Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5383, del 08-11-2006 (2006/12660)

Resolució de 3 d'octubre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria, i s'obri període d'informació pública.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5383

Data del DOGV
:   08-11-2006

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/12384


Data del document
:   03-10-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Llíria
    * protecció del patrimoni
    * monument
    * ben cultural

Resolució de 3 d'octubre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria, i s'obri període d'informació pública. [2006/12955]  
Vista la resolució de 28 d'abril de 1983, de la Direcció General de Belles Arts i Arxius del Ministeri de Cultura, per la qual es va acordar tindre per incoat expedient per a la declaració com a monument historicoartístic de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria, i l'informe favorable que respecte d'això va emetre la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando el 27 de febrer de 1984.  
Vist, així mateix, l'informe del Servici del Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental favorable a la continuació de l'expedient de referència.  
Atés que, segons el que disposa l'article 27.7 de l'esmentada llei, es requerix la incoació d'un nou expedient respecte del ja iniciat en data 21 d'octubre de 1982, i després d'haver-se complementat l'expedient amb els requisits exigits per la llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta Direcció General, en l'exercici de les atribucions que li atorga el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, resol:  
Primer  
Incoar nou expedient per a la declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria.  
Segon  
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del bé que justifiquen la declaració, descriure este, les seues parts integrants, pertinences i accessoris per a la seua més perfecta identificació, així com delimitar l'entorn afectat i fixar les normes de protecció del bé i el dit àmbit en els annexos que s'adjunten a la present resolució.  
Tercer  
En compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'article 27.3 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, notificar esta resolució als interessats i a l'Ajuntament de Llíria i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36 en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en el monument com en el seu entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per esta direcció general amb caràcter previ a la seua realització i a l'atorgament de llicència municipal, si és el cas, quan esta resulte preceptiva, així com qualsevol canvi d'ús en l'immoble a què es contrau la present incoació de conformitat amb el que disposa l'article 33 de la mencionada llei.  
Quart  
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i el seu entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual i, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es resoldran després de la declaració.   
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o interés general hagen de realitzar-se inajornablement, segons el que disposa l'incís primer del mencionat article.  
Quint  
Que en compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'article 27.3 de la Llei es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a la seua anotació preventiva i al Registre de la Propietat de València al mateix fi.  
Sext  
Conforme al que preveu l'article 86 de la Llei de Procediment Administratiu, i en l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, obrir un període d'informació pública, a fi que totes les persones tinguen interés que puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present Resolució en el Diari Oficial de la Generalitat. L'expedient estarà a disposició dels interessats en la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus, Servici de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, Avinguda de Campanar, número 32, de València  
Sèptim  
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Generalitat i en el Boletín Oficial del Estado.  
València, 3 d'octubre de 2006.. El director general de Patrimoni Cultural Valencià i Museus: Manuel Muñoz Ibáñez.  
ANNEX I  
DADES SOBRE EL BÉ OBJECTE DE LA DECLARACIÓ  
1.Denominació:   
a) Principal  
Ajuntament  
b) Secundària  
Casa de la Vila  
2.Descripció:  
a) Immoble objecte de la declaració  
Sobre el perfil urbà de Llíria destaca l'edifici de l'Ajuntament al costat de l'església de la Sang i l'església Arxiprestal. Es tracta d'un esplèndid edifici que es pot adscriure al tardà Renaixement amb influències manieristes, exempt, de planta rectangular d'uns 29,50 per 11,50 m i 14,50 m d'altura de cornisa en tres plantes i coberta de teula àrab de quatre aiguavessos sobre la qual sobreïx un xicotet mirador. La seua fatxada principal, blasonada amb l'escut de la vila, rematada per la clàssica arcuació del segle xvi i orientada a oest, recau a la plaça Major de la vila.  
Va ser construït per a almodí, presó, cambra dels jurats i sala del consell, de 1596 a 1602, any que va ser acabat i posat en funcionament.  
Història:  
La data més antiga referida a este edifici es remunta al dia 8 de setembre de 1596. En el consell celebrat en esta data es declara: ....en una casa tan principal com la ques fa y majorment essent com es una dels principals Viles del pnt. Regne..... Després, al setembre de 1596, ja s'estava edificant. Però el projecte o decisió de construir una nova casa devia datar d'un any o dos abans.  
El 19 de gener de 1597 el consell diu .Que se continue e proseguixca la obra de la sala, del almodí....si es segon es estado feta relació per Guillem del Rey.... predisposen a creure si seria Guillem del Rei l'arquitecte, però més tard va ser nomenat amb Francés Figuerola i Vicent Esteve, .pedra piquers de la ciutat de Valencia. com a . experts elets e nomenats per part dels Jurats de dita Vila..  
La seua iniciació es va efectuar després de l'expropiació prèvia d'uns quants edificis, com es desprén de tres processos dels quals tenim notícies:  
1. En un document de 1597 es diu: .per que se deu advertir que la dita vila de Lliria per fer y construir almodí, presons, cambra de jurats y sala de Consell, tingueren nessesitat de prende y comprar certes cases. (ARV Síndic de Llíria contra Joana Baptista ratia. Reial Audiència. Part 2a, lletra S, apèndix 408).  
2. En un altre de 1599 es diu .una cassa que los jurats... compraren de Joan Carbonell, fuster, pera la cassa y obra del Almodí y Sala de dita vila, la qual cassa al present se construix.... (Arxiu del Col·legi Patriarca. Protocol de Sebastián Monraval).  
3. Es testimonia com l'any 1596, Jaume Pasqual, ferrer, posa un cens de 16 de lliures de capital sobre sa casa, cens que va redimir al principi del segle xvii .la vila de Lliria per haver pres la cassa que era de Pascual para la obra del almodi y cassa de la Vila. (ARV Llibre 3597, F 449).  
Un altre document de 1599 indica que la vila està construint la casa destinada al servici de l'almodí, sala de jurats i sala de justícia, amb detall de com han de ser fetes les portes i finestres pel fuster Tomás Martínez, veí de Llíria (protocol de Sebastián Monraval de l'Arxiu del Col·legi del Patriarca).  
El 2 de juny de 1602, sent jurats el senyor Pere Portolés i el senyor Guillem Alama, comença el consell general en el seu nou emplaçament que s'havia fet fins llavors a la casa vella de la vila.  
En consell de 8 de juny de 1620 es determina que, ja que s'ha gastat tant en l'altar i ornaments de la capella de la Casa de la Vila, es gestione de Roma o de Madrid llicència per a celebrar-hi missa. En visita pastoral del 18 de juliol de 1622 el visitador general de València concedix llicència per a celebrar les següents misses anuals: en la Pasqua de l'Esperit Sant, per l'elecció dels jurats; la vespra de Sant Miquel, per l'elecció del mostassà; la vespra de Sant Tomàs, per l'elecció del justícia, i en qualsevol dia que es tinga consell general.  
Després de la batalla d'Almansa en 1707, Felipe V dóna al mariscal Berwick la ciutat de Llíria com a cap de ducat; Jacobo FitzJames Stuart, al prendre possessió del seu títol i ducat, va determinar que l'Ajuntament abandonara la sala capitular, que a partir d'aquell moment va passar a ser domicili de la família, encara que realment mai no va complir esta funció. En 1720 es manté un pleit entre la vila de Llíria i el duc d'esta, davant de la pretensió d'este de col·locar el seu escut d'armes a les portes principals. Davant de la posició de la vila es va dictar una reial orde en què es declarava que el duc era amo jurisdiccional de la vila però no territorial, perquè esta continuava sent del patrimoni reial.  
L'any 1847 Pascual Madoz, en la seua obra, Diccionario Geográfico, estadístico e histórico de España, es referix a l'edifici com a Casa Consistorial, ús que ha mantingut fins als nostres dies.  
Descripció:  
La planta de l'edifici consta de dos crugies formades pels murs de càrrega, que constituïxen les fatxades, i un mur central que a la planta baixa es troba perforat per quatre arcs de mig punt, tres dels quals formaen part de l'antic almodí i l'últim en l'obertura d'accés emmarcant l'escala. En l'última planta este mur desapareix i deixa únicament quatre pilars rectangulars sobre els quals es recolza el magnífic bigam que conforma la coberta.  
Es coneix gràcies a la descripció de l'edifici de Pascual Madoz i a l'estudi de la seua arquitectura que des de l'accés es trobava a l'esquerra l'almodí i a la dreta les presons i una altra peça titulada la Cort, on antigament el justícia exercia la seua jurisdicció civil i criminal. L'escala de planta quadrada i buit central, construïda amb doble volta de rajola i barana de ferro forjat del principi de segle, se situa en la segona crugia al vestíbul, enfront de la porta principal. A la planta superior es va disposar la sala de sessions, la secretaria i el despatx del Sr. alcalde. A la cambra, una escala de caragol de rajola conduïx al xicotet mirador octogonal que sobreïx a la coberta; l'arxiu es trobava també en esta planta. L'edifici disposava de capella, però s'ignora en este moment on estava situada.  
L'edifici està construït en maçoneria en els seus llenços de paret i angles de cadiratge amb encoixinat llis. Els forjats estan formats per peces de fusta i entre estos formen voltes de rajola. El conjunt es corona, finalment, amb la clàssica arcuació del segle xvi, que recorre, sota una ampla cornisa, el perímetre de l'obra. Esta galeria renaixentista està dins del més pur estil d'arcades a la manera aragonesa que comenta Lamperez, seguint la gran tradició de l'arquitectura catalano-aragonesa d'utilitzar la coronació en galeria a partir d'este segle, com podem veure en multitud d'exemples de la ciutat de València: Col·legi del Patriarca, Palau de Valeriola etc.  
La portada és plateresca de mig punt, entre pilastres toscanes, amb tríglifs, àtic sobre entaulament, coronat, al seu torn, per craters i l'escut de la ciutat sostingut per dos querubins. Damunt es troba el motluratge del balcó principal, al seu torn coronat per un altre motluratge i dos poms, com així mateix coronen altres dos la finestra de l'esquerra, i iguals però sense poms es troben les altres d'esta fatxada. Estes finestres es troben en el llibre Regla de los cinco órdenes de arquitectura de Jacopo Barozzi de Vignola, publicat en 1562 i d'àmplia difusió en tot Europa; la primera traducció al castellà és de 1593. Cal notar, a més, el cadiratge existent entre la finestra principal i la contigua.  
El seu alçament coincidix amb l'última etapa del Renaixement, encara que formalment la disposició dels vans i la resta d'estructures pertany al manierisme. La unitat de l'escena, les regles de la proporcionalitat i la resta de supòsits harmònics renaixentistes es trenquen, i s'observa sobretot a la fatxada principal: la porta principal no està situada al centre de l'edifici, al mateix temps que persistix una porta al seu costat (ara finestra), que no té la seua equivalent simètrica. Esta situació irregular produïx que la disposició dels finestrals del segon pis siga de la mateixa manera irregular, trencant amb les lleis harmòniques renaixentistes i pròpies del manierisme, molt donat a estos virtuosismes.  
En resum, l'edifici presenta en el seu conjunt una estructura bàsicament renaixentista, però que posseïx un matís un poc manierista, regional i propi que no el fa menys valuós.  
b) Parts integrants:  
L'edifici.  
c) Béns mobles integrants o que formen part del mateix edifici  
c.1 Pintura mural  
c.1.a Grafits amb el núm. del SVI E5673180357643 i identificat amb el núm. 74.39.849-479-0356, que representa anotació amb carbonet de grafit sobre pedra de final del s. xvii al voltant de la porta est del saló de plens a la planta baixa.  
c.1.b Efígies de generals carlins en sostre a manera de cassetons octogonals imitats amb tècnica de grisalles i figures en perfil amb els noms corresponents. Trobats al desmuntar el fals sostre. Entre biguetes i biguetes, pintats sobre el lluït que cobrix els revoltons en tot el sostre a la sala superior al del saló de plens.   
c.2 Escultura  
c.2.a Representant l'escut de Llíria amb el núm. de SVI L0715888629020 i núm. d'identificació 91.86.904-168-8604, en relleu; és treballa en pedra de 100 × 245 cm entre 1596 i 1602 sobre la fatxada principal de la porta.  
c.3 Conjunt de reixes  
c.3.a Tres Reixes amb el núm. de SVI M7618272741504 i identificades com a 26.19.792-501-8435 del mateix tipus de forja en ferro de 245 × 158cm / 2.45 × 158cm / 2,46 × 159 cm d'Antoni Bolea, reixer entre 1596 i 1602, ocupen la fatxada principal i posterior.  
c.3.b Reixa de barana amb el núm. de SVI R9914797534440 i identificades com a 82.23.751-590-2319; realització en motle de ferro i fusta, actua com a barana de l'escala i és de la 1a mitat del s. xx, de 333 × 95 cm, 1,95 × 95 cm + 187 × 95 cm + 1,59 × 95 cm + 175 × 95 cm. Escala de la planta baixa a la 2a.  
d) Béns mobles que no formen part de l'edifici, però que hi estan consubstancialment vinculats  
d.1 Fusteria  
d.1.a Porta amb el núm. de SVI A2508800993915 identificat com a 46.11.147. 0010, realitzada amb tècnica de serra i talla de fusta de 215 × 145 cm, del s. xvii; porta d'una ala i ferramentes de forja originals en l'afegit frontó semicircular a la part superior i també motlura geomètrica a la cara externa de la porta. No es troba en el seu emplaçament original, possiblement estava al carrer. Antesala del saló de plens, escala.  
d.1.b Porta amb el núm. de SVI H3652961860918 identificat com a 72.31.802-3994, realitzada amb tècnica de serra i talla de fusta de 248 × 178 cm del s. xix, porta de dos ales i ferramentes de forja a l'antesala del saló de plens.   
d.1.c Porta amb el núm. de SVI F9688307927403 identificat com a 08.57.875-598-0798 amb tècnica de serra i talla en fusta de 207 × 10 cm del s. xviii, porta d'un ala amb ferramentes de forja.   
d.1.d Porta amb el núm. de SVI C9715164239093 identificat com a 40.90.495-876-3865 amb tècnica de serra i talla en fusta de 353 × 232 cm d'entre 1598 i 1602, realitzada per Tomás Martínez, porta de dos ales, porta amb testimoni amb picaportes de bronze zoomorfes d'esquirol i conill enfrontats.  
e) Delimitació de l'entorn afectat:  
Justificació de la delimitació proposada:  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consistix a incloure dins de la seua àrea els següents elements urbans:  
. Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el BIC, i que poden afectar este, tant visualment com físicament, qualsevol intervenció que es realitze sobre estes.  
. Parcel·les que donen al mateix espai públic que el BIC i que constituïxen l'entorn visual i ambiental immediat i en què qualsevol intervenció que es realitze puga suposar una alteració de les condicions de percepció d'este o del caràcter de l'espai urbà.  
. Espais públics en contacte directe amb el BIC i les parcel·les enumerades anteriorment i que constituïxen part del seu ambient urbà immediat.  
. Edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que encara que no tinga una situació d'immediatesa amb el BIC afecten de manera fonamental la percepció d'este.  
Origen: intersecció de l'eix del carrer entre les parcel·les cadastrals núm. 65407 i 65354 amb l'eix del carrer del Ministre August Roca, punt A.  
Sentit: Horari.  
Línia delimitadora: Des de l'origen la línia gira a sud-oest, i trenca per a continuar al nord per l'eix del primer tram del carrer del Ministre August Roca fins a girar de nou a sud-oest per l'eix del carrer de Laurona. Continua per este eix fins a girar a nord per l'eix del carrer de Sant Joaquim per a penetrar en l'illa cadastral núm. 64460 per la mitgera sud de la parcel·la cadastral núm. 06; travessa l'illa i continua a nord per l'eix del carrer de Recaredo fins a la seua intersecció amb l'eix del carrer de la Cova Santa, pel qual continua a nord fins a l'eix del carrer del Salvador; hi continua a est per a girar a continuació a nord i penetrar en l'illa cadastral núm. 64804 per la mitgera sud de la parcel·la núm. 25 d'esta. Recorre les parts posteriors de les edificacions que donen a la Plaça Major d'esta illa i gira a oest envoltant la plaça 9 d'octubre fins a la seua intersecció amb la prolongació de la fatxada nord de la parcel·la núm. 81 de l'illa cadastral núm. 65819, i continua per esta a est. La línia recorre esta fatxada i s'introduïx en l'illa recorrent les parts posteriors de les parcel·les que donen a la plaça Major fins a la núm. 75; gira a est per la mitgera nord de la parcel·la núm. 75 per a envoltar la parcel·la núm. 48 i continuar per les fatxades que donen al carrer Major en direcció sud fins a la fatxada de la parcel·la núm. 50; continua per l'eix del carrer de la Santa Sang fins a l'eix del carrer de Viriat. Seguix per l'eix del carrer de Viriat i per l'eix del carrer del Tirador per a penetrar en l'illa núm. 66359, i incorpora la parcel·la núm. 01 d'esta. Gira a sud pel carrer de Joan Izquierdo i prosseguix per l'eix del carrer entre les illes cadastrals núm. 65628 i 65715 fins al punt a d'origen.  
f) Normativa de protecció de l'Ajuntament de Llíria i el seu entorn  
Monument:  
Article primer. Caldrà ajustar-se al que disposa la secció segona, Règim dels béns immobles d'interés cultural, del capítol III, títol II; de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de monument.  
Article segon. Pel que fa als béns mobles, caldrà ajustar-se al que disposa la secció tercera, del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998 d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, relativa al règim dels béns mobles d'interés cultural.  
Article tercer. Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Entorn de protecció:  
Article quart. De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del monument requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà de conformitat amb els criteris establits en la present normativa, i en el que no s'hi preveu, per mitjà de l'aplicació directa dels criteris previstos en l'article 39 de l'esmentada llei.   
Totes les intervencions requeriran la definició precisa del seu abast per al seu tràmit autoritzatori, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.  
Article quint. Sense perjuí del que disposa l'article anterior, per mitjà de sospesat informe tècnic municipal, es podrà derivar la no-necessitat de tràmit autoritzatori previ en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior d'estos immobles.  
En estos casos, l'Ajuntament comunicarà a esta administració, en el termini de 10 dies, la concessió de llicència municipal, i adjuntarà com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.  
Article sext. La contravenció del que preveuen els articles anteriors determinarà la responsabilitat de l'Ajuntament en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Article sèptim. Criteris d'intervenció:  
Alineacions i altures de l'edificació d'aplicació patrimonial seran les establides pel Pla Especial i Reforma Interior de la Vila de Llíria, aprovat definitivament per la Comissió Territorial de València el 25 de juliol de 1994. En les illes no incloses en el perímetre del Pla Especial de Protecció seran les marcades en el pla corresponent del Projecte de Revisió del Pla General d'Ordenació Urbana de Llíria, aprovat definitivament per la Comissió Provincial d'Urbanisme el 26 de setembre de 2003 (BOP 24-12-2003).  
Els paràmetres de l'edificació seran els regulats pel Pla Especial per a cada zona. Es fa extensiva l'aplicació dels paràmetres generals (capítol 1) i de les ordenances específiques de l'àrea 1.3 entorn (capítol 4) a l'àmbit de l'entorn de protecció no regulat pel Pla Especial.  
Usos i activitats. S'aplicarà patrimonial en la totalitat de l'entorn l'article 48 del Pla Especial.  
Article octau. Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en l'apreciació de l'escena o paisatge urbà del monument i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblant mena i conseqüències, hauran de sotmetre's a autorització de la Conselleria competent en matèria de Cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.  
Article nové. Qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o del seu entorn de protecció se sotmetrà al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià  
Article desé. Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció previst en l'article 34.2 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià per als entorns de protecció dels monuments.  
Conselleria de Benestar Social