Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5521, del 28-05-2007 (2007/5164)

Notificació a la mercantil Artos Costa Blanca, SL de la sentència número 71 dictada en les actuacions del juí ordinari número 471/2002.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5521

Data del DOGV
:   28-05-2007

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2007/5164


Data del document
:   27-03-2007

Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 4 d'Orihuela

Tipus de document
:   Edicte

Descriptors 

:   * sistema judicial

Notificació a la mercantil Artos Costa Blanca, SL de la sentència número 71 dictada en les actuacions del juí ordinari número 471/2002. [2007/5164]  
Juí ordinari número 471/2002  
Orihuela, 27 de març de 2007  
Belén Fernández Álvarez, jutgessa substituta del Jutjat de Primera Instància número 4 d'Orihuela i partit pronuncia en nom del rei la següent:  
«Sentència número 71  
En les actuacions de juí ordinari seguides en este jutjat i registrades amb el número 472/2002, a instància de Klaus Robert Möhrle i de Sigrid Möhrle, representats pel procurador Antonio Díez Saura i defensats pel lletrat senyor Crespo Llenes, substituït en el juí per la senyora Ivars García, contra la mercantil Artos Costa Blanca, SL, CIF A22933755, en situació processal de rebel·lia, sobre acció de resolució de contracte.  
Antecedents de fet  
Primer. El procurador senyor Díez Saura, en nom i representació de Klaus Robert Möhrle i de Sigrid Möhrle, va presentar demanda contra Artos Costa Blanca, SL, on suplicava que es dicte sentència per la qual es declare la resolució del contracte de compravenda celebrat entre les parts en data 2 de gener de 2002, i es condemne la demandada a tornar als actors la xifra de 13.732,78 €, més els interessos legals, i amb imposició de les costes causades; en base als següents fets:   
1) Que el 2 de gener de 2002 la part actora va subscriure amb la representant de la demandada Renate Sölter, un contracte de compravenda, l'objecte del qual és una finca situada a Castala de Cati apartat 245, a Castalla. El preu era de 138.323,78 € dels quals pagà a compte 5.030,50 € i 8.702,28 mitjançant transferència bancària en data 16 de gener de 2002, i quedà la resta 124.591 € per a la firma de l'escriptura.  
2) Que la venda es va firmar sota la condició que el venedor acreditaria tindre llicència per a construir una piscina, a la firma de l'escriptura.   
3) Que en data 15 de maig de 2002 la demandada va reconéixer per carta enviada als actors que no podia exhibir esta documentació.   
4) Que l'Ajuntament no va autoritzar la construcció de piscina.   
5) Que els actors reberen carta per a procedir a escripturar fins al dia màxim de 19 de juny de 2002, sense acreditar l'aptitud per a construir una piscina.   
6) Que els actors no compraren perquè el venedor ha incomplit la seua obligació d'acreditar l'aptitud de la finca per a construir una piscina; i als fonaments de dret que va estimar de pertinent aplicació.  
Segon. Admesa a tràmit la demanda per la interlocutòria de data de 12 de novembre de 2002, rectificada en la interlocutòria de 20 de novembre de 2002, es va disposar la citació a termini del demandat perquè en el termini de 20 dies compareguera en les actuacions en legal forma i, quan compareguera, contestara a la demanda, la qual cosa no va verificar en temps i forma per la qual cosa per providència de 19 de maig de 2006 se'l va declarar en rebel·lia.  
Tercer. En esta providència es va convocar a les parts a la audiència prèvia al juí prevista en l'article 414 de la Llei d'Enjudiciament Civil, per a la qual cosa va assenyalar el dia 26 de març de 2007. El dia assenyalat, es va celebrar l'audiència prèvia amb assistència sols de la part actora, la qual, després de ratificar-se en la demanda, va proposar els següents mitjans de prova: documental, de tindre reproduïts els documents de la demanda, i queden les actuacions per a dictar sentència.   
Fonaments jurídics  
Primer. La part actora, sol·licita en la seua demanda que es declare la resolució del contracte de compravenda subscrit entre les parts el dia 2 de gener de 2002 i es condemne la mercantil demandada a la devolució de 13.732,78 €, més els interessos legals i condemna en costes. S'exercita l'acció prevista en l'article 1.124 del Codi Civil, en base a l'incompliment de la demandada d'obtindre i exhibir l'autorització per a construir una piscina, obligació pactada per les parts, en relació amb els articles 1.469 i 1.445 i 1.255 del mateix cos legal.  
Segon. La rebel·lia és una actitud processal del demandat que consistix en no comparéixer en el procés. La doctrina i la jurisprudència proclamen que la declaració de rebel·lia no implica l'assentiment de la demanda, ni tan sols l'admissió dels fets constitutius de l'acció, i així expressament ho establix l'article 496 de la LEC 1/2000, per la qual cosa no allibera a l'actor, de provar els fets constitutius de la seua pretensió.  
La compareixença en juí és una càrrega processal del demandat, de forma que la incompareixença supose que tindrà que suportar uns efectes purament processals, però sense reflex a l'àrea del dret material. La rebel·lia del demandat equival en el nostre dret a una negativa tàcita dels fets fonamentals de la demanda, la qual cosa implica per a l'actor la projecció del principi de la càrrega de la prova explicitat en l'anterior article 1.214 del Codi Civil, i actualment en l'article 217 de la LEC a l'igual que si el demandat compareix i s'oposa a la demanda. Però s'ha de tindre en compte que, com a assenyalen les SSAP de Barcelona, de 21 d'octubre de 1998 i de 17 de novembre de 1998 «davant la rebel·lia processal, es sol produir una lògica reducció de l'activitat provatòria a desplegar per l'actor o una limitació d'autèntica naturalesa (l'absència permanent pot impedir, per exemple, la confessió del demandat, la confrontació de lletres, el reconeixement de firmes...); i, alhora, la inactivitat provatòria del demandat pot, dificultar la prèvia de l'actor. Per això, no es pot ser excessivament rigorós en la valoració de les proves aportades per l'actor, perquè la manca dels habituals mitjans provatoris (per ex., reconeixement document privat) es deu, precisament, a la compareixença i/o inactivitat del demandat.  
Exigir el contrari suposaria convertir la rebel·lia no sols en una còmoda defensa, sinó també, en una situació de privilegi per al litigant rebel, amb flagrant infracció del principi d'igualtat, ací, en la posició de les parts en procés, constitucionalitzat en l'article 14 de la CE, ex.: l'eficàcia de la prova quedaria en mans del demandat (rebel), amb notòria indefensió de l'actor.»  
Havent provat mitjançant la documental la part actora la celebració del contracte la resolució del qual es pretén (doc. 2), el pagament de la quantitat la devolució de la qual sol·licita (doc. número 3 i doc. número 4) i la impossibilitat de la demandada de donar llicència per a la construcció d'una piscina (doc. núm. 5) corresponia a la demandada, conforme a l'article 217 de la LEC, la càrrega de la prova dels fets que impedisquen, extingisquen o enerven l'eficàcia jurídica dels anteriors fets, la qual cosa no ha fet.  
D'acord amb el que s'ha dit anteriorment, procedix en aplicació dels articles 1.124, 1.469, 1.445 i 1.255 del Codi Civil, amb caràcter general, estimar l'acció exercitada per la part actora de resolució del contracte i devolució del preu lliurat.  
Tercer. En relació amb les costes, cal aplicar el criteri del venciment recollit en l'article 394.1º de la Llei d'Enjudiciament Civil, i condemnar al pagament de las costes processals al demandat.  
Vistos els preceptes legals citats i els altres de general i pertinent aplicació al cas de les actuacions,  
Decisió  
Que, amb l'estimació íntegra de la demanda interposada pel procurador Antonio Díez Saura, en representació de Klaus Robert Möhrle i de Sigrid Möhrle, contra Artos Costa Blanca, SL, en situació processal de rebel·lia, declare la resolució del contracte de compravenda subscrit per les parts en data 2 de gener de 2002 i condemne a la demandada Artos Costa Blanca, SL, a tornar a la part actora la quantitat de tretze mil set-cents trenta-dos euros amb setanta-huit cèntims 13.732,78 €, més els interessos legals, amb expressa condemna al pagament de les costes causades.  
Contra esta resolució es pot interposar recurs d'apel·lació que resoldrà l'Audiència Provincial d'Alacant, amb seu a Elx, si es prepara davant d'este jutjat conforme establix l'article 457 de la Llei 1/2000, de 7 de gener d'Enjudiciament Civil, en el termini de cinc dies comptadors des de l'endemà de la notificació.  
Esta és la meua sentència, de la qual s'expedirà testimoniatge per a la seua unió a les actuacions, que pronuncie, mane i firme.»  
Publicació. L'anterior sentència l'ha llegida i publicada la jutge que la dictar, mentre celebrava audiència pública en el dia de la data. En done fe.  
En atenció al desconeixement de l'actual domicili o residència de la demandada Artos Costa Blanca, SL, per provisió de 27 de març de 2007, el jutge, de conformitat amb el que disposen els articles 156.4 i 164 de la Llei 1/2000, d'Enjudiciament Civil, ha acordat la publicació d'este edicte en el tauler d'anuncis del jutjat i en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana per a dur a efecte la diligència de notificació de la sentència de data 27 de març de 2007 dictada en estes actuacions.  
Orihuela, 27 de març de 2007.- La secretària judicial: Ana Belén Serrano Saura.