Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9922, del 26-08-2024 (2024/8400)

RESOLUCIÓ de 19 de juny de 2024, de la Direcció General d'Urbanisme, Paisatge i Avaluació Ambiental, per la qual s'ordena la publicació de la declaració ambiental i territorial estratègica del Pla general estructural de Turís. Expedient 014/9742-EZS.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9922

Data del DOGV
:   26-08-2024

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2024/8400

CVE
:   PUBM-R-7817-4372

Data del document
:   19-06-2024

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Infraestructures i Territori

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Turís
    * impacte ambiental

2024-8400\_VAL

III. ACTES ADMINISTRATIUS

C) ALTRES ASSUMPTES

Conselleria de Medi Ambient, Infraestructures i Territori

RESOLUCIÓ de 19 de juny de 2024, de la Direcció General d'Urbanisme, Paisatge i Avaluació Ambiental, per la qual s'ordena la publicació de la declaració ambiental i territorial estratègica del Pla general estructural de Turís. Expedient 014/1843-JEL.

De conformitat amb l’article 56.8 del Decret legislatiu 1/2021, de 18 de juny, del Consell, d’aprovació del text refós de la Llei d’ordenació del territori, urbanisme i paisatge, el qual establix la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de la declaració ambiental, resolc:

Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la declaració ambiental i territorial estratègica corresponent a l’expedient 014/1156-KYZ Turís.

«Declaració ambiental i territorial estratègica del Pla general estructural de Turís

Tràmit: Avaluació ambiental de pla

Promotor: Ajuntament de Turís

Autoritat substantiva: Comissió Territorial d’Urbanisme de València

Localització: Terme municipal de Turís

Expedient: 014-2012-EAE

La Comissió d’Avaluació Ambiental, en sessió del 31 de març de 2022, va adoptar l’acord següent:

Vista la proposta de declaració ambiental i territorial estratègica del Pla general estructural de Turís en els termes següents:

A la vista de la data d’informació pública (que es detalla més avant) i d’acord amb el que establix la disposició transitòria primera, punt 2, del Decret legislatiu 1/2021, de 18 de juny, del Consell, d’aprovació del text refós de la Llei d’ordenació del territori, urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana (TRLOTUP), a este pla se li aplica la Llei 21/2013, de 9 de desembre, d’avaluació ambiental, desplegada a la Comunitat Valenciana per la TRLOTUP esmentada.

L’objecte de la declaració ambiental i territorial estratègica (DATE) és avaluar la integració dels aspectes ambientals en la proposta del pla o el programa subjecte a avaluació ambiental estratègica ordinària d’acord amb la TRLOTUP. Per a fer-ho, verificarà tot el procediment seguit i analitzarà els impactes que se’n deriven per l’aplicació del pla, i s’establiran, si és el cas, les condicions finals que s’hi hagen d’incorporar prèviament a la seua aprovació.

El 5 d’agost i el 20 de setembre de 2019 l’Ajuntament va remetre la proposta del Pla general estructural per a l’emissió de la DATE.

El 20 de gener de 2020 es va comunicar a l’Ajuntament les deficiències detectades en l’expedient tant de la documentació administrativa i tècnica com dels informes no remesos o el pronunciament dels quals no era definitiu.

L’Ajuntament esmena les deficiències de l’expedient mitjançant la remissió de documentació tècnica i administrativa el 20 d’abril de 2020 i dels informes de les administracions afectades el 14 de juliol de 2021.

La documentació completa consta de:

• Expedient d’avaluació ambiental i territorial:

– certificat d’informació pública corresponent a la informació pública conjunta de l’EATE i proposta de PGE

– certificat de l’acord plenari d’1 d’agost de 2019 sobre remissió de la proposta

• Estudi ambiental i territorial estratègic (maig 2019):

– Annex VIII a l’EATE (febrer de 2020)

• Proposta de Pla general estructural (maig 2019):

– Memòria informativa

– Memòria justificativa

– Plànols d’informació sense eficàcia normativa

– Plànols amb eficàcia normativa

– Normes urbanístiques

– Fitxes resum del PGE

– Catàleg de proteccions amb les tres seccions

– Informe de viabilitat econòmica

– Memòria de sostenibilitat econòmica

• Estudis complementaris:

– Estudi de paisatge

– Pla de mobilitat urbana sostenible

• Informació cartogràfica referenciada (remesa l’abril de 2020):

A) Anàlisi del procés d’avaluació

A.1) Dates més rellevants del procés d’avaluació

|  |  |
| --- | --- |
| Presentació de la sol·licitud d’inici | 21.01.2009 |
| Emissió del document de referència (assimilable al document d’abast) de l’estudi ambiental i territorial estratègic | 20.04.2012 |
| Participació pública i consultes de la versió preliminar del pla, de l’EATE i de la resta de documentació exigible, durant un període mínim de 45 dies.  Data de publicació en el DOGV: | 31.08.2016 |
| Sol·licitud d’emissió de DATE (amb deficiències) | 05.08.2019  20.09.2019 |
| Ple municipal d’aprovació provisional de la VPP i documentació annexa | 01.08.2019 |
| Requeriment per a esmenar deficiències en la sol·licitud d’emissió DATE | 20.01.2020 |
| Esmena de deficiències | 20.04.2020  14.07.2021 |

A.2) Evolució de les propostes del pla al llarg del procés d’elaboració, que inclou l’avaluació ambiental d’este

A.2.1) Informació territorial

Turís es troba a 35 km de la capital de la província. Pertany a la comarca de la Ribera Alta i, dins d’esta, a la subcomarca de Vall dels Alcalans, de la qual formen part Montserrat, Montroi i el Marquesat (Llombai, Catadau i Alfarb). El terme municipal amb 80,24 km² de superfície limita al nord amb el terme de Godelleta; al sud, amb Dos Aguas; a l’est, amb Montserrat i Torrent, i a l’oest, amb Alborache.

D’acord amb les xifres oficials de població de la revisió del padró de l’1 de gener de 2021 de l’INE, el nombre d’habitants a Turís és de 6.910 habitants distribuïts entre el sòl urbà del nucli urbà principal, que se situa al nord-oest del terme pròxim als termes de Godelleta i Alborache, i en una sèrie d’urbanitzacions repartides per tot el terme municipal: Cortitxelles (43 habitants), Mas de Pavia (143 habitants), Montur (66 habitants) i Monte Tesoro (74 habitants) en el nord-est, Viñalamata (57 habitants) en el nord-oest, Canyapar (251 habitants) i les Blasques (245 habitants) en el centre-nord, i Alturi (361 habitants) en el sud-est.

També hi ha un nombre elevat de nuclis de vivendes en el sòl no urbanitzable disseminades per tot el terme municipal.

El relleu del terme municipal al nord del riu Magre, que travessa el terme municipal d’oest a est, és pla o ondulat dedicat majoritàriament a ús agrícola, amb alguns turons i llomes de directriu ibèrica al sud del nucli urbà com la Serra del Castellet, El Montrotón i La Querencia-Penyes Roges, terrenys de caràcter eminentment forestal que alberguen elements d’interés patrimonial. Al nord del terme municipal també destaquen una sèrie de relleus amb caràcter forestal o que formen un mosaic agroforestal (Cortitxelles, el Calahuet, Canyapar) sobre els quals s’assenten gran part dels sòls urbans disseminats (urbanitzacions).

Al sud del riu Magre, constituït pels contraforts de la Serra de l’Au o Dos Aguas, el relleu s’accentua i hi predominen els sòls de caràcter eminentment forestal, encara que també hi ha alguns enclavaments agrícoles.

A.2.2) Planejament vigent i grau de desenvolupament.

D’acord amb el que indica en la memòria informativa, el municipi de Turís disposa de normes subsidiàries aprovades per la Comissió Territorial d’Urbanisme de València en sessió de 18 de desembre de 1990, un pla parcial residencial amb homologació, referit a la urbanització Canyapar aprovat en 1998, cinc plans de reforma interior aprovats entre 1999 i 2006, cinc estudis de detall aprovats entre 2002 i 2007, i diverses modificacions puntuals. En la pràctica, les dades bàsiques del planejament continuen sent les NS amb les diferents modificacions puntuals i alguns canvis en zones urbanes, ja que les actuacions en sòl urbanitzable no han arribat a desenvolupar-se. No s’ha arbitrat, fins a esta data, cap actuació per a ordenar, inventariar o adoptar mesures tendents a la possible legalització de vivendes disperses i executades sense llicència en sòl no urbanitzable.

El model proposat per les NS, quant a magnituds, presenta l’escenari següent:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Classificació-qualificació | Superfície (m²) | Percentatge % |
| Sòl urbà | 3.651.255 | 4,53 |
| Residencial  Terciari  Industrial | 3.461.774  0  282.162 | 4,18  0,0  0,35 |
| Sòl urbanitzable | 1.580.124 | 1,96 |
| Residencial  Terciari  Industrial | 1.382.324  0,0  197.800 | 1,72  0,0  0,25 |
| Sòl no urbanitzable | 84.893.837 | 93,50 |
| Comú  Protegit | 44.246.685  19.469.889 | 34,86  58,65 |

L’anàlisi del planejament vigent en la memòria informativa indica: «L’element vertebral d’este, les normes subsidiàries de 1990 i, en menor grau, l’homologació i el Pla parcial de Canyapar han tingut un desenvolupament desigual quant a les seues determinacions. En efecte, la consolidació del sòl per l’edificació i les xicotetes actuacions puntuals han sigut el verdader motor d’una urbanització incipient i escassa. És a dir, el grau de consolidació del sòl per l’edificació ha anat molt per davant del grau de consolidació de la urbanització, quan hauria d’haver sigut al contrari. També l’execució d’algunes dotacions públiques rellevants ha afavorit la urbanització de l’entorn immediat, però sempre en absència d’una verdadera gestió del sòl i secundant-se en l’estratègia perillosa d’obtindre el sòl a canvi de reserves d’aprofitament. Examinant el terme municipal per zones, observem les diferències entre el que ha esdevingut en uns àmbits i en altres. Així, per exemple, en la part sud del sòl urbà, en el que ara és l’avinguda Severo Ochoa i voltants, el contrast de les ortofotos de 1986, 2000 i 2012 permet comprovar la consolidació de la zona per l’edificació i la urbanització, en eixe orde.

El cas del sòl industrial és il·lustratiu de la capacitat municipal escassa de gestió de sòl. Com hem indicat, les NS van establir la condició de sòl urbà consolidat a un àmbit pròxim a la carretera CV-50 actual. En el moment d’aprovació d’estes, esta zona només disposava de la travessia de la carretera CV-415 com a eix en què es recolzaven les instal·lacions fabrils situades allí i no estava executada la urbanització prevista, que partix d’eixa carretera i delimita amb una sèrie d’illes en el nord i en el sud. Transcorregudes quasi tres dècades s’observa que mentres la gestió directa del sòl, que hauria d’haver permés dotar este àmbit dels preceptius servicis urbanístics, no s’ha realitzat, el nivell de consolidació de l’edificació ha augmentat considerablement. Altres previsions de les NS orientades a consolidar la urbanització en zones faltades d’esta tampoc s’han complit, per la qual cosa pot concloure’s que l’impuls local d’obra urbanitzadora, tant institucional com privat, ha sigut d’abast molt escàs en estos 26 anys, circumstància que es va acompanyar d’un desinterés evident en matèria de disciplina urbanística, la qual cosa ha afavorit la comissió reiterada d’infraccions en sòl urbanitzable i no urbanitzable. En data de hui, l’abús del sistema d’obtenció de sòl públic a canvi de la cessió de reserves d’aprofitament, arreplegat en diversos convenis firmats entre l’Ajuntament de Turís i els propietaris originals del sòl, ha col·locat l’Ajuntament en una situació molt delicada, igual que els ha ocorregut a altres consistoris de la Comunitat Valenciana, que, en èpoques passades, però no molt llunyanes, van abusar d’esta tècnica. En este context i davant de la impossibilitat de fer front al pagament eventual d’indemnitzacions milionàries, l’aprovació definitiva d’este pla i l’adscripció de la major part de l’aprofitament públic que s’obtinga amb este, al pagament dels convenis esmentats, es convertix en un objectiu imprescindible d’interés social, perquè no hi ha alternativa a este pagament, excepte la possible monetarització del deute, que arruïnaria l’Ajuntament.»

En relació amb el grau de compliment del planejament vigent, la memòria informativa conclou: «Turís ha patit, fins fa poc temps, una situació d’indisciplina urbanística generalitzada, amb repercussions greus en el sòl urbanitzable i en el no urbanitzable, i això ha configurat un escenari amb centenars de vivendes en una situació d’il·legalitat. Molts casos són clarament il·legalitzables. El mal causat de manera directa al municipi per esta situació és enorme, no sols pel frau tributari colossal i el menyspreu al dret, sinó per la deterioració dels recursos naturals, la contaminació d’aqüífers, la destrucció de zona d’alt valor agrícola, la proliferació d’entroncaments viaris en posicions inadequades, etc. No cal dir que intervindre en un escenari com este des del planejament, en este cas des del PGE, és una tasca frustrant i complexa, que necessàriament limita els objectius i la capacitat de maniobra proposats tant per l’equip redactor com per l’Ajuntament mateix, que els obliga a assumir com a irremeiables situacions que mai haurien de consentir-se. Esta assumpció -fins a un cert punt- «del que és fàctic» no ha d’interpretar-se com una renúncia a la funció del planejament, així com tampoc s’ha fet prevaldre l’interés privat per damunt de l’interés públic. Ha d’entendre’s com un primer pas per a la restitució de la legalitat, a partir del reconeixement dels errors comesos, unida a un compromís ferm per part de l’Administració local en el sentit d’assumir, ineludiblement, les seues responsabilitats. Ara bé, esta postura no pot confondre’s amb la imposició d’uns llindars de qualitat i observança estricta de la legalitat més rigorosa, perquè en eixe cas s’estaria arbitrant una solució eficaç per a un entorn de més tradició en la gestió i la disciplina urbanístiques, però absolutament inútil en una localitat com Turís, amb els antecedents que hem descrit».

A.2.3) Alternatives proposades al llarg del procés. Es transcriu la descripció i la valoració de les alternatives de l’EATE.

Cal assenyalar que l’examen d’alternatives se cenyix exclusivament a les opcions quant als creixements residencials i d’activitats econòmiques, limitant-se en relació amb la zonificació del sòl urbanitzable a enumerar els criteris utilitzats per a la delimitació d’este.

B.1.4.9) Alternatives estudiades relatives al conjunt del terme municipal.

– Alternativa 0 es correspon amb el planejament vigent de 1990, apartat A.2.1.)

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/1.png)

Les normes subsidiàries vigents es poden interpretar com un instrument catalitzador d’un desenvolupament desestructurat injustificable i lesiu en els seus efectes, tant per al territori com per a la Hisenda Pública i la conservació del patrimoni cultural natural i paisatgístic. Sense arribar a plantejar un sistema polinuclear, es van limitar a proposar indiscriminadament tota una sèrie d’àmbits suposadament capaços de convertir-se en urbanitzacions de segona residència disperses i inconnexes i a les quals no se’ls exigia cap registre per a desenvolupar-se. Les faltes en matèria d’infraestructures d’estes urbanitzacions, excepte en el cas d’Alturi, són enormes i l’execució resultarà costosíssima. Des de tots els punts de vista són insostenibles i actualment tan sols es pot aspirar a minorar-ne els efectes i adoptar les altres estructures bàsiques en matèria rodada, de proveïment d’aigua i depuració.

En el nucli urbà de Turís les NS han sigut igualment inapropiades i lesives, ja que s’ha obviat qualsevol referència a la riquesa patrimonial i afavorir l’execució d’edificacions anodines i descontextualitzades d’un volum enorme, que han afectat greument molts dels espais urbans de més interés. Finalment, la laxitud municipal en matèria de disciplina urbanística, dominant fins fa no molt i reconduïda en els últims anys, ha contribuït decisivament a complicar l’escenari.

– Alternativa 1, document consultiu de 2009

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/2.png)

Lluny de proposar-se corregir els devastadors efectes del planejament vigent, el document consultiu de 2009 va abundar en els mateixos errors i, fins i tot, va proposar un model que hauria empitjorat sensiblement les coses, ja que es van preveure sectors nous de sòl urbanitzable dispersos i sense cap explicació. En total es proposaven deu sectors residencials nous en nuclis dispersos i nou sectors residencials com a ampliació del nucli urbà. Esta praxi sorgida en temps del denominat «boom immobiliari» ha sigut interpretada pel Tribunal Suprem com a contrària a dret i una superació de la potestat municipal per la qual cosa una aprovació eventual d’este document podria derivar en una anul·lació posterior basada en els motius als quals ens hem referit anteriorment (ens referim a contravindre l’ETE i l’ETCV).

El creixement del sòl segellat respecte a les normes subsidiàries era del 103,27 %, la qual cosa resulta injustificable davant de l’absència de recursos hídrics, de capacitat depuradora, xarxa viària suficient i, sobretot, de demanda. Així va ser valorat en el document de referència. Contràriament, incorporava un catàleg de proteccions rigorós, encara que adaptat a un altre marc legal, i abordava alguns estudis específics d’interés.

– Alternativa 2 versió preliminar del Pla general estructural de 2016

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/3.png)

Tota l’anàlisi dels antecedents descrits en esta memòria, l’examen de la jurisprudència i la situació de partida des d’una perspectiva holística i el compliment de la normativa vigent i de les determinacions del document de referència van conduir l’equip de Govern de l’Ajuntament, els seus tècnics i els redactors del nou Pla general estructural de 2016 a reconduir el model cap a una proposta que complisca no sols els paràmetres de l’ETCV, sinó que es vincule plenament en la tendència actual d’un urbanisme contingut sostenible i respectuós amb el medi natural i paisatgístic. Tot això sense renunciar a un creixement justificable del sòl residencial i productiu, a la funció vertebradora de l’urbanisme i a la capacitat d’este per a constituir-se en impulsor d’operacions de regeneració, rehabilitació i renovació urbanes abans que en ferramenta al servici de la colonització de sòl nou.

La introducció a l’anàlisi d’estudis sobre aspectes determinants com l’accés als recursos hídrics, la mobilitat sostenible o un enfocament molt més ric i extens del patrimoni local són alguns dels pilars sobre els quals es dona suport al Pla general estructural de 2016 concretament diferent de les alternatives precedents.

– Alternativa 3. Versió preliminar del Pla general estructural 2019.

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/4.png)

Esta alternativa, que és la finalment proposada en la versió el Pla general estructural de Turís de 2019, és conseqüència de les diverses reunions mantingudes amb els responsables del Servici d’Ordenació del Territori i es planteja amb el propòsit, en un escenari tan complex a escala territorial com el que presenta Turís, d’acomodar les determinacions del planejament nou a les directrius de l’ETCV. Això va obligar a fer una anàlisi exhaustiva, urbanització a urbanització, del sòl realment segellat per la urbanització i/o edificació, i es va excloure de la proposta tot el sòl situat en les diferents urbanitzacions disperses que no s’havia desenvolupat. Amb esta mesura i fent ús de les directrius i les maneres d’actuació que preveu l’ETCV, s’arriba a dissenyar una solució que hi encaixa i pot, per tant, progressar en la tramitació d’esta.

Com pot observar-se comparant esta alternativa d’ordenació amb l’anterior (alternativa 2 corresponent a l’exposició pública), suposa reduir el sòl urbà en 425.952 m² i l’urbanitzable, en 90.064 m², i respecte del planejament vigent (alternativa 0), un increment de sòl urbà de 792.309 m² i la reducció del sòl urbanitzable d’1.111.522 m².

E.8.2.3) Alternatives estudiades relatives ordenació del sòl urbà i urbanitzable en àmbits concrets

Entorn del nucli urbà

Alternativa 0

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/5.png)

El planejament vigent és, en esta zona, més prudent pel que fa a les propostes de segellament de sòl, si bé va resultar poc encertat tant en la delimitació d’este com en el contingut concret de les seues determinacions. En la part d’ús residencial (color marró) es va afavorir la substitució de l’arquitectura vernacla i un increment injustificable de l’edificabilitat i de l’altura de cornisa de les edificacions noves, sobretot al llarg de l’eix de la travessia de la CV-415, que va aconseguir trencar l’harmonia que fins llavors hi havia i va afavorir l’execució d’edificacions mancades d’interés i de conciliació impossible amb l’entorn. No es van arbitrar propostes concretes ni efectives per a impulsar actuacions de renovació i regeneració urbana i es va consolidar l’ocupació del sud de la població per granges, situades a pocs metres del sòl residencial. El creixement del sòl industrial (en color blau) es va orientar al sud del polígon actual, amb una delimitació que no és possible saber a què obeïx. Eixa mateixa falta d’explicació s’acusa en tot el perímetre del sòl residencial.

Alternativa 1

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/6.png)

Esta alternativa es mostra en esta zona com un instrument molt expansiu, ja que conduïx les expectatives de creixement a un llindar insostenible. Es planteja un augment enorme del sòl segellat d’ús residencial i industrial, sense justificar l’existència de demanda objectiva ni les condicions d’execució i connexió.

Alternativa 2

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/7.png)

Esta alternativa de PGE reconduïx la situació, i es reduïx de manera notable el creixement previst i fent d’este una oportunitat per a vertebrar el teixit urbà, sobretot quant al sòl d’ús residencial. Així, es proposen xicotets àmbits que combinen la renovació i la regeneració urbanes en zones com Lepant o La Mina, amb tres sectors de sòl residencial, la xarxa viària dels quals es constituïx en un element vertebrador nou i habilitant de la posada en càrrega de solucions de mobilitat sostenible, com el carril bici o el passeig arbrat perimetral. Es reequilibren també les dotacions públiques i se situa una gran zona esportiva al sud-est i un equipament escolar nou cap al sud-oest. En el sòl segellat es reduïx el sostre edificable i s’identifica una quantitat elevada d’elements protegits, per als quals s’arbitra un sistema flexible de protecció orientat a evitar l’èxode poblacional de la zona centre cap a àrees perifèriques. Per mandat exprés de l’Ajuntament, tot el creixement es proposa en tipologia unifamiliar, en les diferents variants. El sòl industrial es definix d’una manera diferent per a evitar expandir-se cap al sud i aposta per utilitzar la carretera CV- 415 com a columna vertebral d’este. Junt amb el sector de sòl urbanitzable industrial es proposa una reserva de sòl per a una EDAR nova. El creixement previst no incidix en absolut en les previsions de la xarxa de carreteres, tant de tutela autonòmica com en la provincial.

Alternativa 3

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/8.png)

Esta alternativa es planteja amb el propòsit d’acomodar les determinacions del planejament nou a les directrius de l’Estratègia territorial de la Comunitat Valenciana, i es reduïx el creixement en la part est, a on desapareix el sector de sòl urbanitzable Trilladora (que passa a convertir-se en xicotetes unitats d’execució en sòl urbà, de rematada de vora) i en l’oest, a on es reduïx el sector Nou Hortiserra.

L’examen d’alternativa inclou un total de 6 opcions d’ordenació remenades per a este àmbit, abans d’arribar a la solució definitivament proposada.

Urbanització Vinyamalata

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/9.png) ![](2024-8400_VAL-web-resources/image/10.png)

Alternativa 0, 2 i 3 Alternativa 1

En el planejament vigent (alternativa 0) la urbanització Vinyamalata es classifica com a sòl urbà amb un àmbit de 184.889 m² de superfície, contorbat amb el municipi de Godelleta i afectat per una pedrera, situada a pocs metres cap a l’oest. La suposada urbanització es desenvolupa a partir d’una xarxa de senderes locals mancades d’urbanització en el moment de redactar el planejament, sorgits com a expressió de la tolerància per part de l’Administració cap a esta mena de fenòmens.

L’alternativa 1 proposa l’increment de la seua superfície en 320.365,61 m², sense justificar ni la seua necessitat ni l’ordenació. Per si no fora prou, apareix una altra gran bossa de sòl urbanitzable residencial de 829.961,6 m², el sector «Mont Calahuet», que en el document de referència s’estima inadequat.

Les alternatives 2 i 3 prescindixen dels creixements previstos en el document consultiu per a este àmbit i es congela el que arreplega el planejament vigent, tal com establix el document de referència.

Urbanització Alturi

Les NS vigents (alternativa 0) incorporen dins del sòl urbà l’única urbanització que presenta un nivell bo d’infraestructures públiques, Alturi (d’1.085.952 m² de superfície), incloent-hi una estació depuradora. Per la ubicació que té al costat d’un terreny forestal, es tracta d’un àmbit en què el relleu és més accidentat, apareix un element del domini públic hidràulic i l’exposició al risc per incendis forestals és molt elevada.

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/11.png)

Alternativas 0, 2 i 3

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/12.png)

Alternativa 1

L’alternativa 1 va proposar la incorporació com a sòl urbanitzable de dos zones consolidades parcialment per edificacions il·legals, coneguda com «canyada del Pi i Balalt» amb superfícies de 179.300,17 m² i 480.450,77 m², respectivament. Les dos ampliacions van ser considerades ambientalment inadmissibles pel document de referència pels motius indicats en este.

Les alternatives 2 i 3 prescindixen dels creixements previstos en el document consultiu per a este àmbit i es congela el que arreplega el planejament vigent, tal com establix el document de referència.

Urbanitzacions situades en el nord-est del terme municipal (Cortitxelles, Montur, Monte Tesoro i Masia de Pavia)

Les NS (alternativa 0) identifiquen en la part est del terme municipal tres grans bosses de sòl urbà residencial de segona residència, a més del nucli de Cortitxelles, de procedència històrica, encara que recent. Eixos tres grans àmbits (Masia de Pavia, amb una superfície de 410.282 m²; Monte Tesoro, amb una superfície de 168.387 m², i Montur, amb una superfície de 191.086,00 m²) tenen en comú l’existència de sengles urbanitzacions, amb el mateix grau de precarietat que les de la resta del municipi, excepte Alturi. El nivell de consolidació de l’edificació és elevat i el terreny sobre el qual s’assenten en part era d’ús agrícola i en part, forestal. La delimitació d’estes «urbanitzacions» és capritxosa, l’accés és complicat i no tenen servicis bàsics, com ara xarxa de sanejament.

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/13.png)

Alternativa 0

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/14.png)

Alternativa 1

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/15.png)

Alternativa 2

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/16.png)

Alternativa 3

L’alternativa 1, lluny de posar fre i contenció al fenomen de les urbanitzacions disperses, proposa per a esta zona un augment considerable del sòl destinat a este ús, ja que configura una gran taca que unix les tres urbanitzacions, dividida en dos sectors: el «vessants de Pavies» i el «Fornàs». Els dos sectors es van considerar ambientalment inadequats en el document de referència pels motius exposats en este.

L’alternativa 2, prescindix dels creixements previstos en el document consultiu per a este àmbit i congela el que arreplega el planejament vigent. No obstant això, es proposa una redelimitació del sector de Masia de Pavies, amb la finalitat d’incorporar al sòl pendent d’ordenació i de programació tota la zona sense desenvolupar i un conjunt de vivendes contigües, construïdes al marge de la legalitat, però seguint unes pautes més o menys coherents. Per a fer-ho, es delimita un àmbit sotmés a ordenació diferida en sòl urbà, el PRI «Masia de Pavies», de 121.784 m² de superfície, que engloba una zona parcel·lada, però sense desenvolupar, poblada de pins i altres espècies, que seria desitjable conservar amb ús de zona verda, almenys parcialment. En l’actualitat, i segons les NS, eixa zona és sòl urbà edificable.

L’alternativa 3 es planteja amb el propòsit d’acomodar les determinacions del planejament nou a les directrius de l’Estratègia territorial de la Comunitat Valenciana. En esta part del terme municipal, i tal com pot apreciar-se, comparant esta alternativa amb l’anterior, els canvis més rellevants s’han introduït a la urbanització Masia de Pavia, de la qual s’han exclòs tots els terrenys classificats en origen com a urbanitzables i que, després de diverses dècades de vigència de les NS, no s’han urbanitzat ni edificat.

Urbanitzacions Canyapar i Les Blasques

Alternativa 0

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/17.png)

Alternativa 1

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/18.png)

Alternativa 2

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/19.png)

Alternativa 3

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/20.png)

El planejament vigent (alternativa 0) delimita en l’est del nucli urbà dos «urbanitzacions» en sòl urbanitzable Canyapar A (amb una superfície de 799.252 m²) i Canaypar-B (amb una superfície de 248.060 m²). També van delimitar un àmbit de sòl urbà de segona residència, «Les Blasques» (amb una superfície de 446.294 m²). Posteriorment, en 1998, es va aprovar l’homologació i el Pla parcial del sector Canyapar A, que incloïa una ordenació detallada, no executada fins a esta data. En tots els casos la delimitació és capritxosa i injustificable i els dèficits en matèria d’infraestructures urbanes, els mateixos que presenta la major part de les urbanitzacions. La zona de Canyapar és especialment complexa, per l’enorme superfície que té i perquè les edificacions assentades allí s’han desenvolupat sobre una xarxa intricada de camins estrets, que s’adapten a les restes d’una estructura antiga de propietat agrària.

L’alternativa 1 (document consultiu) congela la zona de Canyapar, espai de molta complexitat i que en trenta anys ha evolucionat poc o gens quant a les seues infraestructures públiques (no és així quant a l’execució de vivendes) i proposa un augment significatiu de Les Blasques, incloent-hi la previsió d’una rotonda en la carretera CV-415. L’augment de Les Blasques, que es pretenia que arribara a traspassar la carretera esmentada, es denomina «Les Blasques-2» i «El Maset». Igual que la resta de propostes d’este tipus, no té justificació de cap mena i la delimitació obeïx criteris que desconeixem. El document de referència va estimar inadequades les dos ampliacions per motius ambientals.

L’alternativa 2 prescindix dels creixements previstos en el document consultiu per a este àmbit i congela el que arreplega el planejament vigent. Després d’avaluar detingudament les possibles alternatives de gestió per a la zona de Canyapar amb l’equip de govern i els tècnics de l’Ajuntament, es va concloure que només amb la reclassificació d’este àmbit a sòl urbà pendent d’ordenació i de programació, es podria obrir una porta a la possible regularització de la zona, raó per la qual s’inclou tota esta dins de l’àmbit d’un PRI. En efecte, si ha sigut impossible que en més de tres dècades s’haja millorat en res la situació d’esta zona, en gran part semiconsolidada per l’edificació i amb una urbanització laberíntica i deficient, la pretensió de desenvolupar-la com a sòl urbanitzable equivaldria a condemnar-la a mantindre’s en esta situació indefinidament: només una demolició massiva de vivendes i l’obertura de grans vials, conforme els ràtios exigits en l’annex de la LOTOP, permetrien donar compliment a les exigències aplicables a un sòl urbanitzable, mentres que un PRI és una ferramenta que, com que té més flexibilitat, podria constituir-se en el punt de partida d’una regularització eventual d’este àmbit, que en última instància, és el que es pretén afavorir.

L’alternativa 3 amb la finalitat d’adequar els creixements previstos segons l’IMOS prescindix dels creixements previstos en el document consultiu i exclou també els sòls no segellats (excepte si estan integrats dins de la malla urbana), i es reduïx considerablement la superfície de la urbanització Canyapar. Es ratifica el criteri de l’alternativa anterior en relació amb la classificació de la urbanització Canyapar com a sòl urbà, incloent-la delimitant un àmbit de PRI.

L’examen d’alternatives finalitza amb un quadro en què estadísticament s’arrepleguen les dades corresponents als tres diferents escenaris avaluats i conclou que la versió preliminar corregida del PGE de 2019 proposa un model sostenible i contingut de desenvolupament, en què enfront del creixement del sòl segellat del 103,27 %, proposat pel document consultiu del 2009, es passa a una reducció del 6 %, i l’únic creixement es localitza als voltants de Turís. L’increment del sòl urbà obeïx l’adscripció a eixa classe de sòl, pendent d’ordenació diferida i de programació, del sector Canyapar, tenint en compte la impossibilitat material de sotmetre eixe àmbit als estàndards actuals de cessions del sòl urbanitzable, per la seua complexa xarxa de camins i el grau elevat de preexistències edificades il·legalment.

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/21.png)

A.2.4) Alternativa corresponent a la versió preliminar del pla (maig 2019) (aprovació provisional agost de 2019)

La versió preliminar del pla, d’acord amb el que indica la memòria justificativa, destaca la necessitat d’arbitrar un model de creixement vertebrat i sostenible, que incorpore l’entramat complex d’urbanitzacions inconnexes que inunden el territori junt amb centenars de vivendes il·legals en sòl no urbanitzable i determine quines d’eixes urbanitzacions i grups de vivendes poden integrar-se en un model de creixement i quines no. I amb eixa anàlisi territorial l’ordenació i l’expansió del nucli principal de Turís en un mode cortical i la implementació de sòls dotacionals públics que cobriran els grans dèficits existents en esta mena de sòl, es constituïx la protecció del patrimoni en un altre dels pilars del punt nou. Finalment, el tercer gran element de reflexió que ha centrat en els treballs de l’Ajuntament i l’equip redactor des que este es fera càrrec dels treballs de terminació del Pla general estructural, a més de l’actualització cartogràfica de tota la documentació, que ha incorporat més de 1.000 edificacions que no figuraven en la base cartogràfica (algunes d’estes integrades manualment per georeferenciació), així com una quantitat elevada d’activitats en sòl no urbanitzable que tampoc estaven arreplegades en cap font d’informació. Tot això ha sigut determinant per a poder abordar amb rigor l’avaluació de la demanda de recursos hídrics com a aspecte de gran transcendència social i ambiental que fins a esta data no ha sigut abordada d’una manera integral a Turís.

Els objectius i les directrius estratègiques de desenvolupament previstos en versió preliminar del Pla general estructural de 2019 es resumixen en el decàleg següent.

1. Ampliació dels elements integrants de la infraestructura verda identificats prèviament en fase informativa i als quals s’unixen no sols els dels que el Pla general estructural interpreta com a tals, sinó també els que es generen a conseqüència del desenvolupament de les determinacions del PGE i del POP.

2. Proposta d’ordenació del nucli de Turís orientada a la vertebració del sòl urbà existent i a la implementació de les operacions de regeneració i renovació urbana integral, substanciades en els àmbits de La Mina i Lepant. En l’ordenació s’ha considerat la mobilitat urbana com a factor determinant del disseny, la qual cosa es traduïx en el caràcter cortical dels tres àmbits nous de creixement i en el disseny de seccions viàries que possibiliten tant el trànsit en vehicle com en bicicleta o a peu en condicions apropiades.

3. Delimitació rigorosa de les urbanitzacions adscrivint al règim de les actuacions integrades als sòls que es troben sense urbanització consolidada i intentant racionalitzar l’entramat complex de preexistències, desenvolupades al marge de la legalitat en uns certs casos i en contra d’un criteri racional d’ocupació del sòl en quasi tots els casos. En este apartat s’inclou la reclassificació a sòl urbà pendent d’ordenació i de programació de la urbanització Canyapar amb la finalitat de buscar una possible eixida al bloqueig que persistix en este àmbit des de l’aprovació de les normes subsidiàries perquè és inviable que es desenvolupe com a sòl urbanitzable.

4. Identificació i delimitació d’àmbits en sòl rústic o no urbanitzable sotmesos a actuacions de minimització d’impacte territorial incloent tant les parcel·les edificades com les que no ho estan, però la subscripció a este règim de les quals resulta imprescindible per a la vertebració correcta del territori per a una delimitació millor i més racional d’estos àmbits i per a l’execució de les infraestructures i els servicis urbans que es pretenen implementar a través de la correcció dels plans especials i els projectes d’urbanització corresponents.

5. Aportació d’una cartografia actualitzada a partir de la qual, per exclusió a totes les edificacions que no es troben en cap àmbit urbanístic, se’ls haurà d’aplicar el règim de restitució de la legalitat urbanística que hi corresponga d’acord amb la LOTUP.

6. Ordenació del sòl rústic o no urbanitzable prenent en consideració la riquesa agrícola de la zona i la delimitació detallada que els servicis tècnics municipals han aportat del sòl forestal i consolidant els valors agropecuaris del territori.

7. Incardinació en la proposta de les grans infraestructures existents i propostes incloent la previsió de les noves vies rodades i les grans infraestructures hidràuliques que vindran a pal·liar el dèficit hídric que actualment presenta el municipi malgrat la disponibilitat de recursos. Amb este pla, a més, s’impulsa un estudi paral·lel d’avaluació i accés a estos recursos hídrics imprescindible per a superar la situació actual respecte a este tema, caracteritzada per la dispersió de proveïdors i el sotmetiment a les seues exigències.

8. En el cas del nucli de Turís, l’únic per al qual es proposa un creixement d’ús residencial. Este creixement es constituïx en la base (imprescindible) per a poder equilibrar les reserves de sòl dotacional públic, que actualment presenten dèficits importants, sobretot de zones verdes. Al mateix temps es proposa una reducció de l’edificabilitat residencial en part del nucli urbà per a recuperar la tipologia de tres altures característiques de l’arquitectura torisana. S’aconseguix amb això no sols frenar la degradació urbana, que durant els últims anys ha conduït a l’execució d’edificacions exagerades i fora de context, sinó reduir el sostre poblacional de vivendes i satisfer les expectatives ciutadanes arreplegades en el pla de participació pública i, col·lateralment, descarregar les arques públiques de la necessitat d’adquirir i d’executar sòls dotacionals nous, sobretot parcs de primària el cost dels quals haja sigut inassumible.

9. Aplicació d’ordenances ajustades a l’arquitectura vernacla amb les quals es pretén conciliar el manteniment de la població resident d’un nucli històric amb la salvaguarda dels trets tipològics i compositius que caracteritzen l’arquitectura local.

10. Elaboració d’un catàleg ampli de proteccions que incorporen mesures per a valorar la preservació del patrimoni entés en un sentit ampli, tal com establix la LOTUP.

L’aplicació de les directrius definitòries de planejament en un municipi que conserva gran part de la seua condició rural i en què se’n pretén preservar l’estructura orgànica, dona com a resultat una previsió continguda, però suficient, de sòl urbà i urbanitzable, coherent amb la seua inscripció a l’àrea funcional. En la classificació del sòl cal tindre en compte que esta s’ha adaptat a la legislació vigent i a la realitat física dels terrenys analitzats, ja que ha sotmés a programació tot sòl urbà o urbanitzable que no té consolidat la urbanització. En el cas de Turís l’impacte d’esta mena de sòls sobre el total del sòl urbà és enorme, ja que gran part del sòl urbà (corresponent a la zona de les urbanitzacions disperses) no té urbanització o esta és insuficient. A més, el sòl urbà industrial té pendent el desenvolupament de la urbanització per gestió directa empresa en què es troba obstinat l’Ajuntament des de fa anys.

La classificació del sòl proposada per al terme municipal es resumix en la taula següent:

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/22.png)

En relació amb l’ordenació del sòl no urbanitzable bàsicament s’ha seguit el criteri que es resumix en l’article 4 de les NU: «El PGE ordena tot el sòl no urbanitzable i delimita el que ha de ser objecte de protecció, d’acord amb la seua legislació específica».

En la memòria justificativa s’indica que després d’una anàlisi minuciosa de tot el sòl ordenat, s’ha procedit a qualificar el sòl rural conforme els criteris establits en els diferents informes sectorials, la doctrina i la LOTOP mateixa.

El PGE proposa, en coherència amb la importància del sector agrari en l’economia local, com a motor tradicional d’esta, una atribució destacada d’este ús, que s’estén a quasi el 57,31 % de la superfície, amb un predomini de la zona comuna agropecuària, que ocupa el 56,68 % del terme municipal i de la zona rural protegida agrícola, que ocupa el 0,63 %.

També és destacable en el sòl rústic la zona rural protegida natural, que representa l’11,89 % del terme municipal.

Àmbits determinats s’adscriuen a la figura d’«Actuació de minimització d’impacte territorial». Concretament, s’han delimitat 29 zones sotmeses a este règim, que ocupen una superfície de 938.319 m², dins d’un espai en el qual altres tantes àrees presenten edificacions il·legals en sòl rústic, però per a les quals no es preveu este règim per no complir els requisits de l’article 210.2 de la LOTOP.

En matèria de sòl destinat específicament a activitats mineres, és a dir, la zona rural comuna d’explotació de recursos naturals, s’ha identificat la zona que actualment està dedicada a este ús. No obstant això, el PG mateix preveu en gran part del sòl no urbanitzable protegit forestal la possibilitat de redactar plans miners, conforme a la disposició addicional tercera del Decret 82/2005, de 22 d’abril, del Consell de la Generalitat, d’ordenació ambiental d’explotacions mineres en espais forestals de la Comunitat Valenciana, qualificació del sòl no urbanitzable.

A continuació, es transcriuen les taules resum dels usos en sòl no urbanitzable comú i protegit, arreplegades en els articles 50 i 51 de les NU del PGE.

S’hi adjunta com a annex III a la DATE, els plànols d’OE-1 relatius a l’ordenació estructural (3 fulls) (escala original 1.10.000).

Taula d’usos del sòl no urbanitzable comú (segons l’article 50 de les NU)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Usos no constructius | ZRC-AG1 | ZRC-EX1 | ZRC-FO1 |
| A. Accions lligades a l’activitat agrícola, ramadera, forestal i cinegètica |  |  |  |
| 1. Aprofitaments agrícoles | Permés | Prohibit | Permés |
| 2. Pasturatge | Permés | Prohibit | Permés |
| 3. Aprofitament forestal fuster l | Permés | Prohibit | Permés |
| 4. Altres aprofitaments forestals | Permés | Prohibit | Permés |
| 5. Aprofitament cinegètic | Permés | Prohibit | Permés |
| 6. Assentaments agrícoles | Permés | Prohibit | Autoritzable |
| B. Accions que impliquen moviments de terres |  |  |  |
| 1. Explotació de pedreres i extracció d’àrids i terres | Autoritzable | Permés | Prohibit |
| 2. Accions relacionades amb la modificació, defensa o rectificació de cursos o masses d’aigua | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable |
| 3. Obertura de pistes i camins quatre creació de runars | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable |
| 4. Creació de runars | Prohibit | Autoritzable | Prohibit |
| 5. Zones d’aparcament públic | Autoritzable | Prohibit | Prohibit |
| C. Activitats lligades a l’oci, esbarjo, tradició i turisme |  |  |  |
| 1. Pràctica d’esports organitzats | Permés | Prohibit | Permés |
| 2. Romeries i altres activitats tradicionals | Permés | Prohibit | Permés |
| Usos constructius |  |  |  |
| A. Vivendes |  |  |  |
| 1. No vinculada a l’explotació agrària | Autoritzable | Prohibits | Prohibit |
| 2. Vinculada a l’explotació agrària | Autoritzable | Prohibit | Prohibit |
| B. Construccions i instal·lacions agropecuàries i de la indústria agroalimentària |  |  |  |
| 1. Magatzems agrícoles i hivernacles | Autoritzable | Prohibit | Prohibit |
| 2. Instal·lacions de suport de la ramaderia | Autoritzable | Prohibit | Prohibit |
| 3. Instal·lacions de la indústria agroalimentària de tractament i transformació | Permés | Prohibit | Prohibit |
| C. Construccions i instal·lacions destinades a l’extracció de fusta tractament i gestió forestal |  |  |  |
| Destinades a l’extracció de fusta tractaments forestals o gestió forestal | Autoritzable | Prohibit | Autoritzable |
| D. Construccions i instal·lacions necessàries per a l’execució, l’entreteniment i el servici d’obres públiques |  |  |  |
| Destinades a les obres instal·lacions i servicis d’obres públiques | Autoritzable | Prohibit | Autoritzable |
| E. Construccions i instal·lacions vinculades a l’activitat turística, esportiva, recreativa, d’oci i esplai i terciàries que han d’emplaçar-se en sòl no urbanitzable |  |  |  |
| 1. Hotels, centres recreatius, esportius i d’oci campaments, etc. | Autoritzable | Prohibit | Prohibida |
| F. Construccions i instal·lacions vinculades a activitats industrials que han d’emplaçar-se en sòl no urbanitzable |  |  |  |
| Instal·lacions de generació d’energies renovables magatzems no agrícoles sense els de magatzem de gra, instal·lacions de suport a activitats extractives desballestaments, etcètera. | Autoritzable | Prohibit | Prohibit |

Taula d’usos del sòl no urbanitzable protegit (segons l’article 51 de les NU)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Usos no constructius | ZRP-AG1 | ZRP-NA1 | ZRP-AF1 | ZRC-AF2 |
| A. Accions lligades a l’activitat agrícola, ramadera, forestal i cinegètica |  |  |  |  |
| 1. Aprofitaments agrícoles | Permés | Prohibit | Leg. sec. | Prohibit |
| 2. Pasturatge | Permés | Permés | Permés | Lermés |
| 3. Aprofitament forestal fuster l | Permés | Permés | Permés | Leg. sec. |
| 4. Altres aprofitaments forestals | Permés | Permés | Permés | Leg. sec. |
| 5. Aprofitament cinegètic | Permés | Permés | Permés | Permés |
| 6. Assentaments apícoles | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable |
| B. Accions que impliquen moviments de terres |  |  |  |  |
| 1. Explotació de pedreres i extracció d’àrids i terres | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| 2. Accions relacionades amb la modificació, defensa o rectificació de cursos o masses d’aigua | Autoritzable | Autoritzable | Leg. sec. | Autoritzable |
| 3. Obertura de pistes i camins quatre creació de runars | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable |
| 4. Creació de runars | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| 5. Zones d’aparcament públic | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| C. Activitats lligades a l’oci, esbarjo, tradició i turisme |  |  |  |  |
| 1. Pràctica d’esports organitzats | Permés | Permés | Autoritzable | Permés |
| 2. Romeries i altres activitats tradicionals | Permés | Permesa | Autoritzable | Permés |
| Usos constructius |  |  |  |  |
| A. Vivendes |  |  |  |  |
| 1. No vinculada a l’explotació agrària | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| 2. Vinculada a l’explotació agrària | Autoritzable | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| B. Construccions i instal·lacions agropecuàries i de la indústria agroalimentària |  |  |  |  |
| 1. Magatzems agrícoles i hivernacles | Autoritzable | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| 2. Instal·lacions de suport de la ramaderia | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| 3. Instal·lacions de la indústria agroalimentària de tractament i transformació | Autoritzable | Prohibit | Prohibit | Prohibit |
| C. Construccions i instal·lacions destinades a l’extracció de fusta, tractament i gestió forestal |  |  |  |  |
| Destinades a l’extracció de fusta, tractaments forestals o gestió forestal | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable | leg. sec. |
| D. Construccions i instal·lacions necessàries per a l’execució, l’entreteniment i el servici d’obres públiques |  |  |  |  |
| Destinades a les obres instal·lacions i servicis d’obres públiques | Autoritzable | Autoritzable | Autoritzable | Leg. sec. |
| E. Construccions i instal·lacions vinculades a l’activitat turística, esportiva, recreativa, d’oci i esplai i terciàries que han d’emplaçar-se en sòl no urbanitzable |  |  |  |  |
| 1. Hotels, centres recreatius, esportius i d’oci campaments, etc. | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibida |
| F. Construccions i instal·lacions vinculades a activitats industrials que han d’emplaçar-se en sòl no urbanitzable |  |  |  |  |
| Instal·lacions de generació d’energies renovables magatzems no agrícoles sense els de magatzem de gra, instal·lacions de suport a activitats extractives desballestaments, etc. | Prohibit | Prohibit | Prohibit | Prohibit |

B) Anàlisi de l’estudi ambiental i territorial estratègic

B.1) Continguts EATE concordes amb l’annex VII del TRLOTUP

L’EATE presentat conté, encara que no amb el mateix orde ni denominació idèntica de capítols, els epígrafs i els continguts assenyalats en l’annex VII del TRLOTUP.

B.2) Continguts de l’EATE concorde amb el document d’abast.

L’apartat 3.2 de l’annex VII de l’annex VIII de l’EATE (febrer de 2020) justifica el compliment de les determinacions assenyalades en el document de referència (assimilable al document d’abast) en els termes següents:

1) En relació amb els criteris i els aspectes per a la utilització racional del sòl s’indica:

Tots els criteris assenyalats s’han tingut en compte tant en la metodologia bàsica de redacció del Pla general estructural com en els documents de caràcter informatiu i normatiu que l’integren. Es destaca la substitució, en la mesura que siga possible, del model polinuclear per un model de desenvolupament que elimina una part significativa del sòl segellat amb centre del creixement en un únic nucli, el de Turís, i ordena tot el sòl no urbanitzable conforme als instruments i la normativa vigents, incloent-hi la identificació de les edificacions il·legals i la delimitació de 25 àmbits (en realitat es delimiten 29 AMI) sotmesos a minimització d’impacte territorial.

En relació amb la documentació de l’any 2008 que va servir per a l’emissió del document de referència, el sòl urbanitzable es reduïx de 7.014.271 m² a 468.602 m². El sòl urbà passa de 3.607.769 m² a 4.443.564 m² amb la finalitat d’adaptar esta classe de sòl al que establix l’article 213 del Reial decret legislatiu 7/2015, de 30 d’octubre, pel qual s’aprova el text refós de la Llei del sòl i rehabilitació urbana.

2) En relació amb la infraestructura verda s’assenyala que està definida amb caràcter previ, tant en l’àmbit d’informació com d’ordenació en els diferents documents escrits i gràfics del pla.

3) En relació amb els aspectes que cal considerar per a la protecció del medi natural, s’indica que estan tots arreplegats en els diferents documents del pla i en l’EATE. Pel que fa a l’ordenació gràfica, en el plànol d’ordenació estructural de tot el terme municipal (plànol OE-1, dividit en 3 fulls) es representa gràficament tot el que s’ha indicat i es doten de protecció tots els àmbits que han de tindre-la.

Així mateix, s’indica que el terme municipal de Turís presenta un escenari difícil d’ordenar per la posició dispersa i aleatòria de les seues urbanitzacions, la gran quantitat de zones que cal ordenar a través de plans especials de minoració d’impactes territorials, la xarxa de comunicacions, el domini públic hidràulic, les zones inundables, el sòl forestal, i «darrere» de tot això, un sòl agrícola que durant anys va ser el manteniment bàsic de l’economia local i que, encara hui, té un paper important.

Gràficament s’ha fet un esforç per aconseguir que este plànol, que resumix totes les determinacions bàsiques a escala municipal, siga fàcil d’entendre i rigorós. El resultat de l’ordenació, inevitablement, no pot oferir l’aspecte cohesionat que haja sigut desitjable i el perímetre de les urbanitzacions ho demostra. Això és degut a l’herència rebuda i a la necessitat de reduir el sòl no segellat d’estes excloent-lo dels seus àmbits, la qual cosa ha configurat uns polígons la forma dels quals és el resultat del seu capritxós disseny i inevitable reducció.

4) Per a la prevenció dels riscos naturals i induïts, s’han examinat en la versió preliminar del pla general, especialment el d’incendis i el d’inundabilitat. Cap sòl que haja patit un incendi ha sigut reclassificat i el risc d’inundabilitat s’ha reduït quan s’ha retallat el sòl segellat previst en les NS. Els sòls urbanitzables previstos al voltant de Turís no presenten riscos de cap mena.

5) Ús sostenible i protecció dels recursos hídrics

La gestió de l’aigua en un municipi ocupat per urbanitzacions i edificacions il·legals ha sigut un dels punts més complexos de resoldre i va requerir l’elaboració d’un estudi de recursos hídrics en fase de redacció de la versió preliminar de 2016. L’informe va ser encarregat per l’Ajuntament de Turís en el marc de redacció del pla i de les actuacions que ell mateix impulsa per a la millora de les infraestructures de proveïment i depuració. Conegut el contingut de l’informe i atenent les seues recomanacions es va adaptar la versió preliminar als requisits establits per la legislació vigent i es va sotmetre la proposta a examen per part de l’organisme de Conca, que va emetre un informe favorable en tots els aspectes de la seua competència el 4 de novembre de 2016.

6) Conservació del patrimoni cultural i revitalització del patrimoni rural

El PGE incorpora un catàleg extens de proteccions amb les tres seccions que marca l’article 42 de la LOTUP. Este catàleg va ser entregat al Servici Oficial de Cultura per a l’emissió del preceptiu informe el 20 de setembre de 2016. El 6 de novembre de 2017, el Servici Territorial de Cultura va enviar un requeriment a l’Ajuntament en què sol·licitava documentació en relació a les fitxes de jaciments arqueològics de la Comunitat Valenciana i la memòria d’intervenció arqueològica. La documentació va ser presentada al Servici Territorial de Cultura amb el contingut i el format requerit i la pujada a la plataforma digital sense que s’haja rebut resposta.

7) Gestió adequada dels residus

En el pla i en l’EATE s’ha determinat l’increment de producció de residus a conseqüència del creixement previst, la racionalització del model també incidirà favorablement en la gestió de residus, ja que lluny d’agreujar-se el problema associat a la condició polinuclear als assentaments, ja que s’havia reduït al marge de creixement de les urbanitzacions tots els problemes de dotacions i servicis obligats a això, es corregiran. Per si no fora prou la constatació que a més dels nuclis conformats d’un mode «legal», o almenys oficial, hi ha 25 zones sotmeses a minimització d’impactes, així com centenars de vivendes aïllades sense legalitzar, contribuirà a millorar la gestió de residus a llarg termini. Per a valorar quantitativament la importància d’eixa regularització cal tindre en consideració que este conjunt d’edificacions il·legals (en la major part de vivendes de segona residència), suposa una xifra pròxima a les 1.400 unitats equivalents a una població flotant i virtual fora del control administratiu, però que genera residus, necessitats de dotació i contribuïx decisivament a degradar la capacitat agrològica dels terrenys i la viabilitat econòmica de les explotacions.

8) Implementació de les infraestructures i millora dels recursos energètics

El pla arreplega el traçat previst per a les infraestructures que les administracions supralocals han notificat a l’Ajuntament i a l’equip redactor. El més destacat és la variant de la CV-50 (travessa el terme municipal aproximant-se a la zona industrial per l’est) i la connexió d’esta variant fins a la part oest del nucli urbà de Turís fins a la CV-415. Els traçats van ser facilitats en suport digital referenciat i integrats en els plànols d’ordenació estructural. Així mateix, es preveuen terrenys per una depuradora nova al sud-est de la zona industrial, així com l’ampliació del cementeri de Turís.

9) Garantir la qualitat de vida dels ciutadans i millora de l’entorn urbà i millora de l’ordenació i la implantació d’equipaments i dotacions públiques.

Enfront del model polinuclear, les actuacions proposades en el Pla general tenen la limitació inherent al fet que la seua existència no es pot obviar i tan sols cal minorar el seu impacte i impedir l’agreujament de la situació. El pla aposta per regenerar el sòl segellat de Turís i facilitar la millora dels entorns urbans més degradats com són les zones de La Mina al nord-oest i Lepant al sud-est del nucli urbà.

També es pretén la recuperació paisatgística de la cornisa sud mitjançant la creació d’un gran parc que permeta recuperar ambientalment uns terrenys l’estat actual dels quals devalua la imatge de la població. Cal subratllar que en esta mateixa zona al sud del nucli urbà i a curta distància del sòl urbà del sòl d’ús residencial hi ha diverses granges en explotació en una posició inapropiada.

Els tres sectors de sòl urbanitzable que preveu el pla s’han disposat de manera que a llarg termini poden facilitar la vertebració viària mitjançant l’execució d’una via perimetral. Estos sectors, l’ordenació detallada dels quals ha sigut projectada en paral·lel a la redacció del Pla general estructural, representen una manera de fer ciutat oposada al creixement desorganitzat que ha caracteritzat el nucli de Turís, substanciat en la incorporació capritxosa de dotacions públiques importants en sòl rústic contigu al sòl urbà, però sense ordenar ni conformar una malla. Això determina que s’haja partit en la redacció del Pla general estructural de 2019 d’un teixit d’origen històric molt compacte, sense espais urbans significatius i de zones verdes en una quantitat suficient a què s’han adherit, d’una manera precipitada, infraestructures i dotacions públiques com el centre de salut, l’institut, el poliesportiu i la piscina municipal o la guarderia, que condiciona encara més l’ordenació i dificulta un creixement racional i vertebrat.

A tot això se sumen en l’entrada del poble des de l’oest les instal·lacions industrials d’un conegut celler local, avantsala d’un nucli urbà amb una xarxa viària i tipologies edificatòries que desincentiven la restauració del patrimoni. Dins del nucli urbà de Turís, que presenta encara una quantitat significativa de solars vacants, sobretot en la part industrial, són identificats molts edificis que presenten trets propis de l’arquitectura vernacla i que han sigut incorporats al catàleg de proteccions del Pla general estructural. En este sentit és important fer una labor pedagògica intensa, des de l’administració i un altre tipus d’institucions, per a animar els veïns a preservar el ric llegat patrimonial que encara es conserva i que no sempre és valorat com correspon.

El PGE pretén, en definitiva, congelar el creixement de les urbanitzacions i focalitzar les mesures de regeneració i renovació urbana, així com la revaloració del patrimoni edificat i requalificació de les cornises urbanes en el nucli de Turís. Les zones de desenvolupament residencial nou que es proposen obeïxen, no tant el desig d’oferir més sòl residencial com la necessitat d’aconseguir equipaments nous i zones verdes en uns terrenys el desenvolupament dels quals està vinculat als compromisos adquirits per l’Ajuntament amb els propietaris dels terrenys a on actualment es troben les dotacions i els equipaments públics més importants de Turís.

10) Eficiència de la mobilitat urbana i foment del transport públic

El Pla general estructural s’ha dissenyat intentant afavorir la mobilitat sostenible i una circulació segura dels vehicles de motor, els dos objectius valorats amb un informe favorable de Servici de Mobilitat Urbana Sostenible, de 5 de novembre de 2018, no ha sigut fàcil d’aconseguir pels motius adduïts anteriorment, és a dir, per l’enorme dispersió d’urbanitzacions i nuclis pendents de minimització.

11) Protecció del paisatge

Com s’ha indicat, tot el que s’ha assenyalat en este punt ha sigut una part nuclear de l’ordenació del Pla general estructural de Turís, orientat a minorar els efectes del creixement polinuclear desafortunat, contrari a una visió d’integració territorial i a potenciar l’ordenació racional i continguda del nucli urbà principal. Esta tasca ha sigut ímproba i ha requerit el suport de la corporació a les mesures imprescindibles a adoptar i un esforç enorme per part de l’equip redactor. Les reunions amb el cap de Servici d’Ordenació del Territori per a acomodar el pla de Turís a les previsions de l’Estratègia territorial de la Comunitat Valenciana concebuda per a un escenari radicalment diferent van permetre corregir la proposta fins a aconseguir integrar-la en les directrius de l’estratègia territorial de la Comunitat Valenciana com aconseguint el balanç que s’expressa en l’apartat 2.2 de la memòria justificativa.

En relació amb la valoració d’alternatives s’indica que tant el PGE com l’EATE inclouen un estudi detallat d’alternatives, no sols en compliment del document d’abast, sinó perquè es tracta d’un dels pilars bàsics del procés d’avaluació ambiental estratègica, tal com ha consagrat la jurisprudència i recalca que la versió preliminar del Pla general estructural de Turís presentada davant de l’òrgan ambiental, l’agost de 2019, res té a veure amb la proposta inicial entregada al mateix òrgan l’any 2009, elaborada en un altre moment, per un altre equip redactor i per una altra corporació. La versió preliminar que es presenta per a l’emissió de la DATE partix d’unes premisses completament diferents, la qual cosa ha portat a una reducció dràstica del sòl urbanitzable, a incloure en àmbits sotmesos a programació la major part de les urbanitzacions i a limitar el creixement exclusivament entorn a Turís i fer-ho amb la finalitat d’obtindre algunes actuacions i sòl públic imprescindible per a l’aprovació del pla. L’encaix (molt complex) en els llindars màxims de creixement determinats per l’ETCV, la minoració de tots els riscos i l’obtenció de diversos informes favorables a esta versió preliminar són fruit d’estos anys de redacció i gestions amb els òrgans sectorials següents. En tot cas, malgrat els esforços realitzats i les reunions mantingudes per a acordar solucions i propostes no ha sigut possible aportar encara alguns informes sectorials.

L’EATE no inclou la delimitació d’unitats ambientals, tal com s’indicava en el document de referència, i, per tant, no conté una valoració d’estes.

Així mateix, l’avaluació dels efectes derivats del pla s’ha limitat a la identificació i la valoració dels efectes que podrien derivar-se dels desenvolupaments previstos nous, i no es du a terme una valoració dels efectes que es derivaran de la zonificació i la regulació del sòl no urbanitzable.

C) Avaluació del resultat de les consultes realitzades i com s’han pres en consideració.

C.1) Fase de posada a la disposició del públic

La documentació s’ha posat una vegada a la disposició del públic mitjançant un anunci en el DOGV de 31 d’agost de 2016 i en el periòdic Levante-EMV del 3 de setembre de 2016, i es presentaren 141 al·legacions en termini i dos fora d’este.

D’acord amb l’informe tècnic elaborat en contestació a les al·legacions

– 106 al·legacions, és a dir, el 75 % de les presentades dins del termini, són idèntiques i sol·liciten la qualificació d’un xicotet espai de sòl urbà, que actualment és un solar pendent de consolidar situat en una de les zones més tancades del sòl urbà com a zona verda de tan sols 282 m² de superfície. La subscripció correspon a l’ordenació detallada, per la qual cosa, fins i tot estimant-se l’al·legació, no apareix l’arreplegada en els plànols del Pla general estructural, i queda pendent d’arreplegar en els plans d’ordenació detallada.

– Diverses al·legacions dins del grup de les estimades corresponen a una mateixa persona, que va optar per presentar-les de manera individualitzada en comptes d’arreplegar-les en un únic escrit. També es dona el cas de les al·legacions estimades d’una mateixa al·legació presentada per diferents persones amb sengles escrits.

– Dins del grup de les al·legacions desestimades, huit al·legacions sol·liciten l’exclusió del catàleg de proteccions de sengles vivendes incloses en tots els casos com a part d’un conjunt de vivendes amb protecció parcial.

– 11 al·legacions només se’ls informa per entendre que el que planteja no és una consulta, o siga, un formulat amb una interpretació errònia d’algunes determinacions del pla.

De tot el que s’ha dit anteriorment, s’inferix que el nombre real d’al·legacions referides al contingut del Pla general ha sigut molt reduït pel que fa al model territorial i cap al·legació qüestiona determinacions bàsiques del model de creixement triat o les direccions d’evolució urbana, sinó aspectes molt puntuals d’este d’escassa incidència en el context del Pla general estructural.

En conclusió, pot afirmar-se que la versió preliminar de la general ha concitat un important grau de consens social i que els grans paràmetres del pla importants són estratègics; no han sigut qüestionades pel conjunt dels veïns.

C.2) Fase de consulta a administracions afectades realitzada per l’òrgan promotor

Simultàniament a la posada a disposició del públic en general l’Ajuntament va sol·licitar consultes als municipis que són contigus, a les administracions afectades i a les empreses subministradores. D’estes, es va rebre resposta dels departaments següents, que indicava que: els informes que no indiquen en la taula el sentit han sigut emesos en termes neutres, és a dir, es limiten a assenyalar el que ha de contindre el Pla general estructural o formular observacions sense qüestionar el contingut del pla general.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Entitat que emet informe | Data de l’informe | Sentit informe |
| EPSAR Entitat de Sanejament d’Aigües I | 03.02.2015 |  |
| Iberdrola | 03.02.2015 |  |
| Delegació d’Economia i Hisenda a la Comunitat Valenciana | 04.02.2015 |  |
| Demarcació de Carreteres de l’Estat a la Comunitat Valenciana | 06.02.2015 | Favorable |
| Direcció General de Patrimoni | 10.02.2015 |  |
| Servei Territorial de Medi Ambient | 11.02.2015 |  |
| EGEVASA. Empresa General Valenciana de l’Aigua | 06.03.2015 |  |
| ENDESA | 28.09.2016 |  |
| Direcció General de l’Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències | 03.10.2016 |  |
| Red Eléctrica de España | 10.10.2016 |  |
| Direcció General de Salut Pública | 28.10.2016 |  |
| Ajuntament de Montserrat | 28.10.2016 |  |
| Confederació Hidrogràfica del Xúquer | 04.11.2016 | Favorable |
| Ajuntament de Montroi | 25.11.2016 |  |
| Direcció Territorial de València. Secció Forestal | 20.12.2016 | Desfavorable |
| Direcció General d’Indústria i Energia | 03.01.2017 |  |
| Direcció Territorial de València. Secció de Qualitat Ambiental | 23.01.2017 | Favorable |
| Parc Natural de l’Albufera | 16.02.2017 |  |
| Ajuntament de Torrent | 22.02.2017 |  |
| Secretaria d’Estat per a la Societat de la Informació i l’Agenda Digital | 27.02.2017 | Favorable |
| Diputació de València. Carreteres i Infraestructures | 20.03.2017 |  |
| Servici d’Ordenació del Territori | 28.04.2017  04.07.2018 | desfavorable  desfavorable |
| Direcció Territorial de València. Secció de Vies Pecuàries | 03.05.2017 |  |
| Secretaria Autonòmica d’Educació i Investigació. Servei d’Infraestructures Educatives | 19.05.2017 | favorable |
| Servici Territorial de Cultura i Esport | 06.11.2017 |  |
| Direcció General de Medi Natural i d’Avaluació Ambiental. | 06.07.2018 |  |
| Direcció General d’Obres Públiques, Transport i Mobilitat. Servici de Planificació | 06.07.2018 | Desfavorable |
| Direcció General d’Obres Públiques, Transport i Mobilitat. Servici de Mobilitat | 38.915608 | Favorable |

Després del requeriment per part de l’òrgan ambiental, l’Ajuntament, remet, el juliol de 2021, el resultat de la Comissió Informativa d’Urbanisme de València, de 2 de desembre de 2020, en virtut del tràmit de l’article 53.4 de la LOTUP que es reflectix en la taula següent:

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Organisme | Sol·licitud d’informe per l’Ajuntament | Convocatòria a la CIU | Emissió d’informe | Data de l’informe | Tipus d’informe | Sentit de l’informe |
| Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural,  Emergència Climàtica i Transició Ecològica.  Servici Territorial d’Agricultura - Unitat de SNU | 23.09.2016 | 02.11.2020 | SÍ | 27.11.2020 | Escrit | Desfavorable |
| Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural,  Emergència Climàtica i Transició Ecològica.  Servei Territorial de Medi Ambient - Secció de Vies Pecuàries | 16.04.2020 | 02.11.2020 | No |  |  | Favorable |
| Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural,  Emergència Climàtica i Transició Ecològica.  Servei Territorial de Medi Ambient - Secció Forestal | 16.04.2020 | 02.11.2020 | No |  |  | Favorable |
| Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural,  Emergència Climàtica i Transició Ecològica  Subdirecció General de Medi Natural | 23.09.2016 | 02.11.2020 | No |  |  | Favorable |
| Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat  D. G. de Política Territorial i Paisatge  Servici d’Infraestructura Verda i Paisatge | 05.05.2017 | 02.11.2020 | SÍ |  |  | Desfavorable |
| Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat  D. G. de Política Territorial i Paisatge  Servici d’Ordenació del Territori | 16.04.2020 | 02.11.2020 | SÍ |  |  | Favorable condicionat |
| Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat  Servici de Planificació | 16.04.2020 | 02.11.2020 | SÍ |  |  | Favorable condicionat |
| Conselleria d’Educació, Cultura i Esport  Servici Territorial de Cultura | 28.12.2017 | 02.11.2020 | SÍ |  |  | Desfavorable |

A continuació, es resumix el contingut dels informes en relació amb les esmenes introduïdes a requeriment dels organismes sectorials de l’administració, tenint en compte el que indica l’apartat 3.3 de l’annex VIII de l’EATE i els informes rebuts posteriorment a la sol·licitud de la DATE.

El Servici Territorial de Medi Ambient remet un informe de la Unitat de Vies Pecuàries (maig de 2017), que assenyala els errors detectats en la documentació escrita del Pla general i estudis annexos, errors que persistixen en la documentació de la versió de Pla general de 2019 i estudis annexos, per la qual cosa es reiteren els aspectes que han de ser modificats en la part dispositiva d’este acord.

En l’apartat 3.3 de l’annex VIII de l’EATE s’indica que es deu a un error de maquetació en la documentació escrita i que s’arreplegue en les determinacions de la DATE i es modificarà en la proposta final.

El Servici Territorial de Medi Ambient emet un informe en matèria forestal el 20 de desembre de 2016 que indica una sèrie de deficiències en relació amb la qualificació dels terrenys forestals, en particular dels inclosos en muntanya d’utilitat pública.

En l’apartat 3.3 de l’annex VIII de l’EATE en relació amb este informe s’indica que es va mantindre una reunió amb un tècnic de la demarcació forestal de Xàtiva i, com a conseqüència d’esta, la versió del PGE de 2019: inclou la totalitat de la delimitació de la muntanya d’utilitat pública com ZRP-NA, i realitza una anàlisi detallada per a delimitar la resta de sòl forestal, classifica/qualifica en la categoria de ZRP-AG1 i ZRP-AG2 la majoria de parcel·les que després de l’anàlisi complixen els requisits següents:

1. Formar part o haver format part històricament del sòl agrícola de Turís.

2. No estar inclòs com a sòl no urbanitzable protegit forestal en el planejament vigent.

3. No estar inclòs en cap figura de protecció supramunicipal incompatible amb l’ús agrícola.

4. Formar part d’un sòl amb interés i capacitat agrològics.

– L’Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències enumera els riscos que afecten el final de Turís i conclou que ha de ser elaborat un pla d’actuació municipal davant del risc sísmic, el risc d’incendis forestals i el risc de trencament de l’embassament de Forata, així com la necessitat de fer informes geotècnics de detall en els sectors SUD-01 i SUD-02 amb la finalitat de concretar el risc per lliscament.

La Confederació Hidrogràfica del Xúquer informa favorablement el PGE (versió de 2016) i considera, en resum, que la documentació presentada classifica tots els llits com a sòl no urbanitzable, que no hi ha cap sector urbà o urbanitzable en zona inundable i que, amb els drets de proveïment que d’acord amb els antecedents que es troben en este organisme, al municipi de Turís, pot ser atés el volum de demanda de recursos hídrics estimat (1.0560.871 m3) amb la consolidació del PGE i el sostre poblacional del pla previst (16.058 habitants per a 9.946 vivendes).

El Servici d’Ordenació del Territori, competent en matèria d’ETCV, va emetre un informe desfavorable, l’abril de 2017, en relació amb els creixements de caràcter residencial. Posteriorment, l’informe de juliol de 2021 reitera que la proposta de creixement d’activitats econòmiques s’ajusta a l’ETCV i, en relació amb les propostes per a ús residencial, valora positivament la reducció important d’ocupació de sòl realitzada i el fet que les ocupacions noves es realitzen, únicament entorn al nucli tradicional, així com en els intersticis de les zones urbanitzades de disseminats. Sense perjuí d’això, indica que és necessari que en la zona de Canyapar s’efectuen actuacions d’implantació de dotacions o de densificació per a passar de baixa a mitjana o alta densitat, amb la finalitat d’aplicar la directriu 88 en els apartats d i f i de la 110.c de l’ETCV.

– El Servici d’Infraestructures Educatives sol·licita la incorporació del document de pla definitiu de les precisions assenyalades respecte de les reserves dotacionals per a centres docents, que s’incorporen a la part dispositiva d’este acord.

– El Servici de Planificació de la D. G. d’Obres Públiques, Transport i Mobilitat va emetre un informe desfavorable. Posteriorment, el 8 de setembre de 2020 informa favorable a la versió preliminar de 2019 en matèria d’afecció a infraestructures públiques de transport de competència autonòmica i planificació viària, encara que s’establix una sèrie de modificacions que cal introduir en la versió definitiva del pla que s’incorporen a la part dispositiva d’este acord.

El Servici de Mobilitat Urbana indica que les determinacions del pla de mobilitat s’incorporaran a la documentació amb eficàcia normativa del pla.

La Direcció Territorial d’Agricultura posa de manifest alguns errors, així com una sèrie de consideracions sobre la regulació dels usos en les zones els sòls comú i protegit agrícoles, que hauran de ser arreplegades en el pla.

La Direcció Territorial d’Agricultura de València informa en relació amb la regulació dels usos de les zones amb ús predominantment agrícola (ZRC-AG1 i ZRP-AG1).

El Servici d’Infraestructura Verda i Paisatge que en resum informa:

«Vista la documentació aportada i analitzada la compatibilitat amb el model territorial proposat amb els objectius i els criteris indicats en l’informe anterior, s’establixen les determinacions finals que han d’incorporar-se a la proposta del pla que en matèria d’infraestructura verda i paisatge:

A. Quant a la caracterització i valoració del paisatge:

a) Cal revisar i modificar la delimitació de les unitats de paisatge i ajustar la seua valoració a esta caracterització, que, alhora, permeta la definició correcta de la infraestructura verda local.

b) La valoració de les unitats de paisatge, revisades i modificades, podria requerir activitats complementàries de participació pública, si no fora possible extrapolar els resultats de la participació pública realitzada.

c) Dutes a terme les revisions sol·licitades, es justificarà de manera expressa la coherència entre les unitats de paisatge i la zonificació requerida en l’article 8.d de la LOUTP, tenint en compte que, d’acord amb la documentació aportada, no queda justificada la zonificació proposada per a les àrees de més valor paisatgístic (segons els plànols EP6 i EP7 de l’estudi de paisatge), ni la diferent regulació que es pretén per a àrees de caràcter i valor paisatgístic similars.

B. Respecte a la catalogació dels paisatges de més valor, este ha d’incloure totes les unitats i els recursos paisatgístics de valor paisatgístic alt i molt alt que resulten de les modificacions indicades en l’apartat anterior, així com particularitzar i completar les fitxes amb els components o les particularitats estructurals, funcionals o perceptives que configuren el seu caràcter.

C. Respecte a la infraestructura verda:

a) La definició de la infraestructura verda a escala municipal afecta també els àmbits urbans i urbanitzats.

b) Les unitats i els recursos del paisatge catalogats, segons les modificacions assenyalades anteriorment, s’hauran d’incorporar a la infraestructura verda.

c) Caldrà garantir la continuïtat de la infraestructura verda del territori per contacte entre els seus elements o mitjançant connectors ecològics i territorials que han d’incorporar zones d’afecció, d’acord amb patrons paisatgístics, entorn als elements lineals (llits, senderes, vies pecuàries).

d) S’hauran d’incorporar a la infraestructura verda les vies principals de comunicació per a garantir l’amplitud de vistes i visuals als recursos paisatgístics principals.

e) Incorporades totes les consideracions anteriors, es revisaran les normes d’integració paisatgística, i es considera insuficient per a garantir la integritat, la coherència i la funcionalitat de la infraestructura verda la condició assenyalada en l’article 67.5 del capítol tercer de les normes d’integració paisatgística.

D. Respecte als programes de paisatge, els quatre programes proposats hauran de concretar-se conforme a l’annex III de la LOTUP.

E. Respecte a l’ordenació del paisatge i les normes d’integració paisatgística que s’incorporen a la normativa urbanística del pla, de conformitat amb l’article 34 de la LOTUP, han de completar-se amb determinacions d’abast estructural que definisquen criteris paisatgístics de localització i disseny d’usos i activitats i per a la integració paisatgística d’actuacions futures de les diferents zones en què s’estructura el territori, i especialment les normes per al desenvolupament dels sòls urbans i urbanitzables i la revisió dels usos proposats en els sòls de la zona rural comuna o protegida.

F. Indicadors dels objectius de paisatge que cal considerar en la redacció de l’estudi de paisatge i del pla que han d’incorporar-se a la memòria justificativa:

1. Superfície de la infraestructura verda proposada, o s’exclouen els que compten amb una figura de protecció en la legislació vigent.

2. Pressupost municipal anual dedicat a actuacions relacionades amb el paisatge.

D) Anàlisi de la previsió dels impactes significatius per l’aplicació del pla

S’analitza l’alternativa núm. 3 que és la seleccionada per l’Ajuntament i la que arreplega la versió preliminar del Pla general de 2016, aprovada provisionalment l’agost de 2019 (d’ara en avant, proposta del pla).

1r) La compatibilitat del model territorial amb l’ETCV queda supeditada al compliment dels condicionants establits pel Servici d’Ordenació del Territori per a la Urbanització Canyapar.

2n) La versió preliminar del PGE de 2016 elimina qualsevol ampliació de les urbanitzacions i reduïx la magnitud del sòl urbanitzable del nucli urbà principal (respecte de la versió de 2009) i la versió posterior de 2019 redelimita, a més, el sòl urbà de les urbanitzacions que no han arribat a desenvolupar-se a fi d’ajustar-se als llindars de l’ETCV. Això suposa una reorientació positiva respecte de l’alternativa 1 (proposta del document consultiu de 2009 manifestament insostenible), però l’adopció d’un model territorial amb un plantejament i una problemàtica molt similars a la del planejament vigent, com es desprén de la lectura de la seua memòria justificativa de les NS de 1990, i més concretament de l’annex, que indica, en relació amb els servicis urbans de segona residència:

«... tal com assenyala l’apartat 7.1. de la memòria la delimitació de sòl urbà de segona residència s’ha realitzat exclusivament per a solucionar el problema de l’existència de construccions de segona residència il·legals». No es pretén com a fi últim la creació de sòl per a la implantació ex novo de vivendes d’este tipus.

Esta última possibilitat apareix pel fet de la propietat de la delimitació fàsica mateixa del sòl urbà que, fins i tot sent el més estricta possible, deixa parcel·les en l’interior que podran ser edificades en un futur.

Estes condicions tingudes en compte com a punt de partida per a la qualificació de sòl de segona residència expliquen amb quin tipus d’ordenació ens trobem a l’hora d’abordar el planejament: edificacions sense control urbanístic de baixa qualitat assentades en els màrgens dels camins existents amb un sistema viari rudimentari compost per camins de terra sense subministrament d’energia elèctrica, amb una evacuació d’aigües residuals reduïda a pous negres i amb un subministrament d’aigües, en alguns casos, referit a pous privats.

És este el motiu que determina la inexistència de plans d’informació de servicis urbanístics en les següents: Vinyamalata, Montur, Monte Tesoro i Les Blasques.

Les altres dos zones -Alturi i Masia de Pavia-, com assenyala l’apartat 7.1 de la memòria, són urbanitzacions existents en el pla general vigent realitzades mitjançant el desenvolupament i l’aprovació del pla parcial corresponent i amb l’obra urbanitzadora desenvolupada al cent per cent en la primera d’estes i, parcialment, en la segona. Aspectes descrits en la memòria corresponent a la fase d’informació de les normes.

Es tracten pràcticament com dos zones amb planejament assumit; no obstant això, s’ha considerat més convenient i operatiu establir en les normes urbanístiques un articulat comú per a tot el sòl urbà de segona residència (article 52, «Ordenances»), i modificar puntualment algunes zones que havien patit desviacions respecte al pla parcial aprovat.

Sistema de depuració d’aigües: 2a residència

L’epígraf «Condicionants socials» de l’apartat 6 (anàlisi de les alternatives d’ordenació del territori) quan analitza la problemàtica establix la necessitat de «regular» la implantació de 2a residència existent.

Per este motiu el pla ordena les quatre zones descrites mitjançant l’establiment d’alineacions, rasants, ordenances d’edificació, espais lliures i assenyalament i traçat de les xarxes de servicis urbanístics que cal implantar: xarxa d’aigua potable, xarxa d’energia elèctrica i xarxa d’evacuació.

A més, es reserva espai en cada una d’estes destinat a la implantació d’una estació depuradora.

Este servici urbanístic és obligatori estant la corporació municipal mateixa sensibilitzada amb la seua inexcusable necessitat.

El paràgraf «Condicions de sanejament» en l’article 53 de les ordenances s’establix exclusivament per a quan no s’haja realitzat la construcció de l’estació depuradora, normalment en els primers mesos de desenvolupament del pla. Pretén evitar qualsevol tipus d’indeterminació en el sistema de tractament individual d’aigües residuals i obliga al tipus decantació-digestió i prohibix els pous negres».

Concretament, l’article 53 de les NU establix les condicions de sanejament següents:

«les vivendes hauran de comptar amb un sistema de depuració d’aigües residuals que haurà d’implantar-se en cada una de les zones de sòl urbà de segona residència. En el cas que encara no s’haja implantat l’estació depuradora general en cada zona, haurà d’implantar-se un sistema de depuració individual consistent en pous de decantació-digestió, i quedarà específicament prohibit l’establiment com a sistema d’evacuació per pous negres.»

I l’article 55, «Conservació de la urbanització de les Nacions Unides vigents» establix: els propietaris de cada una de les zones de sòl urbà de segona residència queden obligats a constituir-se en entitats urbanístiques col·laboradores de conservació d’acord amb el que preveuen els articles 24 i següents de la Llei del sòl.

3r) Vistos els fets i les circumstàncies exposats en les memòries informatives i justificatives de la versió del PGE (versió de 2019) que condicionen el model territorial, concretament amb el grau de desenvolupament dels nuclis de segona residència, i també amb la proliferació de vivenda disseminada en el sòl no urbanitzable, és evident que les mesures adoptades per les NS de 1990 (objectius, normes i plànols d’ordenació per als nuclis de segona residència que no en tenien) han sigut manifestament insuficients i no sols no han corregit les irregularitats detectades en el moment de la seua aprovació, sinó que la situació s’ha vist agreujada per l’increment del nombre de vivendes il·legals, tant en sòl urbà com en sòl no urbanitzable sense servicis urbanístics bàsics, amb els consegüents efectes nocius sobre el medi ambient.

En relació amb la problemàtica derivada de la falta de gestió de les aigües residuals generades en els sòls urbans disseminats (urbanitzacions), la directriu 3.3 de la versió del JMC 5690 (relativa a la sostenibilitat/gestió de les aigües residuals urbanes) posposa la resolució del problema a l’elaboració d’un estudi supramunicipal específic per a determinar la solució tècnica que cal adoptar, per a les urbanitzacions més allunyades (Vinyamalata, Montur, Monte Tesoro, Masia de Pavia i Cortixelles), que conurben amb urbanitzacions pertanyents als municipis veïns de Godelleta, Torrent i Montserrat, que presenten mancances anàlogues en matèria de sanejament.

En relació amb les urbanitzacions de Canyapar I i II i Les Blasques la solució proposada és el sobredimensionament de la reserva de sòl (al sud del sòl urbanitzable industrial) per a una EDAR nova preparada per a rebre les aigües residuals procedents d’eixes urbanitzacions. L’execució se supedita a la disponibilitat pressupostària.

D’altra banda, considerant les dificultats per a la resolució del problema a curt termini, el PGE planteja un règim transitori per a les construccions noves en parcel·les situades en urbanitzacions mancades de sistema de sanejament i depuració (disposició addicional sexta de les NU), que comportarà el tractament individualitzat de les aigües negres generades.

Encara que és comprensible que la dotació dels servicis urbanístics d’arreplega, evacuació i tractament de les aigües residuals no es pot resoldre íntegrament a curt termini, no s’ha trobat en el PGE cap mesura concreta encaminada a iniciar la minimització dels efectes negatius actuals i a aconseguir-ne la correcció a mitjà o llarg termini.

Per contra, el PGE es limita a plantejar un pla de reforma interior i la fitxa de gestió corresponent per a la urbanització Canyapar (PRI\_03), i en relació a esta l’apartat 10.2.2 de la memòria justificativa indica:

«el tercer PRI, per contra, pot interpretar-se com la constitució d’un fracàs col·lectiu i una eixida, esperem que eficaç, per a desembossar una situació encallada des de fa dècades. Es tracta d’un PRI relatiu a la urbanització Canyapar, un d’eixos espais envoltats de sòl agrícola d’alt valor, amb la qual van ser indegudament ocupades. fa dècades, per un eixam de vivendes unifamiliars i intricats camins. Qualsevol possibilitat de desenvolupar este sòl com si es tractara d’un sòl urbanitzable s’ha demostrat inviable, tenint en compte que tan sols per a complir els paràmetres de qualitat de les seccions viàries que establix la LOTUP calia derrocar vivendes per tot arreu, i això és una cosa que ni l’Ajuntament de Turís cap altre d’Espanya ha sigut capaç de dur a terme. És per això que es delimita este PRI amb la intenció que, de manera inexcusable i amb l’abast superficial que els seus promotors consideren oportú (és a dir, per fases), puga portar-se’n a la pràctica l’ordenació i la urbanització posterior.»

En relació amb la gestió de les aigües residuals de les urbanitzacions de Canyapar i Les Blasques, la documentació del PGE resulta, com a mínim, confusa:

1. La solució proposada en la memòria justificativa diferix de la inclosa en la fitxa de gestió del PRI de Canyapar, que establix: «Les condicions de connexió a la xarxa de sanejament i els límits de l’abocament seran els establits per l’EPSAR de la CV. Un dels elements que és necessari per al seu desenvolupament consistirà en l’execució de la depuradora, que serà compartida en ubicació i ús amb la disposada per a Les Blasques en el seu terreny».

En el plànol d’ordenació OE-1.1 s’inclou una parcel·la de terrenys situada en el nord de la urbanització Les Blasques de reserva per a EDAR (coincident amb el plànol d’ordenació d’este sector del planejament vigent).

2. D’acord amb les condicions d’ordenació de la fitxa de gestió del sector urbanitzable industrial, l’EDAR prevista al sud del polígon industrial serà costejada pel sector industrial, per la qual cosa, en cas que s’adopte la solució prevista en la memòria justificativa, la gestió de les aigües residuals de les urbanitzacions Canyapar i Les Blasques queda supeditada al desenvolupament del sector urbanitzable industrial.

Per tant, serà necessari aclarir quina és la solució adoptada en relació amb la gestió de les aigües residuals per a cada sòl urbà disseminat (urbanitzacions), excepte la urbanització Alturi, a fi que les infraestructures d’arreplega, evacuació i tractament d’aigües residuals que cal desenvolupar en el pla d’ordenació detallada s’ajusten a esta.

Cal tindre en compte que l’exigència en les NU i les fitxes de zona i gestió de l’execució de les infraestructures de sanejament és una mesura preventiva adequada per a garantir la viabilitat ambiental de desenvolupaments futurs, però en el cas de les urbanitzacions de Turís l’objecte és corregir els efectes negatius, que es produïx i s’agreuja des de fa dècades per la falta de gestió de les aigües residuals, en sòls amb una consolidació elevada, per la qual cosa és necessari establir solucions i terminis concrets.

Considerant que el terme de Turís està designat com a zona vulnerable, associada tant a masses d’aigua subterrànies com superficials, afectades per la contaminació per nitrats d’origen agrari a la Comunitat Valenciana, i que, exceptuant la urbanització Alturi, les urbanitzacions disseminades se situen en l’àmbit del pla d’ordenació dels recursos naturals de l’Albufera, previ a l’aprovació del PGE, ha d’incloure’s, entre els objectius estratègics prioritaris i inajornables per a la viabilitat ambiental del pla, la gestió correcta de les aigües residuals i exigir els instruments urbanístics pertinents, i financers de gestió, previstos en la legislació urbanística, per a aconseguir este objectiu (minimització dels efectes negatius), almenys a mitjà termini (considerant com a tal un màxim de 5 anys d’acord amb la legislació bàsica d’avaluació ambiental).

D’altra banda, el règim transitori establit en la disposició transitòria sexta de les NU del PGE, tractament individualitzat per a construccions en parcel·les situades en urbanitzacions sense sistema de sanejament i depuració, no sols no contribuïx a la resolució del problema, sinó que és menys restrictiu que el que exigix la normativa actual. Per tant, haurà de ser eliminat este règim transitori, supeditant la concessió de llicències noves a l’execució i posada en funcionament de les infraestructures d’arreplega, evacuació i tractament de les aigües residuals que en garantisquen la gestió adequada.

A més, el pla de seguiment haurà d’incloure els avanços en la planificació i l’execució de les infraestructures de sanejament (arreplega, evacuació i tractament de les aigües residuals) i, mentres no es troben operatives estes infraestructures, s’exerciran accions de vigilància i control de construccions noves i, si és el cas, les accions de disciplina urbanística pertinents.

4t) En relació amb els àmbits de minimització d’impactes territorials (AMIT)

Des del punt de vista ambiental, la problemàtica dels AMIT és similar a la de les urbanitzacions, per la qual cosa s’efectuen les mateixes consideracions quant a la necessitat d’establir terminis i instruments urbanístics i financers previstos en la legislació urbanística, que garantisquen l’execució de les mesures per a minimitzar els efectes negatius i, en particular, les infraestructures de sanejament i de gestió de residus.

D’altra banda, cal destacar que en els àmbits de minimització d’impactes territorials no està permesa la construcció de vivendes noves i que no es tracta d’executar un projectes d’urbanització a l’ús, sinó de mantindre o recuperar el caràcter rural d’estos i fer les infraestructures imprescindibles per a corregir-ne els efectes negatius.

En compliment de la normativa mateixa i de la normativa sectorial (l’informe del Servici de Planificació s’exclourà de l’àmbit AMIT- 23, la zona d’afecció de la CV-50 [50 metres]), s’haurà d’incorporar al pla de seguiment del pla la vigilància, l’evolució en la tramitació dels plans especials dels AMIT i el control de l’execució de noves construccions il·legals.

5t) En relació amb l’ús miner, el PGE establix com a ZRC\_EX, en què l’ús extractiu és l’ús principal i permés i coincidix amb les àrees del territori que compten amb drets miners vigents (segons fitxes proporcionades per l’òrgan competent, D. G. d’Energia i Mines), i queda prohibit en la resta del sòl no urbanitzable comú o protegit, si bé la memòria justificativa i l’apartat 7.2 del capítol primer de les NU (plans miners) establixen la possibilitat de delimitar àrees ZCR\_EX noves (en sòl comú o protegit) si es descobriren nous recursos, amb la tramitació prèvia d’un pla especial, d’acord amb la disposició addicional tercera del Decret 82/2005, de 22 d’abril, del Consell de la Generalitat, d’ordenació ambiental d’explotacions mineres en espais forestals.

El plantejament es considera acceptable des del punt de vista ambiental, encara que és necessari efectuar les matisacions següents i incloure les normes complementàries de regulació:

El procediment de tramitació del pla especial previst en la disposició addicional tercera del Decret 82/2005 no s’ajusta a la legislació sectorial d’avaluació ambiental vigent, per la qual cosa la tramitació s’haurà de dur a terme d’acord amb el TRLOTUP o la norma que el substituïsca.

El pla especial, en el cas que es pretenga introduir l’ús miner en sòl no urbanitzable protegit, analitzarà i determinarà la compatibilitat amb els valors que n’han motivat la protecció i tenint en compte les normes addicionals, si estos pertanyen a la infraestructura verda.

El pla especial, en el cas que es pretenga introduir l’ús miner en el sòl no urbanitzable comú, analitzarà i determinarà la compatibilitat amb els usos preexistents, especialment amb les zones del territori amb ús predominant residencial (sòl urbà, urbanitzable o àmbits de minimització d’impacte territorial), i tenint en compte les normes addicionals si estos pertanyen a la infraestructura verda.

6t) La classificació i la qualificació del sòl no urbanitzable ha de ser conforme, almenys, amb els valors naturals, paisatgístics, agrològics, científics i culturals i funcionals caracteritzats en cada una de les unitats ambientals del territori, tal com es va indicar en el document de referència. A continuació, s’indiquen algunes discordances entre les característiques-valor dels terrenys amb la zonificació assignada en el PGE:

– En la zonificació del sòl no urbanitzable. S’han d’incloure, per tant, en el sòl no urbanitzable de protecció els sòls forestals que, d’acord amb l’estudi de paisatge presenten alt valor paisatgístic i que alberguen, a més, elements patrimonials d’interés:

L’Olivereta del Canyapar

La Serra del Castellet i el Montrotón

La Querencia i Penyes Roges, inclosa la parcel·la agrícola que se situa en el cim de La Querencia, que alberguen més elements d’interés patrimonial.

Els terrenys forestals situats en els màrgens del barranc de la Seda s’han assignat a la zona de sòl no urbanitzable comú.

7m) En relació amb la regulació del sòl no urbanitzable comú agrícola (ZRC-AG1):

Considerant la problemàtica generada per la proliferació indiscriminada de vivendes aïllades, el nombre elevat d’àmbits de minimització d’impactes territorials i la problemàtica dels sòls urbans disseminats només s’estima acceptable l’ús de vivenda vinculada a explotacions agrícoles.

L’ús de vivenda aïllada no vinculada a l’explotació agrícola quedarà supeditat a la justificació que en la zona delimitada com a ZRC-AG1no s’ha sobrepassat el llindar establit en la legislació urbanística mateixa (parcel·la mínima de parcel·la mínima de 10.000 m²).

Esta justificació considerarà la superfície de la zona ZRC-AG1 en hectàrees i les vivendes asilades existents actualment i determinarà que l’ús de vivenda asilada és viable si el nombre d’hectàrees és superior al nombre de vivendes preexistents.

El càlcul de la superfície de ZRC -AG1 es realitzarà llevant de la superfície assignada en el PGE a esta zona les superfícies següents:

– La superfície ocupada per la infraestructura viària i les seues zones d’afecció.

– La superfície en la qual hi ha incompatibilitats de l’ús residencial amb els usos industrials preexistents o previstos (500 metres per l’ús d’activitat extractiva [ZRC-EX] i superfície específica en cada una de les instal·lacions de pirotècnia).

– La franja en la qual, d’acord amb la legislació sectorial, no es permet l’ús residencial de les línies elèctriques.

– La superfície de vigilància arqueològica.

– L’entorn de qualsevol altra activitat o ús previstos en el territori incompatible amb l’ús residencial (ex. EDAR, tractament de residus, granges, etc.).

El nombre de vivendes es determinarà comptabilitzant la totalitat de les vivendes existents en el sòl no urbanitzable, incloent-hi les situades en els àmbits de minimització d’impacte territorial.

En qualsevol cas, les vivendes asilades, tant les vinculades a l’activitat agrícola com, si és el cas, les no vinculades, hauran de preveure i executar les instal·lacions que garantisquen la gestió adequada de les aigües residuals i de residus.

S’hi incorporaran les consideracions efectuades per la Direcció Territorial d’Agricultura

En relació amb l’ús ramader, les NU establixen que es guardarà una distància de 2.000 metres a nuclis urbans. No obstant això, en els plànols d’ordenació (OE-1) el límit de proximitat de les instal·lacions ramaderes s’ha representat gràficament a una distància de 1.000 metres entorn del nucli urbà i les urbanitzacions Canyapar i Alturi, a 500 metres de les urbanitzacions Mas de Pavia i Les Blasques, i a 250 metres de la resta d’urbanitzacions (Monte Tesoro, Montur, Cortitxelles i Vinyamalta). Això pareix respondre a les distàncies establides en l’article 53 de la Llei 6/2003, de 4 de març, de ramaderia, de la Comunitat Valenciana (derogat per l’article 106 de la Llei 10/2012, de 21 desembre, de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera, i d’organització de la Generalitat) en funció de la grandària del nucli urbà. Per tant, hi ha una discrepància significativa entre el document gràfic i l’escrit.

Per tant, caldrà aclarir quina és la distància que s’establix als nuclis urbans amb caràcter general o diferenciada per a cada urbanització, però en tot cas tenint en compte que la legislació del sector porcí (Reial decret 306/2020, d’11 de febrer, pel qual s’establixen normes bàsiques d’ordenació de les granges porcines intensives, i es modifica la normativa bàsica d’ordenació de les explotacions de bestiar porcí extensiu), establix que les explotacions ramaderes d’este sector han de guardar una distància mínima de 1.000 metres als nuclis urbans (sense distinció de grandàries).

8u) La legislació reguladora d’aprofitaments autoritzables en la regulació d’usos les zones ZRC-FO1 i ZRP-NA1 (articles 42.2 i 44.2, respectivament) que s’enumera en els dos casos a peu de pàgina, es troba en la major part obsoleta, per la qual cosa haurà de ser revisada i actualitzada, amb excepció de l’ús de campaments de turisme que no es considera acceptable en estes zones d’acord amb el que establix la norma reguladora actual (Llei 15/2018, de 7 de juny, de la Generalitat, de turisme, oci i hospitalitat de la Comunitat Valenciana, i el Decret 10/2021, de 22 de gener, del Consell, d’aprovació del Reglament regulador de l’allotjament turístic a la Comunitat Valenciana).

9é) S’incorporarà a la fitxa de gestió dels sectors SUR-01 (Rincón) i SUR-02 (Nou Hortiserra) l’elaboració prèvia d’estudis geotècnics detallats, amb la finalitat de concretar el risc de lliscament.

10m) S’han d’omplir els aspectes assenyalats en l’informe del Servici d’Infraestructura Verda i Paisatge i caldrà incorporar al PGE els canvis derivats d’estos.

11é) Tal com indiquen els informes dels servicis de la D. G. d’Obres Públiques, Transports i Mobilitat Urbana, han d’introduir-se modificacions en el pla general per a incorporar adequadament les afeccions de les infraestructures viàries i incorporar determinacions del pla de mobilitat a la documentació amb eficàcia normativa del pla general.

12é) La ronda sud que es representa gràficament en els plànols d’ordenació i el traçat són coincidents amb el perímetre dels sòls urbanitzables residencials i industrials corresponents a la proposta del document inicial de 2009 (alternativa 1), però no s’ha justificat ni valorat este traçat per a la proposta de la versió del PGE de 2019. Tampoc hi ha antecedents de consulta sobre la viabilitat ambiental o expedients de tramitació d’avaluació d’impacte ambiental del projecte concret, per la qual cosa esta DATE no empara el traçat com a solució alternativa més adequada.

13é) S’incorporaran al pla les determinacions del Servici d’Infraestructures Educatives, en matèria de reserves dotacionals previstes per a centres docents indicades en l’informe de 19 de maig de 2017.

14é) Es rectificaran els errors en relació amb l’amplària de les vies pecuàries i el càlcul de superfícies dels diferents documents escrits del PGE, indicats en l’informe de la Unitat de Vies Pecuàries de maig de 2017.

15é) D’acord amb els riscos identificats en l’informe de l’Agència Valenciana de Respostes a les Emergències, el municipi haurà de comptar amb un pla d’actuació municipal enfront del risc d’incendis, enfront del risc sísmic i protocol d’actuació enfront del risc de trencament de la presa de l’embassament de Forata.

16é) El pla d’ordenació detallada tindrà en compte les determinacions del PGE i, entre altres aspectes:

Les consideracions de l’informe de salut pública:

Les mesures correctores proposades en l’estudi acústic, incloent-hi un pla del pla de manteniment d’estes en què s’especifique el responsable d’aplicar-les.

L’obligació d’incorporar a qualsevol construcció les normes de sismoresistència.

L’adaptació del disseny urbà per a permetre l’arreplega selectiva de residus.

E) Acord d’emissió. Determinacions finals.

D’acord amb el que disposa l’article 56 del TRLOTUP, i d’acord amb els fonaments que s’han exposat, es proposa emetre esta declaració ambiental i territorial estratègica del Pla general estructural de Turís, sempre que s’hi incorporen, abans de l’aprovació definitiva, les determinacions següents:

1) La compatibilitat del model territorial amb l’ETCV, en relació amb els creixements residencials queda supeditada al fet que s’efectuen en la zona de Canyapar actuacions d’implantació de dotacions o de densificació, que passa de baixa a mitjana o alta densitat, amb la finalitat d’aplicar la directriu 88 en els apartats d i f i de la 110.c de l’ETCV.

2) La viabilitat ambiental del pla requerix que s’incloga la gestió efectiva de les aigües residuals generades en els sòls urbans disseminats (urbanitzacions), com un dels objectius estratègics prioritaris i inajornables, i l’òrgan substantiu exigix l’elaboració d’instruments urbanístics, i financers de gestió, previstos en la legislació urbanística per a aconseguir este objectiu (minimització dels efectes negatius), almenys a mitjà termini (considerant com a tal un màxim de 5 anys d’acord amb la legislació bàsica d’avaluació ambiental).

3) En coherència amb el punt 2 anterior, s’eliminarà la disposició transitòria sexta de les NU i s’establirà, per als sòls urbans que no tenen sanejament ni depuració, la suspensió de llicències per a construccions noves i per a millorar les existents, mentres no s’haja executat i posat en funcionament les infraestructures de sanejament que garantisquen l’arreplega, l’evacuació i el tractament adequats de les aigües residuals generades.

4) En relació amb els àmbits de minimització d’impactes territorials (AMIT),

S’estima necessari establir terminis i instruments urbanístics i financers previstos en la legislació urbanística que garantisquen l’execució de les mesures per a minimitzar els efectes negatius i, en particular, les infraestructures de sanejament i de gestió de residus a mitjà termini,

En els àmbits de minimització d’impactes territorials no està permesa la construcció de vivendes noves i que no es tracta d’executar un projecte d’urbanització a l’ús, sinó de mantindre o recuperar el caràcter rural d’estos i fer les infraestructures imprescindibles per a corregir els efectes negatius.

5) En relació amb els plans especials per a usos miners:

El procediment de tramitació del pla especial per a usos miners s’ajustarà al que preveu el TRLOTUP o a la norma que el substituïsca.

En la seua regulació s’inclouen els criteris següents:

– El pla especial, en cas que es pretenga introduir l’ús miner en sòl no urbanitzable protegit, analitzarà i determinarà la compatibilitat amb els valors que n’han motivat la protecció i amb les normes específiques, si estos pertanyen a la infraestructura verda.

– El pla especial, en cas que es pretenga introduir l’ús miner en el sòl no urbanitzable comú, analitzarà i determinarà la compatibilitat amb els usos preexistents, especialment amb les zones del territori amb ús predominant residencial (sòl urbà, urbanitzable i àmbits de minimització d’impacte territorial) i amb les normes específiques, si estos pertanyen a la infraestructura verda.

6) Els terrenys forestals que s’indiquen a continuació s’inclouran en la qualificació que s’ajusta a les característiques i la valoració d’estos:

6.1) Els terrenys forestals que d’acord amb l’estudi de paisatge presenten un valor paisatgístic alt i que alberguen, a més, elements patrimonials d’interés seran inclosos en la zona de ZRP\_NA: (s’inclouen plànols adjunts en l’annex I de la DATE)

• L’Olivereta del Canyapar

• La serra del Castellet i El Montrotón

• La Querencia i Penyes Roges, inclosa la parcel·la agrícola que se situa en el cim de La Querencia.

6.2) Els terrenys forestals situats en els màrgens del barranc de la Seda que es representen gràficament en l’annex II d’esta DATE s’inclouran com a ZRC\_FO1.

7) En relació amb la regulació del sòl no urbanitzable comú agrícola (ZRC-AG1)

7.1) Es resoldran les discrepàncies entre la documentació escrita i gràfica en relació amb la distància de les explotacions ramaderes a nuclis urbans, que establiran clarament si es diferencien per a cada urbanització, però tenint en compte, en tot cas, que la legislació del sector porcí (Reial decret 306/2020, d’11 de febrer, pel qual s’establixen normes bàsiques d’ordenació de les granges porcines intensives, i es modifica la normativa bàsica d’ordenació de les explotacions de bestiar porcí extensiu) establix que les explotacions ramaderes d’este sector han de guardar una distància mínima de 1.000 metres als nuclis urbans.

7.2) Considerant la problemàtica generada per la proliferació indiscriminada de vivendes aïllades, l’elevat nombre d’àmbits de minimització d’impactes territorials i la problemàtica dels sòls urbans disseminats, només s’estima acceptable l’ús de vivenda vinculada a explotacions agrícoles.

L’ús de vivenda aïllada no vinculada a l’explotació agrícola quedarà supeditat a la justificació que en la zona delimitada com a ZRC-AG1 no s’ha sobrepassat el llindar establit en la legislació urbanística mateixa (parcel·la mínima de parcel·la mínima de 10.000 m²).

Esta justificació considerarà la superfície de la zona ZRC-AG1 en hectàrees i les vivendes asilades existents actualment i determinarà que l’ús de vivenda asilada és viable si el nombre d’hectàrees és superior al nombre de vivendes preexistents.

El càlcul de la superfície de ZRC -AG1 es realitzarà llevant de la superfície assignada en el PGE a esta zona les superfícies següents:

– la superfície ocupada per la infraestructura viària i les seues zones d’afecció.

– la superfície en la qual hi ha incompatibilitats de l’ús residencial amb els usos industrials preexistents o previstos (500 metres per l’ús d’activitat extractiva [ZRC-EX] i superfície específica en cada una de les instal·lacions de pirotècnia).

– la franja en la qual, d’acord amb la legislació sectorial, no es permet l’ús residencial de les línies elèctriques.

– la superfície de vigilància arqueològica.

– l’entorn de qualsevol altra activitat o ús previstos en el territori incompatible amb l’ús residencial. (ex. EDAR, tractament de residus, granges, etc.).

El nombre de vivendes es determinarà comptabilitzant la totalitat de les vivendes existents en el sòl no urbanitzable, incloent-hi les situades en els àmbits de minimització d’impacte territorial.

En qualsevol cas, les vivendes asilades, tant les vinculades a l’activitat agrícola com, si és el cas, les no vinculades, hauran de preveure i executar les instal·lacions que garantisquen la gestió adequada de les aigües residuals i de residus.

7,3.) S’hi incorporaran les consideracions efectuades per la Direcció Territorial d’Agricultura

8) La legislació reguladora d’aprofitaments autoritzables en la regulació d’usos de les zones ZRC-FO1 i ZRP-NA1 (articles 42.2 i 44.2 respectivament) que s’enumera en els dos casos a peu de pàgina, haurà de ser revisada i actualitzada, amb excepció de l’ús de campaments de turisme que no es considera acceptable en estes zones d’acord amb el que establix la norma reguladora actual (Llei 15/2018, de 7 de juny, de la Generalitat, de turisme, oci i hospitalitat de la Comunitat Valenciana, i el Decret 10/2021, de 22 de gener, del Consell, d’aprovació del Reglament regulador de l’allotjament turístic a la Comunitat Valenciana).

9) S’incorpora a la fitxa de gestió dels sectors SUR-01 (Rincón) i SUR-02 (Nou Hortiserra) l’elaboració d’estudis geotècnics detallats amb la finalitat de concretar el risc de lliscament.

10) S’han d’omplir els aspectes assenyalats en l’informe del Servici d’Infraestructura Verda i Paisatge i caldrà incorporar al PGE els canvis derivats d’estos.

11) S’han d’incorporar les modificacions assenyalades en els informes dels Servicis de la D. G. d’Obres Públiques, Transports i Mobilitat Urbana:

• Condicionat de servici de planificació

– La zona de protecció de la carretera CV 50 té una amplària de 50 m, per tant, cal rectificar la llegenda i la grafia dels plànols OE-1 (3 fulls).

– Es modificarà l’àmbit de l’AMIT-23 «Canyada del Pavo» per a adequar-lo a la zona de protecció de 50 m de la CV-50.

– S’identificarà el ramal de la CV 50 quan passa pel polígon industrial i se li donarà la classificació corresponent de xarxa de transports i comunicacions de titularitat supramunicipal.

– S’haurà d’adequar la documentació normativa del pla general i del pla de mobilitat especialment referent a la definició dels denominats carrers principals, que s’entén que és la xarxa viària primària, i caldrà justificar la necessitat i, si és el cas, definir la ronda perimetral prevista, així com el finançament d’esta.

Les determinacions del pla de mobilitat hauran d’incorporar-se a la documentació amb eficàcia normativa del pla general.

12) El traçat de la ronda sud representat gràficament en els plànols d’ordenació no està emparat com a solució alternativa més adequada per esta DATE.

13) S’han d’incorporar al pla les determinacions del Servici d’Infraestructures Educatives, en matèria de reserves dotacionals previstes per a centres docents indicades en l’informe de 19 de maig de 2017.

14) S’han de rectificar els errors en relació amb l’amplària de les vies pecuàries i el càlcul de superfícies dels diferents documents escrits del PGE, indicats en l’informe de la Unitat de Vies Pecuàries de maig de 2017.

15) El programa de seguiment ambiental del pla haurà d’incloure:

Els avanços en la planificació i execució de les infraestructures de sanejament (arreplega, evacuació i tractament de les aigües residuals) dels sòls urbans disseminats (urbanitzacions), i mentres no es troben operatives estes infraestructures.

Els avanços en la tramitació i execució dels plans especials dels AMIT.

S’exercirà una acció de vigilància i control de construccions noves tant en sòl urbà disseminat com en el sòl no urbanitzable i, si és el cas, les accions de disciplina urbanística pertinents.

16) D’acord amb els riscos identificats en l’informe de l’Agència Valenciana de Respostes a les Emergències, el municipi haurà de comptar amb un pla d’actuació municipal enfront del risc d’incendis, enfront del risc sísmic i protocol d’actuació enfront del risc de trencament de la presa de l’embassament de Forata.

17) Prèviament a l’aprovació definitiva del pla, haurà d’obtindre’s un pronunciament definitiu del Servici d’Ordenació del Territori, del Servici d’Infraestructura Verda i Paisatge, de la Direcció General de Cultura i Patrimoni referents al compliment de l’ETCV, a les determinacions de la infraestructura verda i paisatge, sobre el patrimoni cultural, respectivament.

18) El pla d’ordenació detallada tindrà en compte les determinacions del PGE i, entre d’altres, els aspectes següents:

– Les consideracions de l’informe de salut pública.

– Les mesures correctores proposades en l’estudi acústic, incloent-hi un pla de pla de manteniment d’estes en el qual s’especifique el responsable d’aplicar-les.

– L’obligació d’incorporar a qualsevol construcció les normes de sismoresistència.

– L’adaptació del disseny urbà per a permetre l’arreplega selectiva de residus.

La declaració ambiental i territorial estratègica té naturalesa d’informe preceptiu i determinant i no és susceptible de cap recurs, sense perjuí dels que, si és procedent, es facen per via judicial contenciosa administrativa davant de la disposició de caràcter general que haja aprovat el pla o el programa; o bé, sense perjuí dels que es facen per via administrativa o judicial davant de l’acte, si és el cas, d’aprovació del pla o programa.

La declaració ambiental i territorial estratègica perdrà la vigència i cessarà en la producció d’efectes si, una vegada publicada en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, no s’ha procedit a l’adopció o aprovació del pla o programa en el termini màxim de dos anys des de la publicació, llevat que se n’acorde la pròrroga en els termes establits en l’article 59 de la TRLOTUP.

Esta declaració ambiental i territorial estratègica es publicarà en el DOGV i es posarà a la disposició del públic en la pàgina web de la Generalitat. Se’n donarà trasllat a l’òrgan promotor i a l’òrgan substantiu.

Òrgan competent

La Comissió d’Avaluació Ambiental és l’òrgan competent per a emetre la declaració ambiental i territorial estratègica a què es referix l’article 56.6 del Decret legislatiu 1/2021, de 18 de juny, del Consell, d’aprovació del text refós de la Llei d’ordenació del territori, urbanisme i paisatge, de conformitat amb el que disposa l’article 3.1 del Decret 230/2015, de 4 de desembre, del Consell, pel qual s’aprova el Reglament de l’òrgan ambiental de la Generalitat a l’efecte d’avaluació ambiental estratègica (plans i programes).

A la vista de tot el que antecedix, la Comissió d’Avaluació Ambiental acorda: emetre la declaració ambiental i territorial estratègica del pla general estructural de Turís, i les determinacions finals assenyalades hauran d’incorporar-se al pla.

Notificar a les persones interessades que contra esta resolució, com que no és un acte definitiu en via administrativa, no es pot interposar cap recurs, fet que no és un inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans de defensa que, en el seu dret, es consideren pertinents.

El que li notifique perquè en prengueu coneixement i als efectes oportuns.

Tot açò se certifica amb anterioritat a l’aprovació de l’acta corresponent i a reserva dels termes precisos que se’n deriven, tal com autoritza l’article 18.2 de la Llei 40/2015, d’1 d’octubre, de règim jurídic del sector públic.

València, 8 d’abril de 2022.- El secretari de la Comissió d’Avaluació Ambiental: José del Valle Arocas»

València, 19 de juny de 2024.- El director general d’Urbanisme, Paisatge i Avaluació Ambiental: Miguel Ángel Ivorra Devesa.

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/VALENCIANO_24-004564.png)

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/VALENCIANO_24-0045641.png)

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/VALENCIANO_24-0045642.png)

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/VALENCIANO_24-0045643.png)

![](2024-8400_VAL-web-resources/image/VALENCIANO_24-0045644.png)

València, 19 de juny de 2024

Miguel Angel Ivorra Devesa

Director general d'Urbanisme, Paisatge i Avaluació Ambiental

Esta disposició conté annexos. Consulteu-ne la versió en PDF.