Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6759, del 23-04-2012 (2012/3938)

DECRET 64/2012, de 20 d'abril, del Consell, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Conjunt Històric, la vila d'Ares del Maestrat, de la província de Castelló.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2012/04/20/64/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6759

Data del DOGV
:   23-04-2012

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2012/3938


Data del document
:   20-04-2012

Organisme emissor
:   Conselleria de Turisme, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Correcció d'errades

 Descriptors 

:   * Ares del Maestrat
    * legislació
    * cultura popular
    * protecció del patrimoni
    * ben cultural

DECRET 64/2012, de 20 d'abril, del Consell, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Conjunt Històric, la vila d'Ares del Maestrat, de la província de Castelló. [2012/3938]
PREÁMBUL
L'article 49.1.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic, sense perjuí del que disposa el número 28 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració de Bé d'Interés Cultural es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'Administració General de l'Estat.
Mitjançant la Resolució de 24 de setembre de 2010, de la Conselleria de Cultura i Esport, es va acordar incoar l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Conjunt Històric, a favor de la vila d'Ares del Maestrat, i sotmetre simultàniament l'expedient incoat al tràmit d'informació pública.
En l'expedient consta l'informe favorable a la declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Conjunt Històric, de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles i del Consell Valencià de Cultura, tal com exigix l'article 27.5 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Així mateix, s'han demanat els informes exigits per l'article 43 de la Llei del Consell.
En virtut d'allò exposat, a proposta de la consellera de Turisme, Cultura i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell, en la reunió del dia 20 d'abril de 2012,
DECRETE
Article l. Objecte
El present decret té com a objecte declarar Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Conjunt Històric, la vila d'Ares del Maestrat, establir-ne la normativa de protecció, delimitant-ho literalment i gràficament, individualitzar els béns d'interés cultural que existisen dins del perímetre i assenyalar els béns immobles que son mereixedors de reconeixement com a Bé de Rellevància Local a l'efecte d'inscriure'ls en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
CAPÍTOL I
Normativa de protecció del Conjunt Històric
Article 2. Règim general d'intervencions en el Conjunt Històric i excepcions
Segons el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció requerirà, abans de la concessió de la llicència municipal, si fóra preceptiva, i de l'inici en tot cas, l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'ha d'emetre d'acord amb la normativa provisional establida en el present decret i, si no es pot, d'acord amb els criteris d'aplicació directa continguts en els articles 38 i 39 de la llei esmentada.
Totes les intervencions requeriran, per a l'autorització patrimonial, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeten constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.
Este últim aspecte serà avaluat pel tècnic municipal, de l'informe motivat del qual l'ajuntament podrà derivar la innecessarietat d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la correcta conservació, bon ús i habitabilitat interior dels immobles que no tinguen reconeixement individualitzat de Bé d'Interés Cultural o Bé de Rellevància Local, i que, per plantejament, tècnica i abast, no posen en perill els valors de l'edifici en si mateix i/o en la contribució als valors generals de l'àmbit protegit, ni comporten, per tant, alteracions negatives de la situació patrimonial preexistent.
En estos casos, l'ajuntament haurà de comunicar a la conselleria competent en matèria de cultura, en el termini de 10 dies, la concessió de la llicència municipal, adjuntant, com a mínim, l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeten constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.
L'avaluació patrimonial de les intervencions i, en conseqüència, l'esperit de la present normativa s'inspiren en principis conservacionistes i d'integració respecte dels components característics del bé, procurant, d'altra banda, la major harmonització possible de les iniciatives i activitats de qualsevol tipus que són pròpies d'un nucli urbà viu en la nostra època contemporània, i evitant sempre que es puguen introduir complicacions innecessàries que obstaculitzen o dificulten l'evolució socioeconòmica usual de la població. Per això, en la concreció de la present normativa provisional es recorre a assimilar, en els termes que resulten patrimonialment conseqüents, la normativa urbanística del Projecte de Delimitació de Sòl Urbà d'Ares del Maestrat, aprovat definitivament en 1988.
Article 3. Obligatorietat de redactar el Pla Especial de Protecció
L'article anterior regirà transitòriament fins que s'aprove el preceptiu Pla Especial de Protecció, o un instrument de planificació amb el mateix nivell determinatiu, i obtinga validació patrimonial, de conformitat amb el que establix l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 4. Béns de Rellevància Local
El règim d'intervencions en els béns immobles reconeguts individualitzadament en el present decret com a Béns de Rellevància Local serà el mateix que l'establit en la present normativa per als monuments que es troben dins del perímetre delimitat del Conjunt Històric, i en tot cas es garantirà la protecció integral dels valors ressenyats com a significatius d'estos béns, de conformitat amb el que establix l'article 50 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià. Tots hauran d'incloure's en el Catàleg Municipal de Béns i Espais Protegits amb esta expressa tipificació protectora, d'acord amb el que establix el Decret 62/2011, de 20 de maig, del Consell, pel qual es regula el procediment de declaració i el règim de protecció dels Béns de Rellevància Local, i es mantindrà fins a eixe moment el present règim tutelar. En conseqüència, caldrà aplicar a les actuacions que es realitzen en Béns de Rellevància Local el que disposen els articles 35.4 i 50.6 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 5. Criteris d'intervenció
1. Es mantindrà la parcel·lació històrica del Conjunt.
2. Es mantindran les alineacions històriques de l'edificació conservades fins a l'actualitat. Es prohibixen reculades i patis en la fatxada, excepte els conformats històricament.
3. Els edificis tradicionals del Conjunt, pel l'alt valor ambiental i testimonial d'una arquitectura i tipologia que el caracteritza, hauran de mantindre les fatxades visibles des de la via pública o des de l'observació paisatgística, preservant-ne i restaurant-ne els caràcters originaris. El mateix criteri de manteniment, amb independència de la visibilitat, s'aplicarà al conjunt de les cobertes, amb les excepcions reconstructores o sobreelevadores que, atenint-se als pressupostos tipomorfològics i materials tradicionals preexistents, dispose la present normativa.
4. L'alçària reguladora definida segons el Reglament de Zones d'Ordenació Urbanística de la Comunitat Valenciana serà la mateixa de l'edifici actualment existent en els edificis anteriors a 1940. Per a l'edificació de solars i en la resta dels edificis, el nombre de plantes permeses és de tres altures (planta baixa més dos) i queden prohibits els semisoterranis (cota de paviment de planta baixa igual o inferior a 5 centímetres respecte a la cota de la vorera). Els edificis que superen este nombre de plantes es regiran pel règim de fora d'ordenació. A este efecte, en els casos que concloga la seua vida útil o es pretenguen obres de reforma de transcendència equiparable a la reedificació, una remodelació amb eliminació de les plantes superiors o una substitució voluntària dels edificis, s'aplicaran les ordenances de protecció d'esta normativa. Tot això sense perjuí de la possible aplicació a estos edificis de l'article 21 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
5. Amb la finalitat de facilitar en la mesura que es puga millores d'habitabilitat i capacitat d'habilitació residencial de les edificacions preexistents amb l'elevació moderada de plantes o cobertes, s'ha concretat una excepcionalitat normativa en aquells àmbits (illes i parcel·les) en què, en absència de l'instrumental propi de la planificació patrimonial del resultat del qual es derivarà en el seu moment el que més convinga, l'observació tècnica especialitzada ha pogut avançar el seu dictamen sense posar en risc els valors històrics, paisatgístics i arquitectònics globals del Conjunt Històric. En conseqüència, es podran elevar les cambres i l'alçària reguladora dels edificis que apareixen més avant, sempre respectant les altres condicions de la present normativa i les específiques que s'indiquen a continuació:
a) La sostrada de la cambra es podrà elevar només quan la cambra tinga una alçària inferior a 1,70 metres des de la cota superior del forjat fins a la cota de l'alçària reguladora de l'edifici (cota inferior del forjat de coberta) en la fatxada que done al carrer que s'indica en la llista normativa subsegüent.
b) L'alçària reguladora de l'edifici existent només podrà ser elevada com a conseqüència del recreixement de cambres fins a un màxim de 70 centímetres en les fatxades on caiguen les aigües dels aiguavessos de la coberta.
c) Els ràfols i aiguavessos de la nova coberta s'elevaran paral·lelament als preexistents segons la seua configuració tradicional.
d) Els ràfols i les cornises existents hauran de desmuntar-se i reconstruir-se en la nova coberta.
e) Quan la llista normativa subsegüent permeta la construcció d'una nova planta cambra, seran aplicables els paràmetres a), c) i d) anteriors.
Els àmbits i paràmetres d'excepcionalitat delimitats per a l'aplicació de la present norma, amb l'enumeració d'alguns elements impropis que s'enquadren dins del concepte de fora d'ordenació diferida, són:
1. Illa 32493. Les edificacions que donen al carrer Taleca números 6, 10, 10D, i la que dóna al carrer Montjuí número 11A (parcel·les cadastrals 20, 25, 22 i 23), que podran elevar la planta alta o cambra prenent com a base la fatxada que dóna al carrer Taleca.
2. Illa 32966. Es podran elevar les cambres dels edificis que donen al carrer Montjuí núm. 18, 20 i 26 (parcel·les cadastrals 01, 02 i 05), prenent com a base estos fronts de fatxades. L'edifici situat al carrer Montjuí núm. 24 (parcel·la cadastral 04) podrà prendre com a alçària reguladora màxima la de l'edifici immediat núm. 22 (parcel·la cadastral 03).
3. Illa 32383. Es podran elevar les cambres, excepte els edificis situats a les parcel·les cadastrals 06, 03, 02 i 09.
4. Illa 32932. El núm. 17 del carrer Joan Vives i el núm. 18A del carrer Raval (parcel·la cadastral 09) podran prendre com a alçària reguladora màxima la del veí situat a la parcel·la del carrer Raval 19. En la resta es poden pujar les cambres, exceptuant els números 6A i 8A del carrer de Baix (parcel·les cadastrals 4 i 3). La possible elevació de cambra en els números 1 i 3 del carrer J. Vives (parcel·les cadastrals 01 i 02) haurà de plantejar-se unitàriament.
5. Illa 32544. Es podran elevar les cambres, exceptuant les cases que donen al carrer Raval de Baix 5 (parcel·la cadastral 03), els edificis que donen al carrer de les Eres 2, 4, 6, 10 i 12 (parcel·les cadastrals 01, 02, 18 i l'agrupació arquitectònica de les parcel·les cadastrals 04, 19 i 20). L'envolupant volumètrica d'esta agrupació servirà d'alçària reguladora màxima de la parcel·la cadastral núm. 18. L'última planta de la parcel·la cadastral núm. 07 tindrà la consideració de fora d'ordenació diferida. La planta de cobertes i l'àtic de la parcel·la cadastral 03 hauran d'acomodar-se a un carener situat al centre de la parcel·la i amb aiguavessos continus a cada cornisa; l'àtic queda fora d'ordenació diferida.
6. Illa 32788. S'admet la sobreelevació de cambres. La parcel·la cadastral núm. 08 podrà elevar una planta cambra prenent com a base la fatxada del carrer Montjuí 27 A, i formant la nova coberta de dos aiguavessos amb els pendents d'esta norma, sempre que no supere la coberta de la parcel·la limítrofa núm. 09. La parcel·la cadastral núm. 01 podrà ser edificada seguint els paràmetres establits per a l'edificació de nova planta en esta norma.
7. Illa 32398. Es podran pujar les cambres prenent com a base les fatxades que donen al carrer Montjuí.
8. Illa 32169. En la parcel·la cadastral 03 es podrà arribar a l'alçària reguladora màxima de la veïna 02.
9. Illa 33870. Es poden pujar les cambres, excepte al carrer Violeta 16 i 20 (parcel·les cadastrals 06 i 08), prenent com a base les seues fatxades que donen al carrer perimetral, posterior del carrer Violeta.
10. Illa 31788. Es poden elevar les cambres en els números 31, 29 i 27 del carrer Peguesa (illes cadastrals 01, 02 i 03).
11. Illa 32901. Es poden elevar les cambres dels edificis existents, excepte els situats a les parcel·les cadastrals 02, 05 i 07.
12. Illa 32459. L'alçària reguladora màxima per al conjunt de l'illa serà la de l'edifici situat al carrer Violeta núm. 27 (parcel·la cadastral 05).
13. Illa 32748. El cos edificatori impropi annex a l'edifici situat a la parcel·la cadastral núm. 03 que ocupa parcialment la terrassa que dóna al carrer Violeta tindrà la consideració de fora d'ordenació diferida.
14. Illa 31378. Les parcel·les cadastrals números 08, 09 i 10 poden elevar les cambres a partir de la fatxada que dóna al carrer Peguesa, sempre que l'elevació s'efectue conjuntament sobre la base de l'alçària reguladora més restrictiva derivada de la norma d'elevació de cambres aplicada a cada immoble.
15. Illa 33792. La planta sobreelevada en la posterior del número 43 del carrer de les Roques (parcel·la cadastral 08) tindrà la consideració de fora d'ordenació diferida.
16. La resta d'illes no poden gaudir d'una excepcionalitat que permeta l'elevació de cambres o l'increment de plantes o altures reguladores mentre no es valide patrimonialment un estudi unitari que, si és el cas, ho justifique raonadament.
6. L'alçària de cornisa màxima és de 9,50 metres per a tres plantes, de 6,50 metres per a dos plantes i de 4 metres per a una planta. En els casos en què les parcel·les tinguen distinta rasant, llevat que les pautes de l'illa siguen de parcel·les i edificacions clarament passants o ajustades a un front posterior històricament consolidat, amb ràfols a cota afí en cada front, només es podrà construir l'alçària corresponent a cada carrer fins a la mitat de la profunditat d'aquelles. La planta alta, en la necessària assimilació a una planta cambra tradicional, s'haurà de subjectar a les dimensions i la conformació establides en la regulació de l'apartat 5 anterior.
7. Les cobertes s'han d'atindre a la tipologia de la zona, segons la particularització pròpia de les pautes històricament consolidades en cada illa. Quan estos patrons no resulten immediatament traslladables, caldrà atindre's als paràmetres arreplegats en l'article 38 del Projecte de Delimitació de Sòl Urbà. El pendent màxim no podrà superar en cap cas el 40%.
8. Las noves edificacions o les remodelacions de les no tradicionals s'hauran d'adequar estèticament a la tipologia i als acabats tradicionals d'Ares del Maestrat, d'acord amb l'article 36 del Projecte de Delimitació de Sòl, abans esmentat, i la fatxada haurà d'atendre les disposicions següents:
a) Ràfols conforme a l'article 39 del Projecte de Delimitació de Sòl esmentat.
b) Impostes, motlures, marcs, cèrcols, acabaments ornamentals i tots altres elements compositius amb una longitud màxima de volada de 15 centímetres.
c) Buits de fatxada de proporció vertical, amb la possible excepció de plantes baixes o cambres segons la tipologia compositiva del municipi.
d) Balcons de barana metàl·lica o de fusta amb una amplària màxima de volada de 40 centímetres, 15 centímetres de cantell i 1,80 metres de longitud màxima de. Es prohibixen els miradors.
e) Els tancaments han de ser de fusta en les fatxades que donen a la via pública i queden prohibides les persianes d'acord amb l'article 43 del Projecte de Delimitació de Sòl Urbà.
f) Els materials de la fatxada s'han d'atindre al que disposen els articles 40 i 41 del Projecte de Delimitació de Sòl esmentat.
9. L'ús permés en esta zona és predominantment residencial. S'admeten també els usos següents, sempre que mostren compatibilitat amb les arquitectures tradicionals de la zona: ús comercial o de servicis, locals d'oficina, magatzems, tallers artesans, equipament, hostaleria i despatxos professionals.
Article 6. Monuments
S'han d'atindre al que disposa la secció segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de monument.
Els usos permesos són tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i el gaudi patrimonial del bé i que contribuïsquen a la consecució d'estos fins. L'autorització particularitzada d'ús s'ha de regir pel que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 7. Entorns de monuments
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, en els entorns dels monuments, mentres no es derive una altra regulació de la validació del planejament patrimonial, qualsevol actuació requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, excepte en els casos excepcionals previstos en l'article 1 de la present normativa, que també serà aplicable en estos àmbits. En conseqüència, els edificis i espais urbans que estiguen situats en els dits àmbits s'atindran al que disposen els articles 5 i 8 d'esta normativa.
CAPÍTOL II
Disposicions generals
Article 8. Preservació de la silueta paisatgística i de la imatge arquitectònica
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en la contemplació de l'escena o paisatge urbà dels monuments, el seu entorn i el conjunt en general, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o plantació d'arbres, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualsevol altra de d'un tipus i unes conseqüències similars, hauran de sotmetre's a l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i durant un temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
Article 9. Patrimoni arqueològic
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl s'ha d'aplicar el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
Article 10. Actuacions il·legals
La contravenció del que preveu la present normativa determinarà la il·legalitat de l'actuació, amb la consegüent restitució dels valors afectats si és el cas, i la responsabilitat dels causants en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
CAPÍTOL III
Delimitació del Conjunt Històric
Article 11. Perímetre del Conjunt Històric
El perímetre del Conjunt Històric queda delimitat, tant literalment com gráficament, en els annexos que formen part del present decret. La documentació complementària figura en l'expedient corresponent.
DISPOSICIÓ ADDICIONAL
Única. Inscripció en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural
La present declaració s'ha d'inscriure en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'Administració de l'Estat, perquè hi quede constància.
Els Béns de Rellevància Local assenyalats en la present declaració s'han d'inscriure en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
DISPOSICIÓ FINAL
Única. Entrada en vigor
El present decret s'ha de publicar en el Butlletí Oficial de l'Estat i entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
València, 20 d'abril de 2012
El president de la Generalitat,
ALBERTO FABRA PART
La consellera de Turisme, Cultura i Esport,
LOLA JOHNSON SASTRE
ANNEX I
Dades sobre el bé objecte de la declaració
1. Denominació: Conjunt Històric de la Vila d'Ares del Maestrat
2. Localització:
a) Comunitat autònoma: Comunitat Valenciana.
b) Província: Castelló.
c) Municipi: Ares del Maestrat.
3. Descripció.
Ares del Maestrat és una de les poblacions més característiques i de més interés de l'Alt Maestrat, situada en un dels enclavaments més elevats de la província de Castelló, a 1.194 metres, on s'accedix després de coronar el coll d'Ares, que salva l'enorme desnivell entre la vall que arreplega les aigües de la zona i la Mola d'Ares, massís rocós que s'avança sobre esta.
La població d'Ares del Maestrat s'albira des del fons de la vall i constituïx una de les visions més pintoresques del Maestrat. Es troba adossada a l'immens i circular penyal situat a l'extrem del Queixal, on s'ubica el castell, i des d'ací es desplega longitudinalment adaptant-se a les corbes de nivell dels vessants.
Per la seua situació dominant, ha sigut lloc elegit pels diferents pobles que han habitat la comarca i escenari de diverses batalles. Va pertànyer a l'Orde del Temple i després a la de Montesa.
A més del castell, que domina la població, en la seua silueta destaca la grandiosa església barroca. La resta del caseriu, amb el magnífic ajuntament i la llotja medievals com a centre de la població, s'adscriu a una arquitectura popular pròpia de la dita comarca del més gran interés, disposada, majoritàriament per addició de parcel·lari passant i de geometria bastant regular, en illes longitudinals que, adaptant-se a hipotètiques corbes de nivell, s'escalonen en funció del pendent i generen fronts contraposats de distinta escala, fet que singularitza també la caracterització paisatgística de conjunt.
La penya circular on se situa el castell constituïx l'origen de la població d'Ares del Maestrat. Del castell, se'n conserven uns quants trams de muralla, restes de torrasses i una torre de guaita. També es conserva una torrassa que defén una interessant gruta, excavada en roca viva en la segona plataforma, que travessa de part a part la fortalesa. L'entrada principal de la gruta està a l'oest i per allí s'accedix a una sala d'uns 10 metres d'ample per 15 metres de llarg i 4 metres d'alçària. A partir d'esta sala, la cova va estretint-se fins a l'eixida est. La longitud de la cova és de 43 metres. També en la base de la plataforma superior, i en la seua part est, hi ha una cova de dimensions reduïdes.
Al poble s'observen altres restes de muralles, moltes incorporades a l'estructura urbana de la població, entre les quals destaca el Portalet, amb arc de mig punt, i d'altres amb arc apuntat del segle xiii.
Al costat de la penya, s'alça l'ingent volum de l'església barroca que dóna lloc a la plaça de l'Església. En esta plaça de proporció quadrada es troba també l'ajuntament medieval, que al seu torn cau a la plaça Major, a manera d'articulació entre les dos places i comunicació entre ambdós a través de la llotja, situada a la planta baixa.
Estes dos places se situen en l'únic punt pla del conjunt, entre les dos elevacions i els dos vessants descendents. La població es disposa majoritàriament cap al sud en carrers paral·lels entre si que es despleguen segons les corbes de nivell a manera d'amfiteatre. L'accés al conjunt des de la carretera es fa a través d'una d'estes vies, que desemboca directament a la plaça Major, i el carrer principal, paral·lel a esta, se situa en un nivell inferior i es dirigix a la plaça de l'Església, que tanca este carrer amb una magnífica perspectiva.
Entorn del castell hi ha un camí al qual donen edificis tant d'ús residencial com agrícola. Este camí conserva en la part nord dos arcs corresponents a l'entrada a este recinte fortificat.
4. Valors objecte de protecció d'Ares del Maestrat:
Ares del Maestrat posseïx edificis que conformen la seua silueta, com el castell i l'església, o que constituïxen el centre de la seua estructura urbana, com l'ajuntament i la llotja medievals, entre d'altres, i que estan protegits individualment com a Béns d'Interés Cultural o Béns de Rellevància Local.
Al seu torn, Ares del Maestrat destaca per la particularitat de la seua topografia, que dóna origen a una estructura urbana singular. Esta, amb el seu caseriu de factura popular, en gran manera pètria quant als murs de càrrega i llenyosa quan als forjats i les cobertes, estes últimes normalment teulades de dos aiguavessos, de part a part, amb un potent ràfol de fusta en la seua configuració més primigènia. Un caseriu fortament arrelat a unes pautes parcel·làries bastant regulars, que s'adossen formant illes longitudinals amb fronts a distint nivell, entre tres i cinc plantes d'alçària (l'última en forma de cambra o porxe agrícola), la qual cosa el fa mereixedor de ser protegit amb caràcter general. L'enclavament, entés com un aglomerat edificatori indeslligable del massís rocós que fa de teló de fons, constituïx un punt visible des de molts punts de la comarca i s'erigix en una de les fites paisatgístiques de més interés i pintoresquisme de les comarques de l'interior septentrional de la Comunitat Valenciana. En conseqüència, ha de ser preservat i protegit com a Bé d'Interés Cultural amb la categoria de Conjunt Històric.
ANNEX II
Béns d'interés cultural compresos dins del perímetre delimitat del Conjunt Històric i delimitació dels seus entorns de protecció
1. El castell d'Ares del Maestrat: es troba reconegut amb la categoria de Monument des de la promulgació del Decret de 22 d'abril de 1949 i figura en l'Inventari de Protecció del Patrimoni Cultural Europeu, secció de monuments d'arquitectura militar, de 1968, com a edifici de tipologia Castell Medieval (CA) i com a Ciutat amb Recinte Emmurallat Medieval (RM). Posseïx el codi d'identificació D-C-74-6313455 en el Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'Administració de l'Estat.
2. Delimitació de l'entorn del castell i les muralles (Orde de 6 de juny de 2008, de la Conselleria de Cultura i Esport):
Línia delimitadora
Origen: Intersecció entre el límit sud del barranc de la Canaleta i el límit sud de la via pecuària núm. 29 carrerada de la Masada, punt A.
Sentit: Antihorari.
Descripció literal: des de l'origen, la línia continua cap al nord incorporant la via pecuària núm. 29, gira a l'oest pel límit nord de les parcel·les 125, 129, 131 i 132, i incorpora les parcel·les 134, 135 i 334 del polígon cadastral núm. 31. Gira al nord i, arreplegant les illes cadastrals del sòl urbà, continua per les fatxades de les parcel·les 01 i 02 de l'illa 33343, 05 i 06 de la 32274, 01 de la 32325, 01 de la 32425 i 06 i 07 de la 32363. La línia continua al nord per la posterior de l'illa 32172 i incorpora el camí Vell d'Ares fins a girar al sud incorporant el barranc de la Canaleta fins al punt d'origen.
ANNEX III
Béns de rellevància local dins del perímetre delimitat
del Conjunt Històric
Relació de les edificacions més destacades del nucli històric d'Ares del Maestrat considerades com a béns de rellevància local que han de ser inscrits en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià amb la categoria de Monuments d'Interés Local (article 46 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià): no se'ls delimita l'entorn de protecció perquè estan inclosos en el Conjunt Històric, i amb això se'n garantix una adequada tutela patrimonial.
1. Ajuntament i Llotja. Edifici gòtic amb llotja de pòrtics apuntats que posa en comunicació les dos places, Major i de l'Església. Segons Lara, la Llotja va ser alçada en 1295. En 1318 s'hi construïx damunt la sala capitular de la comanda d'Ares, pertanyent a l'Orde del Temple. Es destruïx en 1706, i en 1786 s'hi reedifica el nou ajuntament, moment en què s'obri la porta de comunicació amb la plaça Major. En 1985-1986, a l'ala sud es fa una reforma interior per a habilitar-la com a habitatge i consulta. Des del final del segle XIII està documentat l'ús comercial amb un mercat setmanal, i amb una carnisseria en el segle XIX.
La Llotja ocupa part de la planta baixa de l'actual edifici consistorial, i la sala es troba damunt de la Llotja. Disposa de dos fatxades: al sud amb arcs, a l'est amb un i al nord amb el portal d'entrada a la vila. Posseïx un espai reenfonsat respecte del carrer de forma rectangular i d'unes dimensions aproximades de 13 m x 6 m. La fatxada principal presenta arcs ogivals amb centre a 1/3, de 3,80 m de llum i 3,70 m de fletxa. L'alçària total de la planta baixa és de 4,80 m. La testera disposa d'un altre arc ogival semblant als dos anteriors. El parament que cau en la fatxada principal presenta un portal de llinda de factura relativament recent que dóna accés a la planta alta, també porta i finestra de l'antiga presó.
Posseïx l'adscripció provisional com a Bé de Rellevància Local per la disposició addicional quinta de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, confirmada, a tots els efectes, per la present declaració.
2. Església parroquial de l'Assumpció. Edifici barroc bastit sobre una primitiva església gòtica. En 1625 s'hi van fer ampliacions, i en 1707 va ser minada i assolada per les tropes de Felip V.
La planta es fa en 1717, i en 1722 Pere Gonel examina les obres. En 1724 es fan els capítols de la fatxada i en 1732 s'examina l'obra abans de cobrir-la, la qual és aprovada per José Alonso Simó i Antonio Nadal. En 1735 es col·loca la porta i en 1736 es fa la capella de la Comunió.
És un temple de tres naus, amb altes pilastres de capitells compostos; té un creuer amb una cúpula sobre petxines no visible des de l'exterior i capella major. La fatxada és de perfil mixtilini, coronada amb capitells i esferes; presenta una portada que es distribuïx en tres cossos: l'inferior amb grans columnes, dos salomòniques de capitell compost i les altres del mateix orde i fust llis, que suporten sobre alts pedestals l'entaulament corregut.
El segon cos repetix el mateix esquema que l'inferior, però totes les columnes són salomòniques amb retropilastres d'orde toscà. Sobre estes, hi ha una finestra flanquejada per columnes d'orde compost i frontó circular. Del seu excel·lent tresor d'orfebreria van desaparéixer una creu processional gòtica morellana de 1430-50, un plat petitori de punxó morellà de 1430, una creu processional de 1462, atribuïda a Gaspar Santalínea, i una creu d'altar, gòtica, del segle xv. Només es conserva un calze sobredaurat, punxó de Morella, del segle xvi.
Posseïx l'adscripció provisional com a Bé de Rellevància Local per la disposició addicional quinta de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, confirmada a totes els efectes per la present declaració.
3. La Bassa. Depòsit d'aigua enderrocat des dels fonaments fa pocs anys, del qual es conserva l'aljub voltat i el pou situat a la plaça del seu nom.
4. La Cova. Cavitat que travessa la mola rocosa del castell de part a part. S'ha adequat com a museu segons un projecte de l'arquitecte Francisco Segarra.
5. La Casa Abadia (parcel·la 01, illa cadastral núm. 33539).
6. Les creus medievals de l'antic calvario. Desaparegut fa pocs anys, així com la reixa.
ANNEX IV
Delimitació literal
Justificació de la delimitació: el criteri per a delimitar l'àmbit del Conjunt Històric d'Ares del Maestrat ha sigut la inclusió de totes les parcel·les i espais públics pertanyents al barri o nucli urbà històric. En este s'inclou la gran roca on està ubicat el castell, que constituïx el teló paisatgístic i forma part indeslligable de la silueta tradicional d'Ares. La seua corona territorial, pel fet d'estar afectada en bona mesura per la protecció de l'ampli entorn del castell, que posseïx per si mateix la condició de Bé d'Interés Cultural amb la categoria de Monument, fonamenta l'aplicació en este procediment d'una certa restricció delimitativa, si bé, com a conseqüència del que puga desprendre's de l'aplicació de l'instrumental tècnic propi de la planificació patrimonial, no és descartable una ampliació justificada per eixa via en el futur.
Definició literal de la delimitació. Origen: cruïlla entre l'eix del carrer Jaume Vives i la prolongació de la posterior de la parcel·la 17 de l'illa cadastral 32566, punt A.
Sentit: horari.
Línia delimitadora: des de l'origen, punt A, la delimitació seguix al nord i recorre les posteriors de les parcel·les 17, 18 i 24 de l'illa 32514 i les de les parcel·les 04 i 05 de l'illa 32266. Creua el carrer i envolta les illes 32644, 32420, 33607 i 33728. Seguix per l'eix del carrer Nevera envoltant l'illa 33320 i continua pel límit oest de la parcel·la 334 del polígon cadastral núm. 31. Seguix per les mitgeres que donen al sòl urbà de les parcel·les 135, 136, 96, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109 i 85 del mateix polígon cadastral. Creua el carrer Peguesa i seguix per les mitgeres oest de les parcel·les 14, 15, 03 i 02 de l'illa cadastral núm. 31733. Creua el carrer de les Eres i envolta l'illa núm. 32492. Continua per la mitgera est de la parcel·la 04 de l'illa núm. 31102 i gira a l'oest fins al punt d'origen.


Còpia Permalink ELI