Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8905, del 15-09-2020 (2020/7303)

RESOLUCIÓ de 4 de setembre de 2020, de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, per la qual s'incoa un expedient per a declarar bé immaterial de rellevància local les Festes de la Mare de Déu dels Àngels, de Sant Mateu.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8905

Data del DOGV
:   15-09-2020

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2020/7303


Data del document
:   04-09-2020

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport
    * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ de 4 de setembre de 2020, de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, per la qual s'incoa un expedient per a declarar bé immaterial de rellevància local les Festes de la Mare de Déu dels Àngels, de Sant Mateu. [2020/7303]  
L'article 1.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de patrimoni cultural valencià, estableix que formen part del patrimoni cultural valencià, en qualitat de béns immaterials del patrimoni etnològic, les creacions, els coneixements, les tècniques, les pràctiques i els usos més representatius i valuosos de les formes de vida i de la cultura tradicional valenciana.  
  
Els articles 15.5 i 55 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, estableixen que s'inclouran en la secció cinquena de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, amb la qualificació de béns immaterials de rellevància local, aquelles creacions, coneixements, pràctiques, tècniques, usos i activitats més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals valencianes. Igualment s'hi inclouran els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci i, en especial, aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.  
Vistos els informes tècnics favorables a la incoació de l'expedient de declaració de bé immaterial de rellevància local, emesos pel Servei de Patrimoni Cultural i per la Comissió Tècnica per a l'Estudi i Inventari del Patrimoni Immaterial, i de conformitat amb aquests; fent ús de les facultats que em confereixen l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià; l'article 22 del Decret 186/2017, de 24 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, i l'article 19.1 del Decret 62/2011, de 20 de maig, pel qual es regula el procediment de declaració i el règim de protecció dels béns de rellevància local, resolc:  
  
  
Primer  
Incoar un expedient per a declarar bé immaterial de rellevància local les Festes de la Mare de Déu dels Àngels de Sant Mateu i realitzar-ne la inscripció en la secció cinquena de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.  
  
Segon  
En atenció a allò que disposa l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, del patrimoni cultural valencià, en l'annex que s'adjunta a aquesta resolució es determinen els valors del bé que justifiquen aquesta declaració i es descriuen els detalls que permeten identificar-lo amb precisió.  
  
Tercer  
La protecció de les Festes de la Mare de Déu dels Àngels de Sant Mateu, com a patrimoni cultural immaterial, es concretarà en les mesures següents:  
a) Realitzar labors d'identificació, descripció, investigació, estudi i documentació amb criteris científics.  
b) Incorporar els testimonis disponibles a suports materials que en garantisquen la protecció i preservació.  
c) Vetlar pel desenvolupament normal i la pervivència d'aquesta manifestació cultural, així com tutelar la conservació dels seus valors tradicionals i la transmissió a les generacions futures.  
Qualsevol canvi que sobrepasse el desenvolupament normal dels elements que formen aquesta manifestació cultural haurà de comunicar-se a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural per a l'autorització administrativa, si escau, i la modificació consegüent d'aquesta resolució.  
Les accions de salvaguarda que es projecten hauran de tindre en compte, de manera molt especial, els riscos de desvirtuació que podrien derivar-se del turisme massiu, així com la necessitat de valorar i protegir adequadament els oficis tradicionals associats a aquesta manifestació.  
La gestió del patrimoni cultural protegit per aquesta declaració de bé de rellevància local immaterial correspon a l'Ajuntament de Sant Mateu.  
  
Quart  
Notificar aquesta resolució a les persones interessades en el procediment.  
  
València, 4 de setembre de 2020.- La directora general de Cultura i Patrimoni: Carmen Amoraga Toledo.  
  
  
ANNEX  
  
Denominació: Festes de la Mare de Déu dels Àngels  
Localitat: Sant Mateu  
Data de realització: segon dissabte després del diumenge de Pasqua de Resurrecció, amb caràcter anual.  
Actors principals: es consideren actors principals de la festa la corporació municipal, encapçalada pel portador de la senyera i els macers de la vila, el rector de la parròquia i la Junta Administrativa de la Mare de Déu dels Àngels, encapçalada pel portador del guió.  
Actors secundaris: es consideren actors secundaris de la festa la Banda de Música Santa Cecília de Sant Mateu, que acompanya la comitiva en la romeria fins a l'eixida del poble i també durant els actes que se celebren al paratge de l'ermita; el Grup de Dolçainers Guillem Sorolla, que també participa amenitzant la romeria; les dames de les festes del cicle festiu corresponent; el grup de persones voluntàries encarregades de preparar les calderes i repartir l'embotit per als dinars populars; el poble de Sant Mateu, i la resta de participants en la romeria.  
  
  
Descripció del bé:  
Actes preliminars: durant els dies anteriors a la festa els preparatius inclouen l'elaboració de dolços tradicionals de la població que es reparteixen durant els actes festius posteriors al dinar. A més, el recorregut urbà de la romeria s'engalana amb uns estendards de color blau cel amb l'emblema de la Mare de Déu. També es preparen les canyes que ajuden els romers a fer l'ascensió a l'ermitori, que es decoren amb unes branques xicotetes d'olivera i una cinta commemorativa de color blau cel. A més, encara que no directament relacionat amb la festa, des de fa aproximadament vint anys, la nit anterior té lloc a la població un aplec de grups de bombos i tambors en el qual participen un bon nombre d'agrupacions de les comarques de Castelló.  
  
Part central: el dia de la Mare de Déu, els actes comencen, a les 7.00 del matí, amb una despertà a càrrec dels pirotècnics de la localitat. A les 8.00, la Banda de Música Santa Cecília duu a terme una diana pels carrers de la vila. A les 9.30 comença, als baixos de l'Ajuntament, el repartiment de les canyes per a totes les persones que participaran en la romeria. A les 9.50 es baixa la senyera des de la sala de la Vila, ubicada al primer pis de l'Ajuntament, mentre la Banda de Música interpreta l'Himne de Sant Mateu. La senyera és recollida i portada en tot moment per un regidor de la corporació municipal. A continuació, s'inicia la processó cívica amb la presència de les autoritats, les dames de festes, la Banda de Música Santa Cecília i el Grup de Dolçainers Guillem Sorolla.  
  
La romeria fa tres parades durant el trajecte. La primera, als peus del peiró de l'avinguda Mare de Déu dels Àngels, lloc on acaba el nucli urbà; en aquest punt la Banda de Música abandona la comitiva. La segona parada té lloc a la zona coneguda com els Banquets, una àrea de descans en què destaquen uns bancs de pedra, tot just passar el riu de la Mare de Déu; en aquest punt, els membres de l'Ajuntament conviden totes les persones que prenen part en la romeria a una magdalena i a fer un glopet de mistela. La tercera parada, en la qual es recorden els avantpassats, té lloc en una de les revoltes de la pujada a l'ermitori, aquesta darrera parada evoca l'antiga tradició de cantar dos responsos en memòria d'Isabel Gargallo i el seu marit Bertomeu Sorlí el dia de la Festa de la Mare de Déu en el mateix camí de pujada, segons una clàusula testamentària de 21 d'octubre de 1641 per la qual van donar un oliverar a l'ermita.  
  
Quan arriba la romeria a l'ermitori, a les 12.00, se celebra una missa a l'església amb l'assistència de les dames i autoritats i amb una homilia a càrrec d'un religiós convidat per a l'ocasió. La missa és amenitzada pel cant de la coral Cors del Maestrat de Sant Mateu. A més, també es canten els Gojos a la Mare de Déu dels Àngels, que daten del segle XVII.  
Una vegada finalitzats els actes religiosos, a les 14.00, comença el dinar popular de les calderes d'arròs, cuinades al foc a la manera tradicional en el replanell inferior a la plaça del Lledoner, que es reparteix gratuïtament entre totes les persones que han participat en la romeria. La caldera és el menjar que antigament es donava als pobres que participaven en la festivitat. Aquesta tradició està documentada des del segle XIX. En l'actualitat aquesta part de la festa s'ha democratitzat i han desaparegut les qüestions classistes que s'hi associaven, i participa del menjar popular tot el món. La caldera és un arròs caldós amb fesols, conill, costella de porc i botifarra negra elaborat per persones voluntàries de la vila. En aquest mateix espai hi ha disposades unes barbacoes on es pot torrar l'embotit amb el qual, qui vol, complementa el dinar popular. Aquest embotit és repartit per persones voluntàries de l'organització.  
  
El replanell inferior, a la plaça del Lledoner on es cuina el dinar popular, és una zona amb el terra cobert de graveta, accessible amb vehicles per un camí lateral i, durant la festa, compta amb la presència i vigilància d'una dotació del Consorci de Bombers de la província de Castelló.  
Els actes conclouen a les 17.00 amb un ball pla popular que té lloc a la sala gran de l'hostatgeria, amenitzat per la Banda de Música Santa Cecília de Sant Mateu, i en el qual els membres de la corporació municipal reparteixen dolços i mistela a tots els assistents.  
Elements que formen part del bé:  
  
Elements mobles:  
L'element moble més important que forma part del bé és la senyera de la Mare de Déu dels Àngels que encapçala la processó cívica que puja fins a l'ermitori. Aquesta senyera té els orígens en la guerra de les Germanies i està relacionada amb l'episodi en què els antiagermanats de la població, al costat del comanador major de Montesa i a les tropes del batle de Morella van posar setge al campanar de la vila, on es refugiaven els principals capitostos de la revolta. Viciana explica que:  
  
«Los leales de la villa de Sant Matheo trahían la bandera de guerra hecha al proposito de la jornada de color azul y en la una haz nuestra señora y a cada uno de sus lados una çarça encendida de fuego con un letrero que dezia ?Viruit in flama fides?. Y en la otra haz de la bandera un retrato de Sant Matheo.»  
Aquesta senyera es va convertir, a partir d'aquell moment, en l'estendard que encapçalava les tropes santmateuanes i, per extensió, el terç del Maestrat en les accions bèl·liques. Així va succeir en la intervenció armada contra la revolta dels moriscos de la serra d'Espadà (1526) i també en l'auxili de Vinaròs durant un atac de la pirateria barbaresca (1547). En 1884, amb motiu del tercer centenari de la troballa de la imatge de la Mare de Déu dels Àngels, el poble va fer una senyera nova perquè l'original s'havia perdut. León y Esteller (1884) apunta que la senyera desaparegué durant la guerra de Successió, probablement durant el setge que la vila patí a mans de tropes borbòniques (1705-1706) o durant l'enderrocament de les muralles després de la batalla d'Almansa (1707) també a mans de l'exèrcit borbònic. Actualment, la senyera del tercer centenari es conserva a la Col·lecció Museogràfica Municipal de Sant Mateu. La que s'utilitza avui en dia en la processó cívica va ser feta en els anys 50 del segle XX.  
Un altre element moble important és el guió de la Mare de Déu dels Àngels que porten els membres de la Junta Administrativa de l'ermitori. Antigament aquest guió portava impresa una imatge de l'ermitori amb la Mare de Déu anterior a l'incendi de 1918 i l'ermità Sebastià, al qual la tradició li atribueix la troballa de la imatge. Avui en dia el guió porta una imatge de la Mare de Déu feta després de l'incendi de l'església.  
  
Les canyes són un element d'incorporació recent a la romeria, possiblement per influència d'altres romeries valencianes com la de la Magdalena o la Santa Faç. Les canyes són engalanades amb una cinta commemorativa de color blau cel amb l'efígie de la Mare de Déu dels Àngels i l'any de la festa, i també amb unes xicotetes rames d'olivera.  
Les calderes són el recipient en el qual es cuina l'arròs que és repartit entre les persones participants per a celebrar el dinar popular. Es tracta d'unes olles de coure grans, de 50 cm de diàmetre per uns 30 cm d'altura. Es conserven 12 calderes que són renovades per altres de noves quan és necessari.  
Finalment, les maces que porten els macers de la vila que acompanyen la corporació municipal al llarg de la processó cívica. Una de les dues maces es va fer durant el segle XVII. L'altra es va copiar a partir d'aquesta a principis del present segle. Ambdues es custodien a la Col·lecció Museogràfica Municipal.  
  
Elements immobles  
Són elements immobles de la festa la muntanya de la Mare de Déu dels Àngels i, en especial, l'ermitori. Aquest està compost per l'església, i la plaça adjacent; l'hostatgeria, també amb la seua plaça; l'edifici dels porxes; la placeta del pou amb l'escalinata que puja fins a la plaça de l'Església, i la plaça del Lledoner. L'ermitori té el reconeixement de bé de rellevància local. El lledoner té la categoria d'arbre monumental d'interés local i, probablement, fou plantat al mateix temps que s'edificava el conjunt arquitectònic.  
L'ermitori de la Mare de Déu dels Àngels començà a construir-se arran de la donació que Vicent Cerdà va fer del domini útil de les seues heretats a la vila de Sant Mateu, a causa de la troballa de la imatge de la Mare de Déu en l'antiga ermita de Sant Antoni i Sant Pau. Des de la troballa i fins a l'any 1590 es va construir una església primitiva que va continuar ampliant-se en dècades posteriors. En 1609 es van contractar les obres de la façana amb el mestre d'obres Bernat Cumba, d'origen francés. Aquestes van acabar en 1622. Entre 1670 i mitjans del segle XVIII es dugué a terme una reforma de la nau central de l'església, es va construir el creuer i també el cambril on es troba la imatge de la Mare de Déu. De forma paral·lela es dugueren a terme les obres per a la construcció de l'hostatgeria. La primitiva, de finals del segle XVI, es va ampliar a finals del segle XVII. La fisonomia actual de l'ermitori, la va donar la construcció, al segle XIX, d'un cos porticat (edifici dels Porxes) que uneix l'església amb l'hostatgeria.  
Cal esmentar també alguns elements de caràcter immaterial que formen part de la festivitat de la Mare de Déu dels Àngels. En primer lloc, la música que interpreta la Banda de Música Santa Cecília de Sant Mateu i el Grup de Dolçainers Guillem Sorolla. En aquest sentit destaquen en especial dos peces escrites expressament per a la Mare de Déu dels Àngels, les quals són interpretades per la Banda de Música, després d'alguns pasdobles. Són la Cobla i l'Himne a la Mare de Déu dels Àngels. En segon lloc, els Gojos a la Mare de Déu dels Àngels que són cantats dins de l'església durant l'homilia. A més, també com a element de caràcter immaterial, cal destacar les danses del ball pla que tenen lloc a la sala gran de l'hostatgeria una vegada finalitzat el dinar popular.  
  
  
Definició de l'àmbit espacial i temporal  
L'àmbit espacial de la festa de la Mare de Déu dels Àngels, el defineix el recorregut que és el següent: La processó cívica arranca des de l'Ajuntament de Sant Mateu. Quan arriba la plaça Major s'incorpora el clero i la processó religiosa que ha eixit des de l'Arxiprestal. D'aquesta manera l'Ajuntament tanca i presideix la processó amb la senyera, a causa del seu caràcter cívic. Continua pel carrer de Sant Bernat i per l'avinguda de la Mare de Déu dels Àngels. Ix del nucli urbà pel camí de la Mare de Déu, per on transcorre fins que travessa el riu de la Mare de Déu. Una vegada passat aquest punt comença l'ascensió cap a l'ermitori. Aquest, al costat de tota la muntanya de la Mare de Déu, forma també part de l'àmbit espacial de la festivitat.  
El santuari de la Mare de Déu dels Àngels es troba ubicat sobre un turó a 400 metres sobre el nivell del mar, en un dels contraforts més septentrionals de la serralada de la Valldàngel, en la part oriental del terme municipal de Sant Mateu, i a dos quilòmetres del centre de la població.  
  
La ubicació d'aquest turó permet dominar tota l'extensió de la plana de Sant Mateu, els pics de Penyagolosa (1.831 m), el tossal de la Nevera de Catí (1.286 m) o el Turmell (1.274 m), així com les muntanyes de Benifassà. El paisatge que es pot observar està compost a grans trets per horts d'oliveres, terra de pa, bosc de pi i garrigues, i està esquitxat per elements de caràcter religiós: l'ermita de Sant Cristòfol (segles XIV-XV), l'ermita de Santa Bàrbara (segle XV), i les desaparegudes ermites de Santa Ubaldesca o de la mare de Déu de la Neu, i de Sant Joan.  
Al santuari i el seu entorn s'han delimitat un nombre important de jaciments arqueològics, d'acord amb les dades que custodia la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana. Començant pel mateix santuari, es troba el jaciment de la Mare de Déu dels Àngels, d'adscripció ibera (segles V-IV aC) on s'han trobat restes ceràmiques. Així mateix, en el jaciment dels Àngels s'han localitzat restes del primitiu ermitori dedicat a Sant Antoni i Sant Pau (segle XIV) sobre el que es va construir el santuari, així com del cementeri medieval que l'acompanyava. Als peus de l'ermitori, tot just travessant el riu Benifarquell o de la Mare de Déu, es troba el jaciment del Boverot, d'adscripció iberoromana (segles II aC - I dC) amb materials ceràmics tant ibers com romans, entre els quals destaquen ceràmiques campanianes. A l'altre costat del riu es troba el jaciment de Santa Ubaldesca I d'adscripció romana (segles I aC - I dC) amb materials ceràmics entre els quals destaquen sigillata i materials constructius com imbrex i tegulae, així com una figureta de vernís negre representant un guerrer. El jaciment de Santa Ubaldesca II, en la mateixa zona que l'anterior, correspon a les restes medievals (segles XIII-XIV) del que havia sigut una ermita dedicada a Santa Ubaldesca o a la Mare de Déu de la Neu.  
  
Pel que fa a l'àmbit temporal de la festa, se celebra el segon dissabte després del diumenge de Pasqua. Els actes comencen a les 07.00 hores del matí i conclouen a la vesprada, aproximadament cap a les 19.00 hores.  
  
Mesures de protecció  
No es consideren més mesures de protecció que les pròpies que la normativa en matèria de patrimoni cultural exigeix per a un bé immaterial de rellevància local d'aquest tipus. Això no obstant, en relació amb la normativa en matèria de medi ambient, i com a manifestació d'ús recreatiu del foc amb caràcter excepcional, cal ajustar-se, en la celebració, al que estipula el Decret 148/2018, de 4 de setembre, del Consell, pel qual es modifica el Decret 98/1995, de 16 de maig, del Govern Valencià, pel qual s'aproven les normes de seguretat en prevenció d'incendis forestals que s'han d'observar en l'ús festiu i recreatiu del foc en sòl forestal que confronta amb terreny forestal o es troba a una proximitat inferior a 500 metres d'aquest.