Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7530, del 21-05-2015 (2015/4439)

Notificació de la sentència dictada en el procediment de mesures de fills extramatrimonials número 21/2015.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7530

Data del DOGV
:   21-05-2015

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2015/4439


Organisme emissor
:   Jutjat de Violencia Sobre la Dona Número 1 de Gandia

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment de mesures de fills extramatrimonials número 21/2015. [2015/4439]  
De: Olga Popkova.  
Procurador: Rafael Nogueroles Peiró.  
Contra: Serigne Mbaye Sarr.  
Procurador/a: -  
María del Carmen Pellicer Verdú, secretària judicial del Jutjat de Violència sobre la Dona número 1 de Gandia, que en este procediment guàrdia i custòdia no consensuada número 21 i 27/2015, seguit a instàncies d'Olga Popkova contra Serigne Mbaye Sarr, s'ha dictat la sentència que, literalment, diu:  
  
«Jutjat de Violència sobre la Dona número 1 de Gandia  
Mesures fills extramatrimonials número 021/2015 i mesures coetànies número 027/2015  
De: Olga Popkova.  
Procurador: Rafael Nogueroles Peiró.  
Contra: Serigne Mbaye Sarr.  
Procurador/a: -  
Sentència número 18/2015  
Gandia, 17 d'abril de 2015  
Antonio Rafael Hernández Olivencia, magistrat jutge del Jutjat de Violència contra la Dona número 1 de Gandia, he vist estes actuacions de juí verbal número 21/2015 i 27/2015, entre les parts; d'una part, com a demandant, Olga Popkova, representat pel procurador Rafael Nogueroles Peiró i assistida de la lletrada Sonsoles Sendra Velázquez, i, d'una altra part, com a demandat, Serigne Mbaye Sarr, home, en rebel·lia, sobre la sol·licitud d'efectes de regulació de relacions paternofilials, amb intervenció del Ministeri Fiscal.  
Antecedents de fet  
Primer. Per la representació abans indicada es va presentar una demanda contra l'expressat demandat, en la qual, després d'exposar els fets i fonaments jurídics que estimava pertinents i que ací es donen per reproduïts, acabava sol·licitant que es dictara sentència sobre la sol·licitud d'efectes de regulació de relacions paternofilials.  
Segon. Per torn de repartiment va correspondre a este jutjat la demanda anterior, que va ser admesa a tràmit i citat el demandat i el Ministeri Fiscal, el demandat no va contestar i va ser declarat en rebel·lia.  
Interposades les mesures provisionals coetànies, atesa la proximitat en els assenyalaments que es realitzen en este òrgan i per l'esdevindre de la rebel·lia del demandat, es van assenyalar per al mateix dia les dos vistes, i es van realitzar en el mateix acte.  
Tercer. Una vegada s'ha contestat la demanda, es van convocar les parts a juí verbal, en el qual la part actora es va ratificar en les seues pretensions i el ministeri públic res va oposar a estes pretencions, i, per tant, les actuacions van quedar vistes per a sentència.  
Quart. Fets provats: Olga Popkova i Serigne Mbaye Sarr, home, van mantindre una relació sentimental de la qual va nàixer i viu un fill, M., masculí, nascut a Gandia (València) el dia 15 de març de 2012.  
  
Quint. En la tramitació d'este procediment s'han observat i complit les prescripcions legals.  
Fonaments de dret  
Primer. Davant de la situació de crisi d'una unió de fet (o, com en este cas, de la falta de regulació judicial dels efectes del divorci dels pares sobre els fills comuns, que crea una situació de desregulació que mereix ser pal·liada), és obligació dels tribunals pronunciar-se sobre les conseqüències personals i patrimonials derivades de la ruptura de la convivència i això, en atenció a la protecció social, econòmica i jurídica de la família que proclama el nostre text constitucional en l'article 39.1, una vegada s'ha interposat recurs el Tribunal Suprem, en la Sentència de 21 d'octubre de 1992, la plena legalitat de l'estable unió de fet, entre un home i una dona, com a manifestació del dret fonamental al lliure desenrotllament de la personalitat (art. 10 de la Constitució) i la susceptibilitat de constituir amb això una família tan protegible com la creada a través de la unió matrimonial i, si bé la normativa prevista per a les crisis matrimonials no és aplicable de manera general a la ruptura de la unió de fet (sentències del Tribunal Constitucional de 15 de novembre de 1990, del Tribunal Suprem d'11 de desembre de 5192, 18 de febrer de 1993 i 5 de juliol de 2001, entre altres), no obstant això, els fills són iguals davant de la llei, com establix l'article 39, en el punt 2, de la Constitució, que assegura la protecció integral dels fills davant de la llei amb independència de la filiació. Esta equiparació entre els fills per naturalesa, siguen matrimonials o no, com es raona en la Sentència de l'Audiència Provincial de Barcelona, de 28 de setembre de 1999, provoca que les normes substantives reguladores de les crisis matrimonials (art. 92 a 96 del Codi Civil) siguen aplicables a les relacions paternofilials que es creen en les parelles de fet, quan es produïx la ruptura de la convivència more uxorio. Així, la pàtria potestat de la prole actua com a dret inherent de la paternitat i maternitat i, en el nostre àmbit, té indubtable caràcter de funció tutelar que la configura com a institució a favor dels fills, segons establix l'article 154 i la jurisprudència ho preveu des d'antic, segons establix l'article 24 del pacte internacional de drets civils i polítics, i referix l'article 39.3 de la Constitució, en el vessant obligatori de dret-funció. Per això, el cessament de la convivència de la parella exigix haver de regular la forma de desenrotllament del dret-deure dels pares de vetlar per estos, tindre'ls en la seua companyia, educar-los i procurar-los una formació integral (art. 154 del Codi Civil).  
  
  
Segon. No s'observa cap impediment per a aprovar les pretensions de la part actora al no considerar-se perjudicials per al menor ni contraris a les normes, i estes pretensions que han sigut informades favorablement pel ministeri públic, amb dos excepcions: la primera, que l'entrega i arreplega dels menors siga a través de persona de recíproca confiança, ja que el PEF és un recurs escàs del qual s'ha de fer un ús limitat només en els casos en què siga estrictament indispensable i no es puga evitar per altres mitjans, ja que no s'ha acreditat res sobre l'inevitable del mitjà referit (PEF), i la segona excepció és que la pensió alimentària imposada al pare a favor del fill siga de 150 euros, mínim vital establit per la jurisprudència menor, ja que res s'ha acreditat sobre els mitjans de vida del pare ni consta, de la indagació realitzada per este òrgan, sobre la seua capacitat econòmica, excepte la carència de mitjans, com acredita la documentació mencionada.  
Ja que hi ha indicis que el pare es troba fora del territori nacional, el règim de visites quedarà en suspens fins que el pare s'hi trobe o comparega davant de l'òrgan i manifeste la seua disposició a complir-ho. Una vegada complit este tràmit, el règim s'imposarà sense que el pare puga pretendre cap variació sobre el que s'establix en esta sentència, llevat que s'acorde el procediment oportú.  
  
Les mesures que s'aproven són les següents:  
- Queda la pàtria potestat sobre els fills compartida entre entre els dos progenitors.  
- S'establix el següent règim de relacions a favor del pare:  
  
Un règim de comunicació i estada de l'espòs amb el seu fill, que consistix en caps de setmana alterns des del divendres a les 10.00 hores fins a les 20.00 hores del dissabte, i el mateix horari del diumenge d'eixe cap de setmana.  
Quant al règim de relacions entre els menors i els iaios cal dir que tindran lloc aprofitant l'estada dels menors amb el progenitor de la línia corresponent, materna o paterna.  
Es fixa una pensió alimentària a càrrec del pare, a favor del menor, de 150 euros mensuals, que s'ingressaran els cinc primers dies de cada mes, en el compte bancari de la mare número [...] de l'entitat Banco Evo Banco, SA. Esta quantitat s'actualitzarà actualment d'acord amb l'índex de preus al consum, o estadística que el substituïsca legalment per a l'actualització de preus al consum.  
Els gastos extraordinaris hauran de ser sufragats pels dos progenitors a parts iguals, com ara ortodòncies, gastos oftalmològics, activitats extraescolars necessàries i anàlegs, que s'hagen de realitzar en el futur a benefici dels fills extramatrimonials esmentats.  
- Prohibició d'eixida del territori nacional del menor, M., sense el consentiment previ, exprés i per escrit de la mare, i constarà en document fefaent l'autenticitat de la firma o, a falta d'això, l'autorització judicial.  
- Atés que s'exigix a la demandant en nombroses ocasions la firma del pare per a expedir documents administratius en nom del fill dels dos, i este ha desaparegut totalment de la vida del seu fill, sol·licitem que es faça menció expressa pel jutge, en la resolució on s'adopten estes mesures, la no-necessitat de la firma del pare per a cap document administratiu.  
Tercer. No s'aprecien motius que puguen determinar una especial condemna en costes processals.  
Dispositiva  
Estime en una part la demanda formulada per la procuradora senyora Capellino Climent, en nom i representació d'Olga Popkova contra Serigne Mbaye Sarr, home, en rebel·lia, i dispose les mesures en benefici del fill, M., masculí, previstes en el fonament jurídic segon. Sense costes.  
Notifiqueu esta resolució a les parts, i feu-los saber que en contra es pot interposar recurs d'apel·lació davant d'este jutjat per a l'Audiència Provincial de València, en el termini de 20 dies comptadors des de l'endemà de la notificació d'esta, d'acord amb el que disposa l'article 458 de la Llei d'Enjudiciament Civil (segons la redacció donada per Llei 37/2011, de 10 d'octubre).  
Esta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme. En done fe.»  
  
I atés que el demandat, Serigne Mbaye Sarr, es troba en parador desconegut, expedisc este edicte a fi que li valga de notificació de forma defuda.  
  
Gandia, 14 de maig de 2015.- La secretària judicial: María del Carmen Pellicer Verdú.