Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7609, del 07-09-2015 (2015/7315)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 52/2014.
-----------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7609

Data del DOGV
:   07-09-2015

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2015/7315


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 2 de Gandia

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 52/2014. [2015/7315]  
En el present procediment de judici verbal 52/2014, seguit a instàncies de BMW Bank GMBH, sucursal a Espanya, contra Nabil Achouraoul, s'ha dictat la sentència que, literalment, és com segueix:  
  
«Sentència número 28/2015  
Ángel Ilario Pérez, magistrat titular del Jutjat de Primera Instància número 2 de Gandia, he dictat, en nom del rei, la sentència següent:  
  
  
Gandia, 26 de gener de 2015  
En el judici verbal número 52/2014, entre BMW Bank GMBH, sucursal a Espanya, representada per la procuradora María Isabel López Miró i defensada per l'advocada Patricia Belda Alventosa, com a part demandant, i Nabil Achouraoul, en rebel·lia processal, com a part demandada. L'objecte del procés és una reclamació dinerària per un contracte de préstec.  
  
Antecedents de fet  
  
Primer. Pretensions de la part demandant  
La societat mercantil sol·licita que el demandat siga condemnat a pagar-li 5.388,25 euros, més interessos i costes processals. Al·lega que les parts van celebrar un contracte per al finançament de l'adquisició d'un vehicle i que el demandat ha deixat de pagar-ne les quotes, per la qual cosa li reclama el resultat de la liquidació que presenta, la qual conté una part de principal, una altra per despeses i una tercera per interessos moratoris.  
  
Segon. Posició de la part demandada  
La part demandada no ha sigut localitzada, per la qual cosa ha sigut citada a través d'edictes, no ha comparegut a la vista i ha sigut declarada en rebel·lia processal.  
  
Tercer. Prova proposada i practicada  
S'ha demanat prova de documents, que s'ha admès i practicat íntegrament.  
  
Quart. Tramitació del procés  
Presentada i admesa la demandada, es va convocar la vista, que es va celebrar el passat divendres amb la sola assistència de la part demandant. En la vista, la part demandant ha ratificat la demanda i ha sol·licitat la prova. També se li ha donat audiència sobre el possible caràcter abusiu de les clàusules d'interessos moratoris i penalització per devolució de rebuts. Proposada, admesa i practicada la prova, l'assumpte va quedar vist per a dictar sentència.  
  
Fets provats  
  
Únic. El dia 22 de gener de 2009 es va concertar entre BMW Financial Services Iberica, EFC SA (actualment fusionada amb BMW Bank GMBH, sucursal a Espanya) i Nabil Achouraoul, un contracte de préstec de finançament a comprador de béns immobles, per un principal de 9.441,17 euros. Es va pactar un interès ordinari del 8,75 per cent nominal anual. El contracte inclou una clàusula d'interessos moratoris a l'1,5 per cent mensual i una altra per devolució de rebuts del 5 per cent amb un mínim d'un euro. La quota mensual del préstec era de 194,84 euros. El prestatari va deixar de pagar les quotes a partir de febrer de 2012, de manera que el banc va declarar vençuda l'operació al juliol de 2013. En aqueixa data es devien 17 quotes, i el principal pendent era de 1.324,95 euros.  
  
Fonaments de dret  
  
Primer. Justificació dels fets provats  
Els fets queden provats a la vista de la documentació presentada per la part demandant juntament amb la demandada.  
Segon. Relació existent entre les parts  
El contracte que vincula les parts té com a títol ?Contracte de préstec de finançament a comprador de béns mobles?. Està celebrat entre una entitat financera vinculada a la venedora (el bé finançat és un automòbil) i un particular. Per tant, en principi, i atés que la prova presentada per la part demandant no és indicadora del contrari, es tracta d'una relació de consum que està subjecta tant a la normativa europea sobre la matèria (Directiva 93/13) com a la interna (Llei General de Defensa dels Consumidors i Usuaris). En conseqüència, cal analitzar el possible caràcter abusiu de les clàusules introduïdes en el contracte per la part demandant i denunciades expressament per la demandada.  
  
  
Tercer. Interessos de demora  
La clàusula d'interessos de demora al tipus de l'1,5 per cent mensual, és a dir, 18 per cent anual, és manifestament abusiva de conformitat amb l'article 85.6 de la llei, ja que imposa una penalització desproporcionada al consumidor que no ha complit amb les seues obligacions, tenint en compte que l'interès legal dels diners se situava en el 4 per cent anual i l'interés nominal de l'operació en el 8,75 per cent anual.  
  
Per tant, aquesta clàusula ha de ser declarada nul·la, de conformitat amb els articles 82 i 83 no pot ser moderada ni aplicada. En substitució d'aquesta tan sols el que preveu la llei en matèria de mora, és a dir, l'aplicació dels articles 1100 i 1108 del Codi Civil, de manera que el demandat haurà de pagar interessos des de la data de la presentació de la petició inicial de judici monitori, al tipus legal dels diners, fins a la data d'aquesta sentència, quan quedaran substituïts pels de la mora processal de l'article 576 de la Llei d'Enjudiciament Civil.  
  
Quart. Despeses per devolució de rebuts  
A l'igual que en el cas anterior, la clàusula relativa a una comissió per devolució de rebuts no és sinó una penalització injustificada i desproporcionada a un consumidor que no ha complit amb les seues obligacions i no respon a perjudicis efectivament ocasionats a l'empresari. Per tant, ha de ser igualment declarada abusiva i nul·la, i no ha de ser aplicada ni moderada.  
A banda d'això, s'ha d'afegir que la liquidació presentada per la part demandant tampoc no és correcta, perquè reclama 18 euros per cada rebut impagat, quan el 5 per cent de la quota (que pujava a 194,84 euros mensuals) són 9,74, i el mínim un euro per cada rebut.  
  
Cinqué. Conclusió: estimació parcial de la demanda  
Descomptats els conceptes que responen a les clàusules que resulten inaplicables, la resta de la reclamació ha de prosperar, ja que es tracta del principal de les quotes deixades d'abonar. Es tracta de 17 quotes a 194,84 euros, que fan un total de 3.312,28 euros, més el principal pendent, 1.324,95 euros. Això fa un total de 4.637,23 euros, al pagament dels quals haurà de ser condemnat el demandant, en aplicació de l'article 1753 del Codi Civil.  
  
Sisé. Costes processals  
Segons l'article 394 de la Llei Processal Civil, no s'han d'imposar les costes processals a cap de les parts, atès que hi ha estimació parcial de la demanda.  
  
Decisió  
  
Ateses les raons exposades, i en l'exercici de la potestat que m'atribueix la Constitució espanyola, he decidit:  
1. Estimar parcialment la demanda interposada per BMW Bank GMBH, sucursal a Espanya, contra Nabil Achouraoul.  
2. Condemnar Nabil Achouraoul a pagar 4.637,23 euros a BMW Bank GMBH, sucursal a Espanya.  
3. Condemnar Nabil Achouraoul a pagar a BMW Bank GMBH, sucursal a Espanya, els interessos, al tipus legal dels diners, sobre un principal de 4.637,23 euros, des del 17 de gener de 2014 fins al 26 de gener de 2015.  
4. No imposar expressament a cap de les parts el pagament de les costes d'aquest procés.  
Així ho decidisc, pronuncie i signe.  
Mode d'impugnació: faig saber a les parts que contra aquesta sentència poden interposar un recurs d'apel·lació en el termini de 20 dies des de la notificació. Hauran de fer-ho per escrit i acreditar la constitució d'un dipòsit de 50 euros en el compte del jutjat, i el pagament de la corresponent taxa judicial.  
Publicació. Jo, la secretària judicial, done fe que aquesta sentència ha sigut publicada de forma legal.»  
I atés que el demandat, Nabil Achouraoul, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.  
  
Gandia, 12 de maig de 2015.- La secretària judicial: Silvia Lacueva Subirats.