Recaptació.  
De l?ingrés o dipòsit previ  
Article cinquanta-nou  
1. L?administració podrà utilitzar el sistema d'ingrés o el de dipòsit previ d?acord amb el que disposa l'article 26 de la Llei 39/88, Reguladora de les Hisendes Locals, sempre que així s?establesca en la respectiva ordenança específica reguladora del tribut, i d'acord amb el procediment regulat als apartats següents d'aquest article. En aquest supòsit, en sol·licitar-se la prestació del servei o la realització de l'activitat administrativa, haurà d?acreditar-se mitjançant l?escaient carta de pagament, l?ingrés de l?import de les quantitats corresponents.  
2. La liquidació que es practique per tal de realitzar aquest ingrés previ tindrà el caràcter de provisional i en cap cas facultarà per a la prestació del servei o realització de l'activitat administrativa de què es tracte, que només podrà dur-se a terme quan s'obtinga l'autorització corresponent.  
3. Als efectes del paràgraf anterior, els interessats presentaran a les oficines de l?entitat local declaració de les bases tributàries i la resta d'elements necessaris per a la liquidació de l?exacció.  
4. Una vegada arribat el moment de practicar la liquidació definitiva pels serveis o activitats que s'autoritzen, segons els casos, es compensarà en aquesta liquidació l?import de l?ingrés o dipòsit previ.  
5. Si de la liquidació definitiva resultés quantitat a exaccionar per diferència a favor de l?entitat local, es notificarà a l?interessat i se seguiran els tràmits reglamentaris per a la seua gestió. Si no la hi hagués, es considerarà automàticament definitiu l?ingrés previ, sense necessitat de cap altre tràmit. Si, pel contrari, es donés ròssec a favor del contribuent, aquest quedarà a la seua disposició i es tornarà d?ofici sense necessitat de petició de l?interessat.  
6. L?import de l?ingrés previ es tornarà a l?interessat, sempre que, per causes no imputables a aquest, es deixés de prestar el servei o de realitzar l'activitat administrativa. Amb tot açò, quan es tracte de llicències, el servei s?entendrà com a prestat, i meritada la taxa, pel fet de realitzar-se l'activitat adreçada a la seua concessió, malgrat que la llicència fóra denegada.  
TITOL IV   
Investigació i inspecció  
Investigació i inspecció  
Article seixanta  
1. L?administració investigarà els fets, actes, situacions, activitats, explotacions i les altres circumstàncies que integren o condicionen el fet imposable, i comprovaran la valoració de la base de gravamen.  
2. La investigació serà realitzada mitjançant l?examen de documents, llibres, fitxers, factures, justificants i apuntacions de comptabilitat principal o auxiliar del subjecte passiu; també amb la inspecció de béns, elements, explotacions i qualsevol altre antecedent d'informació que calga per tal de determinar el tribut.  
3. A fi d'acomplir allò disposat als apartats anteriors, l?entitat local podrà establir, amb subjecció al seu reglament orgànic, els serveis d'inspecció de tributs.  
Deure de col·laboració  
Article seixanta-un  
1. Els subjectes passius estan obligats a dur i a conservar els llibres de comptabilitat, registre i els altres documents que en cada cas siga establert, i a facilitar la pràctica de les inspeccions, proporcionant a l'administració les dades, informes i antecedents o justificants que tinguen relació amb el fet imposable.  
2. Qualsevol persona natural o jurídica, privada o pública, per simple deure de col·laboració amb l'administració, estarà obligada, a requeriment d'aquesta, a proporcionar tota classe de dades, informes o antecedents amb transcendència tributària deduïts de les seues relacions amb altres persones.  
Documentació de les actuacions de la inspecció  
Article seixanta-dos  
Les actuacions de la inspecció, sempre que hagen de tenir alguna transcendència econòmica per als subjectes passius, seran documentades mitjançant:  
- Diligències: per tal de fer constar tots els fets o circumstàncies rellevants que es produesquen en el curs del procediment inspector, així com les manifestacions de les persones que hi intervenen.  
- Comunicacions: mitjans documentals, mitjançant els quals la inspecció és relacionada unilateralment amb qualsevol persona o organisme, en l?exercici de les seues funcions.  
- Actes prèvies o definitives: documents en els quals s?arrepleguen els resultats de les actuacions de la inspecció i és proposada la regularització de les situacions del subjecte passiu pel que fa a la hisenda local, amb expressió, si s?escau, de les infraccions observades, i s'inclourà quan pertoque, els interessos de demora i la sanció aplicable.  
Contingut de les actes de la inspecció  
Article seixanta-tres  
1. En les actes d'inspecció serà consignat:  
a) El nom i cognoms de la persona amb la qual s'entén la diligència i el caràcter o representació amb què hi comparega.  
b) Els elements essencials del fet imposable i de la seua atribució al subjecte passiu.  
c) La regularització de les situacions tributàries que es considere procedent.  
d) La conformitat o disconformitat del subjecte passiu o del seu representant.  
2. Quan el subjecte passiu no subscriga l'acta o si la subscriu no prestés la seua conformitat a les circumstàncies en ella consignades, de la mateixa manera que quan l'acta no es subscrigués per persona suficientment autoritzada per a fer-ho, s'incoarà l?expedient administratiu escaient, en què es donarà al subjecte passiu un termini de quinze dies per tal de presentar les seues al·legacions.  
3. La resolució de l?expedient serà notificada a l?interessat conjuntament amb la liquidació que recaiga i es podrà formular, davant el mateix òrgan que dictà l'acte administratiu, el corresponent recurs de reposició.  
4. En qualsevol cas la inspecció serà regida per les normes contingudes en els articles 140 i següents de la Llei General Tributària i pel Reial Decret 939/86, de 25 d?abril (BOE núm. 115, de 14 de maig), pel qual s'aprova el Reglament General d'Inspecció dels Tributs.  
DISPOSICIO ADDICIONAL  
Per a allò que no disposa aquesta ordenança regirà la Llei Reguladora de les Hisendes Locals, així com la Legislació General Tributària de l?Estat, de les quals serà supletòria la Llei General Pressupostària, i les respectives Lleis que dicte la Generalitat Valenciana en el marc i d?acord amb l?esmentada Legislació Estatal.  
DISPOSICIO FINAL  
1. Aquesta ordenança, que consta de 63 articles i una disposició addicional, fou aprovada pel ple:  
- Provisionalment en data ......................................  
- Definitivament en data ........................................  
2. Aquesta ordenança vigirà a partir de l'1 de gener de 1992 i continuarà d'ara endavant fins que l'ajuntament aprove la seua modificació o derogació.