Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9609, del 02-06-2023 (2023/6071)

ACORD número 3010/X, de 18 de maig de 2023, de la Mesa de les Corts Valencianes, pel qual s'aproven les normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9609

Data del DOGV
:   02-06-2023

Secció del DOGV
:   II. AUTORITATS I PERSONAL - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2023/6071


Data del document
:   18-05-2023

Organisme emissor
:   Corts Valencianes

Tipus de document
:   Acord

Descriptors 

:   * legislació

ACORD número 3010/X, de 18 de maig de 2023, de la Mesa de les Corts Valencianes, pel qual s'aproven les normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts. [2023/6071]  
MESA DE LES CORTS VALENCIANES  
  
Es dona compte a la Mesa de les Corts Valencianes de la proposta de normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts Valencianes, que la Secretaria General va traslladar a la Taula Negociadora del Personal de les Corts i que aquesta taula negociadora, en la reunió celebrada l'11 de maig de 2023, ha acordat elevar a la Mesa de les Corts perquè s'aprove.  
  
La proposta elaborada ha sigut el resultat del treball realitzat per la Comissió Tècnica constituïda per la representació de les Corts i pels membres del Consell de Personal en les reunions mantingudes en les dates 4 de febrer, 5 de juliol i 12 de setembre de 2020, 5 de juliol i 27 de juliol de 2022, 23 de febrer, 3 de març, 13 de març, 5 d'abril, 19 d'abril, 2 de maig i 5 de maig de 2023.  
  
En relació amb la proposta de Normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts Valencianes elevada a la Mesa de les Corts han d'efectuar-se les consideracions següents:  
  
Primera. En primer lloc, ha d'efectuar-se una referència a la singularitat institucional de les Corts i a la normativa reguladora de l'estatut jurídic aplicable al personal de les Corts.  
El parlament és una institució absolutament singular: no és un ministeri, ni una conselleria, ni un ens local o una corporació pública, no és una administració prestadora de serveis públics, ni una administració independent, no és una administració institucional, ni un organisme autònom, ni una empresa pública. El parlament és una institució única que no és identificable amb cap altra. Cap altra té els trets que componen i singularitzen el rostre del parlament: és seu de la representació del titular de la sobirania: del poble, del qual emanen tots els poders de l'Estat (article 1.2 Constitució espanyola); és titular del poder legislatiu, el poder d'elaborar les lleis, les normes infraconstitucionals superiors de l'ordenament jurídic; adopta les decisions polítiques fonamentals —elegeix i destitueix el president o presidenta del Govern, controla políticament el Govern, discuteix i aprova la Llei de pressupostos— i a més realitza les altres funcions que li assignen la Constitució i les lleis. En el desenvolupament de les seues altes funcions constitucionals i estatutàries, el parlament, qualsevol parlament, atresora un ric cabal de normes, costums, antecedents i un patrimoni de principis i criteris establits al llarg del temps que regeixen la vida parlamentària i l'actuació dels seus òrgans, tant polítics com administratius.  
  
Aquesta singularitat institucional és la base sobre la qual s'ha construït històricament un estatut jurídic singular que és aplicable a la seu, l'activitat, als protagonistes de la vida parlamentària i als servidors públics que presten servei en les administracions parlamentàries, això és, al personal del parlament. Un element essencial d'aquesta caracterització és l'autonomia parlamentària, això és, el conjunt de facultats de què gaudeixen les assemblees legislatives per a regular i gestionar per si mateixes totes les actuacions que realitzen en l'exercici de les seues funcions, sense ingerència d'altres òrgans de l'Estat. Aquesta autonomia singular es troba reconeguda per l'article 72 de la Constitució espanyola i per la totalitat dels estatuts d'autonomia de les comunitats autònomes.  
  
Una de les projeccions d'aquesta autonomia parlamentària és l'existència d'un conjunt de mitjans personals i materials organitzats autònomament pel parlament per al seu propi servei, és a dir, una administració singular, autònoma, específica i separada de l'administració pública que es troba al servei del parlament, integrada per un personal autònomament reclutat i sotmés únicament a la direcció de la cambra en la qual presta el seu servei, fet aquest que és una garantia de la independència de la institució parlamentària enfront dels altres poders i òrgans de l'Estat.  
S'ha dit reiteradament que l'administració parlamentària és una administració ad intra, això és, una administració que serveix als qui integren la institució parlamentària, és a dir, als membres de la cambra. En el parlament, com si d'una clepsidra es tractara, coexisteix una corporació política que desenvolupa les funcions constitucionals i estatutàries assignades al parlament, integrada pels diputats i diputades, amb els seus òrgans polítics de govern i funcionament: la Presidència, la Mesa, la Junta de Síndics, el Ple, les comissions, els grups parlamentaris, etc., i una organització administrativa, integrada per òrgans i persones que serveixen d'instrument organitzatiu perquè la corporació política legislativa desplegue la seua activitat política, legislativa i institucional. Això determina que en el parlament desenvolupe la seua activitat professional el personal al servei del parlament al costat de les persones que desenvolupen en la cambra l'activitat política que els correspon en acompliment dels seus càrrecs: diputats i diputades, membres del Consell i autoritats que participen en l'activitat del parlament. Tot això configura un espai institucional singular i complex que justifica que es reconega i s'atorgue al parlament la potestat de regular autònomament el règim del personal al seu servei.  
  
Per imperatiu constitucional la normativa reguladora de l'estatut jurídic aplicable al personal funcionari de les Corts ha d'estar continguda en normes amb rang de llei, aprovades dins dels límits o les prescripcions que es continguen en la normativa bàsica dictada per l'Estat, per a regular l'estatut de la funció pública, tot això sobre la base del que disposen els articles 103.3 i 149.1.18.ª de la Constitució espanyola. Aquesta normativa bàsica es conté essencialment en l'Estatut bàsic de l'empleat públic (EBEP) (inicialment, la Llei 7/2007, de 12 d'abril, i en l'actualitat el Reial decret legislatiu 5/2015, de 30 d'octubre, que aprova el text refós de la llei). Aquest estatut bàsic és una norma legal dictada per l'Estat en exercici de la competència que li assigna l'article 149.1.7.ª, 13.ª, 17.ª i 18.ª de la Constitució espanyola. La disposició final primera de l'EBEP diu que «Les disposicions d'aquest estatut es dicten a l'empara de l'article 149.1.18.ª de la Constitució, constituint aquelles bases del règim estatutari dels funcionaris; a l'empara de l'article 149.1.7.ª de la Constitució, pel que fa a la legislació laboral, i a l'empara de l'article 149.1.13.ª de la Constitució, bases i coordinació de la planificació general de l'activitat econòmica.»  
  
No obstant això, l'EBEP com a norma bàsica de l'Estat en matèria de funció pública ha establit un sistema caracteritzat per la flexibilitat que propicia l'heterogeneïtat de règims jurídics de funció pública en el conjunt de l'Estat. L'EBEP és una norma bàsica que empara i propicia la diversificació, en molts casos, sense establir límits precisos. Com ha assenyalat la doctrina, l'EBEP ofereix a les comunitats autònomes un menú dispositiu, més que una normativa bàsica amb continguts determinats i indefugibles en totes les matèries que integren l'estatut de la funció pública. No obstant això, l'EBEP estableix clarament l'ordre de prelació de les normes que són aplicables en cada cas en aquesta matèria.  
L'article 2.1 i l'article 4 de l'EBEP delimiten l'àmbit d'aplicació de l'Estatut. L'article 4 de l'EBEP es refereix al «Personal amb legislació específica pròpia». I sobre aquest tema assenyala que «Les disposicions d'aquest estatut només s'aplicaran directament quan així ho dispose la seua legislació específica al següent personal: a) Personal funcionari de les Corts Generals i de les assemblees legislatives de les comunitats autònomes.»  
És a dir, l'article 4.a habilita exclusivament les Corts Generals i les assemblees legislatives de les comunitats autònomes a autoexcloure el personal funcionari de les respectives cambres, mitjançant una norma amb rang de llei aprovada pel propi parlament, de l'aplicació directa de la llei estatal en la qual es contenen les normes bàsiques dictades per l'Estat per a la regulació del règim estatutari de la funció pública. Cap altra institució o organisme té aquesta capacitat excepcional que es reconeix per a les Corts Generals i s'ha consagrat també, com no podia ser d'una altra forma, però de manera nova, per als parlaments autonòmics per la via de l'article 4.a de l'EBEP. I, per extensió d'aquesta potestat, l'article 4 de l'EBEP confereix també a les Corts Generals i als parlaments autonòmics la possibilitat d'excloure d'aquesta aplicació directa de l'EBEP el personal dels òrgans constitucionals de l'Estat i dels òrgans estatutaris de les comunitats autònomes, mitjançant la legislació específica de cada organisme o òrgan aprovada pel parlament competent en cada cas.  
L'EBEP és una norma dictada per l'Estat en exercici de la competència que li assignen els articles 103.3 i 149.1.7.ª, 17.ª i 18.ª de la Constitució espanyola. Per això, els preceptes de l'EBEP tenen caràcter bàsic per a tots els funcionaris inclosos expressament per l'Estatut en el seu àmbit d'aplicació, als quals s'aplicaran subsegüentment els preceptes de les lleis que es dicten per l'Estat o per les comunitats autònomes en desenvolupament de l'EBEP, conforme al que disposa l'article 6 d'aquest. Per a tots els altres funcionaris, no inclosos en l'àmbit d'aplicació directa de l'EBEP, els preceptes d'aquest tenen, en tot cas, caràcter supletori (article 2.3 de l'EBEP). De manera específica, al personal funcionari de les institucions, organismes i col·lectius que es detallen en l'article 4 (entre ells, el personal al servei de les Corts Generals, les assemblees legislatives de les comunitats autònomes i els òrgans constitucionals de l'Estat i dels òrgans estatutaris de les comunitats autònomes) només se li aplicaran directament els preceptes de l'EBEP quan així ho dispose la seua legislació específica.  
Els parlaments autonòmics poden decidir, mitjançant una norma amb rang de llei, què fer amb els preceptes de l'EBEP relatius al personal funcionari del parlament i al dels òrgans estatutaris. En el cas que decidisquen excloure l'aplicació directa de l'EBEP per a aquest personal, han d'establir, en els preceptes de la norma legal que aproven, l'estatut de la funció pública aplicable a aquells. Això no significa que no existisquen límits jurídics al fet que els parlaments autonòmics puguen decidir-hi mitjançant una norma amb rang de llei. Ni significa tampoc que els parlaments autonòmics puguen excloure de l'aplicació directa de l'EBEP el personal de qualsevol organisme, entitat o ens diferent a aquells òrgans estatutaris als quals es fa referència en l'article 4.b de l'EBEP.  
Els parlaments autonòmics hauran de respectar, en tot cas, les exigències sobre la regulació del règim de funció pública, que es deriven dels preceptes que la Constitució espanyola dedica a aquest. Existeix un model constitucional essencial de funció pública que opta per un règim estatutari per als servidors públics. Els parlaments autonòmics han de respectar el model constitucional i els principis continguts en els articles 23.2 i 103.3 de la Constitució espanyola en la doctrina que el Tribunal Constitucional ha elaborat sobre aquest tema en sentències com la STC 99/1987, 70/1988, 57/1990 i, finalment, la STC 1/2003. Existeix, per tant, un nucli normatiu essencial i comú per a tota la funció pública, inclosa la corresponent als parlaments i els òrgans estatutaris. És a dir, si un parlament de l'Estat espanyol decideix, mitjançant una norma amb força de llei, apartar-se de l'EBEP, quant a la regulació del règim aplicable al personal funcionari del propi parlament o al dels òrgans estatutaris de la corresponent comunitat autònoma, ha de regular mitjançant una norma d'aquest rang tot el règim jurídic imprescindible al qual fa referència el Tribunal Constitucional en les esmentades sentències i respectar el model constitucional de funció pública que abans s'indicava.  
  
A més de l'anterior, cal tenir en compte que l'aprovació de l'EBEP i l'existència del mencionat article 4 no han eliminat la competència exclusiva que la Constitució assigna a l'Estat per a aprovar la «legislació laboral, sense perjudici de la seua execució pels òrgans de les comunitats autònomes», la «legislació bàsica i règim econòmic de la seguretat social, sense perjudici de l'execució dels seus serveis per les comunitats autònomes», les «bases i coordinació de la planificació general de l'activitat econòmica» i les «bases del règim jurídic de les administracions públiques i del règim estatutari dels funcionaris que, en tot cas, garantiran als administrats un tractament comú davant elles» (articles 149.1. 7.ª, 13.ª, 17.ª i 18.ª de la Constitució espanyola). És per això que, en virtut dels preceptes constitucionals mencionats, l'Estat té i conserva la competència i la potestat de modificar o suprimir el propi article 4 de l'EBEP i reorientar el model de regulació de la funció pública que l'EBEP dissenya i instaura, caracteritzat per una flexibilitat que propicia l'heterogeneïtat de règims jurídics de funció pública en el conjunt de l'Estat.  
Pel que fa a l'estatut jurídic del personal de les Corts, cal significar que, a més de la previsió continguda en l'article 4.b de l'EBEP, l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, en la redacció aprovada mitjançant la Llei orgànica 1/2006, de 10 d'abril, de reforma de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, estableix en l'article 21.1 in fine que «les Corts són inviolables i gaudeixen d'autonomia.» Com a expressió mateixa d'aquesta autonomia, l'article 25.1 de l'Estatut disposa que «les Corts nomenen el seu president, la Mesa i una Diputació Permanent. També aproven, per majoria absoluta, el seu reglament que té rang de llei. Igualment, en la forma que determine el reglament, aproven els Estatuts de govern i règim intern de la cambra.»  
  
Complementàriament, el Reglament de les Corts Valencianes en l'article 109.6 estableix que «L'Estatut de govern i règim interior regula l'organització i funcionament de la Secretaria General, sense perjudici del que disposa l'article 111 sobre l'Estatut de personal.» I, posteriorment, en l'article 111 estableix el següent:  
1. Correspon al Ple la regulació del règim jurídic del personal al servei de les Corts Valencianes, mitjançant l'aprovació de l'oportú Estatut del personal de les Corts Valencianes.  
2. Als efectes previstos en l'apartat anterior, l'Estatut del personal de les Corts és aprovat pel Ple d'acord amb el procediment legislatiu previst en el present reglament per a la tramitació dels projectes de llei en lectura única, i en aquest cas la iniciativa correspon a la Mesa.  
  
3. La reforma de l'Estatut del personal de les Corts Valencianes es du a terme conforme al mateix procediment seguit per a la seua aprovació.  
Sobre la base de l'habilitació conferida als parlaments autonòmics per l'article 4.a de l'EBEP, la previsió continguda en els articles 21.1 i 25.1 de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana i a la disposició continguda en l'article 109. 6 i l'article 111 del Reglament de les Corts Valencianes, les Corts van aprovar el 16 de juny de 2010 l'Estatut del personal de les Corts (Estatut del personal de les Corts-text consolidat publicat en el BOCV número 320, V, de 15.11.2018). En aquesta norma, que té rang i força de llei, i en les normes reglamentàries que la desenvolupen o complementen, es conté la normativa que regula el règim estatutari aplicable al personal de qualsevol naturalesa de les Corts.  
A més de l'anterior, cal tenir en compte la disposició final primera de l'Estatut de personal de les Corts (EPC), la qual estableix que «Al personal al servei de les Corts Valencianes és d'aplicació subsidiària el que disposa la legislació en matèria de funció pública del personal al servei de la Generalitat Valenciana i la Llei 7/2007, de 12 d'abril, de l'EBEP.» L'existència d'aquesta disposició final no condueix per si mateix a aplicar automàticament al personal de les Corts qualsevol regulació, determinació o prescripció, continguda en la legislació de funció pública de la Generalitat o en l'Estatut bàsic de l'empleat públic que siga diferent de la que es conté en l'Estatut del personal de les Corts Valencianes o que regule una matèria no continguda expressament en la norma que ha aprovat el Ple de les Corts per a regular l'estatut jurídic aplicable als funcionaris i funcionàries de la cambra. Aquesta aplicació supletòria requereix sempre un examen i una valoració previs per a garantir la concordança del precepte l'aplicació supletòria del qual s'analitza amb el conjunt de les prescripcions que integren l'Estatut del personal de les Corts Valencianes, preservant la finalitat que compleix el règim estatutari contingut en aquest i sense que l'aplicació supletòria d'aquella legislació es produïsca només en aquelles normes que generen un efecte més beneficiós sobre l'estatut jurídic del personal de les Corts, però no en aquelles que comporten un efecte menys favorable sobre el contingut d'aquest estatut.  
Considerar-ho d'una altra forma podria conduir a una aplicació arbitrària d'aquesta supletorietat o a donar prevalença a la regulació continguda en la legislació de funció pública de la Generalitat o en l'EBEP sobre la continguda en el propi Estatut del personal de les Corts Valencianes, la qual cosa anul·laria de facto i, en últim terme, la capacitat normativa autònoma de les Corts pel que fa al personal funcionari de la cambra. Aquesta potestat normativa autònoma constitueix un segell distintiu de l'autonomia institucional de les Corts, que és consubstancial a la singularitat de la pròpia institució parlamentària, però obliga les Corts a modificar puntualment aquesta norma legal cada vegada que s'estime necessari per a mantenir-ne actualitzat el contingut.  
Com a corol·lari de l'anteriorment exposat, ha de concloure's que la normativa legal que es dicte per les Corts en exercici de la seua autonomia institucional per a regular l'Estatut del personal de les Corts, les disposicions de rang inferior a llei o els acords que eventualment s'adopten pels òrgans de les Corts en matèria de personal, han de respectar, a més dels preceptes constitucionals que estableixen el model constitucional de funció pública i els principis constitucionals que li són aplicables, el que s'establisca en la legislació laboral, la legislació sobre seguretat social, la normativa bàsica sobre funció pública que no estiga continguda expressament en l'EBEP, així com les bases i la coordinació de la planificació general de l'activitat econòmica que es dicten per l'Estat en exercici de la competència prevista en els articles 149.1.7.ª, 13, 17.ª i 18.ª de la Constitució espanyola.  
  
Segona. Específicament, en relació amb la jornada i l'horari del personal de les Corts han de prendre's en consideració les normes següents:  
  
L'Estatut del personal de les Corts (Estatut del personal de les Corts-text consolidat publicat en el BOCV número 320, V, de 15.11.2018), conté diversos preceptes relatius a la jornada i horari de treball del personal de la cambra. Són els següents:  
  
L'article 32, relatiu a la jornada de treball, que estableix el següent:  
  
1. La jornada laboral general del personal al servei de les Corts és de trenta-cinc hores setmanals, sense perjudici de les especialitats que es poden establir en els apartats següents.  
2. El personal que té un complement específic CV-1, CV-2, CV-3 i CV-4 actuals té una jornada laboral especial de trenta-set hores.  
  
Es poden establir altres jornades laborals especials previ acord amb la taula negociadora.  
3. En els períodes de vacances parlamentàries i els que es determine per acord de la Mesa, amb la negociació prèvia amb el Consell de Personal, es realitza una jornada especial que comporta una reducció de tres hores setmanals respecte de la jornada laboral, sense perjudici que l'activitat parlamentària o necessitats pròpies de cada àrea o servei requerisquen alterar el que preveu aquest apartat.  
4. Quan l'activitat parlamentària o necessitats pròpies de cada àrea o servei així ho exigeixen, el personal pot ser requerit per a realitzar una jornada laboral superior a la que estableixen els apartats anteriors. En aquests casos el nombre de funcionaris que han d'acabar la jornada fora de l'horari establit és el més reduït possible.  
5. El temps d'assistència a cursos, seminaris o jornades de formació, organitzats per les administracions públiques, organitzacions sindicals o aquells altres reconeguts per les Corts, computen com a temps de treball amb caràcter general, si tenen lloc dins de la jornada laboral i fora de jornada si són obligatoris.  
  
L'article 33, relatiu a l'horari de treball, que estableix el següent:  
  
L'horari de treball del personal de les Corts es desenvolupa de dilluns a divendres entre les 08.30 i les 20.30 hores, amb caràcter general i sense perjudici de les necessitats derivades de l'activitat parlamentària, amb les pauses legalment previstes.  
  
L'article 34, relatiu a la flexibilitat horària, que estableix el següent:  
1. L'horari de permanència obligatòria del personal pot flexibilitzar-se en els supòsits següents:  
a) En una hora diària per a qui té al seu càrrec persones majors de 65 anys que requereixen una especial dedicació, fills o filles fins a 12 anys o menors, així com xiquets o xiquetes en acolliment preadoptiu o permanent, d'aquesta edat, i qui tinga al seu càrrec directe un familiar amb malaltia greu o amb minusvalidesa igual o superior al 65 % fins al segon grau per consanguinitat o afinitat.  
  
En els casos de famílies monoparentals aquesta flexibilització podrà ser de dues hores.  
b) Dues hores diàries per a qui té fills o filles, així com xiquets o xiquetes en acolliment, preadoptiu o permanent, amb discapacitat, amb la finalitat de conciliar els horaris dels centres educatius ordinaris d'integració i d'educació especial, així com altres centres on aquests discapacitats reben atenció, amb els propis horaris dels llocs de treball.  
  
c) Dues hores diàries i, si escau, amb adaptació del torn de treball, per a les empleades víctimes de violència sobre la dona, amb la finalitat de fer efectiu el seu dret a l'assistència social integral, pel temps que acrediten els serveis socials d'atenció o salut, segons siga procedent.  
La flexibilitat en el compliment de l'horari regulada en l'apartat anterior en cap cas suposa reducció de la jornada laboral, i l'empleat públic ha de recuperar la disposició d'aquestes hores en còmput mensual.  
  
L'article 35, relatiu a la reducció de jornada, que estableix el següent:  
1. Té dret a una disminució de fins a la meitat de la seua jornada de treball, amb reducció proporcional de les seues retribucions:  
a) El personal que, per raons de guarda legal, té al seu càrrec algun xiquet o xiqueta fins a 12 anys, o familiars que requereixen especial dedicació, amb resolució o informe previ de l'òrgan corresponent de l'administració sanitària. A aquest efecte, té la consideració de familiar el cònjuge o parella de fet.  
b) El personal que per raons de convivència té cura directa d'algun disminuït físic, psíquic o sensorial amb una minusvalidesa igual o superior al 33 %, acreditada per òrgan competent i no exerceix activitats retribuïdes que superen el salari mínim interprofessional.  
c) El personal que per raó de llarga o crònica malaltia no pot fer la seua jornada laboral completa, prèvia certificació d'aquest extrem per la Unitat de Valoració d'Incapacitats.  
2. Les reduccions a les quals es refereix el punt 1 anterior que no superen l'hora diària, no generen deducció de retribucions. Quan la reducció de jornada és superior a una hora, la primera hora no genera deducció de retribucions.  
La reducció d'una hora diària sense deducció de retribucions, en el cas de guarda legal de xiquets o xiquetes fins a 12 anys, únicament es gaudeix quan s'acredita, per òrgan competent de l'administració sanitària, que el menor requereix especial dedicació.  
3. El personal que ha d'atendre la cura del cònjuge, parella de fet o d'un familiar de primer grau per raó de malaltia molt greu que requereix hospitalització en institució sanitària o domiciliària, pot gaudir d'una reducció de fins al 50 % de la jornada laboral, de caràcter retribuït, durant el termini d'un mes.  
En el cas que hi ha més d'un beneficiari d'aquest dret que és personal al servei de les Corts, poden gaudir-ne de manera parcial, respectant en tot cas el termini màxim.  
4. En aquells casos en què resulta compatible amb les funcions del lloc exercit i amb les del centre de treball, el personal que ocupe llocs de treball que tenen assignats complements específics que comporten una jornada de 35 hores setmanals, pot ser autoritzat a realitzar una jornada reduïda, contínua i ininterrompuda de les 09.00 a les 14.00 hores, o les equivalents si el lloc exercit està subjecte a torns, i percep un 75 % del total de les seues retribucions.  
5. Les funcionàries víctimes de violència sobre la dona, per a fer efectiu el seu dret a l'assistència social integral, tenen dret a la reducció de la seua jornada, amb disminució proporcional de la retribució, prèvia acreditació de la situació de violència exercida sobre elles durant el temps que els serveis socials o de salut, segons siga procedent, acrediten. Quan la reducció no supera l'hora diària no genera deducció de retribucions.  
Alternativament, poden reordenar el temps de treball a través de l'adaptació de l'horari, flexibilitzant aquest o d'altres formes d'ordenació que siguen aplicables en els termes que per a aquests supòsits s'estableixen.  
  
L'article 41, relatiu als deures del personal de les Corts, que estableix que «Els funcionaris i les funcionàries en situació de servei actiu estan obligats […] b) A complir la jornada de treball que reglamentàriament es puga determinar.»  
L'Acord sobre condicions de treball del personal de les Corts per al període 2007-2009 —prorrogat— (BOCV número 274/VI, de 05.04.2007) conté diversos articles relatius a la jornada i l'horari de treball del personal de la cambra el contingut del qual s'ha incorporat o ha sigut modificat pels preceptes abans mencionats de l'Estatut del personal de les Corts (EPC-text consolidat publicat en el BOCV número 320, V, de 15.11.2018).  
En la matèria que és objecte de la proposta de normes que s'analitzen, han de tenir-se en compte, amb caràcter supletori, els preceptes de la Llei 4/2021, de 16 d'abril, de la funció pública valenciana i del Reial decret legislatiu 5/2015, de 30 d'octubre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de l'estatut bàsic de l'empleat públic, a tenor del que estableix la disposició final primera de l'Estatut de personal de les Corts (EPC), la qual estableix que «Al personal al servei de les Corts Valencianes és d'aplicació subsidiària el que disposa la legislació en matèria de funció pública del personal al servei de la Generalitat Valenciana i la Llei 7/2007, de 12 d'abril, de l'Estatut bàsic de l'empleat públic.»  
  
  
Tercera. En relació a la proposta de Normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts Valencianes s'ha emés informe per l'Assessoria Jurídica en el qual es conclou que les normes elaborades ho són en exercici de la potestat que correspon a la Secretaria General de les Corts i s'adeqüen a la normativa vigent que els és aplicable, respectant els principis que han de regir els preceptes de la Constitució, segons la interpretació que d'aquests ha realitzat el Tribunal Constitucional i els tribunals de la jurisdicció contenciosa administrativa i possibilitant que la Mesa de les Corts exercisca la competència que li assigna l'Estatut del personal de les Corts, amb vista a la regulació de la jornada i horari de treball del personal de les Corts.  
  
Quarta. La proposta de Normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts Valencianes elaborada ha sigut el resultat del treball realitzat per la Comissió Tècnica constituïda per la representació de les Corts i pels membres del Consell de Personal en les reunions mantingudes en les dates 4 de febrer, 5 de juliol i 12 de setembre de 2020, 5 de juliol i 27 de juliol de 2022, 23 de febrer, 3 de març, 13 de març, 5 d'abril, 19 d'abril, 2 de maig i 5 de maig de 2023.  
D'altra banda, la proposta elaborada per la Secretaria General ha sigut sotmesa a negociació en la Taula Negociadora del Personal de les Corts. Tal com consta en l'expedient, la Taula Negociadora del Personal de les Corts, en la reunió celebrada l'11 de maig de 2023, ha adoptat un acord, de conformitat amb el que disposa l'article 51 de l'Estatut del personal de les Corts (text consolidat publicat en el BOCV número 320/IX, de 15.11.2018), i ha elevat a la Mesa de les Corts la proposta de Normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts. La taula negociadora ha emplenat el tràmit de negociació legalment establit i ha elevat a la Mesa de les Corts la proposta que s'adjunta per a l'adopció de l'acord que procedisca, i consta en l'acta de la reunió el tenor dels acords aconseguits i el parer de les diferents organitzacions sindicals presents en aquesta.  
Correspon a la Mesa de les Corts aprovar les Normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts, en exercici de la competència que li assigna l'article 88.a i m de l'Estatut del personal de les Corts Valencianes.  
En virtut de l'anteriorment exposat, la Mesa de les Corts, en la reunió celebrada el 18 de maig de 2023, vista la proposta elevada per la Taula Negociadora del Personal de les Corts i vist l'informe emés per l'Assessoria Jurídica, ha adoptat el següent  
  
ACORD  
  
Primer  
Aprovar les Normes reguladores de la jornada i horari del personal de les Corts, el text de les quals conté l'annex que acompanya aquest acord.  
  
Segon  
Comunicar aquest acord a tot el personal funcionari i laboral de les Corts, al Consell de Personal, a la Taula Negociadora del Personal de les Corts i publicar-lo en el Butlletí Oficial de les Corts Valencianes i en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Palau de les Corts Valencianes  
  
València, 18 de maig de 2023  
  
El president  
ENRIC MORERA I CATALÀ  
La vicepresidenta primera  
(secretària en funcions)  
M. JOSÉ SALVADOR RUBERT  
ANNEX  
  
NORMES REGULADORES DE LA JORNADA I HORARI DE TREBALL DEL PERSONAL DE LES CORTS  
  
  
Article 1. Àmbit subjectiu d'aplicació  
1. Aquestes normes s'apliquen exclusivament al personal funcionari de carrera o interí i al personal laboral de les Corts.  
2. Qualsevol referència genèrica que en aquestes normes es faça al personal de les Corts s'entén realitzada exclusivament al personal funcionari de carrera o interí i al personal laboral de les Corts.  
  
  
Article 2. Jornada de treball  
1. La jornada laboral general del personal de les Corts és de trenta-cinc hores setmanals, sense perjudici de les especialitats que es poden establir en els apartats següents.  
2. El personal de les Corts que exerceix un lloc de treball que té assignat un complement específic igual o inferior a CV04 té una jornada laboral especial de trenta-set hores setmanals.  
L'acompliment dels llocs de treball que tenen assignat un complement específic de clau igual o inferior a CV04 ho és en règim de dedicació plena. Aquest règim de dedicació comporta la plena disponibilitat per a fer les tasques que li són requerides per necessitats del servei, fora de la jornada laboral, sense que aquesta realització genere el dret a percebre gratificacions o compensacions horàries per les hores de treball prestades fora de la jornada laboral. L'aplicació del règim de dedicació plena no priva el funcionari o funcionària dels drets a reducció o flexibilitat horària o a l'aplicació de mesures de conciliació de la vida laboral, personal o familiar que poden correspondre-li.  
  
3. Es poden establir altres jornades laborals especials per la Mesa de les Corts previ acord de la taula negociadora.  
En els períodes de vacances parlamentàries i els que es determine per acord de la Mesa de les Corts, prèvia negociació amb el Consell de Personal, es realitza una jornada especial que comporta una reducció de tres hores setmanals respecte de la jornada laboral, sense perjudici que l'activitat parlamentària o necessitats pròpies de cada àrea o servei requerisquen alterar el que preveu aquest apartat.  
5. Quan l'activitat parlamentària o necessitats pròpies de cada servei així ho exigeixen, el personal pot ser requerit per a realitzar una jornada laboral superior a l'establida en els apartats anteriors. En aquests casos el nombre de persones que han d'acabar la jornada fora de l'horari establit és el més reduït possible.  
6. El temps d'assistència a cursos, seminaris o jornades de formació, organitzats per les administracions públiques, organitzacions sindicals o aquells altres reconeguts per les Corts, computa com a temps de treball amb caràcter general, si tenen lloc dins de la jornada laboral i si tenen lloc fora de la jornada, únicament si són obligatoris.  
  
  
Article 3. Còmput anual de jornada  
1. El còmput anual de la jornada es calcula descomptant a les hores anuals equivalents a 52 setmanes i un dia de treball, les hores corresponents als conceptes següents:  
a) 23 dies hàbils de vacances  
b) 2 dies de festes locals  
c) 12 dies de festes d'àmbit superior  
d) 6 dies per permís per assumptes propis més els dies compensatoris que puguen aprovar-se, si escau  
2. Al còmput de l'apartat anterior es descompten, a més:  
a) La setmana fallera, a raó de 10 hores o 12 hores i 30 minuts, segons siga jornada de 35 hores o de 37 hores, respectivament.  
b) Tres hores setmanals del període corresponent al període que siga declarat inhàbil per vacances parlamentàries, conforme al que acorde a aquest efecte la Mesa de les Corts.  
3. Així mateix, han de descomptar-se del còmput anual 7 hores o 7 hores i 30 minuts, segons siga jornada de 35 hores o de 37 hores, respectivament, per cadascun dels dies 24 i 31 de desembre, i pel dia exempt d'assistència al treball en la setmana fallera.  
4. Els càlculs per al còmput anual de la jornada de treball en els anys de traspàs es realitzen sobre la base de 52 setmanes i 2 dies.  
5. Únicament als efectes de calcular el còmput anual de la jornada, es prenen com a referència les jornades a raó de 7 hores o de 7 hores i 30 minuts diàries, segons que la jornada setmanal assignada siga de 35 hores o de 37 hores, respectivament.  
Cada any natural la Secretaria General remet, durant el mes de gener, una circular amb el còmput anual general que s'ha de realitzar.  
  
Article 4. Jornada i horari de treball  
1. La jornada laboral del personal de les Corts es desenvolupa de dilluns a divendres entre les 07.30 i les 20.30 hores, amb caràcter general i sense perjudici de les necessitats derivades de l'activitat parlamentària, amb les pauses legalment previstes.  
És obligatòria, amb caràcter general, la presència en el lloc de treball des de les 09.30 fins a les 14.30 hores, en jornada de matí, i des de les 16.30 fins a les 18.30 hores, en jornada de vesprada, sense perjudici de les necessitats del servei, degudament justificades per la Secretaria General.  
En els llocs de treball als quals se'ls aplique el règim de torns, és obligatòria, amb caràcter general, la presència en el lloc de treball des de les 09.30 fins a les 13.30 hores en horari de matí, i des de les 15.30 fins a les 19.30 hores en horari de vesprada, garantint en tot moment l'atenció de les necessitats del servei.  
  
2. L'horari de treball del personal de les Corts que exercisca un lloc de treball que tinga assignat un complement específic de clau igual o inferior a CV04 és, amb caràcter general, als matins, de 08.30 a 15.00 hores —excepte el dia que realitzen també jornada de vesprada, que és de 08.30 a 14.30 hores— i dues vesprades, una de 16.30 a 19.30 hores i la segona de 16.30 a 19.00 hores (2-V-23).  
No obstant, el temps treballat, si escau, entre les 07.30 i les 08.30 hores, en jornada de matí, i entre les 18.30 i les 20.30 hores, en jornada de vesprada, es computa a l'efecte del compliment de la jornada que cada lloc de treball té establida, sense perjudici de les necessitats del servei.  
3. L'horari de treball personal de les Corts que exerceix la resta dels llocs de treball és, amb caràcter general, als matins, de 08.30 a 15.00 hores —excepte el dia que realitzen també jornada de vesprada, que és de 08.30 a 14.30 hores— i una vesprada de 16.30 a 19.30 hores (2-V-23).  
No obstant, el temps treballat, si escau, entre les 07.30 i les 08.30 hores, en jornada de matí, i entre les 18.30 i les 20.30 hores, en jornada de vesprada, es computa a l'efecte del compliment de la jornada que cada lloc de treball té establida, sense perjudici de les necessitats del servei.  
4. La jornada del divendres, sense perjudici de les necessitats del servei i de l'atenció de l'activitat parlamentària o institucional que es programe, es desenvolupa principalment en horari de matí. En l'horari de la vesprada s'atenen per funcionaris i funcionàries de la Secció de Règim Interior les entrades als edificis de les Corts i la centraleta telefònica.  
  
Article 5. Horaris especials  
1. L'horari de treball del personal que desenvolupa torns és de 08.30 a 14.30 hores i de 14.30 a 20.30 hores. Aquest personal ha de realitzar, a més del torn corresponent, una vesprada o un matí, respectivament, amb una pausa entre l'horari del matí i el de la vesprada que pot ser inferior a dues hores —però no inferior a una hora.  
2. Per a garantir el compliment de l'horari del Registre General establit per la Mesa de les Corts i sota la direcció del Servei d'Afers Parlamentaris, la Secció de Registre té flexibilitat organitzativa i ha de garantir en tot cas el compliment de la jornada i horari laboral previstos en aquestes normes reguladores, degudament justificada davant la Secretaria General.  
  
Article 6. El calendari laboral  
1. El calendari laboral és l'instrument tècnic a través del qual es realitza la distribució de la jornada i la fixació dels horaris, d'acord amb el que estableixen aquestes normes, en el marc del que disposa l'Estatut del personal de les Corts, les normes que el desenvolupen, l'Acord de condicions del personal de les Corts i la resta de normativa que resulte aplicable.  
2. El calendari laboral s'elabora el mes de gener pel Departament de Recursos Humans i s'aprova per la Mesa de les Corts, a proposta de la Secretaria General, prèvia audiència del Consell de Personal. Una vegada aprovat, el calendari laboral es comunica a tot el personal de les Corts i es publica en el Butlletí Oficial de les Corts.  
  
Article 7. Control del compliment de l'horari de treball i justificació de les absències  
1. El personal de les Corts, excepte els qui exerceixen llocs de treball en règim de dedicació plena i per tant estan exclosos del dret a percebre gratificacions per serveis extraordinaris prestats fora de la jornada laboral, ha de registrar en el sistema de control horari que s'establisca les entrades i eixides per a l'inici i la finalització de l'horari de treball -matins i vesprades- que corresponga a la seua modalitat de jornada.  
  
2. En els supòsits d'absència parcial al lloc de treball degudament justificada, aquest període de temps es considera com de treball efectiu.  
  
3. Les inassistències, les faltes de puntualitat o les absències durant la jornada laboral han de comunicar-se de manera immediata a la direcció del servei i justificar-se degudament, amb posterioritat, conforme als criteris establits per la Secretaria General.  
4. Correspon a la direcció de cada servei el control del compliment de la jornada i l'horari diari de treball del personal que depenga d'aquesta i la comunicació al Departament de Recursos Humans de les incidències que es puguen produir, sense perjudici de la implantació de sistemes de control horari electrònics, informàtics o d'un altre tipus que, a aquest efecte, s'acorden per la Mesa de les Corts.  
5. La diferència, en còmput mensual, entre l'horari reglamentari de treball i l'efectivament realitzat dona lloc, excepte justificació i prèvia audiència de la persona interessada, a la corresponent reducció proporcional de retribucions. Per al càlcul del valor hora aplicable a aquesta reducció es pren com a base la totalitat de les retribucions íntegres mensuals que es perceben, dividida per trenta i, al seu torn, aquest resultat pel nombre d'hores que es té obligació de complir, de mitjana, cada dia.  
  
6. En cas d'incomplir-se l'obligació de presentació dels justificants d'absència previstos en la normativa que siga aplicable o en cas de no realització completa de la jornada de treball sense causa justificada, que no haja sigut recuperada, amb la supervisió de la direcció del servei, dins del termini de dos mesos des d'aquesta falta de justificació o absència, es procedeix pel Servei d'Afers Econòmics a aplicar la deducció proporcional d'havers corresponent al temps d'absència injustificada del treball que s'ha produït.  
7. El sistema electrònic que s'estableix per al control del compliment de l'horari pel personal de les Corts, preveu l'aplicació d'un temps d'ajust tècnic de deu minuts en l'hora d'entrada.  
8. Les hores que es poden necessitar, en còmput mensual, per al compliment de la jornada de treball poden prestar-se fora de l'horari de presencialitat obligatòria i dins del límit establit en l'article 4.1, amb coneixement previ del responsable del servei o unitat administrativa.  
  
  
Article 8. Flexibilitat horària  
1. S'aplica al personal de les Corts, en matèria de flexibilitat de jornada el que estableix l'Estatut del personal de les Corts i, amb caràcter supletori, el que estableix l'Estatut bàsic de l'empleat públic, la Llei de la funció pública valenciana i, complementàriament, el que disposa la normativa que és aplicable al personal funcionari de l'administració de la Generalitat.  
2. La sol·licitud de les persones interessades en què se'ls aplique la flexibilitat de la jornada es remet, juntament amb la documentació justificativa que correspon en cada cas, al lletrat major-secretari general o lletrada major-secretària general, qui dicta la resolució que procedeix prèvia tramitació de l'expedient pel Departament de Recursos Humans.  
  
3. El Departament de Recursos Humans remet mensualment al Consell de Personal una relació del personal que ha sol·licitat aquesta flexibilitat, així com l'horari en el qual aquesta ha d'aplicar-se.  
  
4. La flexibilitat en el compliment de l'horari en cap cas suposa reducció de la jornada laboral, el personal ha de recuperar aquestes hores en còmput mensual.  
  
Article 9. Reducció de jornada  
1. S'aplica al personal de les Corts, en matèria de reducció de jornada el que estableix l'Estatut del personal de les Corts i, amb caràcter supletori, el que estableix l'Estatut bàsic de l'empleat públic i la Llei de la funció pública valenciana.  
2. La sol·licitud de les persones interessades en què se'ls aplique la reducció de la jornada es remet, juntament amb la documentació justificativa que correspon en cada cas, al lletrat o lletrada major-secretari o secretària general, qui dicta la resolució que procedeix prèvia tramitació de l'expedient pel Departament de Recursos Humans.  
  
Article 10. Interrupció del servei  
1. El personal de les Corts disposa d'una pausa en la jornada diària d'una duració de trenta minuts computable com a treball efectiu. Aquesta interrupció no ha d'afectar la bona marxa dels serveis i no pot ser gaudida ni al principi ni al final de la jornada de treball.  
2. El personal de les Corts té dret a quaranta-huit hores continuades de descans per cada període setmanal treballat, sempre que això no impedisca la deguda atenció dels serveis que han de prestar-se necessàriament. La regulació que a aquest efecte es dicte és sotmesa a la Taula Negociadora del Personal de les Corts.  
  
  
Disposició addicional primera. Complement de treball per torns  
  
Al personal que exerceix llocs de treball afectats per un règim de prestació de serveis en torns rotatius de matí i vesprades se li abona, en concepte de retribució específica per treball per torns, la quantitat especificada en les taules retributives publicades anualment en el Butlletí Oficial de les Corts.  
  
Disposició addicional segona. Compensació horària i gratificació de les hores de treball realitzades que excedeixen de la jornada laboral  
  
1. La disponibilitat del personal de les Corts per a realitzar, per necessitats del servei, fins a una hora diària addicional de treball, una vegada complit l'horari diari de la jornada laboral que cada lloc de treball té establida, es retribueix mitjançant el complement d'especial dedicació parlamentaria, el qual s'abona a tot el personal de les Corts.  
  
2. Les hores de treball que es presten per necessitats del servei, que excedeixen de l'hora diària que es retribueix mitjançant el complement d'especial dedicació parlamentària, donen dret a la compensació horària o a l'abonament de la gratificació per serveis extraordinaris prestats fora de la jornada laboral, conforme al que estableixen les corresponents Normes reguladores de les gratificacions per serveis extraordinaris fora de la jornada laboral que són aprovades per la Mesa de les Corts.  
  
Exceptuant el que disposa l'apartat següent, donen lloc a la mencionada compensació horària o gratificació totes les hores que es presten per necessitats del servei entre les 21.30 i les 08.00 h, o en dies no laborables o festius.  
3. No s'abonen gratificacions o s'efectuen compensacions horàries per hores de treball prestades, per necessitats del servei, fora de la jornada laboral a les persones que exerceixen llocs de treball que tenen assignat un complement específic de clau igual o inferior a CV04 i per tant exerceixen el seu treball en règim de dedicació plena.  
  
4. La realització d'hores de treball fora de la jornada laboral per necessitats del servei aquesta subjecta al principi de proporcionalitat i la seua aplicació es fa sempre de forma justificada i motivada.  
  
Disposició addicional tercera. Absències per causa de malaltia  
  
En els casos de malaltia o incapacitat temporal que afecten el personal de les Corts s'apliquen els criteris d'actuació següents:  
a) Absències aïllades d'un o més dies: les persones que es troben impossibilitades per motius de salut per a assistir al treball han de comunicar la seua absència i la raó d'aquesta al Departament de Recursos Humans o a la persona responsable de la unitat administrativa a la qual es troben adscrites, dins de la primera hora de la jornada, excepte causes justificades que ho impedisquen, i en aquest cas la justificació és presentada amb posterioritat. Rebuda aquesta comunicació en el Departament de Recursos Humans o per la persona responsable de la unitat administrativa a la qual es troben adscrites, aquestes unitats s'informen respectivament de la comunicació rebuda.  
b) Quan l'absència al treball està motivada per l'expedició d'una baixa mèdica o quan es produeix l'alta corresponent, sense perjudici del que disposa l'apartat anterior, s'aplica el que estableix la normativa vigent en matèria d'expedició de baixes i altes mèdiques. El Servei d'Afers Econòmics, el Departament de Recursos Humans i, si escau, el Servei Preventiu Assistencial de Medicina de Treball s'intercanvien respectivament —amb ple respecte a la confidencialitat de les dades de caràcter personal— la informació o comunicacions que reben sobre l'expedició de baixes o altes mèdiques que afecten el personal o els membres de la cambra de les Corts.  
  
Disposició transitòria  
  
El que disposa l'apartat 6 de l'article 7 entra en vigor una vegada s'implante el sistema electrònic o informàtic de control horari que s'estableix per la Mesa de les Corts.  
  
Disposició final primera  
  
S'autoritza la Secretaria General a dictar, prèvia audiència del Consell de Personal de les Corts, les instruccions necessàries per al desenvolupament i l'aplicació d'aquestes normes.  
  
Disposició final segona  
  
Aquestes normes s'han de publicar en el Butlletí Oficial de les Corts Valencianes i en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, data a partir de la qual entren en vigor.  
  
Palau de les Corts Valencianes  
  
València, 18 de maig de 2023