Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5066, del 08-08-2005 (2005/9219)

Notificació a Ramón Vicente Sancho Domingo i altres.
----------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5066

Data del DOGV
:   08-08-2005

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2005/9219


Organisme emissor
:   Conselleria de Justícia i Administracions Públiques

Tipus de document
:   Anunci

Notificació a Ramón Vicente Sancho Domingo i altres. [2005/F9219]
  
Per no haver estat possible practicar al domicili de la persona interessada la notificació que es detalla tot seguit, es procedeix a la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, a efectes del que disposa l'article 59.5, de la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú (Llei 30/1992, de 26.11, BOE 27.11.1992).
  
Assumpte: recurs de reposició.
  
Recurrents: Ramón Vicente Sancho Domingo, África Díaz Herrero, Consuelo Casamayor Lapeña, Mercedes Herranz Gomis, Desamparados Trenor Puig, Mª José Hoppe Bayod, Josefa Mas Gisbert, Carmen Chillarón Fafila, Fernando Donís Rodríguez, Mª Luisa Martí Llabata, Mª Isabel Tudela Ortells, Santiago Pérez García i Vicenta Daríes Piqueres.
  
Ramón Vicente Sancho Domingo i altres han interposat un recurs de reposició contra la Resolució del director general d'Administració Autonòmica, de data 28 de febrer de 2005, en l'adopció de la qual han concorregut els següents
  
Fets
  
Primer. Mitjançant sengles resolucions de la Direcció General d'Administració Autonòmica, de l'11 de febrer de 2004 (DOGV núm. 4696, de 20 de febrer de 2004), es van convocar els concursos de mèrits números 08/2004 i 09/2004, per a la provisió de llocs de treball de naturalesa funcionarial, sector d'administració general, grups A i A/B, direccions de secció i nivells 24, de distintes conselleries, en què va participar el recurrent.
  
Segon. Per la Resolució de 19 de juliol de 2004, de la mateixa direcció general (DOGV núm. 408, de 29 de juliol de 2004), es va ampliar en sis mesos el termini per a resoldre els esmentats concursos.
  
Tercer. Mitjançant resolucions de la Direcció General d'Administració Autonòmica, de 16 de febrer de 2005 (DOGV núm. 4.949, de 18 de febrer de 2005), es van adjudicar les destinacions als participants, i es va disposar que el personal que ocupava llocs de treball, i haguera obtingut una nova destinació en virtut del procés de provisió esmentat, cessaria d'ofici el dia 14 de març de 2005 i prendria possessió l'endemà, 15 de març.
  
Quart. Una nova resolució de l'esmentada direcció general, de 28 de febrer de 2005 (DOGV núm. 4.959, de 4 de març de 2005), va acordar deixar sense efecte les dates de cessament i presa de possessió i va fixar-se com a noves dates els dies 14 i el 15 d'abril de 2005, respectivament.
  
Cinqué. Contra la resolució, el senyor Sancho Domingo i la resta dels recurrents esmentats van interposar el recurs de reposició el dia 10 de març de 2005, que a la vista de la seua identitat substancial i amb la finalitat de l'economia processal, estan acumulats. Les al·legacions formulades són les següents:
  
«En cap paràgraf de la resolució no s'explica quins són eixos procediments tan complexos, a quins destinataris es refereixen, si és que n'hi ha diferents a les persones que han resultat adjudicatàries d'algun lloc de treball, ni si aquesta situació s'ha produït després de la signatura de les resolucions de 16 de febrer i abans de la Resolució de 28 de febrer, que ara s'impugna mitjançant aquest recurs de reposició. Potser que el complex conjunt de procediments no estava previst el dia 16 de febrer i sí ho estava dotze dies més tard- Què ha canviat-
  
Aquesta decisió, amb independència dels perjudicis organitzatius que se'n puguen derivar per a la pròpia administració, crea perjudicis en els meus drets, que ara detalle:
  
A) En primer lloc, el trasllat de la data de presa de possessió té conseqüències en els efectes administratius que produeix. Així, la consolidació del grau que em puga correspondre no començarà a ser computada fins el dia 15 d'abril de 2005, en lloc del dia 15 de març, perdent així un mes. La consolidació o no d'un grau determinat pot tindre conseqüències a l'hora de futurs concursos de trasllats o promocions professionals, ja que es tracta d'un mèrit computat en molts barems de diferents convocatòries.
  
B) En segon lloc, també té efectes econòmics, ja que les retribucions del lloc que ocupe, i les del que ja m'ha sigut adjudicat, són diferents.
  
C) Les resolucions de 16 de febrer esmentades no són simples actes de tràmit, sinó que creen el dret concret, objectiu i identificat de les persones que han resultat adjudicatàries d'un lloc de treball concret, a prendre possessió d'eixe lloc de treball concret, en una data concreta, que s'hi determina.
  
Les esmentades resolucions podrien haver establit les dates que haguera considerat oportunes l'administració, incloent-hi els dies 14 i 15 d'abril, però el fet és que van triar concretament les dates de 14 i 15 de març. Per tant, l'administració no pot modificar alegrement la seua decisió sense compensar les persones titulars del dret, a fi de pal·liar els possibles efectes negatius de la modificació introduïda per la Resolució de 28 de febrer esmentada. Si bé és cert que la resolució original no pot restablir-se, per haver passat ja les dates de 14 i 15 de març, la direcció general, a la qual m'adrece, pot establir que els efectes econòmics i administratius de la presa de possessió del dia 15 d'abril, tinguen efectes retroactius des del dia 15 de març de 2005.»
  
En atenció als susdits raonaments, sol·licita que siga rectificada la resolució recorreguda, en el sentit de mantindre els efectes econòmics i administratius de les preses de possessió des del dia 15 de març de 2005.
  
Sisé. El Servici de Provisió de Llocs de Treball, de la Direcció General d'Administració Autonòmica, ha emés un informe en què, després de l'exposició dels fets ja relatats, es conclou que «com s'indica en els antecedents de la resolució impugnada, l'elevat nombre de concursants i de llocs convocats comporta que l'adjudicació del llocs derive en un complex conjunt de procediments, que afecta una pluralitat de destinataris afectats i que han de tramitar-se de forma conjunta i simultània per part de totes les conselleries i organismes, als quals estan adscrits els llocs que es van oferir. En conseqüència, per raons organitzatives, i a fi de l'eficàcia del procediment a realitzar, resulta necessari ajornar els dies previstos de cessament i presa de possessió.
  
D'allò que s'ha exposat, es desprén que les circumstàncies que van motivar aquest ajornament es troben justificades per raons organitzatives i de coordinació de distints departaments, per la qual cosa no s'estima convenient l'anul·lació de la resolució impugnada.»
  
Als fets relatats, hi són d'aplicació els següents
  
Fonaments de dret
  
Primer. El director general d'Administració Autonòmica és competent per a resoldre el present recurs de reposició, en virtut del que disposen els articles 109.c) i 116 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú (d'ara en avant LRJ-PAC), en relació amb la disposició addicional onze, de la Llei de la Funció Pública Valenciana. Igualment, el recurs s'ha interposat dins del termini legal i pels qui són legitimats per a fer-ho, per tindre la condició de persones interessades, segons els articles 31.1 i 107.1 de la LRJ-PAC.
  
Segon. A la vista de les al·legacions formulades pels recurrents, convé recordar ?amb la Sentència del Tribunal Constitucional de 14 d'abril de 1992- que «adquirida per una persona la qualitat de funcionari, sorgeix una dualitat de relacions entre el funcionari i l'administració: la relació orgànica (en virtut de la qual el funcionari està integrat en l'administració), i la relació de servici (en la qual és un subjecte diferent de l'administració), respecte de la qual el funcionari té drets i l'afecten deures.»
  
Respecte a la relació de servici, cal matisar que aquesta, sotmesa al dret administratiu, reuneix les notes següents:
  
- El seu caràcter excloent.
  
- La seua predeterminació normativa.
  
- La disponibilitat sobre aquesta, llevat de l'àmbit dels drets adquirits.
  
- La dispersió normativa.
  
- La impossibilitat de la fixació concertada.
  
Tercer. La potestat autoorganitzativa de l'administració és tradicionalment reconeguda, tant per la doctrina com per la jurisprudència, la qual ha sigut especialment tractada i matisada en matèria de funció pública.
  
Així, davant el legislador, «l'estatut del funcionari serà el que en cada moment derive de la norma rectora, i queda, doncs, sota la disponibilitat d'aquell o del titular de la potestat reglamentària, segons quin siga el contingut afectat per la modificació, i no podran al·legar-se, com a límit davant d'aquestes potestats, ni l'interés funcionarial ni la normativa precedent, perquè el funcionari no té un dret jurídicament protegit en el manteniment del seu règim vigent en cada moment, sinó que només té la simple expectativa que es mantinguen els drets legalment reconeguts en la situació en què es trobaven en el moment del seu ingrés.
  
Quart. La doctrina constitucional, entorn d'aquest punt, apareix resumida en la STC número 293/93, de 18 de octubre, quan afirma que: ...«Les administracions públiques gaudixen d'un ampli marge d'actuació a l'hora de consolidar, modificar o completar les seus estructures, i de configurar o concretar organitzativament l'estatus del personal al seu servici.»
  
Cinqué. Per la seua banda, la Sentència de 13 d'abril de 1988, reitera la tesi que «davant del poder organitzatiu de l'administració, el funcionari no pot esgrimir amb èxit més que els drets que per la consolidació hagen aconseguit la condició d'adquirits i que una constant jurisprudència ha limitat als d'orde econòmic o al contingut de la funció a realitzar.»
  
Sisé. Com a conseqüència del que s'ha esmentat, la resolució recorreguda, adoptada per l'administració en l'exercici de la seua potestat organitzativa, no ha incorregut en cap causa de nul·litat ni anul·labilitat i, a més, no ha lesionat cap dret que els recurrents puguen fer valdre davant d'esta, per la qual cosa els seus arguments no són en absolut estimables.
  
En conseqüència, resolc:
  
Desestimar el recurs de reposició interposat per Ramón Vicente Sancho Domingo, África Díaz Ferrer, Consuelo Casamayor Lapeña, Mercedes Herranz Gomis, Desamparados Trenor Puig, Mª José Hoppe Bayod, Josefa Mas Gisbert, Carmen Chillarón Fafila, Fernando Donís Rodríguez, Mª Luisa Martí Llabata, Mª Isabel Tudela Ortells, Santiago Pérez García i Vicenta Daríes Piqueres, contra la Resolució de la Direcció General d'Administració Autonòmica, de 28 de febrer de 2005, pels motius exposats.
  
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es podrà interposar recurs contenciós administratiu davant del Jutjat Contenciós Administratiu de València en el termini de dos mesos, comptadors des de l'endemà de la recepció de la notificació, de conformitat amb el que disposen els articles 8, 14.2 i 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, i 116.2 de la LRJ-PAC. Tot això sense perjudici de poder utilitzar qualsevol altra via que s'estime oportuna.