Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9152, del 14-08-2021 (2021/8707)

RESOLUCIÓ de 14 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, per la qual es publica la Resolució de 10 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, una vegada autoritzada per la Interlocutòria 316/2021, de la Sala de Vacances del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, durant el període comprés entre el 17 d'agost de 2021 i el 6 de setembre de 2021.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9152

Data del DOGV
:   14-08-2021

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2021/8707


Data del document
:   14-08-2021

Organisme emissor
:   Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública
    * legislació

RESOLUCIÓ de 14 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, per la qual es publica la Resolució de 10 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, una vegada autoritzada per la Interlocutòria 316/2021, de la Sala de Vacances del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, durant el període comprés entre el 17 d'agost de 2021 i el 6 de setembre de 2021. [2021/8707]  
  
La consellera de Sanitat Universal i Salut Pública va dictar, en data 10 d'agost de 2021, la Resolució per la qual s'acorden mesures relatives a la circulació de persones i a la permanència de grups de persones en espais privats i públics en determinats municipis de la Comunitat Valenciana, a conseqüència de la situació de crisi sanitària ocasionada per la Covid-19, durant el període comprés entre el 17 d'agost i el 6 de setembre de 2021.  
En afectar drets fonamentals, en virtut del que es disposa en l'article 10.8 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, va ser sotmesa a autorització judicial. La Sala de Vacances del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, per Interlocutòria 316/2021, de 13 d'agost de 2021, acorda «Autoritzar les mesures adoptades en la Resolució de 10 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, per la qual s'acorden mesures relatives a la circulació de persones i a la permanència de grups de persones en espais privats i públics en determinats municipis de la Comunitat Valenciana, a conseqüència de la situació de crisi sanitària ocasionada per la Covid-19, durant el període comprés entre el 17 d'agost i el 6 de setembre de 2021».  
  
Mitjançant aquesta nova resolució es publica la Resolució de 10 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, que es reprodueix a continuació:  
  
  
RESOLUCIÓ de 10 d'agost de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, per la qual s'acorden mesures relatives a la circulació de persones i a la permanència de grups de persones en espais privats i públics en determinats municipis de la Comunitat Valenciana, a conseqüència de la situació de crisi sanitària ocasionada per la Covid-19, durant el període comprés entre el 17 d'agost i el 6 de setembre de 2021.   
  
Antecedents de fet  
Per Resolució de 22 de juliol de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Publica (DOGV 23.07.2021), es va publicar, després d'autorització per la Interlocutòria 299/2021, de 22 de juliol, de la Secció Quarta de la Sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, la Resolució de 21 juliol de 2021, de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, per la qual s'acorden mesures relatives a la circulació de persones en determinats municipis de la Comunitat Valenciana i a la permanència de grups de persones en espais privats i públics en tot l'àmbit de la Comunitat Valenciana, a conseqüència de la situació de crisi sanitària ocasionada per la Covid-19, durant el període comprés entre el 26 de juliol i el 16 d'agost de 2021.  
En aquesta resolució es limitava la permanència de grups de persones en espais privats i públics en tot l'àmbit de la Comunitat Valenciana i la circulació de persones en determinats municipis de la Comunitat Valenciana, un total de setanta-set municipis.  
En aquest període de temps transcorregut, la situació epidemiològica en la Comunitat Valenciana a conseqüència de la crisi sanitària ocasionada per la Covid-19, no ha aconseguit el resultat favorable que permeta conduir a una modificació de les mesures adoptades en alguns d'aqueixos municipis, tots aquells que es troben en nivell d'alerta 4 i superen els 5000 habitants.  
L'informe de data 10 d'agost de 2021 de la Subdirecció General d'Epidemiologia, Vigilància de la Salut i Sanitat Ambiental, conclou, en síntesi, el següent:  
«La quarta ona de la pandèmia continua tenint un impacte molt negatiu sobre la Comunitat Valenciana. Si bé és cert que s'observa un canvi en la tendència a partir de la setmana 30 (26 de juliol-1 d'agost), la circulació de SARS-CoV-2 continua sent molt alta i el nombre de casos és molt elevat. De fet, després de l'avaluació de risc realitzada, la Comunitat presenta un nivell de risc molt alt o alerta 4, indicatiu de «transmissió comunitària no controlada i sostinguda i que pot excedir o excedeix les capacitats de resposta del sistema sanitari» d'acord amb els criteris establits en la guia d'Actuacions de resposta coordinada per al control de la transmissió de COVID-19».  
«La corba epidèmica mostra una tendència decreixent a partir de la setmana 30. Com a fets positius ha d'assenyalar-se la disminució del número reproductiu bàsic que en l'actualitat es troba per davall de 1, la qual cosa apunta cap al control de l'epidèmia i la incidència de casos diagnosticats en els últims 7 dies que és inferior a la trobada en l'informe de 19 de juliol (191,27 enfront de 253,31). Com a fets negatius, la incidència de casos diagnosticats a 14 dies, encara que similar a l'observada en l'informe anterior, es troba en el llindar de risc molt alt. El percentatge global de positivitat de les proves diagnòstiques d'infecció aguda manté una tendència creixent i se situa en el 16,34 %, llindar de risc molt alt, molt superior al 4 %, limite indicatiu d'increment en el risc de transmissió. La proporció dels casos confirmats entre els casos amb simptomatologia lleu que acudeixen a Atenció Primària també contínua amb la seua tendència creixent i arriba al 59,5 % trobant-se també en els llindars de risc molt alt. Tot això és indicatiu d'una circulació del SARS-CoV-2 excessivament alta».  
  
«La major incidència en les edats més joves, on la malaltia sol cursar de manera lleu té una gran repercussió sobre l'Atenció Primària que continua veient superada la seua capacitat assistencial. Els professionals d'Atenció Primària s'encarreguen del diagnòstic i seguiment dels casos lleus. Només en la setmana 31 han atés 14.914 casos sospitosos i han realitzat el seguiment almenys de 8.907 casos confirmats. Encara que el nombre de persones ateses és inferior a setmanes anteriors, és obvi que l'Atenció Primària està sobrecarregada, més si es té en compte que l'atenció a aquests pacients suposa retardar encara més l'atenció als malalts crònics de diabetis, hipertensió, malalties cardiovasculars i malalties respiratòries, malalties d'alta prevalença el seguiment de la qual es realitza en aquest nivell assistencial».  
  
«La capacitat de Salut Pública s'està veient compromesa impactant de manera negativa en els procediments de traçabilitat, identificació de contactes, seguiment i realització de proves de laboratori. Els joves tenen una mitjana de contactes estrets entre 6 i 10 mentre que les persones de major edat tenen 4, la qual cosa, de per si mateix, suposa una sobrecàrrega que no s'ha donat en les ones epidèmiques anteriors. D'altra banda, cal ressenyar que es detecta una falta de col·laboració en les labors de rastreig que dificulta les accions de contenció. Tot això fa encara més difícil el control de la traçabilitat i amb això de la transmissió comunitària».  
«A pesar que la campanya de vacunació avança amb el ritme previst, ha quedat clar que el risc persisteix. De fet, ens trobem en una nova ona epidèmica. La relaxació de les mesures de control des de finals de juny, relacionat sobretot amb la major mobilitat i interacció social després de la finalització de la limitació de la circulació de persones en horari nocturn i la limitació de grups de persones, ha portat a l'escenari actual. L'adopció de mesures no farmacològiques i el seu manteniment fins a aconseguir nivells de risc baix en la tercera ona va mostrar la seua efectivitat. De fet, mentre que Espanya es troba en la seua cinquena ona, la Comunitat es troba en la quarta ja que ha mantingut un perfil de risc baix des de principis d'abril (informe de 7 d'abril) fins a finals de juny. A pesar que la corba epidèmica ha començat a doblegar-se, és important mantindre l'escalat de les mesures atés que encara ens trobem en un nivell d'alerta 4. Si se suprimiren, la probabilitat de tornar a una recrudescència dels casos és molt alta. És important ressaltar que la variant predominant en l'actualitat és la Delta, variant que es caracteritza per ser entre el 40 i 60 % més transmissible que la variant Alfa (variant dominant en la tercera ona), estar associada a una major hospitalització, on l'eficàcia vacunal és inferior especialment quan la pauta de vacunació no està completa i una major capacitat de transmissió del virus de les persones vacunades».  
«Per això, el nostre objectiu és continuar adoptant mesures dràstiques que ens permeten tornar amb rapidesa a la situació anterior de risc baix mentre avança el programa de vacunació. La vacunació de la cohort 20-29 anys avança a bon ritme i la cohort 12- 19 anys s'ha avançat dues setmanes. Es preveu aconseguir la immunitat de grup en la primera quinzena de setembre. Fins a aqueix moment serà necessari mantindre mesures no farmacològiques. La situació actual, amb un increment molt significatiu en mortalitat, amb el 39 % dels pacients ingressats als hospitals menor de 50 anys i el 24,3 % dels casos ingressats en UCI per davall dels 40 anys ha d'evitar-se o, almenys, reduir-se tot el possible».  
«Els municipis de risc molt alt o alerta 4 a nivell de transmissió són els espais on la probabilitat de contagi augmenta de manera significativa amb el consegüent augment de casos. L'evidència científica respecte a que la disminució de la interacció social és una de les mesures no farmacològiques més efectives per a interrompre la propagació del SARS-CoV-2 és concloent. L'efectivitat d'aquestes mesures va quedar demostrada amb el confinament que es va fer a Espanya en la primera ona epidèmica. L'experiència adquirida amb la tercera ona ens diu que no és necessari arribar a un confinament d'aquestes característiques per a contindre l'epidèmia, sinó que la limitació de la circulació de persones en horari nocturn i la limitació de grups de persones són prou eficaces per a interrompre la propagació del SARS-CoV-2. En els municipis més xicotets, menors de 5.000 habitants, el nivell d'alerta està relacionat amb la detecció de brots concrets, normalment de xicoteta magnitud, el control de la qual a través dels estudis de contactes comporta la disminució d'aquest nivell d'alerta. En els municipis de major grandària, no obstant això, amb més població i per tant amb major interacció social i major probabilitat d'exposició, el control dels brots que es detecten no és suficient per a interrompre la propagació??».  
  
«Tenint en compte totes aquestes circumstàncies, ?.. proposem ?. valorar per als municipis majors de 5.000 habitants en nivell d'alerta 4 (Dolores, Finestrat, Monforte del Cid, Onil, Pedreguer, Sax, Alcalà de Xivert, Oropesa del Mar/Orpesa, Peníscola/Peñíscola, Segorbe, Alcúdia de Crespins (l?), Almussafes, Benigànim, Buñol, Cheste, Guadassuar, Massanassa, Montserrat, Olleria (l?), Rafelbuñol/Rafelbunyol, Turís, Vilamarxant, Villanueva de Castellón, Alfàs del Pi (l?), Almoradí, Altea, Aspe, Calp, Cocentaina, Monóvar/Monòver, Nucia (la), Pego, Teulada, Alcora (l?), Benicasim/Benicàssim, Alboraia, Alfafar, Alginet, Benaguasil, Benetússer, Canals, Eliana (l?), Godella, Picassent, Requena, Riba-roja de Túria, Alicante/Alacant, Benidorm, Campello (el), Dénia, Jávea/Xàbia, Mutxamel, Novelda, Santa Pola, San Vicente del Raspeig/Sant Vicent del Raspeig, Villajoyosa/Vila Joiosa (la), Villena, Benicarló, Castellón de la Plana/Castelló de la Plana, Vall d'Uixó (la), Xirivella, Gandia, Manises, Mislata, Sagunto/Sagunt, Sueca, Torrent i València) mantindre la limitació de la circulació de persones en horari nocturn i la limitació de grups de persones en les reunions de caràcter privat i públic atés que és en aquest àmbit on es produeixen la majoria dels brots del context social. La tercera ona ens va mostrar que aquesta mesura és eficaç per a interrompre la propagació del SARS-CoV-2 en limitar la interacció social».  
«Finalment, proposem que aquestes mesures s'adopten per un nou període de tres setmanes perquè haja avançat prou la vacunació en la població jove i, sobretot, perquè en aquestes dates les trobades socials, per trobar-nos en període estival, s'incrementen».  
  
Vistos les dades que reflecteix l'informe epidemiològic, i basats en els mateixos judicis que en anteriors resolucions, que són els que poden justificar aquesta resolució, s'evidencia que es fa necessari -principi d'idoneïtat- continuar mantenint les mesures que l'experiència ha demostrat que estan sent, a mig-llarg termini, les úniques eficaces en la lluita contra la pandèmia derivada de la Covid-19 i que continuen sent mesures adequades i proporcionades en el sentit de no conéixer-se altres més moderades per a la consecució del propòsit amb igual eficàcia. Mesures d'una altra índole, com puguen ser el control d'aforaments i d'horaris en establiments públics, si bé contribueixen a mitigar la propagació del virus, no tenen l'efecte contundent que implica la limitació de mobilitat en franges horàries concretes i la limitació de permanència de grups de persones no convivents en reunions familiars i socials.  
  
La limitació de la mobilitat en horaris específics i en concret en la franja entre la 1 i les 6 hores, s'evidencia altament efectiva en la lluita per a la propagació del virus. És en aquest interval horari on la població, especialment la més jove, es concentra en llocs on no observen les mesures d'autoprotecció necessàries, com són la distància social i l'ús de la mascareta.  
L'efectivitat d'aquesta mesura, de restricció de la mobilitat nocturna, s'ha manifestat en anteriors ones en una reducció de la transmissibilitat, que disminueix amb això el nombre de contactes del grup d'edat que actualment suposa la major incidència acumulada, joves entre 15 i 29 anys, i amb això redueix no sols la transmissibilitat en aqueix mateix grup, sinó respecte a altres grups de contacte, especialment els ascendents.  
I són també les trobades familiars i socials entre persones no convivents on l'efectivitat de possibles restriccions té un major impacte en la contenció d'aqueixa transmissibilitat. En aquestes trobades i reunions es relaxen les mesures, i les activitats que es desenvolupen, com ara menjar i beure, es fan incompatibles amb l'ús de la mascareta, provocant un major nombre de contagis. Es constata que les mesures que restringeixen el dret de reunió resulten efectives en produir una reducció del número efectiu de reproducció. Els principals brots d'àmbit social es donen en reunions familiars o d'amics. Queda clar que aquest tipus de trobades són de risc.  
  
El consens científic ha assenyalat i evidenciat en la lluita contra aquesta pandèmia -on la transmissió del SARS-CoV-2 és la via àrea mitjançant la inhalació de gotetes i aerosols respiratoris emesos per una persona infectada fins a les vies superiors i inferiors d'una altra persona- que com més gran siga el nombre de persones que romanguen en grups, major és la probabilitat de l'increment del nombre de contagis. La majoria de les infeccions es produeixen per contacte pròxim i exposicions prolongades a les secrecions respiratòries i a la inhalació d'aerosols amb partícules virals en suspensió. D'ací, la conveniència de limitar la interacció social per a frenar la transmissió del virus, ja que són aquestes trobades els que augmenten estadísticament la probabilitat de contagi, multiplicant l'efecte exposició comparat amb altres activitats de la vida quotidiana de tota la comunitat.  
L'informe de Salut Pública ressalta «En relació amb els brots epidèmics, es manté l'àmbit social com el més freqüent de contagi que suposa el 69,5 % de tots els brots. Ens ells adquireixen especial rellevància els brots en el context de reunions familiars i/o amics com a aniversaris o menjars que suposen el 88,9 % dels brots de caràcter social i el 75.5 % dels casos».  
Per tant, la reducció de la mobilitat i de la interacció social, i molt especialment la mobilitat nocturna i la limitació d'agrupacions de persones, són les mesures que s'han demostrat eficaces per a rebaixar la transmissió del virus.  
Les dades de l'informe epidemiòleg evidencien que continua existint un perill greu per a la salut pública derivat d'aquesta malaltia transmissible, com és la provocada pel SARS-CoV-2, que cal erradicar per a preservar el dret a la salut i a la vida. Per tant, en aquests moments amb un nivell alt de contagis i l'experiència adquirida en anteriors moments ?especialment en la Comunitat Valenciana, la tercera ona de la pandèmia- es fa bàsic continuar mantenint aquestes mesures que puguen coadyuvar a pal·liar la transmissió del virus. I en aquest sentit es continuen considerant mesures idònies, capaces, en aquests moments, d'aconseguir l'objectiu primari de disminuir la transmissibilitat del virus i el descens d'infeccions, i l'objectiu últim de protecció de la salut i la vida.  
  
Així mateix, són mesures necessàries ?principi de necessitat- en el sentit de no conéixer-se altres més moderades per a la consecució d'aqueix objectiu final al·ludit.  
En l'estat actual de la investigació científica, els avanços de la qual són canviants no és possible tindre certesa total sobre l'impacte real de la propagació del virus, així com sobre les conseqüències a mitjà i llarg termini per a la salut de les persones que s'han vist afectades en major o menor mesura per aquest virus. Davant aquesta incertesa tan accentuada i difícil de calibrar des de paràmetres jurídics que acostumen a basar-se en la seguretat jurídica que recull l'article 9.3 de la Constitució, les mesures de distanciament social, limitació dels contactes i activitats grupals, són les úniques que s'han demostrat eficaces per a limitar els efectes d'una pandèmia de dimensions desconegudes fins hui.  
L'elevada interacció social i mobilitat de la població, afavorida pel període estival, està donant lloc a alts nivells de transmissió del COVID-19. Tal com es desprén de l'informe epidemiològic, la incidència augmenta en persones no vacunades i en persones amb vacunació incompleta amb la variant Delta com a responsable de la majoria dels casos. La vacunació, encara que puga reduir l'impacte de la nova ona epidèmica sobre la incidència de casos greus, no elimina les conseqüències que l'alt nombre de casos acumulats faça preveure un major increment de les consultes en atenció primària i en hospitalitzacions.  
  
La variant Delta i la major socialització i mobilitat està posant de nou en risc a la població i està començant a tensionar el sistema sanitari malgrat la progressió de la vacunació. Ha de ressaltar-se que existeix, a més, el risc d'aparició d'una variant que puga afectar la protecció de les vacunes i de la infecció prèvia és una realitat que ha de ser present.  
  
Les diferents mutacions presents en les variants existents poden atribuir-los un major impacte potencial en la salut pública a través de diversos aspectes: augment en la transmissibilitat, augment en la gravetat i fuita a la resposta immune adquirida després d'infecció natural o generada per algunes vacunes. Especialment, els epidemiòlegs consideren que la presència de la variant Delta, que cada vegada està més estesa, està relacionada directament amb aquesta nova ona atés que és una variant molt més transmissible. Així, es produeix una situació accelerada en la transmissibilitat del virus, que no permet optar per altres mesures menys restrictives que les que la resolució proposa, ja que no tenen el mateix potencial d'eliminació de risc.  
En l'informe de la Subdirectora General d'epidemiologia s'assenyala «En el sistema de vigilància genòmica de la Comunitat Valenciana, amb les dades disponibles en la setmana 28, es considera que la variant Delta és predominant ja que la seua presència s'estima major del 80 % i contínua en expansió. En la setmana 29, mitjançant garbellat marcador SGTF o PCR específica, s'estima que aconsegueix el 96.4 %.  
D'acord amb l'evidència disponible, la variant Delta és 40-60 % més transmissible que la variant Alfa, i pot estar associada amb major risc d'hospitalització. A més hi ha evidència que aquelles persones que no té la vacunació completa estan menys protegides contra la infecció i que la capacitat de transmissió del virus és major en persones vacunades quan es compara amb la infecció causada per altres variants».  
  
En aquest context es fa necessari incrementar mesures de prevenció comunitària especialment en col·lectius, situacions i entorns de major risc, per a frenar la penetració i difusió de les variants del virus amb major capacitat de contagi i de generació d'ingressos en hospital i en UCI i donar temps al fet que la cobertura de la vacunació aconseguisca el llindar suficient que protegisca la població i assegure un nivell d'immunitat capaç de limitar la proliferació dels contagis. És necessari també alentir l'impacte en ingressos en centres hospitalaris que puguen afectar la planificació d'activitat no COVID-19 i a la planificació del descans de professionals sanitaris.  
El propi informe epidemiològic ressalta una tendència creixent dels serveis sanitaris. «Respecte als indicadors de capacitat hospitalària, la utilització d'aquests serveis contínua amb una tendència creixent. Si en l'informe anterior l'ocupació es trobava en nivells de risc baix, la situació ha canviat: l'ocupació de llits d'aguts se situa en risc mitjà i la de llits d'UCI en risc alt. Des de l'informe anterior els llits d'aguts s'han incrementat un 33,7 % (de 546 pacients hospitalitzats a 730) i els llits de crítics un 84,3 % (de 70 pacients a 129). A 9 d'agost, l'ocupació de llits d'aguts és de 6,70 % mentre que el 19 de juliol era 4,91 %. En els llits de crítics l'ocupació és del 16,67 % enfront de 8,41 % de l'informe anterior. Causa preocupació el perfil d'edat dels ingressats, el 39,0 % dels pacients ingressats als hospitals i el 44,3 % dels ingressats en UCI té menys de 50 anys, sent a més el 24,3 % dels ingressats en UCI menors de 40 anys».  
  
A això s'uneix el que l'evidència està demostrant, que la vacunació no eximeix de la probabilitat de contagi. Si bé proporciona a la immensa majoria de les persones vacunades una bona protecció enfront de la malaltia greu i enfront de l'hospitalització, l'estar vacunat no protegeix totalment de la infecció i encara que reduïsca la seua simptomatologia de cap manera evita de la probabilitat de transmissió.  
L'efectivitat per a previndre la infecció asimptomàtica, que és major que anteriors ona, i evitar la transmissió de la malaltia a altres persones és més baixa, i incrementa, com ja s'ha constatat, el nivell d'actuació de l'Atenció Primària que està veient un increment important de consultes de pacients amb simptomatologia relacionada amb la malaltia derivada de la Covid-19, en detriment a vegades, de l'atenció de pacients amb altres patologies, i que conseqüentment posen en risc també la seua salut.  
Per això, es fa totalment indispensable que, en aquelles localitats que actualment reflecteix l'informe d'epidemiologia amb un augment important dels indicadors, es continuen adoptant mesures genèriques per a tota la població resident per a limitar la transmissió. No és possible discriminar les persones vacunades de les no vacunades en tant que la immunitat adquirida amb la vacunació no eximeix de poder contagiar-se ni de ser transmissor.  
Com ja es va expressar en anterior resolució, la idea que les persones adultes, que són percentualment les més vacunades, ja estan protegides per això i que els joves en procés de vacunació afronten més lleument la malaltia, no és exacta. La vacuna no és una garantia per si mateixa de total immunitat. Per això, en moments puntuals, quan els índexs de transmissibilitat es disparen, com ocorre en aquests moments, es fa imprescindible per raó de salut pública, adoptar mesures més restrictives que, encara que limiten drets que aquesta autoritat sanitària haja de protegir, impera el dret fonamental de protecció de la vida. Assenyala l'informe epidemiòleg «La vacunació no és eficaç al 100 %, especialment enfront de la variant Delta la protecció del qual és sensiblement inferior, i la circulació del virus continua sent molt alta el que comporta que un xicotet percentatge de persones vacunades casos es continue contagiant».  
Aquestes mesures que es proposen són proporcionades i equilibrades -principi de proporcionalitat- per derivar-se d'elles més beneficis que perjudicis sobre altres béns i valors en conflicte. L'efectivitat de la deguda protecció del dret fonamental de protecció de la salut, article 15 del text constitucional, s'entrecreua amb altres drets fonamentals, com són la lliure circulació i la reunió. En la col·lisió d'aqueixos drets fonamentals, la qüestió és determinar quin nivell de limitació cal implementar. I en aquest conflicte, a l'Administració li incumbeix observar el principi de proporcionalitat, és a dir, que la seua invasió respecte a un dret fonamental siga apropiada i necessària per a aconseguir la seua finalitat, devent aquesta ser constitucionalment legitima.  
  
Com ja es va invocar en anteriors resolucions d'aquesta Conselleria, és doctrina consolidada del Tribunal Constitucional la que, conforme a la STC 53/1985, el dret fonamental que es proclama en l'article 15 de la Constitució ha de caracteritzar-se de la següent manera:  
«Aquest dret a la vida, reconegut i garantit en la seua doble significació física i moral per l'art. 15 de la Constitució, és la projecció d'un valor superior de l'ordenament jurídic constitucional -la vida humana- i constitueix el dret fonamental essencial i troncal quan és el supòsit ontològic sense el qual els restants drets no tindrien existència possible».  
  
Si bé és cert que s'està davant mesures estrictes, com és la prohibició d'eixir del propi domicili durant determinades hores de la nit o de reunir-se amb més de 10 persones, la gravetat de la situació i, per tant, del bé jurídic protegible, com és la salut pública i la pròpia vida, dona lloc a aqueixa proporcionalitat,  
No obstant això, són mesures que no impedeixen la mobilitat de manera absoluta, existint moltes excepcions a aquesta limitació que es recullen en la pròpia resolució. Són mesures que no s'estenen a tota la Comunitat Valenciana, sinó que són aplicables únicament en els municipis en situació de risc molt alt d'acord amb l'últim document d'actuacions coordinades del Ministeri de Sanitat. I són mesures que tenen una vigència limitada en el temps, fins al dia 6 de setembre de 2021, inclòs aqueix dia.  
Continuen sent mesures que no suposen de cap manera la suspensió de drets, sinó que se cenyeixen a limitar-los en espai i temps, és a dir, durant períodes i en espais concrets -aquelles localitats que tenen un alt nivell d'incidència-, tot amb aqueixa finalitat de major de major contenció de la transmissió assenyalada, mesures per tant que compleixen amb el principi de proporcionalitat assenyalat i d'adequació. I ací es torna a reiterar, com s'ha realitzat en anteriors resolucions, la Interlocutòria 173/2021, de la Sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, «?.. La suspensió té una connotació o caràcter absolut respecte de l'exercici d'un dret, en tant que el component propi de la limitació és la relativitat. Limitar, com el seu propi nom indica, és posar límits a alguna cosa, en aquest cas fixar l'extensió dels drets i facultats d'algú. La suspensió és la privació completa, encara que siga només per algun temps. Per això, la restricció de la circulació i deambulació en un horari determinat ?- i -a més- amb tot un elenc d'importants excepcions, suposa solament la limitació de la llibertat ambulatòria, però no la seua suspensió».  
  
En síntesi, estem davant un escenari en què els límits a l'exercici dels drets, que indubtablement es donen, s'imposen per la necessitat d'evitar que un exercici extralimitat del dret puga entrar en col·lisió amb altres valors constitucionals, en aquest cas els valors de la vida, la salut i la defensa d'un sistema d'assistència sanitària els recursos de la qual, que són limitats, és necessari organitzar i garantir adequadament.  
  
Aquestes mesures que es pretenen establir, són mesures que són adoptades per l'autoritat competent en matèria de salut pública, es basen en els fonaments de dret que aquesta pròpia resolució recull, especialment, la Llei orgànica 3/1986, de 14 d'abril, de mesures especials en matèria de salut pública, persegueixen aqueixa fi constitucionalment legítima, ja al·ludit, com és la defensa de la salut pública, la integritat física i la salut de la població, i que continuen resultant indispensables en aquests moments fins que es puga arribar a una situació de normalitat.  
Queda així identificat, amb suficient claredat, el perill greu per a la salut pública derivat d'una malaltia transmissible que cal conjurar per a preservar el dret a la salut i a la vida amb indicació dels fets que així ho acrediten.  
Aquestes circumstàncies que han suposat una reculada en els objectius inicialment aconseguits, aconsellen a les autoritats sanitàries el restablir aquelles que suposen una major efectivitat, la limitació de la mobilitat de les persones en un horari concret i la reducció del nombre de persones en ambients familiars i socials privats.  
És per això que es proposa que, en els municipis inclosos en els departaments amb major risc i població superior a 5.000 habitants, i solament ells i per un període concret, es limite la circulació de persones en horari nocturn d'1 a 6 del matí. Així com que es limite la permanència de grups de fins a 10 persones, en aqueixos mateixos municipis, per les raons exposades en aquesta resolució i en l'informe d'epidemiologia, en espais públics i privats, ja que l'àmbit social continua sent el predominant dels brots epidèmics, indicatiu que les activitats socials són el principal origen dels contagis. La interacció social és element greu de risc, clarament la causa major de propagació del virus, que és imprescindible delimitar per a reduir el número efectiu de reproducció.  
  
Aquests municipis són els que indica l'informe epidemiològic, així com assenyala que el període ha de ser també de tres setmanes, com en l'anterior resolució, puix que es precisa encara d'un temps ampli perquè les mesures puguen ser efectives i eficaces, tenint en compte que la situació epidemiològica no és favorable, que la variant Delta, predominant, és altament transmissible, i que en aquestes dates les trobades socials, per trobar-nos en període estival i amb festes i revetles populars, s'incrementen.  
Tot això porta l'autoritat sanitària a considerar la necessitat que, a pesar que conflueixen drets fonamentals que aquesta autoritat evidentment respecta, és la nostra obligació preservar el dret fonamental a la vida i a la salut i, per això, l'adopció de les mesures que aquesta resolució recull.  
  
Fonaments de dret  
1. La Generalitat, mitjançant la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, té competència exclusiva en matèria d'higiene, de conformitat amb l'article 49.1.11 a) de l'Estatut d'Autonomia, i competència exclusiva en matèria d'organització, administració i gestió de totes les institucions sanitàries públiques dins del territori de la Comunitat Valenciana, de conformitat amb l'article 54.1 del mateix text legal.  
  
2. La Llei orgànica 3/1986, de 14 d'abril, de mesures especials en matèria de salut pública, estableix en l'article 1 que «amb la finalitat de protegir la salut pública i previndre la seua pèrdua o deterioració, les autoritats sanitàries de les diferents administracions públiques podran, dins de l'àmbit de les seues competències, adoptar les mesures previstes en la present llei quan així ho exigisquen raons sanitàries d'urgència o necessitat», i en l'article 3, més en concret, que «amb la finalitat de controlar les malalties transmissibles, l'autoritat sanitària, a més de realitzar les accions preventives generals, podrà adoptar les mesures oportunes per al control dels malalts, de les persones que estiguen o hagen estat en contacte amb aquests i del medi ambient immediat, així com les que es consideren necessàries en cas de risc de caràcter transmissible».  
  
3. L'article 26.1 de la Llei 14/1986, de 25 d'abril, general de sanitat, estableix: «En cas que hi haja o se sospite raonablement l'existència d'un risc imminent i extraordinari per a la salut, les autoritats sanitàries adoptaran les mesures preventives que estimen pertinents, com ara la confiscació o immobilització de productes, suspensió de l'exercici d'activitats, tancaments d'empreses o les seues instal·lacions, intervenció de mitjans materials i personals i totes les altres que es consideren sanitàriament justificades».  
4. La Llei 33/2011, de 4 d'octubre, general de salut pública, d'altra banda, estableix en l'article 54.1 que «sense perjudici de les mesures previstes en la Llei orgànica 3/1986, de 14 d'abril, de mesures especials en matèria de salut pública, amb caràcter excepcional, i quan així ho requerisquen motius d'extraordinària gravetat o urgència, l'Administració general de l'Estat i les de les comunitats autònomes i ciutats de Ceuta i Melilla, en l'àmbit de les seues competències respectives, podran adoptar les mesures que siguen necessàries per a assegurar el compliment de la llei», i en l'apartat 2, que «en particular, sense perjudici del que preveu la Llei 14/1986, de 25 d'abril, general de sanitat, l'autoritat competent podrà adoptar, mitjançant una resolució motivada, les mesures següents:  
a) La immobilització i, si és procedent, el decomís de productes i substàncies.  
b) La intervenció de mitjans materials o personals.  
c) El tancament preventiu de les instal·lacions, establiments, serveis i indústries.  
d) La suspensió de l'exercici d'activitats.  
e) La determinació de condicions prèvies en qualsevol fase de la fabricació o comercialització de productes i substàncies, així com del funcionament de les instal·lacions, establiments, serveis i indústries a què es refereix aquesta llei, amb la finalitat de corregir les deficiències detectades.  
f) Qualsevol altra mesura ajustada a la legalitat vigent si hi ha indicis racionals de risc per a la salut, inclosa la suspensió d'actuacions d'acord amb el que estableix el títol II d'aquesta llei».  
En l'apartat 3 de l'esmentat precepte s'estableix: «Les mesures s'adoptaran amb l'audiència prèvia dels interessats, excepte en cas de risc imminent i extraordinari per a la salut de la població, i la seua duració no excedirà del temps exigit per la situació de risc que les va motivar. Les despeses derivades de l'adopció de mesures cautelars previstes en el present article seran a càrrec de la persona o empresa responsable».  
5. L'article 83.2 de la Llei 10/2014, de 29 de desembre, de la Generalitat, de salut de la Comunitat Valenciana, estableix: «Així mateix, les activitats públiques i privades de les quals, directament o indirectament, puga derivar-se un risc per a la salut i seguretat de les persones, incloses les de promoció i publicitat, se sotmetran a les mesures d'intervenció que reglamentàriament s'establisquen».  
I l'article 86.2.b de l'esmentada Llei de salut de la Comunitat Valenciana, de regulació de les mesures especials cautelars i definitives, assenyala: «Quan l'activitat exercida poguera tindre una repercussió excepcional i negativa en la salut, les autoritats públiques sanitàries, a través dels seus òrgans competents en cada cas, podran procedir a l'adopció de les mesures especials que siguen necessàries per a garantir la salut i seguretat de les persones, que tindran caràcter cautelar o, després del corresponent procediment contradictori, caràcter definitiu.  
  
Sense perjudici del que es disposa en la normativa bàsica estatal, les mesures que pot utilitzar l'Administració seran, entre altres, les següents:  
a) El tancament d'empreses o les seues instal·lacions.  
b) La suspensió de l'exercici d'activitats.  
(...)».  
6. La Llei 2/2021, de 29 de març, de mesures urgents de prevenció, contenció i coordinació per a fer front a la crisi sanitària ocasionada per la COVID-19, d'aplicació en tot el territori nacional, estableix aquestes mesures mentre no siga declarada oficialment la finalització de la situació de crisi sanitària i assenyala que correspon a les administracions competents assegurar les normes de prevenció, d'higiene, d'aforament, organitzatives i totes aquelles necessàries per a previndre els riscos de contagi i d'aglomeracions, tant en espais tancats com en la via pública a l'aire lliure, i el seu compliment per les persones i entitats titulars d'establiments comercials, d'allotjaments, d'hostaleria, restauració, d'equipaments culturals, activitats recreatives, instal·lacions esportives i d'altres equipaments, locals, centres i llocs d'altres sectors, així com la seua observança per les entitats organitzadores d'activitats i esdeveniments.  
7. L'Acord de 19 de juny de 2020, del Consell, sobre mesures de prevenció enfront de la COVID-19, que segueix en vigor fins a la finalització de la crisi sanitària ocasionada per la Covid-19, assenyala que és possible l'adopció de mesures extraordinàries en salvaguarda de la salut pública a causa de la pandèmia per coronavirus SARS-CoV2 per part de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública. De manera exacta, l'acord disposa:  
  
«Seté. Seguiment  
Les mesures preventives recollides en aquest acord seran objecte de seguiment per a garantir la seua adequació a la situació epidemiològica i sanitària. A aquest efecte, podran ser modificades o suprimides mitjançant acord del Consell o resolució de la persona titular de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública.  
Així mateix, correspon a la persona titular de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública adoptar les mesures necessàries per a l'aplicació del present acord i establir, d'acord amb la normativa aplicable i a la vista de l'evolució de la situació sanitària, totes aquelles mesures addicionals o complementàries que siguen necessàries».  
  
D'acord amb el que s'ha exposat i de conformitat amb l'article 81.1 b) de la Llei 10/2014, de 29 de desembre, de la Generalitat, de salut de la Comunitat Valenciana, resolc:  
  
Primer. Mesures relatives a la circulació de persones  
1. Queda limitada la llibertat de circulació de les persones en horari nocturn entre la 01.00 i les 06.00 hores en els municipis següents:  
  
- A la província d'Alacant: L'Alfàs del Pi, Alacant, Almoradí, Altea, Aspe, Benidorm, Calp, Campello, Cocentaina, Dénia, Dolores, Finestrat, La Nucia, Monforte del Cid, Monóver, Mutxamel, Novelda, Onil, Pedreguer, Pego, Santa Pola, San Vicent del Raspeig, Sax, Teulada, Vila Joiosa, Villena y Xàbia.  
- A la província de Castelló: Alcalà de Xivert, Alcora, Benicarló, Benicàssim, Castelló de la Plana, Orpesa, Peníscola, Segorbe y Vall d'Uixó.  
- A la província de València: Alboraia, Alcúdia de Crespins, Alfafar, Alginet, Almussafes, Benaguasil, Benetússer, Beniganim, Buñol, Canals, Cheste, Gandía, Godella, Guadassuar, L'Eliana, L'Olleria, Manises, Massanassa, Mislata, Montserrat, Picassent, Rafelbunyol, Requena, Riba-roja de Túria, Sagunt, Sueca, Torrent, Turís, València, Vilamarxant, Villanueva de Castellón y Xirivella.  
2. S'exceptua d'aquesta limitació la realització d'alguna de les activitats següents:  
a) Adquisició de medicaments, productes sanitaris i altres béns de primera necessitat.  
b) Assistència a centres, serveis i establiments sanitaris.  
c) Assistència a centres d'atenció veterinària per motius d'urgència.  
  
d) Compliment d'obligacions laborals, professionals, empresarials, institucionals o legals.  
e) Retorn al lloc de residència habitual després de realitzar algunes de les activitats previstes en aquest apartat.  
f) Assistència i cura a majors, menors, dependents, persones amb discapacitat o persones especialment vulnerables.  
g) Desenvolupament d'activitats cinegètiques vinculades al control de la sobreabundància d'espècies cinegètiques que puguen causar danys als ecosistemes, en els cicles productius de l'agricultura i la ramaderia i en la seguretat viària.  
h) Per causa de força major o situació de necessitat.  
i) Qualsevol altra activitat d'anàloga naturalesa, degudament acreditada.  
j) Proveïment de carburant en gasolineres o estacions de servei, quan siga necessari per a la realització de les activitats previstes en els paràgrafs anteriors.  
  
Segon. Mesures relatives a la permanència de grups de persones en espais privats i públics  
1. Queda limitada, en els mateixos municipis que s'assenyalen en el resolc anterior, la permanència en domicilis i espais d'ús privat i en espais d'ús públic, tant tancats com a l'aire lliure, no podent formar grups de més de 10 persones, llevat que es tracte de persones convivents o llevat que es tracte de dos nuclis de convivència, i sense perjudici de les excepcions previstes en els següents apartats, així com en altres actes administratius que siguen aplicables.  
2. S'exceptuen de les limitacions establides en els apartats anteriors, les següents situacions:  
a) Les activitats no professionals relacionades amb la criança i les cures, com l'atenció i acompanyament a persones menors d'edat, persones majors, en situació de dependència, amb diversitat funcional o en situació d'especial vulnerabilitat.  
b) La convivència alterna de fills i filles amb els seus progenitors o progenitores no convivents entre ells.  
c) L'acolliment familiar de persones menors d'edat en qualsevol de les seues tipologies.  
d) La reunió de persones amb vincle matrimonial o de parella que viuen en domicilis diferents.  
e) Les persones que viuen soles, que es podran incorporar, durant tot el període de vigència de la mesura, a una altra única unitat de convivència, sempre que en aquesta unitat de convivència només s'incorpore una única persona que viva sola.  
3. Tampoc estan incloses en les limitacions previstes en l'apartat anterior, les activitats laborals, les institucionals, les de transport i les dels centres docents que imparteixen els ensenyaments a les quals fa referència l'article 3 de la Llei orgànica d'Educació, inclòs l'ensenyament universitari, ni aquelles activitats per a les quals s'estableixen mesures específiques.  
  
Tercer. Col·laboració  
Sol·licitar per al compliment de la present resolució la col·laboració de la Delegació del Govern de la Comunitat Valenciana i dels ajuntaments de la Comunitat Valenciana, a l'efecte de cooperació, en el seu cas, a través dels cossos i forces de seguretat i de la policia local, per al control i aplicació de les mesures adoptades.  
  
Quart. Règim sancionador  
L'incompliment de les mesures de la present resolució quedarà subjecte al procediment de l'activitat inspectora i al règim sancionador establit en el Decret llei 11/2020, de 24 de juliol, del Consell, de règim sancionador específic contra els incompliments de les disposicions reguladores de les mesures de prevenció davant la Covid-19.  
  
  
Cinqué. Eficàcia i vigència  
1. Aquesta resolució queda pendent de la publicació i eficàcia a la seua autorització pels òrgans judicials competents.  
2. Una vegada autoritzada, produirà efectes des de les 00.00 hores del dia 17 d'agost de 2021 fins a les 23.59 hores del dia 6 de setembre de 2021.  
  
Sisé. Autorització judicial  
Caldrà notificar-la a l'Advocacia de la Generalitat en ordre, en el seu cas, a sol·licitar l'autorització judicial prevista en l'article 10.8 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa».  
  
La present resolució posa fi a la via administrativa podent interposar-se recurs contenciós administratiu en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà de la seua notificació, davant la Sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que s'estableix en els articles 10.1 i 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, o recurs potestatiu de reposició davant el mateix òrgan que va dictar l'acte, en el termini d'un mes, de conformitat amb els articles 123 i 124 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques. Tot això sense perjudici que puga interposar-se qualsevol altre recurs dels previstos en la legislació vigent.  
  
València, 14 d'agost de 2021.- La conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública: Ana Barceló Chico.