Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6293, del 21-06-2010 (2010/6598)

RESOLUCIÓ de 10 de maig de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea (Alacant).
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6293

Data del DOGV
:   21-06-2010

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2010/6598


Data del document
:   10-05-2010

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ de 10 de maig de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea (Alacant). [2010/6598]
Vistos la sol·licitud d'incoació formulada per l'Ajuntament d'Altea, l'informe emés pels Servicis Tècnics d'esta direcció general i la resta d'antecedents que figuren en l'expedient, favorables a la declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea.
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta direcció general, en allò que és matèria de la seua competència, resol:
Primer
Incoar l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea (Alacant).
Segon
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del Bé que justifiquen la declaració, descriure el Bé i les parts integrants per a tindre'n una perfecta identificació, delimitar l'entorn de protecció en els annexos que s'adjunten a la present resolució i fixar-ne les normes de protecció en l'articulat que es transcriu a continuació:
Article 1. Objecte. La present resolució té com a objecte incoar l'expedient per a la declaració como a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument dels Restes de l'aqüeducte romà d'Altea, delimitar-ne l'entorn de protecció i establir la seua normativa.
CAPÍTOL I
Normativa de protecció del monument i de l'entorn
Article 2. Règim del monument. Les restes de l'aqüeducte romà d'Altea són un Bé d'Interés Cultural amb la categoria de Monument i s'han de regir pel que disposa el capítol III del títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 3. Règim general d'intervencions en l'entorn. Fins que no s'aprove el pla especial de protecció, qualsevol intervenció que pretenga fer-se en l'entorn de protecció del monument, requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. L'autorització s'haurà d'emetre aplicant la normativa provisional de protecció articulada en la present resolució, i, si no n'hi ha, aplicant els criteris enumerats en els articles 38 i 39 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià. Transcorregut el termini de tres mesos, la sol·licitud es considerarà denegada per silenci administratiu.
La proposta d'intervenció haurà de definir el seu abast i anar acompanyada de la documentació tècnica oportuna. També haurà d'especificar la ubicació parcel·lària i adjuntar les fotografies que permeten constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial
Article 4. Excepcions al règim general d'intervencions. Sense perjuí del que disposa l'article anterior, d'un informe tècnic municipal, i sota la responsabilitat de l'Ajuntament, es podrà derivar la no-necessitat d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial i sempre que es justifique que són alienes respecte dels valors protegits de l'àmbit monumental, com les actuacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior dels immobles que formen l'entorn, i que, per tant, no comporten cap alteració de la situació preexistent.
Article 5. Preservació de la silueta paisatgística i arquitectònica. Totes les actuacions que puguen tindre repercussions sobre la correcta percepció i la dignitat en la consideració de l'escena o paisatge urbà del monument i l'entorn, com seria el cas de la creació de nous accessos o infraestructures viàries en l'entorn del traçat de l'aqüeducte, l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o plantació d'arbres, la provisió de mobiliari urbà, l'assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, la implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualsevol altra de característiques i conseqüències similars, hauran de sotmetre's a l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que es pronunciarà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans mencionats.
A fi de preservar el paisatge històric de l'aqüeducte, llevat d'aquelles actuacions que puguen ser objecte d'autorització d'acord amb el paràgraf anterior, no s'autoritzaran, amb caràcter general, edificacions per a cap ús, i queden expressament prohibits la demolició dels murs de pedra que abancalen els cultius existents, els abocaments de residus, el desmunt, els terraplens i les esplanacions. Les actuacions que comporten qualsevol moviment de terres requeriran l'informe preceptiu indicat en l'article 3 d'esta normativa.
Les edificacions que hi ha a l'entorn de protecció de l'aqüeducte únicament podran fer obres de consolidació i manteniment, sense augmentar el volum edificat.
Article 6. Parcel·les amb ús agrícola. Els canvis en l'ús agrícola actual de les parcel·les haurà de ser objecte d'autorització segons l'article 3 d'esta normativa.
Article 7. Patrimoni arqueològic. En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o l'entorn de protecció s'ha d'aplicar el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
Article 8. Actuacions il·legals. La contravenció del que preveuen els articles precedents determinarà la il·legalitat de l'actuació, així com, si és el cas, la restitució dels valors afectats i la responsabilitat dels promotors i/o de l'Ajuntament en els termes establits en la Llei del Patrimoni Cultural Valencià.
Tercer
En compliment d'allò preceptuat en l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, notificar esta resolució als interessats i a l'Ajuntament d'Altea i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36, en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en el monument com en l'entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per esta direcció general abans que es faça i que siga atorgada la llicència municipal, si fóra preceptiva.
Quart
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i qualsevol acte d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i l'entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual, d'acord amb la limitació temporal establida en el paràgraf segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es resoldran després de la declaració.
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, no perjudiquen manifestament els valors del Bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o per interés general s'hagueren de realitzar inajornablement, segons que disposa el paràgraf primer de l'article esmentat.
Cinqué
Que, en compliment de l'article 27.3 de la Llei, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural dependent de l'administració general de l'Estat per a l'anotació preventiva i al registre de la Propietat amb la mateixa finalitat.
Sisé
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Butlletí Oficial de l'Estat.
València, 10 de maig de 2010.- La directora general de Patrimoni Cultural Valencià: Paz Olmos Peris.
ANNEX I
Dades sobre el bé objecte de la declaració i
delimitació literal de l'entorn de protecció
a) Descripció i valors de l'immoble objecte de la declaració
L'aqüeducte està datat en el període de l'alt Imperi romà (segle III d.C.). Ens trobem davant d'una obra d'enginyeria hidràulica d'autoria desconeguda.
Es tracta d'un aqüeducte que permet salvar el barranc dels Arcs. En l'actualitat es desconeixen els punts d'origen i de destinació de la infraestructura, si bé, atesa la direcció del traçat, pot considerar-se com a hipòtesi probable que comunicara els dos nuclis romans més importants de la zona, el tossal de la Pila al nord-oest i el poblat romà costaner de l'Albir al sud.
La zona on es distribuïxen les restes té una important pressió urbanística i hi ha construccions molt pròximes als murs on es troben les bases dels pilars.
El traçat teòric de l'aqüeducte situat a continuació dels punts on es localitzen les restes constatades s'integra en parcel·les edificades.
Es conserven únicament restes dels pilars. Tres pilars pròxims a l'ermita de Sant Isidre van ser moguts de la seua ubicació en 2004.
En l'actualitat, es troba en ruïnes i sense ús.
L'aqüeducte té un extraordinari valor històric, arquitectònic i etnològic perquè forma part d'una xarxa d'enginyeria hidràulica representativa d'una forma d'assentament humà, d'intervenció en l'entorn i de gestió i distribució dels recursos hídrics esdevingudes a la Comunitat Valenciana des de la romanització.
La direcció nord-oest de l'aqüeducte pot indicar que esta infraestructura formava part d'un sistema complex d'abastiment d'aigua procedent del riu Algar, la finalitat del qual era abastir en primer lloc l'assentament romà del tossal de la Pila i a continuació el nucli romà de l'Albir. En concret, la part de l'obra a què pertanyen les restes constatades permetia salvar el desnivell del barranc dels Arcs.
Les restes de pilars constatades es distribuïxen sobre una longitud estimada de 520 metres. La cota de la resta ubicada a l'extrem nord és de 26 metres sobre el nivell del mar i la del pilar ubicat a l'extrem sud, de 24 metres sobre el nivell del mar; la cota en el fons del barranc és de 12 metres sobre el nivell del mar. El traçat seguix la direcció nord-est a sud-oest durant 405 metres i varia a direcció predominantment sud durant 115 metres.
Atesa la diferència de cotes observada en la ubicació de les restes constatades i la cota del barranc dels Arcs en la zona, l'alçària de la infraestructura en el punt de pas pel barranc podria haver sigut d'entre 10 i 15 metres. Actualment es conserven restes de l'arcuació: 28 bases de pilars i una obra de fàbrica, probablement pertanyent a un resta d'arc.
El conjunt total de restes constatades està format per quatre suports drets, sis tombats i/o desplaçats, díhuit amb només restes de la base (incrustada en marges de bancals) i un en què s'han pogut constatar els fonaments.
El conjunt de pilars presenta les mateixes característiques constructives apreciables en tota la seua magnitud en els pilars exempts. Les quatre cares externes dels pilars han sigut construïdes en opus vittatum, és a dir, pedres xicotetes de tendència prismàtica rectangular però irregular que oscil·len entre 10 cm d'alt per 25 cm d'ample, amb una certa alineació regular en les filades.
Les pedres han estat unides amb una argamassa o morter de calç, arena i aigua. La part interna està feta amb un conglomerat a base de pedres, graves més o menys redones, reble, fragments units amb argamassa. Els pilars, de secció quasi quadrada, tenen unes mides variables a causa, sobretot, de la pèrdua del revestiment exterior, encara que pot ser que no estigueren construïts amb unes mides uniformes.
Els pilars millor conservats tenen una amplària que oscil·la entre 1,55 m i 1,65 m.
b) Delimitació literal de l'entorn de protecció
Justificació:
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció ha sigut:
- Paisatgístic, establint al voltant de les arcades un àmbit de protecció que garantisca la conservació de l'entorn i de les vistes lligades a l'accident geogràfic que en va justificar l'execució.
- Arqueològic, en previsió de possibles troballes arqueològiques lligades al monument.
c) Delimitació literal de l'entorn
S'hi establix un àmbit de protecció comprés entre dos línies virtuals que es troben a 100 metres de cada punt de l'eix de l'aqüeducte (considerat este des de l'inici de la primera resta de pilar fins a l'última).
Les parcel·les on es troben materialment els vestigis de l'aqüeducte romà i que constituïxen les fites a partir de les quals es delimita l'entorn referit en el paràgraf antecedent, es ressenyen a continuació:
MARGE OEST de l'aqüeducte de nord a sud
Polígon 8 (parcel·les 314, 315, 327, 322, 413, 323, 296 i 9035), polígon 9 (parcel·la 45),
MARGE EST de l'aqüeducte de nord a sud
Polígon 8 (parcel·les 316, 318, 328, 326, 325, 324 i 9035), polígon 9 (p. 125 i 124).
MARGE OEST de l'aqüeducte al nord de l'ermita de Sant Isidre.
Polígon 8 (parcel·les 303, 298, 300, 299 i 129).
MARGE EST de l'aqüeducte al nord de l'ermita de Sant Isidre.
Polígon 8 (parcel·les 312, 298, 304 i 307).