Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6488, del 25-03-2011 (2011/3302)

Notificació de la resolució desestimatòria del recurs d'alçada interposat contra l'acord del tribunal de la Convocatòria 44/08, grup A, sector administració especial, enginyers de camins, canals i ports.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6488

Data del DOGV
:   25-03-2011

Secció del DOGV
:   V. ANUNCIS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2011/3302


Organisme emissor
:   Conselleria de Justícia i Administracions Públiques

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la resolució desestimatòria del recurs d'alçada interposat contra l'acord del tribunal de la Convocatòria 44/08, grup A, sector administració especial, enginyers de camins, canals i ports. [2011/3302]  
Per no haver-se pogut practicar la notificació de forma personal i directa a l'interessat, de la resolució que a continuació es detalla, és procedent la publicació íntegra en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, de conformitat amb el que disposa l'article 59.5 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.  
El vicepresident segon del Consell i conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació, amb data 1 de desembre de 2010, ha dictat, en l'expedient 10/153, la resolució següent:  
«Vist el recurs d'alçada interposat per José Andrés Coves García, contra l'acord de data 15 d'octubre de 2010, del tribunal de la Convocatòria 44/08, grup A, sector administració especial, enginyers de camins, canals i ports, torn de promoció interna, pel qual es disposa la publicació dels opositors que han superat el segon exercici de la Convocatòria 44/08, amb la seua respectiva puntuació i també la fase d'oposició, es considera que per a una adequada resolució ha de tindre en compte la concurrència dels següents:  
  
Antecedents de fet  
  
Primer. Mitjançant una Orde de la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques, de 16 de febrer de 2009, van convocar-se les proves selectives d'accés al grup A, sector administració especial, enginyers de camins, canals i ports, torn de promoció interna, Convocatòria 44/08, corresponent a l'oferta d'ocupació pública de l'any 2008 per al personal de l'administració de la Generalitat, a la qual va concórrer l'ara recurrent.   
  
Segon. Mitjançant Acord del tribunal qualificador de 15 d'octubre de 2010, es disposa la publicació dels opositors que han superat el segon exercici, torn de promoció interna, Convocatòria 44/08, amb la seua respectiva puntuació, així com la fase d'oposició, i es detallava en l'annex II, la relació d'aspirants que han superat l'exercici, en la qual no figura inclòs l'interessat.  
  
Tercer. Disconforme amb el contingut d'este acord, l'interessat presenta el 9 de novembre de 2010 un escrit pel qual sol·licita la revisió presencial del seu examen i en data 15 de novembre de 2010 presenta un altre escrit mitjançant el qual interposa recurs d'alçada per no estar d'acord amb la puntuació de 10,61 atorgada en el segon exercici i no passar el tall de 17,5 establit en la base 8.3.2 de la convocatòria, sol·licitant l'anul·lació de l'acord impugnat, així com la suspensió cautelar del procés selectiu.   
El recurrent al·lega que el tribunal de la present convocatòria no ha aplicat correctament els criteris establits en la base mencionada, sobretot pel que fa a la declaració de suspens, ja que el desplegament de l'exercici va consistir a resoldre per escrit dos supòsits pràctics, proposats pel tribunal, el primer de matèries de costes, plantes de tractament i medi ambient, i el segon de transports i carreteres, que el recurrent considera que va resoldre àmpliament en tots els seus apartats per a ser declarat apte i al·lega com a prova d'això el fet de comptar amb una dilatada experiència professional així com una extensa formació acadèmica.  
L'interessat després de resumir l'evolució jurisprudencial sobre la discrecionalitat tècnica, qüestiona que la valoració de l'exercici pràctic va ser desenraonada i arbitrària, sobrepassant el límit de la raonabilitat que és inherent a la constitucional interdicció de l'arbitrarietat. Considera, a més, que cal que l'administració (a través del tribunal qualificador) motive suficient la qualificació donada a eixe exercici pràctic per a demostrar que dita qualificació va complir degudament amb el mandat constitucional d'interdicció de l'arbitrarietat. Sol·licita així mateix una prova pericial que siga realitzada per un òrgan objectiu.  
  
Basant-se en el susdit, el recurrent sol·licita la revisió del seu examen, l'entrega de còpia testimoniada dels supòsits pràctics del segon exercici i de les seues respostes a fi que es puga emetre valoració pericial suficient i objectiva que acredite, si fa el cas, les irregularitats posades de manifest, així com la suspensió cautelar del procés selectives fins que s'aporte dita prova pericial i es reunisquen els membres del tribunal per a valorar eixe element.  
  
Quart. En data 25 de novembre de 2010, el tribunal a més de procedir a realitzar la revisió presencial sol·licitada per l'interessat, entregant-li còpia fidedigna del seu exercici, emet el següent informe en relació amb el recurs interposat pel recurrent. En este sentit el tribunal considera que:  
«El tribunal de la Convocatòria 44/08, corresponent al procés selectiu d'enginyers de camins, canals i ports, segons l'Orde de 16 de febrer de 2009, de la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana de data 12 de març de 2009, en relació al recurs d'alçada interposat pel candidat José Andrés Coves García, en data 15 de novembre de 2010 contra l'Acord de data 15 d'octubre de 2010, que donava publicitat a les qualificacions del segon exercici del procés selectiu, l'esmentat tribunal, reunit en data 26 de novembre de 2010, emet l'informe següent:  
  
  
Primer. En les dates 14 i 15 d'octubre de 2010, es va reunir el tribunal amb la finalitat de procedir, entre altres assumptes, a la correcció del segon exercici del procés selectiu anteriorment mencionat (Convocatòria 44/08), corresponent al torn de promoció interna.  
  
Segon. En les dites reunions es van establir els criteris de valoració i correcció de l'esmentat exercici objecte del present recurs d'alçada.  
  
  
Tercer. En el cas que ens ocupa, la puntuació obtinguda per l'interessat en el segon exercici del procés selectiu va ser de 10,61. Eixe exercici va ser qualificat pel tribunal aplicant els criteris d'igualtat, mèrit i capacitat que han de regir tot procés selectiu i, a més, aplicant els criteris següents:  
a) Cada un dels dos supòsits, en els quals consistix l'exercici s'ha qualificat entre 0 i la mitat de la puntuació màxima assignada a este exercici en les bases corresponents de la Convocatòria 44/08. La nota final de l'exercici pràctic s'ha obtingut sumant ambdues qualificacions. D'altra banda, cada un dels dos supòsits inclou, al seu torn, vuit apartats o preguntes que es valoren per igual cada un d'ells.  
b) A més, el tribunal, també ha aplicat rigorosament els següents criteris de correcció i valoració a l'hora de qualificar el segon exercici del procés selectiu:  
- Plantejament estructurat i coherent.  
- Precisió en els conceptes i idees bàsiques.  
- Tractament de tots els continguts.  
- Rigor en els coneixements.  
- Exposició fluida, clara i coherent de les qüestions plantejades.  
  
- Ús de la terminologia pròpia de l'especialitat.  
- Capacitat d'anàlisi i sentit crític.  
  
Quart. Cal ressaltar que este tribunal, per a garantir els principis d'igualtat i objectivitat va corregir els exercicis dels candidats presentats de forma totalment anònima, i tan sols una vegada corregits els exercicis, va procedir a la identificació dels opositors.  
  
Cinqué. S'informa que la qualificació del recurrent en el segon exercici del procés selectiu, 10,61 punts sobre un màxim possible de 35, anteriorment mencionada, s'ha obtingut com a suma de les qualificacions dels dos supòsits que componen este exercici: 4,59 punts en el supòsit número u i 6,02 punts en el supòsit número dos, cada un ells referit, al seu torn, a una puntuació màxima de 17,5.  
  
Sisé. Centrant-nos en les respostes donades pel candidat recurrent en l'exercici segon del procés selectiu, i, més concretament, en el supòsit número 1, el tribunal fa les següents apreciacions, seguint els apartats numerats de l'enunciat i considera que s'ha motivat prou la qualificació atorgada al candidat:  
Apartat 1: omet la figura de planejament i, per tant, el seu contingut i tramitació administrativa.  
Apartat 2: no definix, ni grafia l'àmbit del parc litoral.  
Apartat 3: insuficient desplegament del disseny. Confon termes de la Llei de Costes.  
Apartat 4: la resposta no s'ajusta al contingut de la pregunta.  
Apartat 5: omet importants alternatives i no aclarix la solució final de l'abocament.  
Apartat 6: desplegament insuficient.  
Apartat 7: resposta insuficient, no específica la ubicació del punt de l'abocament final i d'infraestructures per a la reutilització proposada.  
Apartat 8: resposta incompleta i incorre en errades i contradiccions tècniques.  
D'altra banda, en relació al supòsit número 2 del segon exercici del procés selectiu, i, seguint els apartats numerats en l'enunciat, fa les següents consideracions, on queda suficientment motivada la qualificació atorgada:  
Apartat 1 i 2: plantejament d'enfocament limitat, proposant-se solucions tècniques inadequades no justificades, amb poc rigor i confusió en els conceptes utilitzats (vinculació del número de parades d'una línia de transport amb l'interval de pas, traçat de les línies de transport públic allunyat dels punts de generació de demanda, etc.).  
  
Apartat 3: enfocament molt limitat, amb greus omissions (limita les mesures a incloure en un pla de mobilitat sostenible a la construcció d'un carril-bici).  
Apartat 4: solució tècnica incorrecta i injustificada (planteja la localització d'una zona d'activitats logístiques en una àrea allunyada del port i de la seua zona d'expansió, junt amb una autopista de peatge sense menció de les dificultats associades a la construcció d'un nou enllaç en esta via, etc.).   
Apartat 5: la resposta no s'ajusta a allò que s'ha sol·licitat en l'enunciat, proposant una via parc en compte del vial d'una sola calçada sol·licitat.  
Apartat 6: el disseny proposat no satisfà adequadament les necessitats del trànsit.   
Apartat 7: plantejament correcte, però omet part de la norma aplicable.  
Apartat 8: desplegament insuficient. Omet part de la tramitació administrativa.   
  
Seté. D'altra banda cal ressaltar que este tribunal es va reunir en data 25 de novembre de 2010 a fi de procedir a la revisió presencial sol·licitada pel candidat recurrent, adoptant l'acord de ratificar-se en la qualificació atorgada a José Andrés Coves en el segon exercici del procés selectiu publicada per acord de data 15 d'octubre de 2010.  
  
  
Vuité. Finalment este tribunal manifesta que ha actuat en tot moment basant-se en els principis d'equitat i objectivitat, valorant els exercicis de tots els candidats del procés selectiu amb el màxim rigor tècnic i procedimental i, basant-se en tot l'anteriorment exposat considera que el recurs d'alçada interposat no hauria de ser estimat, cosa que comuniquem perquè en prengueu coneixement i efectes.»  
  
Fonaments de dret  
  
Primer. Resulten d'aplicació al present recurs la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, modificada per Llei 4/1999, de 13 de gener; la Llei d'Ordenació i Gestió de la Funció Publica Valenciana, de 9 de juliol de 2010; el Decret 206/2009, de 13 de novembre, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques; l'Orde de la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques, de 16 de febrer de 2009, per la qual es realitza la convocatòria; i la resta de normativa de general i concordant aplicació.  
  
Segon. El conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació és competent, per delegació, per a dictar esta resolució, en virtut de la delegació de l'exercici de les competències en matèria de funció publica, conferida en l'apartat b del punt primer de la Resolució de 30 de juliol de 2010, de la consellera de Justícia i Administracions Públiques, sobre delegació de competències en altres òrgans de l'administració de la Generalitat.   
  
  
Tercer. El recurs s'ha interposat per qui ostenta un interés directe que li conferix legitimació activa, dins del termini legalment establit i degudament.  
  
Quart. Respecte a les al·legacions efectuades pel recurrent, compartim l'opinió expressada pel tribunal qualificador en el seu informe, en tant que s'ha realitzat dins de l'àmbit de la seua discrecionalitat tècnica i d'acord amb les pròpies bases de la convocatòria, que vinculen per igual a l'administració i als participants en el procés selectiu.   
  
És doctrina reiterada pel Tribunal Suprem «que els òrgans qualificadors d'oposicions i concursos gaudixen de la denominada discrecionalitat en el desplegament de la seua comesa de valoració, de manera que només en determinades circumstàncies com ara l'existència de dol, coacció, infracció de les normes reglamentàries que regulen la seua actuació o de les pròpies bases de la convocatòria, que vinculen per igual a l'administració i als participants en el procés selectiu, és possible la revisió jurisdiccional de les actuacions d'estos òrgans».  
  
Cinqué. La suspensió de l'execució de les resolucions administratives constituïx l'excepció al principi general d'executivitat dels actes administratius (articles 56 i 94 de la LPC). Esta regla general té el seu fonament en el principi d'eficàcia que ha de presidir l'actuació administrativa (article 103.1 de la Constitució i article 3.1 de la LPC) i en la presumpció de legalitat que es predica dels actes administratius (article 57.1 de la LPC).  
  
Sisé. L'article 111.2 de la LPC establix que «l'òrgan a qui competisca resoldre el recurs, prèvia ponderació suficient raonada entre el perjuí que causaria a l'interés públic o a tercers la suspensió i el perjuí que es causa al recurrent com a conseqüència de l'eficàcia immediata de l'acte recorregut, podrà suspendre, d'ofici o a sol·licitud del recurrent, l'execució de l'acte impugnat quan l'execució poguera causar perjuís d'impossible o difícil reparació o quan la impugnació es fonamente en alguna de les causes de nul·litat de ple dret previstes en l'article 62 d'esta Llei».  
La «ràtio» del precepte consistix a evitar la causació, per obra de l'executivitat immediata de l'acte impugnat, de perjuís de reparació impossible o difícil, per al cas d'estimació posterior del recurs. La regla tracta, per tant, de previndre situacions en què l'estimació «a posteriori» del recurs no permeta reconstruir la situació alterada per l'acte recorregut.  
Dos són els criteris que es maneja el legislador perquè l'administració, al resoldre el recurs, puga decretar la suspensió cautelar del procediment: el «fumus boni iuris» i el «periculum in mora».  
Respecte de la primera de les pautes -aparença de bon dret-, ha de notar-se simplement que el recurrent no fonamenta el seu recurs en cap de les causes de nul·litat de ple dret establides en l'article 62 de la LPC (de fet, tampoc la recolza en cap de les causes d'anul·labilitat de l'article 63, prescindint, així, de l'exigència imposada per l'article 107 del mateix text legal).  
El segon dels criteris -el perjuí irreparable- no pot, tampoc, sustentar una resolució suspensiva, perquè resulta completament inacceptable l'al·legat que, en termes purament formularis, planteja l'aspirant, perquè com ha declarat el Tribunal Suprem «[...] ha de provar-se la irreparabilitat que possiblement se seguisca de la seua execució, sense que siga suficient que l'interessat es limite a dir que l'execució dels actes impugnats li produiria un greu trastorn, sense aportar cap principi de prova encaminat a demostrar la veracitat de la seua afirmació.» (AATS de 22 de març, 13 d'abril i 23 de maig de 1983, i de 28 de juny de 1993, entre altres molts.)   
  
Per tot això, i vistos els preceptes legals citats i la resta de general i pertinent aplicació, resolc:  
Desestimar el recurs d'alçada interposat per José Andrés Coves García pels arguments anteriorment exposats.  
Desestimar la sol·licitud de suspensió provisional del procediment corresponent a la Convocatòria 44/08 instada pel recurrent.  
Contra esta resolució es podrà interposar recurs contenciós administratiu davant del Jutjat Contenciós Administratiu de València o aquell en la circumscripció del qual tinga el recurrent el seu domicili, en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, de conformitat amb el que establixen els articles 8, 14 i 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa. Tot això sense perjuí que s'utilitze qualsevol altra via que es considere oportuna.»  
  
  
València, 15 de març de 2011.- La directora general d'Administració Autonòmica: Carmela Cots Soler.