Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6283, del 07-06-2010 (2009/14065)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1399/2007.
-------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6283

Data del DOGV
:   07-06-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2009/14922


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 2 de Benidorm

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1399/2007. [2009/14213]  
Judici verbal 001399/2007  
Part demandant: Edifici Pintor Solana.  
Part demandada: Werner Fieger.  
Sobre: altres verbals.  
En el judici a què es fa referència s'ha dictat la resolució que té el text que, literalment, és com segueix:  
«Sentència número 000542/2009  
Benidorm, 21 de setembre de 2009  
José Antonio Pérez Nevot, magistrat titular del Jutjat de Primera Instància número 2 dels d'aquesta ciutat i partit judicial, he vist les actuacions de judici verbal sobre reclamació d'una quantitat que, amb el número 1399 de 2007, s'han seguit davant d'aquest Jutjat a instàncies de la Comunitat de Propietaris de l'edifici Pintor Solana de Benidorm, representada pel procurador Juan Fernández de Bobadilla y Moreno i assistida pel lletrat Jesús Sánchez Sánchez, contra Werner Fieger, en situació processal de rebel·lia, i d'acord amb els següents:  
Antecedents de fet  
Primer. Amb data 20 de novembre de 2007, va correspondre per torn de repartiment a aquest Jutjat un escrit de demanda presentat pel procurador Juan Fernández de Bobadilla y Moreno, en la representació indicada més amunt. En aquest escrit, després d'exposar els fets i els fonaments de dret, acabava sol·licitant la condemna dels demandats a pagar la suma de 1.223,76 euros, més els interessos pactats d'un 20% fins que es faça efectiva aquesta suma, i les costes.  
La petició anterior es fundava, essencialment, en l'incompliment de l'obligació de contribuir al sosteniment de les despeses comunes per la part demandada.  
A l'escrit anterior s'adjuntaven diversos documents.  
Segon. La demanda anterior va ser admesa a tràmit i es va acordar citar de forma legal ambdues parts per a la celebració del judici.  
Tercer. El dia 15 de setembre de 2009 es va celebrar el judici oral amb el resultat que consta en la gravació efectuada sota la fe pública judicial i en l'acta que la complementa.  
La part actora va ratificar el seu escrit de demanda.  
Atés que la part demandada no va comparéixer de forma legal, va ser declarada en rebel·lia.  
La part demandant va proposar com a única prova la documental que consta en l'expedient, que va ser admesa com a pertinent, i es va declarar el judici vist per a sentència.  
Quart. En la substanciació d'aquest procés s'han respectat totes les prescripcions legals, llevat d'alguns terminis processals, a causa de l'acumulació d'assumptes que suporta aquest òrgan jurisdiccional.  
Fonaments de dret  
Primer. És objecte d'aquest plet una pretensió declarativa de condemna al pagament de la suma de 1.223,76 euros, més els interessos d'un 20% des que es faça efectiva aquesta quantitat, i les costes. La petició anterior es basa en l'incompliment de l'obligació que, al parer de la demandant, té la part demandada de contribuir al sosteniment de les despeses comunes.  
Segon. Atés que la part demandada es troba en situació processal de rebel·lia, pertoca considerar-la de forma íntegra oposada a l'èxit de la pretensió anterior (article 496.2 LEC).  
Tercer. L'article 9.1 de la Llei 49/1960, de 21 de juliol, de Propietat Horitzontal, assenyala que «són obligacions de cada propietari: [...] e) Contribuir, d'acord amb la quota de participació fixada en el títol o amb el que s'estableix especialment, a les despeses generals per al sosteniment adequat de l'immoble, els seus serveis, càrregues i responsabilitats que no siguen susceptibles d'individualització».  
En relació amb la naturalesa de l'obligació que imposa l'article indicat, resulta d'interés l'STS número 257/2000, de 14 de març (recurs número 1724/1995, president el senyor Villagómez Rodil): «el que resulta decisiu és la imperativitat genèrica de l'article 9.5 de la Llei de Propietat Horitzontal, que obliga els copropietaris a contribuir, segons la quota de participació que els correspon, a les despeses generals per al funcionament adequat de l'immoble, els seus serveis i altres que el precepte assenyala, generant el seu impagament crèdit preferencial a favor de la comunitat.  
El concepte de despeses resulta ampli i comprén tant les despeses que es presenten com a fixes, com a periòdiques no fixes, i aquelles la quantia de les quals varia d'acord amb el consum i ús (aigua, electricitat, calefacció), com també les extraordinàries ocasionades per algun esdeveniment que en determina la procedència (reparacions i similars).  
Per al pagament de les despeses esmentades queda afectat el pis o local corresponent, tractant-se d'una titularitat ob rem, que obliga el propietari al pagament, en exercir la denominada titularitat deutora subjectivament real».  
Quart. De la prova que s'ha practicat en aquest procés han resultat acreditats els següents fets, pels motius que es diran a continuació:  
1. Werner Fieger és propietari del pis 3r,10 de l'edifici Pintor Solana, que pertany a la comunitat de propietaris demandant. Aquest fet resulta de la nota simple expedida pel Registre de la Propietat número 1 de Benidorm (document número 2 de la demanda), que mereix ple valor probatori, ja que no ha sigut impugnada per cap de les parts (art. 326.1 LEC).  
2. La contribució de l'immoble indicat a les despeses necessàries per al sosteniment dels elements comuns de l'actora pujava, en data 11 d'agost de 2007, a la suma de 1.223,76 euros. Així s'infereix del certificat expedit pel secretari de la comunitat, que ha sigut aportat com a document número 3 de la demanda (que tampoc va ser impugnat).  
Una vegada acreditada l'existència d'un deute vençut, líquid i exigible per l'import reclamat, la càrrega d'al·legar i provar-ne el pagament corresponia a la part demandada, ja que es tracta d'un fet extintiu de les obligacions (articles 7566 SR, 216 i 217 LEC). Atés que no s'ha alçat la indicada càrrega probatòria, pertoca considerar inexistent el pagament, cosa que determina l'estimació de la demanda en aplicació dels articles 396 CC i 9.1.e LPH.  
Cinqué. El principal produirà, en concepte d'interessos de demora i processals, l'interés legal dels diners des del dia 20 de novembre de 2007 fins a la data d'aquesta sentència, en la qual s'incrementarà en dos punts fins a fer-ne el pagament complet (articles 5512 AR i 576 LEC).  
No pertoca imposar el pagament d'uns interessos de demora del 20%, ja que no és el que es va acordar en el punto 3r de la Junta General d'11 d'agost de 2007 (document número 4), a la qual es remet la demandant. En aquest punt de l'ordre del dia el que es va aprovar és un recàrrec que cal aplicar sobre «els rebuts que no estiguen pagats el dia 20 del mes en què venç el semestre". És per això que el deute liquidat en aquesta Junta ja degué incloure el recàrrec a què es fa referència, cas de ser procedent.  
Sisé. Atés que la demanda serà estimada substancialment, pertoca imposar les costes a la part demandada, d'acord amb el criteri del venciment objectiu i atés que el cas enjudiciat no presenta dubtes seriosos de fet ni de dret (article 394 LEC).  
Vistos els articles esmentats i tots altres que hi són aplicables de manera general i pertinent,  
Dispositiva  
Estime substancialment la demanda interposada per la Comunitat de Propietaris de l'Edifici Pintor Solana de Benidorm i condemne Werner Fieger a pagar a la primera la suma de mil dos-cents vint-i-tres euros i setanta-sis cèntims (1.223,76 euros), més l'interés legal dels diners des del dia 20 de novembre de 2007 fins al dia 21 de setembre de 2009, en què s'incrementarà en dos punts fins a fer-ne el pagament complet, i amb la imposició de les costes d'aquesta instància a la part demandada.  
Notifiqueu-ho de forma legal a les parts i feu-los saber que aquesta sentència no és ferma i que s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació en un termini de cinc dies des que es notifique que, si pertoca, haurà de preparar-se davant d'aquest Jutjat, mitjançant un escrit que complisca les formalitats de l'article 457.2 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'Enjudiciament Civil, perquè el resolga l'Audiència Provincial d'Alacant.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual cal expedir un certificat per a incorporar-lo a les actuacions i de què cal portar l'original al llibre de sentències, que jutjant definitivament en primera instància pronuncie, mane i firme.  
Publicació. La sentència anterior va ser llegida i publicada en el dia de la data pel magistrat que la subscriu, mentre celebrava audiència pública. En done fe».  
Atés que es desconeix el domicili o la residència actuals de la part demandada, mitjançant la provisió de 17 de novembre de 2009, el jutge, de conformitat amb el que disposa l'article 497.2 de la Llei 1/2000, d'Enjudiciament Civil, ha ordenat la publicació d'aquest edicte en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana per a portar a efecte la diligència de notificació.  
Benidorm, 17 de novembre de 2009. El secretari judicial: Tomás Mora Zaragoza.