Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3738, del 27-04-2000 (2000/3145)

RESOLUCIÓ d'1 de març del 2000, del conseller de Sanitat, per la qual es regula la prestació amb productes dietètics a la Comunitat Valenciana.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3738

Data del DOGV
:   27-04-2000

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2000/3145


Data del document
:   01-03-2000

Organisme emissor
:   Conselleria de Sanitat

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * producte farmacèutic
    * producte dietètic

RESOLUCIÓ d'1 de març del 2000, del conseller de Sanitat, per la qual es regula la prestació amb productes dietètics a la Comunitat Valenciana. [2000/3145]
  
El Reial Decret 63/1995, de 20 de gener (BOE de 10 de febrer), pel qual s'ordenen les prestacions finançades pel Sistema Nacional de Salut, preveu dos tipus de prestacions que requereixen la utilització de productes dietètics: els tractaments dietoteràpics complexos per a trastorns metabòlics congènits, inclosos entre les prestacions complementàries i la nutrició enteral, recollida en l'àmbit de l'assistència hospitalària.
  
Amb la publicació de l'Ordre de 30 d'abril de 1997 del Ministeri de Sanitat i Consum per la qual es regulen els tractaments dietoterapèutics complexos, s'estableixen els trastorns metabòlics que queden inclosos en les prestacions sanitàries a què fan referència l'article 2.1 i l'apartat 4.3 de l'annex I del Reial Decret esmentat. A més a més, atribueix la competència per a establir el procediment per a subministrar els productes dietoterapèutics complexos a les administracions sanitàries amb competència en la gestió d'aquesta prestació.
  
Mitjançant l'Ordre de 2 de juny de 1998 per a la regulació de la nutrició enteral domiciliària en el Sistema Nacional de Salut, es desplega l'apartat 3.3 de l'annex I del Reial Decret 63/1995, en constituir la nutrició enteral un contingut propi de l'assistència hospitalària i de l'assistència sanitària en el domicili del malalt, quan aquesta és continuació de l'atenció hospitalària i quan hi ha raons específiques que l'aconsellen per fer completa i efectiva l'atenció sanitària.
  
És per tant necessari adaptar la normativa d'aquesta comunitat autònoma al marc referencial que regeix el Sistema Nacional de Salut, facilitant l'accés a aquesta prestació als pacients de la nostra comunitat, assenyalant els criteris que s'han de complir per al reconeixement del dret a la prestació, i el procediment per fer-la efectiva.
  
En atenció de tot això i fent ús de les atribucions que confereixen els articles 3 de l'Ordre de 30 d'abril de 1997 i 6 de l'Ordre de 2 de juny de 1998, resolc:
  
Primer
  
Podran ser finançats per la Conselleria de Sanitat aquells productes dietoterapèutics específicament indicats per a la prevenció o tractament de patologies que s'establien en l'annex de l'Ordre de 30 d'abril de 1997, i que es recullen en l'annex I d'aquesta resolució.
  
Segon
  
Amb caràcter general podran ser finançats per la Conselleria de Sanitat aquells productes per a nutrició enteral domiciliària específicament indicats per a tractament de patologies que es recullen en l'annex de l'Ordre de 2 de juny de 1998 i que figuren en l'annex II d'aquesta resolució.
  
Tercer
  
Per tal que la nutrició enteral domiciliària siga finançada és necessari el compliment de tots i cada un dels requisits següents:
  
a) que no siga possible cobrir les necessitats nutricionals del pacient amb aliment de consum ordinari,
  
b) que mitjançant la nutrició enteral es puga aconseguir una millora en la qualitat de vida del pacient o una possible recuperació d'un procés que amenace la seua vida,
  
c) que la indicació es base en criteris sanitaris i no socials,
  
d) que els beneficis de la nutrició enteral superen els riscos,
  
e) que es faça una valoració periòdica del tractament i
  
f) que el pacient es trobe en una de les situacions clíniques que es determinen en l'apartat quatre de la present resolució.
  
Quart
  
Es considera que les següents situacions clíniques justificarien la necessitat de la nutrició enteral domiciliària:
  
1) pacients amb alteracions mecàniques de la deglució o del trànsit, que cursen amb afàgia i disfàgia servera i necessiten sonda. Excepcionalment, en casos de disfàgia severa i si la sonda està contraindicada, podrà utilitzar-se nutrició enteral sense sonda, amb l'informe previ justificatiu del facultatiu responsable de la indicació del tractament.
  
2) pacients amb trastorns neuromotors que impedeixen la deglució o el trànsit i necessiten sonda.
  
3) pacients amb requeriments especials d'energia i/o nutrients.
  
4) situacions clíniques quan cursen amb desnutrició severa.
  
Cinqué
  
La indicació haurà d'efectuar-se en els documents específics ?Informe justificatiu de la indicació de tractament?, per a cada un dels trastorns que figuren en l'annex III de la present resolució, s'adjunta un model diferenciat per a trastorns del metabolisme aminoàcids/cicle urea, hidrats de carboni/proteïna de llet de vaca i nutrició enteral.
  
Sisé
  
La indicació dels tractaments per a trastorns metabòlics congènits d'hidrats de carboni i d'aminoàcids, així com al·lèrgia o intolerància a proteïnes de llet de vaca, la faran metges especialistes. En el cas concret de lactants amb deficiència transitòria de lactasa intestinal o al·lèrgia o intolerància a proteïna de llet de vaca, la indicació podrà fer-la el pediatre d'Atenció Primària, per al període d'un mes. En el cas de persistir la patologia, haurà de trametre'l per a valoració de la indicació a l'especialista hospitalari.
  
La indicació dels tractaments de nutrició enteral domiciliària la faran els facultatius especialistes adscrits a la unitat de nutrició dels hospitals, o els metges especialistes en endocrinologia i nutrició, o els que designe el director mèdic com a responsables de les unitats de nutrició hospitalàries.
  
Seté
  
La primera prescripció la farà el metge especialista responsable de la indicació, llevat de l'excepció prevista en la disposició anterior, i les següents prescripcions les podrà fer el facultatiu d'Atenció Primària d'acord amb la indicació efectuada per l'especialista.
  
En el cas excepcional que l'especialista considere que la duració del tractament és indefinida perquè les característiques de la malaltia no preveuen canvis significatius en el seu estat de salut i així ho expresse en l'«Informe justificatiu de la indicació», els informes justificatius successius els podrà efectuar el facultatiu d'Atenció Primària que en faça el seguiment.
  
Huité
  
Per als tractaments dietoterapèutics complexos, el subministrament dels productes el faran les oficines de farmàcia i excepcionalment, per a patologies d'especial seguiment o en cas de productes d'extrema dificultat en el subministrament, pels serveis farmacèutics. En el cas que s'efectue a través de les oficines de farmàcia, per a facturar-ho a la Conselleria de Sanitat serà preceptiu el visat previ de la recepta mèdica.
  
Nové
  
Els tractaments requerits en la nutrició enteral domiciliària, de manera provisional, i fins que s'establisca el procediment idoni de subministrament seguirà el tràmit establit en l'apartat anterior.
  
Deu
  
La inspecció mèdica determinarà si la patologia és susceptible de finançament, si en el pacient es compleixen els criteris d'inclusió i si el producte està registrat en el Registre General Sanitari dels Aliments. Amb aquesta finalitat la Direcció General de Prestació Farmacèutica facilitarà la relació actualitzada dels productes dietètics inclosos en aquest registre.
  
Onze
  
Per al visat de la recepta mèdica, serà imprescindible acompanyar el corresponent «Informe tipus justificatiu de la indicació del tractament», expedit pel facultatiu que efectua el diagnòstic i estableix el tractament. Caldrà indicar-hi la duració del tractament i també, si n'hi ha, la periodicitat de les revisions.
  
La validesa de l'informe d'indicació, a l'efecte del visat de productes utilitzats en situacions de deficiència transitòria de lactasa intestinal i al·lèrgia a proteïna de llet de vaca, serà d'un mes com a màxim. Una vegada transcorregut el mes, si cal continuar el tractament, es necessitarà un informe d'indicació de l'especialista hospitalari.
  
Dotze
  
Només es podrà dispensar un envàs per prescripció. Aquestos productes estan exempts d'aportació.
  
DISPOSICIONS TRANSITÒRIES
  
Primera
  
Durant un període de tres mesos, comptadors des de la publicació, es podran visar tant els productes destinats a les patologies previstes en la present resolució com els previstos en la llista vigent de visats. Una vegada haja transcorregut el període esmentat només serà d'aplicació el que estableix la present resolució.
  
Segona
  
En aquest període de transició, per part dels facultatius d'atenció primària i/o la inspecció, es procedirà de manera gradual a remetre als pacients amb patologies recollides en aquesta resolució al facultatiu especialista per a una nova valoració de la indicació, d'acord amb aquesta resolució.
  
Tercera
  
En el termini d'un any, la Direcció General per a la Prestació Farmacèutica regularà el procediment definitiu per al subministrament de productes de nutrició enteral.
  
DISPOSICIONS FINALS
  
Primera
  
La present resolució entrarà en vigor l'endemà de la publicació.
  
Segona
  
El director general per a la Prestació Farmacèutica queda facultat per a dictar totes les disposicions reglamentàries que calguen per al desplegament i l'aplicació de la present resolució.
  
València, 1 de març de 2000.- El conseller de Sanitat: José Emilio Cervera Cardona.
  
Annex I
  
Llistat dels trastorns metabòlics congènits d'hidrats de carboni i aminoàcids a què fa referència l'apartat primer d'aquesta resolució.
  
A. Malalties del metabolisme dels hidrats de carboni:
  
A.1. Deficiència de lactasa intestinal: deficiència de l'activitat lactasa de la vora de raspall de l'enteròcit.
  
En lactants, fórmules especials sense lactosa.
  
A.2. Deficiència transitòria de lactasa intestinal: secundària a atròfia de vellositats intestinals deguda a una altra malaltia (celiaquia, al·lèrgia a proteïnes vacunes).
  
En lactants, fórmules sense lactosa mentre persistisca la deficiència de lactasa.
  
A.3. Alteracions del metabolisme de la galactosa. Galactosèmia:
  
A.3.1. Deficiències de la galactoquinasa hepàtica.
  
A.3.2. Deficiència de la galactosa-1-fosfaturidiltransferasa hepàtica.
  
A.3.3. Deficiència de l'epimerasa.
  
Fórmules especials sense lactosa ni galactosa.
  
A.4. Alteracions del transport cel·lular de monosacàrids: deficiència del transportador de membrana de piranoses.
  
Fórmules especials sense disacàrids ni polisacàrids, amb fructosa (furanosa).
  
B. Alteracions del metabolisme dels aminoàcids.
  
B.1. Alteracions del metabolisme d'aminoàcids essencials:
  
B.1.1. Hiperfenilalaninèmies:
  
X.7.5.2. Fenilcetonúria: deficiència de la fenilalaninahidroxilasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials. Especialment en dones embarassades.
  
I.4.8.5. Hiperfenilalaninèmia benigna: deficiència parcial de la fenilalaninahidroxilasa.
  
Si la fenilalaninèmia és superior a sis mil·ligrams per 100, dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials, especialment en dones embarassades.
  
R.9.0.5. Primapterinúria: deficiència de la carbinolaminadehidratasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials per a tota la vida. Especialment en dones embarassades.
  
J.2.1.8. Deficiència de la dihidrobiopterinareductasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials, especialment en dones embarassades.
  
B.1.2. Alteracions del metabolisme de la metionina i aminoàcids sulfurats:
  
L.0.1.2. Homocistinúria: deficiència de la cistina-ß-sintetasa.
  
Dieta limitada en metionina i rica en cistina. Fórmules especials.
  
B.1.4.1. Alteracions en la 5-tetrahidrofolat-transferasa: totes amb acidúria metilmalònica: diverses deficiències enzimàtiques.
  
Depenent del tipus de deficiència, poden necessitar limitació de quatre aminoàcids essencials (metionina, treonina, valina i isoleucina).
  
H.3.3.0. Cistationinúria o altres: diverses deficiències.
  
Depenent de la deficiència, poden necessitar dieta limitada en metionina i rica en taurina.
  
B.1.3. Alteracions en el metabolisme dels aminoàcids ramificats:
  
W.8.4.2. Xarop d'auró: deficiència de l'alfa-ceto-decarboxilasa.
  
Dieta limitada en leucina, isoleucina i valina. Fórmules especials.
  
K.9.3.4. Acidèmies orgàniques del metabolisme de la leucina: diversos efectes enzimatics:
  
- Acidèmia isovalèrica.
  
- Acidèmia metilcrotònica.
  
- Acidèmia 30H-metil-glutàrica.
  
Dieta limitada en leucina. Fórmules especials.
  
Z.2.9.1. Acidèmies orgàniques del metabolisme de la isoleucina i valina:
  
- Acidèmia propiònica: deficiència de la propionil-CoA-carboxilasa.
  
Dieta limitada en isoleucina, valina, metionina i treonina. Fórmules especials.
  
- Acidèmia metilmalònica: deficiència de la metil-malonil-CoA-mutasa.
  
Dieta limitada en isoleucina, valina, metionina i treonina. Fórmules especials.
  
- Deficiència de la ß-cetotiolasa (hipercetosi): deficiència de la ß-cetotiolasa.
  
Dieta limitada en isoleucina i en greixos.
  
B.1.4. Alteracions del metabolisme de la lisina:
  
N.9.8.5. Acidúria glutàrica tipus 1: deficiència de la glutaril-CoA-deshidrogenasa.
  
Dieta limitada en lisina i triptòfan. Fórmules especials. Si respon al tractament, permanent.
  
B.2. Alteracions del metabolisme dels aminoàcids no essencials:
  
B.2.1. De la tirosina:
  
H.1.0.4. Tirosinèmia II: deficiència de tirosina aminotransferasa.
  
Dieta limitada en tirosina i fenilalanina. Fórmules especials.
  
W.7.7.6. Hawkinsinúria: deficiència de la dioxigenasa.
  
Dieta limitada en tirosina i en fenilalanina. Fórmules especials.
  
N.0.4.9. Tirosinèmia I: deficiència de la fumarilacetoacetasa.
  
Dieta limitada en tirosina i en fenilalanina. Fórmules especials, llevat de trasplantament hepàtic.
  
B.2.2. Hiperornitinèmies:
  
S.5.7.1. Síndrome HHH: deficiència del transport d'ornitina mitocondrial.
  
Dieta limitada en arginina. Fórmules especials amb aminoàcids essencials.
  
M.5.7.7. Atròfia girata: deficiència d'ornitinatransaminasa.
  
Dieta limitada en proteïnes. Fórmules especials amb aminoàcids essencials.
  
B.2.3. Histidinèmia, histidinúria i/o acidúria urocànica.
  
Dieta limitada en histidina.
  
C. Alteracions del cicle de la urea: diverses malalties diferents:
  
- Deficiències de: N-acetil-glutamatsintetasa, carbamil-P-sintetasa, ornitinatranscarbamilasa, arginosuccínico-liasa i arginasa.
  
Totes elles dietes limitades en proteïnes. Fórmules especials amb aminoàcids essencials, fins a un trasplantament hepàtic.
  
ANNEX II
  
Relació de patologies susceptibles de nutrició enteral a què fa referència l'apartat segon d'aquesta resolució
  
1. Pacients amb alteracions mecàniques de la deglució o del trànsit, que necessiten sonda per cursar amb afàgia o disfàgia severa:
  
1.1. Tumors de cap i coll.
  
1.2. Tumors de l'aparell digestiu (esòfag, estómac).
  
1.3. Cirurgia ORL i maxil·lofacial.
  
1.4. Estenosi esofàgica no tumoral.
  
Excepcionalment, en cas de disfàgia i si la sonda està contraindicada, podrà utilitzar-se nutrició enteral sense sonda, amb l'informe previ justificatiu del facultatiu responsable de la indicació del tractament.
  
2. Pacients amb trastorns neuromotors que impedisquen la deglució o el trànsit i que necessiten sonda:
  
2.1. Malalties neurològiques que cursen amb afàgia o disfàgia severa:
  
2.1.1. Esclerosi múltiple.
  
2.1.2. Esclerosi lateral amiotròfica.
  
2.1.3. Síndromes miasteniformes.
  
2.1.4. Síndrome de Guillain-Barré.
  
2.1.5. Seqüeles de malalties infeccioses o traumàtiques del sistema nerviós central.
  
2.1.6. Retard mental sever.
  
2.1.7. Processos degeneratius severs del sistema nerviós central.
  
2.2. Accidents cerebrovasculars.
  
2.3. Tumors cerebrals.
  
2.4. Paràlisi cerebral.
  
2.5. Coma neurològic.
  
2.6. Trastorns severs de la motilitat intestinal: pseudoobstrucció intestinal, gastroparèsia diabètica.
  
3. Pacients amb requeriments especials d'energia i/o nutrients:
  
3.1. Síndromes de malabsorció severa:
  
3.1.1. Síndrome d'intestí curt sever.
  
3.1.2. Diarrea intractable d'origen autoimmune.
  
3.1.3. Limfoma.
  
3.1.4. Esteatorrea postgastrectomia.
  
3.1.5. Carcinoma de pàncrees.
  
3.1.6. Resecció àmplia pancreàtica.
  
3.1.7. Insuficiència vascular mesentèrica.
  
3.1.8. Amiloïdosi.
  
3.1.9. Esclerodèrmia.
  
3.1.10. Enteritis eosinofílica.
  
3.2. Intoleràncies digestives a greixos: malaltia de Swaschsman, limfangièctasi intestinal i deficiència primària d'apoliproteïna B.
  
3.3. Malalties peroxisomals hereditàries.
  
3.4. Al·lèrgia o intolerància diagnosticada a proteïnes de llet de vaca en lactants, fins a dos anys si hi ha compromís nutricional.
  
3.5. Pacients desnodrits que van a ser sotmesos a cirurgia major programada o trasplantaments.
  
4. Situacions clíniques quan cursen amb desnutrició severa:
  
4.1. Malaltia inflamatòria intestinal: colitis ulcerosa i malaltia de Crohn.
  
4.2. Caquèxia cancerosa per enteritis crònica per tractament químic i/o radioterapèutic.
  
4.3. Patologia mèdica infecciosa que comporta malabsorció severa: sida.
  
4.4. Fibrosi quística.
  
4.5. Fístules enterocutànies de baix dèbit.