Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8049, del 26-05-2017 (2017/3892)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1634/2016
------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8049

Data del DOGV
:   26-05-2017

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2017/3892


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 22 de València

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1634/2016 [2017/3892]  
Judici verbal (desnonament falta pagament 250.1.1) número 001634/2016  
De: Banco Sabadell.  
Procuradora: Carmen Rueda Armengot.   
Contra: Peníscola, 22, 1, 1, ocupants ignorats.  
Procurador/a: -  
En el procediment a què es fa referència s'ha dictat la resolució que, literalment, diu així:  
  
«Jutjat de Primera Instància número 22 de València  
Avinguda del Professor López Piñero (abans Saler), número 14, pis 4t (Ciutat de la Justícia). 46820 València.  
Procediment: judici verbal (desnonament falta pagament 250.1.1) número 001634/2016.  
De: Banco Sabadell.  
Procuradora: Carmen Rueda Armengot.   
Contra: Peníscola, 22, 1, 1, ocupants ignorats.  
Sentència número 96/2017  
València, 6 d'abril de 2017  
Cristina Badenes González, magistrada jutgessa del Jutjat de Primera Instància número 22 de València i partit judicial, he vist aquestes actuacions de judici verbal, seguides en aquest jutjat amb el número 1634/2016, a instàncies de Banco de Sabadell, SA, representat per la procuradora dels tribunals Carmen Rueda Armengot, contra els ocupants ignorats de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, que tracta sobre desnonament per precari.  
Antecedents de fet  
Primer. La part actora va presentar un escrit en què promou una demanda de judici de desnonament per precari contra els ocupants ignorats de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, sobre la base dels fets que hi consten i que es consideren reproduïts, i, després d'al·legar els fonaments de dret que va estimar aplicables, acabava demanant que, amb els tràmits legals previs, es dictara sentència que declarara que pertoca el desnonament per precari dels demandats, i que els condemnara al desallotjament de l'immoble, amb tot allò inherent a aquesta resolució, i la imposició a la part demandada de les costes d'aquest procediment.  
Segon. Admesa a tràmit la demanda, es va disposar citar a termini la demandada perquè dins del termini de 10 dies es personara i la contestara, cosa que no va efectuar la part demandada, per això va ser declarada en rebel·lia.  
Tercer. Atés que no cap de les parts va sol·licitar la celebració de vista i que el tribunal no estima aquesta necessària, les actuacions van quedar concluses per a dictar sentència.  
Quart. Que en la tramitació d'aquest judici s'han observat les prescripcions legals en vigor.  
Fonaments de dret  
Primer. A fi de resoldre el fons de l'assumpte, cal assenyalar que encara que la figura jurídica del precari no té una definició establida legalment, la jurisprudència l'ha anat perfilant fins a deixar-la cristal·litzada com l'ocupació d'una cosa aliena sense títol o en virtut d'un títol nul o que n'haja perdut la validesa, és a dir, sense que hi haja una renda o qualsevol altra contraprestació, ni una altra raó que la mera condescendència o liberalitat del propietari, de la voluntat del qual dependrà posar fi a la seua pròpia tolerància, per a la qual cosa, en presentar la demanda, haurà d'acreditar un títol suficient legitimador de la seua acció, mentre que al precarista demandat li incumbeix demostrar la tinença d'algun títol que el vincule amb l'objecte o amb el demandant, justificant així la seua permanència en el gaudi de la finca.  
D'aquesta manera, la figura jurídica del precari comprén tots els supòsits en què una persona posseeix alguna cosa sense dret a posseir-la. La jurisprudència, en determinar el seu àmbit, resol que aquest concepte no es refereix exclusivament a la concessió gratuïta del seu ús a petició del qui ho demana i mentre ho permeta el concedent, sinó que s'estén a aquelles situacions en què tot i posseir-se de fet les coses, tanmateix no se'n correspon amb la possessió o titulació jurídica, és a dir, que s'amplia a tots els qui sense pagar renda o mercé utilitzen la possessió d'un immoble sense tindre un títol adequat per a això, ja siga pel fet de no haver-lo tingut mai, o bé perquè tot i haver tingut durant un temps virtualitat l'haja perdut i haja esdevingut ineficaç, per això aquesta possessió de fet o detenció material només té, com a màxim, fonament en la concessió gratuïta i revocable del propietari respecte del precarista, que es converteix en abusiva i dóna lloc al desnonament quan hi manca aquella tolerància i el propietari no vol continuar afavorint en aquella forma a qui en gaudeix la possessió.  
Perquè prospere l'acció de desnonament es requerirà, per tant, la concurrència dels requisits següents:   
1. La possessió real de la finca pel demandant o demandants amb el títol de propietari o qualsevol altre dret real que li permeta gaudir-la.  
2. La possessió material sense títol i sense pagament de mercé pel demandat, i  
3. El transcurs del termini d'un mes des que va ser requerit l'ocupant per al desallotjament de la finca, abans d'interposar la pertinent demanda de desnonament.  
Segon. En el cas que ens ocupa, d'acord amb les regles que regulen la càrrega de la prova en el procés civil i de l'examen i valoració dels documents aportats per la part actora juntament amb la demanda, s'ha arribat a la conclusió que l'actor sí que ha provat de tindre la titularitat de la finca objecte del judici, mentre que la part demandada ni ha al·legat ni ha provat d'ocupar-la, no per la mera liberalitat del propietari sinó en virtut d'algun títol que li atorga el dret a romandre-hi, raó per la qual, d'acord amb el que estableix la Llei d'arrendaments urbans, de 24 de novembre de 1994, pertocarà estimar la demanda en la forma que es dirà en la part dispositiva d'aquesta resolució.  
  
Tercer. Les costes processals s'han d'imposar a la part demandada de conformitat amb l'article 394 de la Llei d'enjudiciament civil.  
  
Vistos els articles esmentats i tots altres que hi són aplicables de manera general i pertinent.  
Dispositiva  
Estime la demanada interposada per Banco de Sabadell, SA, representat per la procuradora dels tribunals Carmen Rueda Armengot, contra els ocupants ignorats de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, declare que els demandats ocupen l'habitatge en precari i que pertoca el desnonament per precari dels demandats, i els condemne al desallotjament de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, amb l'advertència de llançament a càrrec seu si no ho efectuen, tot això amb la imposició expressa de les costes processals a la part demandada.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que, en contra, s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació dins del termini dels 20 dies següents des que es notifique davant d'aquest òrgan jurisdiccional i del que coneixerà l'Audiència Provincial de València.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual porteu un testimoniatge a les actuacions que l'han motivada i deixeu-ne l'original al llibre de sentències, que pronuncie, mane i firme.  
Publicació. La sentència anterior ha sigut publicada el mateix dia de la seua data per la magistrada jutgessa que la subscriu, mentre celebrava audiència pública, present jo, la lletrada de l'Administració de justícia. En done fe.»  
  
I com a conseqüència del parador ignorat de Peníscola, 22, 1, 1, ocupants ignorats, estenc aquesta cèdula perquè valga de notificació de la sentència de forma deguda.  
Diligència. L'estenc jo, la lletrada de l'Administració de justícia, per a fer constar que l'edicte anterior ha sigut fixat en el dia de hui al tauler d'anuncis d'aquest jutjat. En done fe.  
  
València, 10 d'abril de 2017.- La lletrada de l'Administració de justícia: M.ª Dolores Crespín Jiménez.