Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 1753, del 27-03-1992 (1992/824324)

DECRET 44/1992, de 16 de març, del Govern Valencià, pel qual es determinen el procediment, les sancions i la competència aplicadora de sancions en relació amb les infraccions sanitàries i d'higiene alimentaria.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/1992/03/16/44**

### Versions

 16/03/2005 - Actualitat  Text inicial: 27/03/1992 - 15/03/2005 

### Dades del document

Número de DOGV
:   1753

Data del DOGV
:   27-03-1992

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1992/824324


Data del document
:   16-03-1992

Organisme emissor
:   Conselleria de Sanitat i Consum

Tipus de document
:   Decret

Anàlisi jurídica

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Els textos consolidats de les normes són de caràcter informatiu i no tenen valor jurídic.

TEXT CONSOLIDAT

**Última revisió 16.03.2005**

**Decret 44/1992, de 16 de març, del Govern Valencià, per qual es determinen el procediment, les sancions i la competència aplicadora de sancions en relació amb les infraccions sanitàries i d'higiene alimentària.**

**[(DOCV núm. 1753 de 27.03.1992)](http://www.docv.gva.es/datos/1992/03/27/pdf/1992_824324.pdf)** **Ref. 0691/1992**

El Decret 25/1986, de 24 de febrer, del Govern Valencià, va determinar la competència aplicadora de sancions, tant en relació amb les infraccions sanitàries com en matèria de defensa del consumidor i usuari. Tanmateix, el Decret 132/1989, de 16 d'agost del Govern Valencià, va regular les infraccions, el procediment i la competència aplicadora de sancions en matèria de defensa dels consumidors i usuaris, i va derogar expressament respecte a aquesta matèria el Decret 25/1986, que va mantenir la seua vigència sols en relació amb les infraccions sanitàries.

D'altra banda, l'anterior reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Sanitat i Consum, aprovat pel Decret 159/1987, de 21 de setembre, del Govern Valencià, considerava la higiene alimentària competència de la Direcció General de Consum. Calia, doncs, entendre que els corresponents expedients aplicadors de sancions es tramitarien a l’empara de la legislació de defensa dels consumidors i usuaris. En canvi, el reglament vigent, aprovat pel Decret 187/1991, de 15 d'octubre, del Govern Valencià, inclou aquesta matèria entre les atribucions de la Direcció General de Salut Pública, i alhora atribueix a la Direcció General de Planificació Sanitària la funció general d'ordenació sanitària i, particularment, l'autorització per a la creació, construcció, modificació, adaptació i supressió de centres, serveis i establiments sanitaris.

Tot això afegit al fet que, després de l'entrada en vigor del Decret 25/1986, foren promulgades normes tan importants com la Llei General de Sanitat i la Llei del Medicament aconsella de revisar la normativa autonòmica reguladora del procediment i la competència aplicadora de sancions en relació amb les infraccions sanitàries i d'higiene alimentària. Això és el que fa aquest decret.

Per això, a proposta del Conseller de Sanitat i Consum, i després de la deliberació del Govern Valencià en la reunión del dia 16 de març de 1992,

DECRETE

**Article primer**

Les infraccions administratives en les matèries de sanitat i d'higiene alimentària, que podran ser comeses per persones físiques i per persones jurídiques, seran tramitades i sancionades d'acord amb les normes que estableix aquest decret.

Als efectes que disposa aquest decret es consideren incloses totes les empreses, les instal·lacions, els centres, els establiments i els serveis on es realitzen activitats relatives a les matèries esmentades en el paràgraf anterior, siguen quins siguen el seu nivell, la categoria, les dimensions, el volum d'activitat o el nombre d'empleats.

**Article segon** ****[1]****

1. El procediment sancionador s'ajusta al que establixen el títol IX de la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, este decret, amb caràcter supletori el Reial Decret 1.398/1993, de 4 d'agost, pel qual s'aprova el reglament del procediment per a l'exercici de la potestat sancionadora, i les altres normes que s'apliquen per raó de la matèria.

2. L'expedient podran iniciar-lo les actes esteses per la inspecció, les comunicacions d'alguna autoritat o òrgan administratiu o les denúncies o reclamacions de particulars. Abans de la incoació podrà ordenar-se la pràctica de diligències preliminars per tal d'esclarir els fets.

3. La competència per a acordar la iniciació del procediment sancionador s'atribuïx als directors territorials de la Conselleria de Sanitat o a l'òrgan que tinga en cada moment competències sobre la matèria i, en el cas de vacant, absència o malaltia, als secretaris territorials.

4. El termini per a resoldre i notificar la resolució expressa serà de quatre mesos en el procediment simplificat regulat en el capítol V del Reial Decret 1.398/1993, de 4 d'agost, i de sis mesos en el procediment previst en el reial decret esmentat per a les infraccions greus o molt greus, en ambdós casos comptadors des de la data en què es dicte l'acord d'incoació del procediment sancionador, sense perjuí de les interrupcions que es produïsquen.

5. El transcurs del termini màxim sense haver-se dictat i notificat una resolució expressa produirà la caducitat del procediment amb l'arxivament de les actuacions, que serà acordada per l'òrgan competent per a resoldre.

**Article tercer**

1. En l'exercici de les seues funcions, el personal de la Generalitat Valenciana que realitze funcions d'inspecció tindrà el caràcter d'autoritat i podrà sol·licitar el suport necessari de qualsevol altra, i també dels cossos de seguretat.

2. Després d'acreditar la seua condició, podran tenir accés directe a la documentació de l'empresa, el centre o l'establiment inspeccionat quan durant les seues actuacions, les quals tindran en qualsevol cas caràcter confidencial, ho estimen necessari. Igualment, podran entrar lliurement i sense notificació prèvia a les corresponents instal·lacions. També estaran facultats per a fer les proves, les investigacions o els exàmens necessaris, i per a prendre mostres i requerir l'acreditació del personal que hi preste servei, tot això a fi de comprovar el compliment de la legislació vigent.

Els òrgans de les administracions públiques, les empreses amb participació pública, els organismes oficials, i les organitzacions professionals i de consumidors proporcionaran, quan se'ls sol·licite, la informació que els demanen els serveis d'inspecció.

3. Quan els qui realitzen funcions d'inspecció estimen que algun fet pot constituir una infracció, estendran l'acta corresponent, en la qual faran constar les circumstàncies personals de l’interessat, les dades referents a l’empresa, el centre o el servei que inspeccionen, els fets que servesquen de base per a la incoació de l’expedient i la tipificació de les infraccions.

L'acta serà formalitzada almenys en triple exemplar, en presència del titular de l'empresa, el centre o l’establiment, o del seu representant legal o persona responsable, i si hi manquen, davant de qualsevol dependent. Si aquestes persones es neguen a intervenir-hi o a signar l'acta, aquesta serà autoritzada per la signatura d'un testimoni, si és possible i, en qualsevol cas, per l’inspector o els inspectors actuants. Es podran exigir les responsabilitats derivades de la negativa a intervenir-hi o a signar el document.

4. Els qui realitzen funcions d'inspecció tenen l’obligació estricta de complir el deure de sigil professional. Seran sancionats si incompleixen els preceptes disciplinaris que els siguen aplicables en cada cas.

**Article quart**

1. Es presumirà que són certs els fets que consten en les actes de la inspecció, llevat que del conjunt de les proves que es practiquen resulte de manera concloent el contrari.

2. La manca de tota o de part de la documentació exigida reglamentàriament, o el fet d'encarregar-se'n defectuosament, quan això efecte fonamentalment la determinació dels fets imputats o la seua qualificació, s'estimarà com a presumpció d'infracció, excepte si hi ha una prova contrària. .

3. L'administració tindrà en compte la prova practicada en l’expedient aplicador de sancions, avaluant-ne el resultat en el seu conjunt.

**Article cinqué** ****[2]****

1. Com a conseqüència de les actuacions d'inspecció, el conseller de Sanitat, o el que en cada moment tinga competències sobre la matèria, pot ordenar la suspensió provisional i la prohibició de les activitats dels centres, instal·lacions, servicis i establiments, perquè ho requerisca la salut col·lectiva, per incompliment dels requisits exigits per a la instal·lació i funcionament o per la falta d'autoritzacions prèvies o registres sanitaris preceptius.

L'acord de tancament serà comunicat al titular del centre, servei o establiment clausurat, i també a l'autoritat governativa, a fi que delegats seus l’executen, segons els acords de col·laboració que hi haja a aquest efecte amb la Generalitat Valenciana.

2. En el cas que hi haja un risc imminent i extraordinari per a la salut, o se'n sospite raonablement algun, l'inspector o els inspectors actuants poden immobilitzar cautelarment substàncies o productes químics, sanitaris, alimentaris o alimentaris.

Si les substàncies o productes objecte de la immobilització han de ser retirats del mercat o se n'ha de prohibir la comercialització, es requerirà una resolució expressa del director territorial de Sanitat o de qui tinga competències sobre la matèria, després de la tramitació d'un procediment administratiu en els termes previstos en la normativa sanitària. També podrà acordar-se el decomís com a efecte accessori a la sanció, i en este cas caldrà ajustar-se al que disposa l'article 6.2 del present decret.

El director territorial, també en cas de risc imminent i extraordinari per a la salut, podrà igualment adoptar altres mesures preventives que considere adients, com ara la intervenció de mitjans materials i personals, i qualsevol altre que es considere justificada des del punt de vista sanitari.

3. La durada de les mesures a què es refereixen els apartats anteriors, que es fixaran per a cada supòsit i que en cap cas tindran caràcter de sanció, no excedirà el termini que exigesca la situació de risc imminent i extraordinari, o el moment en què es complesquen els requisits establerts. Això sense perjudici de les pròrrogues successives que puguen acordar-se mitjançant resolucions motivades, com també de la imposició de les sancions que aquests fets puguen originar.

**Article sisè**

1. La tipificació de les infraccions, la seua qualificació i el règim de graduació de les sancions aplicables s'adaptaran al que estableix la legislació general vigent per a cada cas, especialment a les previsions de la Llei 14/1986, de 25 d'abril, General de Sanitat; de la Llei 25/1990, de 20 de desembre, del Medicament; i del Reial Decret 1945/1983, de 22 de juny, pel qual es regulen les infraccions i les sancions en matèria de defensa del consumidor i de la producció agro-alimentària.

2. L'autoritat a la qual corresponga resoldre l'expedient podrà acordar, com a efecte accessori de la sanció, el comís de la mercaderia, el producte o la substància adulterats, falsificats, fraudulents, no identificats o que puguen comportar riscos per a la salut, i determinarà alhora la destinació final que cal donar-los, tenint present que seran destruïts sempre que constituesquen un perill per a la salut.

Les despeses originades per la intervenció, el dipòsit, el comís, el transport i la destrucció seran a càrrec de l'infractor.

3. Mai no s'imposarà una doble sanció pels mateixos fets i per la protecció dels mateixos interessos públics, encara que caldrà exigir les altres responsabilitats que es deduesquen d'altres fets o infraccions que hi concórreguen.

**Article setè**

1. Generalment, la responsabilitat de les infraccions serà imputable als qui, per acció o per omissió, hi hagen participat.

2. El fabricant, importador, venedor o subministrador de productes i serveis serà responsable del seu origen, de la seua identitat i de la seua idoneïtat, segons la seua naturalesa i finalitat i les normes que els regulen.

3. Quan la infracció es detecte respecte a productes envasats, etiquetats i tancats amb el tancament íntegre, en respondrà la firma o raó social que hi conste en l’etiqueta, presentació o publicitat. Podrà ser eximida d'aquesta responsabilitat si prova la seua falsificació o incorrecta manipulació per part d'altri, sempre que figuren en l’envàs original les condicions de conservació.

4. Quan es tracte de productes a l’engrós, la responsabilitat serà atribuïble al seu posseïdor, llevat que es demostre que la responsabilitat correspon a un posseïdor anterior.

5. Quan una infracció siga imputada a una persona jurídica, podran ser també considerades responsables les persones que formen part dels seus òrgans rectors o de direcció, com també, en tot cas, els tècnics responsables de l’elaboració, la prestació, la dispensació o el control.

6. La responsabilitat administrativa per les infraccions a què es refereix aquest decret serà independent de la responsabilitat civil, penal, o de qualsevol altre ordre que, si escau, puga exigir-se als inculpats.

En els supòsits en els quals les infraccions puguen ser constitutives de delicte, l’òrgan instructor de l’expedient passarà el tant de culpa a la jurisdicció competent.

La instrucció d'una causa penal davant els tribunals de justícia suspendrà la tramitació de l’expedient aplicador de sancions incoat pels mateixos fets i, si escau, l’eficàcia dels actes administratius d'imposició de sancions. Es mantindran, fins que no hi haja pronunciament judicial, les mesures de cautela adoptades per salvaguardar la salut i la seguretat de les persones.

**Article vuitè** ****[3]****

1. Independentment de les sancions imposades, en el cas de faltes molt greus, la Conselleria de Sanitat pot proposar al Consell de la Generalitat la supressió, cancel·lació o suspensió total o parcial de qualsevol classe d'ajudes oficials, com ara crèdits, subvencions, desgravacions fiscals i altres que tinga reconeguts o haja sol·licitat el sancionat. El Consell de la Generalitat decidirà a este respecte d'acord amb les circumstàncies que concórreguen en cada cas.

2. Igualment, la persona sancionada podrà, a més, restar inhabilitada per a contractar amb l'administració autonòmica, totalment o parcial, durant el termini i en les condicions establertes en la legislació sobre contractació administrativa.

3. Les sancions imposades s'executaran immediatament d'acord amb el que disposen la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, el Text Refós de la Llei de la Hisenda Pública de la Generalitat, el Reglament General de Recaptació i les altres disposicions que s'apliquen.

Totes les administracions públiques prestaran la col·laboració deguda per tal que siga efectiva l’execució exacta de les sancions, d'acord, si s'escau, amb els acords que hi puguen haver amb la Generalitat Valenciana.

**Article novè** ****[4]****

Els òrgans de la Generalitat competents per a la imposició de sancions en les matèries considerades per este decret són:

a) Els directors territorials de la Conselleria de Sanitat, o l'òrgan que en cada moment tinga les competències sobre la matèria, per a la imposició de sancions fins a 3.000 euros, per cada infracció comesa en l'àmbit de la seua competència territorial.

b) Els directors generals de la Conselleria de Sanitat, o els òrgans equivalents que en cada moment tinguen les competències sobre la matèria, per a la imposició de sancions entre 3.000,01 euros i 30.000 euros, en relació amb cada una de les infraccions comeses en matèria de la seua competència.

c) El conseller de Sanitat, o el que en cada moment tinga les competències sobre la matèria, per a la imposició de sancions entre 30.000,01 euros i 60.000 euros.

d) El Consell de la Generalitat, per a la imposició de sancions superiors a 60.000 euros, i també per a acordar, en els casos d'infraccions molt greus, el tancament temporal de l'establiment, instal·lació, centre o servici, per un termini màxim de cinc anys. En este cas, s'aplicarà el que preveu la legislació laboral per a la suspensió o tancament de centres de treball.

**Article deu**

Correspon a les corporacions locals la incoació i la tramitació de procediments aplicadors de sancions respecte a les infraccions a què es refereix aquest decret que es produesquen en el seu àmbit de competència, i també la imposició de les corresponents sancions, dins de les quantitats legalment establertes. Tot això conformement amb la legislació de règim local i amb les disposicions de la Generalitat Valenciana.

DISPOSICIÓ ADDICIONAL

Sense perjudici del que estableix l'article 6.1, ni de l'aplicació directa de normes de rang superior, per a allò que no preveu aquest decret, supletòriament, seran vàlids els preceptes corresponents del Reial Decret 1945/1983, de 22 de juny, particularment pel que fa a definicions, obligacions i prohibicions, publicitat de les sancions, obligacions de les persones interessades, presa de mostres, anàlisis, prescripcions i caducitat.

DISPOSICIÓ TRANSITÒRIA

Els expedients que s'estiguen tramitant quan entre en vigor aquest decret, continuaran regint-se per les normes de procediment que abans eren aplicables. Seran resolts, però, pels òrgans que estableix aquest decret.

DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA

És derogat, en la matèria que mantenia la seua vigència, el Decret 25/1986, de 24 de febrer, del Govern Valencià, pel qual se determinava la competència aplicadora de sancions en relació amb les infraccions sanitàries i en matèria de defensa del consumidor i usuari, i també totes les disposicions de rang igual o inferior a aquesta que s'oposen al que s'hi estableix.

DISPOSICIONS FINALS

**Primera**

Es faculta el Conseller de Sanitat i Consum perquè dicte les disposicions necessàries per tal de desenvolupar i aplicar aquest decret.

**Segona**

Aquest decret vigirà des del dia de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.

Valencia, 16 de març de 1992

El President de la Generalitat Valenciana,

JOAN LERMA I BLASCO

El Conseller de Sanitat i Consum,

JOAQUIN COLOMER SALA

---

****[1]****Redacció que hi dóna l’article 1 del **[Decret 57/2005, d'11 de març](http://www.docv.gva.es/index.php?id=26&sig=1453/2005&url_lista=%26CHK_TEXTO_LIBRE%3D1%26tipo_search%3Dlegislacion%26num_tipo%3D6%26TD%3DDecret%26SOLO_NUMERO_DISPOSICION%3D57%26ANYO_DISPOSICION%3D2005)**, del Consell de la Generalitat, que modifica el Decret 44/1992, de 16 de març, de procediment, sancions i competència sancionadora en relació amb les infraccions sanitàries i d'higiene alimentària (DOCV núm. 4966 de 15.03.2005. Ref. Base de dades 1453/2005), el qual modifica els apartats 1 i 3 i introduïx els apartats 4 i 5.

****[2]****Redacció que hi dóna l’article 2 del **[Decret 57/2005, d'11 de març](http://www.docv.gva.es/index.php?id=26&sig=1453/2005&url_lista=%26CHK_TEXTO_LIBRE%3D1%26tipo_search%3Dlegislacion%26num_tipo%3D6%26TD%3DDecret%26SOLO_NUMERO_DISPOSICION%3D57%26ANYO_DISPOSICION%3D2005)**, el qual modifica l’apartat 1 i els paràgrafs primer i segon de l’apartat 2.

****[3]****Redacció que hi dóna l’article 3 del **[Decret 57/2005, d'11 de març](http://www.docv.gva.es/index.php?id=26&sig=1453/2005&url_lista=%26CHK_TEXTO_LIBRE%3D1%26tipo_search%3Dlegislacion%26num_tipo%3D6%26TD%3DDecret%26SOLO_NUMERO_DISPOSICION%3D57%26ANYO_DISPOSICION%3D2005)**, el qual modifica l’apartat 1 i el primer paràgraf de l’apartat 3.

****[4]****Redacció que hi dóna l’article 4 del **[Decret 57/2005, d'11 de març](http://www.docv.gva.es/index.php?id=26&sig=1453/2005&url_lista=%26CHK_TEXTO_LIBRE%3D1%26tipo_search%3Dlegislacion%26num_tipo%3D6%26TD%3DDecret%26SOLO_NUMERO_DISPOSICION%3D57%26ANYO_DISPOSICION%3D2005)**.


Còpia Permalink ELI