Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5375, del 26-10-2006 (2006/12020)

ORDRE de 4 de setembre de 2006, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'anuncia l'aprovació de la delimitació parcial de la sendera d'Alginet i Algemesí al terme municipal de Sueca.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5375

Data del DOGV
:   26-10-2006

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/12160


Data del document
:   04-09-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * Sueca
    * ramat
    * legislació
    * via rural

ORDRE de 4 de setembre de 2006, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'anuncia l'aprovació de la delimitació parcial de la sendera d'Alginet i Algemesí al terme municipal de Sueca. [2006/12132]  
Vist l'expedient de delimitació parcial de la sendera d'Alginet i Algemesí al terme municipal de Sueca (tram XV),  
Ja que la delimitació s'ajusta a la classificació dels camins ramaders del terme municipal de Sueca, per Ordre ministerial de data 08 de setembre de 1989, que es va publicar en el Boletín Oficial del Estado de data 10 d'octubre 1989.  
Ja que en data de 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.03), es va subscriure conveni entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall de Cabriol . Albufera de València (ramal meridional) en els termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas. Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, l'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera i Sueca.  
Ja que mitjançant una resolució del 7 de juliol de 2003 de la Conselleria de Territori i Habitatge es va autoritzar l'inici dels expedients de delimitació dels terrenys dels camins ramaders inclosos en el conveni subscrit en data 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.03), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana.  
Ja que dins del període d'informació pública a què va ser sotmés l'expedient van presentar al·legacions:  
. Sr. Simeón Vendrell Boix  
. Sr. José Antonio González Barranca en representació d'INGEBE, SA  
. Sr. Cristóbal Aguado Laza en representació, com a president, de l'organització professional agrària AVA-ASAJA  
. Sr. José Pascual Fortea Zaragoza en representació, com a president, de la Comunitat de Regants de Sueca  
. Ajuntament de Sueca  
. Sr. Julio Martí Borja en representació d'Encarna y Julio Agrícola, SL  
. Sr. Salvador Peiró Gómez en representació de l'Associació per a la Defensa dels Camins Ramaders, l'Associació per a la Defensa del Sòl Forestal i el Centre d'Aqüicultura Experimental.  
Ja que la Direcció General de Gestió del Medi Natural proposa l'aprovació de la delimitació d'acord amb els termes que figuren en l'expedient.  
Vist l'informe de l'Àrea Jurídica de la Conselleria de Territori i Habitatge. Atés que s'han complit en l'expedient els tràmits assenyalats per la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, i la Llei 30/1992, de 26 de novembre, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, reguladora de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, i la resta de legislació aplicable al cas. Atés el que disposa el Decret 8/2004, de 3 de setembre, del president de la Generalitat, mitjançant el qual s'assignen competències a la Presidència i a les conselleries amb competències executives, i en la Llei 14/2003, de 10 d'abril, de patrimoni de la Generalitat Valenciana, correspon a la Conselleria de Territori i Habitatge l'aprovació de la delimitació dels camins ramaders, resolc:  
Article 1  
Aprovar la delimitació parcial del camí ramader sendera d'Alginet i Algemesí al terme municipal de Sueca (tram XV) d'acord amb la proposta de delimitació i plànols que consten en l'expedient i les característiques del qual són les següents:  
Longitud delimitada: 1.135 m  
Amplària: 20 m  
Superfície delimitada: 2,2519 ha  
Article 2  
Desestimar les al·legacions presentades pels motius que s'indiquen a continuació:  
En primer lloc, el Sr. José Antonio González Barranca, en representació d'INGEBE SA i el Sr. Simeón Vendrell Boix al·leguen que la delimitació afecta camps posseïts des de temps immemorial de bona fe. A més el Sr. José Antonio González Barranca apunta que la seua parcel·la recau concretament sobre una caseta on es troba ubicada una bomba de reg. El Sr. Cristóbal Aguado Laza en representació, com a president, de l'organització professional agrària AVA-ASAJA afig que moltes de les finques afectades estan posseïdes a títol d'amo des d'època immemorial per particulars i distints ens jurídics. Es deneguen les al·legacions pel fet que:  
L'art. 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, establix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, i no són per tant servituds de pas que necessiten cap contracte. El domini públic, a més, no tenia l'obligació de constar en el Registre de la Propietat.  
L'existència del camí ramader queda suficientment demostrada per la mateixa classificació dels camins ramaders del terme de Sueca, en el projecte de la qual queden grafiats els distints camins ramaders del municipi. A més en el fons documental recopilat a l'efecte de realitzar la delimitació, es constaten documents que fan referència a la sendera d'Alginet i Algemesí, i que ja llavors la situen pel traçat que ara es proposa.  
D'altra banda, que la propietat s'haja posseït com a lliure, i que puga haver transcorregut el temps necessari per a la prescripció, cal dir que respecte al caràcter demanial dels camins ramaders, que ja ho eren en l'anterior llei bàsica de camins ramaders, ambdós lleis establixen que els camins ramaders no són susceptibles de prescripció. S'ha de tindre en compte que l'art. 3 de la Llei 3/1995, diu .L'actuació de les comunitats autònomes sobre els camins ramaders perseguirà els següents fins. en el subapartat b) .Exercir les potestats administratives en defensa de la integritat dels camins ramaders., i en els arts. 5.a) i 5.c) d'aquesta mateixa llei es recullen com a potestats administratives sobre els camins ramaders, que correspon a les comunitats autònomes .el dret i el deure d'investigar la situació dels terrenys que es presumisquen pertanyents als camins ramaders. i expressament .la delimitació..  
El Sr. Cristóbal Aguado Laza en representació, com a president, de l'organització professional agrària AVA-ASAJA manifesta el ple domini de moltes de les finques afectades, justificades amb escriptures públiques en gran part inscrites en el Registre de la Propietat. I el Sr. José Pascual Fortea Zaragoza en representació, com a president, de la Comunitat de Regants de Sueca afirma que és propietària de totes les séquies que afronten amb la proposta de delimitació a un costat i a l'altre, fet reconegut per totes les institucions i administracions públiques. Que no figuren en el Registre de la Propietat perquè la seua descripció seria interminable. Que en la relació de propietaris afectats figuren incorrectament algunes de les seues propietats. Al·lega que ambdós usos, séquia i camí, han sigut sempre compatibles i complementaris. I que no estan d'acord amb la delimitació perquè es consideren com a intrusions a part de les seues séquies que mai han pogut ocupar la sendera. I que no queda acreditat pel fons documental l'existència de l'assagador en aquest tram. Que l'actual llei de camins ramaders no considera sobrants els terrenys, no respecta les situacions fàctiques i jurídiques anteriors sense preveure adquirir el terreny per expropiacions. I que la dita llei infringix els principis de seguretat jurídica, drets adquirits, irretroactivitat i privació de la propietat privada de forma confiscatòria. Es deneguen les al·legacions pel fet que:  
L'existència del camí ramader queda suficientment demostrada per la mateixa classificació dels camins ramaders del terme de Sueca, en el projecte de la qual queden grafiats els distints camins ramaders del municipi. A més en el fons documental recopilat a l'efecte de realitzar la delimitació, es constaten documents que fan referència a la sendera d'Alginet i Algemesí, i que ja llavors la situen pel traçat que ara es proposa.  
Que la propietat s'ha posseït com a lliure, i que ha transcorregut temps necessari per a la prescripció, respecte al caràcter demanial, cal dir que els camins ramaders ja eren demanials en l'anterior llei bàsica de camins ramaders. Ambdós lleis establixen que els camins ramaders no són susceptibles de prescripció, s'ha de tindre en compte que l'art. 3 de la Llei 3/1995, diu .L'actuació de les comunitats autònomes sobre els camins ramaders perseguirà els següents fins. en el subapartat b) .Exercir les potestats administratives en defensa de la integritat dels camins ramaders., i en els arts. 5.a) i 5.c) d'aquesta mateixa llei es recullen com a potestats administratives sobre els camins ramaders, que correspon a les comunitats autònomes .el dret i el deure d'investigar la situació dels terrenys que es presumisquen pertanyents als camins ramaders. i expressament .la delimitació..  
En el fet que puguen ser titulars dels terrenys afectats pel camí ramader, com consta en el registre de la propietat dir que la determinació gràfica del domini registral no oferix en cap cas detall de la localització geogràfica exacta en la qual es troben la finques en qüestió, sinó que pretén la identificació de les finques registrals, de la porció de terreny delimitada per un domini; no pretén la descripció exhaustiva d'aquestes. D'altra banda, tenint en compte el que establix l'art. 8.3 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, la delimitació aprovada declara possessió i titularitat demanial a favor de la Comunitat Autònoma, i no poden prevaldre les inscripcions del Registre de la Propietat enfront de la naturalesa demanial dels béns delimitats. A més l'art. 8.4 de la mateixa llei, assenyala que la resolució d'aprovació de la delimitació serà títol suficient per a rectificar situacions jurídiques registrals contradictòries amb la delimitació. Tot això sense oblidar el caràcter de domini públic del que gaudixen els camins ramaders, establit en l'art. 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, que establix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables.  
A més, respecte al fet que les parcel·les estiguen inscrites en el Registre de la Propietat cal ressenyar que la inscripció registral d'una finca dóna fe de la titularitat jurídica real sobre aquesta i la seua funció és donar seguretat jurídica immobiliària, i no pot existir una representació gràfica del domini diferent de l'objecte del domini en si. És a dir, l'objecte del registre de la propietat no són les finques registrades sinó el domini o els drets reals constituïts sobre aquestes. Respecte a açò, la descripció que de les finques registrals es fa en el folis registrals procedix de la declaració dels titulars registrals, en conseqüència la determinació gràfica del domini depén, en última instància, de la voluntat dels amos de les finques. De fet, aquesta grafia és una operació jurídica de qualificació per part del registrador i no una operació tecnicotopogràfica.  
Sobre que l'Estat haja admés la titularitat de les finques com el pagament d'impostos com a prova, cal dir que el pagament dels impostos corresponents per les terres com ara la contribució territorial rústica i posteriorment l'impost de béns immobles, es recolza en el cadastre immobiliari, que és un registre administratiu dependent del Ministeri d'Hisenda en què es descriuen els béns immobles rústics, urbans i de característiques especials tal com es definixen en el Reial decret legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el text de la Llei del cadastre immobiliari (BOE 8 de març de 2004), és a dir tracta de l'inventari de la riquesa territorial i no dóna fe del domini i la resta de drets reals immobiliaris. De fet, és habitual que apareguen parcel·les cadastrals a nom de desconeguts, o basades en l'aparença física, sense cap investigació sobre la seua configuració jurídica. Així mateix, l'extensió d'una finca en el cadastre no és prova, conforme a dret, de la realitat de la seua cabuda, i per tant dels seus veritables límits.  
Respecte a l'al·legació segona de l'escrit del Sr. Fortea Zaragoza sobre que en la relació de propietaris afectats figuren incorrectament algunes de les seues propietats, aquestes són les dades que apareixen en el cadastre. I en relació amb l'existència i el traçat de la sendera en aquest tram ens remetem al Fons Cartogràfic Històric de l'expedient de delimitació on, en el planimètric de l'Institut Geogràfic i Estadístic del terme municipal de Sueca, s'aprecia la sendera provinent del terme municipal d'Albalat de la Ribera, la qual porta assignat el nom genèric d'assagador d'Albalat.  
Respecte que l'Ajuntament de Sueca considera que els camins ramaders que discorren pel terme han caigut en desús com a tals per la seua nul·la activitat ramadera, per la qual cosa resulta il·lògic i innecessari delimitar-los, i que la sendera tenia una amplària de 20 m i es va acordar per Ordre de 8 de setembre de 1989, DOGV de 4 d'octubre de 1989, canviar la seua amplària de 20 m a una amplària legal de 5 m ara es torna a donar 20 m quan està en desús total. I el Sr. Julio Martí Borja, en representació d'Encarna y Julio Agrícola, SL, considera la inexistència del camí ramader en el terme municipal de Sueca basant-se en no haver-se trobat cap antecedent que resolga l'enllaç de l'assagador Reial de Castella i la sendera d'Alginet i Algemesí. Que .no consta en l'expedient de la proposició de delimitació l'acte de classificació sobre el qual hauria de basar-se, per la qual cosa la proposició de la delimitació no té fonament legal.. Que el dret de propietat sobre els terrenys afectats és superior a 30 anys amb anterioritat a l'acte de classificació de 1976, i no ha sigut utilitzat com a camí ramader. I que per raó de tot el que s'ha exposat sol·licita l'arxivament immediat de l'expedient del tram XV, una revisió de la Resolució per la qual es va aprovar la classificació en el terme de Sueca, la suspensió del procediment de delimitació, la declaració de la inexistència del camí ramader i en cas contrari que s'ajuste l'amplària a la de l'actual camí i l'obertura del període de prova establit en els articles 80 i següents de la Llei 30/1992, del RJAPPAC. A més, el Sr. Aguado Laza, al·lega que la zona la delimitació de la qual es pretén pot dir-se que no existix, i que no pot comparar-se amb altres d'autèntics camins ramaders, importància i arrelament, sobretot en l'interior de la nostra comunitat. Que és més que dubtós que es puga qualificar com a camí ramader perquè mai ha servit per als trasllats o grans recorreguts del ramat, per la qual cosa no es justifica ni l'existència i menys la delimitació a 20 metres, quan mai s'utilitzarà ni servirà per als fins propis d'un camí ramader, i en la seua al·legació tercera diu que si l'objectiu és l'adquisició patrimonial dels terrenys per part de l'administració autonòmica .s'incorreria en un possible frau de llei, en utilitzar una normativa per a la delimitació del camí ramader, quan se sap que no s'utilitzarà la via per als fins propis del que s'entén com a camí ramader. No es poden delimitar i adquirir uns terrenys com a béns demanials sense generar greus conflictes i tampoc es podrà posteriorment, procedir a la desafectació d'aquests terrenys i la seua utilització no com a camins ramaders sinó per a altres ús.. I en la seua al·legació quarta diu que encara que recalquen que no hi ha camí ramader, entenen que .cal procedir a la modificació de la classificació dels anomenats camins ramaders. i que la dita via hauria de deixar .de ser considerada com a sendera, i ser, en canvi, qualificada com a carrerada, i amb una amplària màxima de 4 o 5 metres... Es deneguen les al·legacions pel fet que:  
L'art. 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, establix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, i no són per tant servituds de pas que necessiten cap contracte. El domini públic, a més, no tenia l'obligació de constar en el Registre de la Propietat.  
L'existència del camí ramader queda suficientment demostrada per la mateixa classificació dels camins ramaders del terme de Sueca, en el projecte de la qual queden grafiats els distintes camins ramaders del municipi. A més en el fons documental recopilat a l'efecte de realitzar la delimitació, es constaten documents que fan referència a la sendera d'Alginet i Algemesí, i que ja llavors la situen pel traçat que ara es proposa.  
No hi ha dubte de la naturalesa jurídica dels camins ramaders com a béns de domini públic. L'art. 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders diu que .els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables., açò fa que els particulars no poden adquirir, per la possessió d'un any i un dia, cap ius possidendi com ocorre amb els béns patrimonials, i que la possessió del domini públic per un particular siguen en qualsevol cas il·legítima.   
Respecte al que es manifesta que no té utilitat pràctica la meritada delimitació, cal dir que si bé és cert que l'activitat transhumant en aquesta zona ha disminuït fins a ser un moviment de bestiar residual. No obstant això, la Llei 3/1995, de camins ramaders, establix uns usos complementaris compatibles, i no cal oblidar que en tot cas els terrenys objecte d'aquest procediment de delimitació tenen el caràcter de domini públic, per la qual cosa ningú és privat dels seus béns i drets, tal com manifesta l'al·legant, i per tant no procedix que aquest procediment derive en un expedient d'expropiació forçosa.  
L'Ajuntament de Sueca i els Srs. Martí Borja i Aguado Laza manifesten el seu desacord amb la delimitació i sol·liciten la reducció de l'amplària del camí ramader a la proposada en el projecte de classificació. Aquesta petició no pot ser atesa dins del marc legal vigent, perquè ens trobem davant de dos procediments administratius diferenciats: el primer l'Acte de Classificació (art. 7 Llei 3/1995) .pel qual es determina l'existència, l'amplària, el traçat i la resta de característiques físiques generals de cada camí ramader. i el segon la delimitació (art. 8 Llei 3/1995) en el qual .es definixen els límits dels camins ramaders de conformitat amb el que establix l'acte de classificació.. Aquests dos procediments administratius s'executen materialment amb un tercer: en l'amollonament (art. 9 Llei 3/1995).  
En el present expedient ens trobem davant d'un procediment de delimitació que ha de ser conforme i respectar la classificació, sense que es puga en el present tràmit de delimitació modificar la classificació. Per consegüent, han de ser rebutjades les al·legacions formulades perquè la delimitació s'ha efectuat de conformitat amb la classificació vigent ja que la classificació de camins ramaders del terme municipal de Sueca, va ser aprovada per Ordre ministerial de 8 de setembre de 1989, que es va publicar en el DOGV de 04/10/89, classificant l'actual camí ramader en sendera i amb una amplària legal de 20 metres de conformitat amb l'article 4.1.a) de la Llei 3/1995.  
Les classificacions són actes administratius, tenen caràcter declaratiu, i determinen l'existència, l'amplària, el traçat i la resta de característiques físiques generals dels camins ramaders dins dels termes municipals.  
Atés l'anteriorment exposat, s'informa que la delimitació s'ha realitzat segons dret, no procedint en aquesta la regularització de les amplàries, i és objecte d'això un expedient a banda.  
Respecte a l'al·legació del Sr. Julio Martí Borja en què manifesta no haver trobat cap antecedent que resolga l'enllaç de l'assagador Reial de Castella i la sendera d'Alginet i Algemesí, no implica la inexistència del camí ramader en el terme d'Albalat de la Ribera, si a més es té en compte que pertanyen a sistemes pecuaris diferents.  
A més, en relació amb la seua al·legació segona sobre que .no consta en l'expedient de la proposició de delimitació l'acte de classificació sobre el qual ha de basar-se, per la qual cosa la proposició de delimitació no té fonament legal. informem que el projecte de classificació de Sueca i l'Ordre de Conselleria per la qual s'aprova es troba en l'expedient administratiu de la delimitació de la sendera d'Alginet i Algemesí en el terme municipal de Sueca (tram XV), en l'apartat .4.1.3. Estudi d'expedients administratius., així com en el fons documental del projecte, FDP I.02 i FDP II.02 respectivament.  
El Sr. Martí Borja manifesta en la seua al·legació tercera que la propietat s'ha posseït com a lliure, i que ha transcorregut el temps necessari per a la prescripció. Respecte al caràcter demanial, cal dir que els camins ramaders ja eren demanials en l'anterior llei bàsica de camins ramaders. Ambdós lleis establixen que els camins ramaders no són susceptibles de prescripció, s'ha de tindre en compte que l'art. 3 de la Llei 3/1995, diu .L'actuació de les comunitats autònomes sobre els camins ramaders perseguirà els següents fins. en el subapartat b) .Exercir les potestats administratives en defensa de la integritat dels camins ramaders., i els arts. 5.a) i 5.c) d'aquesta mateixa llei recullen com a potestats administratives sobre els camins ramaders, que correspon a les comunitats autònomes .el dret i el deure d'investigar la situació dels terrenys que es presumisquen pertanyents als camins ramaders. i expressament .la delimitació..  
Finalment, el Sr. Salvador Peiró Gómez, en representació de l'Associació per a la Defensa dels Camins Ramaders, l'Associació per a la Defensa del Sòl Forestal i el Centre d'Aqüicultura Experimental comunica que després de consultar els documents en exposició pública sol·licita l'actuació en una sèrie d'al·legacions sobre irregularitats de diversa índole relacionades amb els camins ramaders dins del projecte de delimitació. Realitza una sèrie de consideracions que creu que haurien de tindre's en compte i felicita .l'equip redactor del projecte per la tasca d'investigació que ha portat als resultats que es recullen en aquest projecte..  
Sol·licitada l'acreditació de representació, aquest no l'aporta, i es considera desestimat, però no obstant això, informem perquè en prengueu coneixement general.  
En relació amb la sèrie d'al·legacions sobre irregularitats de diversa índole relacionades amb els camins ramaders dins del projecte de delimitació on s'al·ludix s'hauria d'actuar, així com la sèrie de consideracions que es creu haurien de tindre's en compte, cal dir que el present expedient de delimitació s'emmarca dins d'un conveni específic de col·laboració entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Territori i Habitatge de la Generalitat Valenciana, per a la realització del Projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall del Cabriol . Albufera de València (ramal meridional).  
En la resolució de 27 de desembre de 2002, publicada en el BOE núm. 19, el 22 de gener de 2003, on es publica el contingut de l'esmentat conveni, en l'article cinqué de l'annex s'exposa:  
.Que els camins ramaders del corredor Vall del Cabriol-Albufera de València (ramal meridional) constituïxen un eix transversal de primer ordre en la xarxa viària autonòmica, ja per servir d'enllaç amb altres camins ramaders de l'àmbit castellanomanxec, ja per connectar la muntanya i el litoral valencians, i la recuperació del qual, amb la posada en valor dels itineraris ramaders i els seus elements naturals i culturals, pot suposar un valuós instrument per al desenvolupament harmònic dels municipis i comarques en la seua àrea d'influència..  
Per tant, segons el conveni, el fi últim del projecte és la recuperació i la posada en valor dels itineraris ramaders que el componen per a desenvolupar tant els usos compatibles i complementaris que menciona la Llei 3/1995.  
Article 3  
Que es cancel·len totalment o parcialment totes les inscripcions registrals que resulten contradictòries amb la delimitació.  
València, 4 de setembre de 2006  
EL conseller de Territori i Habitatge  
Esteban Gonzalez Pons