Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5270, del 31-05-2006 (2006/6334)

ORDRE de 9 de maig de 2006 de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'aprova la delimitació parcial del camí ramader Assagador Reial d'Hortolà al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram II: des de la Charca de Poyatos fins a la carretera CV-425).
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5270

Data del DOGV
:   31-05-2006

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/6334


Data del document
:   09-05-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * Requena
    * ramat
    * legislació
    * via rural

ORDRE de 9 de maig de 2006 de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'aprova la delimitació parcial del camí ramader Assagador Reial d'Hortolà al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram II: des de la Charca de Poyatos fins a la carretera CV-425). [2006/X6334]  
Vist l'expedient de delimitació parcial del camí ramader assagador Reial d'Hortolà al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram II: des de la Charca de Poyatos fins a la carretera CV-425) instruït per la Direcció General de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Territori i Habitatge a fi de consolidar el caràcter de domini públic d'aquest.  
Ja que la delimitació parcial s'ajusta a la classificació dels camins ramaders del terme municipal de Requena, aprovada per Ordre ministerial de data 20 d'octubre de 1971, i publicada en el Boletín Oficial del Estado, núm. 275, de 17 de novembre de 1971.  
Ja que en data 23 de desembre de 2002 (BOE de 22.01.03), es va subscriure un conveni entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall del Cabriol . Albufera de València (ramal meridional) en els termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarb, Carlet, l'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera i Sueca.  
Ja que mitjançant una Resolució de 7 de juliol de 2003 de la Conselleria de Territori i Habitatge, es va autoritzar l'inici dels expedients de delimitació dels terrenys dels camins ramaders inclosos en el conveni subscrit en data 23 de desembre de 2002 (BOE de 22.01.03), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat.  
Ja que dins del període d'informació pública a què va ser sotmés l'expedient van ser presentades al·legacions per:  
. Enrique Pérez Navarro  
. Maria Concepción Martínez Carratalá  
. Carmen García Domingo  
. Ajuntament de Requena  
. Angel Delgado Gávila  
. Antonio Sánchez Piera  
. Elvira Domingo Ochando  
. Aurelio Luján Pérez  
. Julio Domingo Ochando  
. Mercedes Fernández Sánchez  
. Ana Parejo García  
. Ernesto García García  
. Amparo Pardo Sáez  
Ja que la Direcció General de Gestió del Medi Natural proposa l'aprovació de la delimitació parcial d'acord amb els termes que figuren en l'expedient.  
Vist l'informe de l'Àrea Jurídica de la Conselleria de Territori i Habitatge.  
Atés que s'han complit en l'expedient els tràmits assenyalats per la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, i la Llei 30/1992, de 26 de novembre, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, reguladora del règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, i la resta de legislació aplicable al cas.  
Atés el que disposa el Decret 8/2004, de 3 de setembre, del president de la Generalitat, per mitjà del qual s'assignen competències a la Presidència i a les conselleries amb competències executives, i en la Llei 14/2003, de 10 d'abril, de patrimoni de la Generalitat Valenciana, correspon a la Conselleria de Territori i Habitatge l'aprovació de la delimitació dels camins ramders, resolc:  
Article 1  
Aprovar la delimitació parcial del camí ramader assagador Reial d'Hortolà al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram II: des de la Charca de Poyatos fins a la carretera CV-425), d'acord amb la modificació del traçat aprovada per ordre conjunta de les conselleries d'Economia, Hisenda i Ocupació, i de Territori i Habitatge, de data 19 de desembre de 2005, que conforme amb la proposta de delimitació parcial i plànols que consten en l'expedient, i les característiques de la qual són les següents:  
Longitud delimitada: 16,007 km  
Amplària: 75 m  
Superfície delimitada: 1.200.449 m2  
Article 2  
Estimar parcialment l'al·legació presentada per l'Ajuntament de Requena, en relació amb la concessió d'ocupació temporal per una canonada subterrània per a l'abastiment d'aigua, en una parcel·la de 2.300 m2 al camí ramader al paratge Caseria d'Hortolà i que en la Proposta de delimitació va ser qualificada com a caducada, i s'ha comprovat que efectivament la concessió de referència encara es troba vigent, ja que encara que han transcorregut més de 10 anys des de la seua concessió (1984), aquesta es va autoritzar amb anterioritat a la Llei de 3/1995, de camins ramaders, per un període de 24 anys.  
Article 3  
Desestimar les al·legacions presentades pels motius que s'indiquen a continuació:  
. Mercedes Fernández Sánchez, que actua juntament amb el seu espòs Ángel García Benacloig, manifesta que el camí ramader que discorre per les parcel·les 099/207, 099/208, 099/227 i 099/228 és una sendera segons el Mapa Topogràfic Nacional i segons les escriptures de propietat. També considera que no poden tindre's en compte per a traçar el camí ramader, els trams amb terreny de muntanya que així apareixen en les fotos del vol americà i posteriorment no s'han romput. Així mateix, manifesta que els camins ramaders són servituds de pas que no han renovat el seu contracte atesa la no-necessitat per al pas de ramats en l'actualitat i que per les seues parcel·les ha pagat els impostos corresponents.  
. Julio Domingo Ochando manifesta que el camí ramader que discorre per la parcel·la 093/146 ha desaparegut per falta d'ús. Així mateix, manifesta que la parcel·la estava com està actualment en el moment de la seua herència i que posseïx escriptures d'aquesta inscrites en el Registre de la Propietat.  
. Ernesto García García, Carmen García Domingo i Enrique Pérez Navarro manifesten que si hi ha un camí ramader en els paratges pròxims a Los Pedrones és una sendera tal com apareix anomenada en diferents plànols i en la declaració jurada que aporten, realitzada juntament amb diversos propietaris més. Així mateix, declaren que han estat pagant l'impost sobre béns immobles i antigament la contribució rústica per les terres que cultiven de la seua propietat, inscrits els títols en el Registre de la Propietat.  
. Elvira Domingo Ochando, Antonio Sánchez Piera i Ángel Delgado Gávila manifesten que si hi ha una camí ramader en els paratges pròxims a Los Pedrones, és una sendera tal com apareix anomenada en diferents plànols, en els quals apareixen les seues parcel·les com tocant a la sendera. Així mateix, declara que han estat pagant l'impost sobre béns immobles i antigament la contribució rústica per les terres que cultiven de la seua propietat, inscrits els títols en el Registre de la Propietat. A més, manifesten que la zona delimitada no és la correcta i que no hi ha cap document que demostre el pas de la sendera.  
. María Concepción Martínez Carratalá sol·licita que conforme a l'Ordre ministerial que classifica el camí ramader objecte de la delimitació, en la qual es considera excessiu que s'accepte una reducció d'amplària a 35 metres.  
. L'Ajuntament de Requena manifesta la necessitat que els camins que travessen o discorren pel camí ramader han de continuar tenint accés, i que alguns d'aquests camins han sigut assignats a particulars quan potser la seua titularitat siga pública i fins i tot del mateix Ajuntament.  
. Aurelio Luján Pérez, en representació del seu fill José Luís Luján Ochando, manifesta que el camí ramader que discorre pel paratge, on es troba la parcel·la del seu fill, és una sendera. Que segons el traçat proposat en la delimitació la superfície ocupada pel camí ramader és major en la seua parcel·la que en la del veí de davant. Així mateix, manifesta que la parcel·la estava com està actualment en el moment de la seua compra i que posseïx escriptures d'aquesta inscrites en el Registre de la Propietat.  
. Amparo Pardo Sáez manifesta que ha de revisar-se la delimitació del camí ramader al pas per la parcel·la 096/80 en el paratge conegut com Florante perquè li siga tornat el terreny considerat en la Proposta de delimitació com pertanyent al camí ramader, ja que creu que els mollons que es troben en la zona indiquen el centre del camí ramader.  
. Ana Parejo García, que actua en representació d'Eladio Herrero Luján, manifesta que les finques de la seua possessió van ser adquirides lliures de tota càrrega i que la qualificació com a demanial dels camins ramaders reconeguts posteriorment per l'ordenament, no és títol suficient per a practicar la delimitació. Manifesta així mateix que, el suposat assagador és una sendera i en el cas hipotètic que existiren els esmentats camins ramaders considerats de domini públic, s'hauria produït la desafectació tàcita d'aquests, i la posterior adquisició per prescripció d'aquests a favor dels particulars. També exposa que en l'actualitat la delimitació no té utilitat pràctica ja que la transhumància ha desaparegut. Finalment manifesta que per les finques de la seua propietat, la titularitat de les quals ha reconegut l'Estat, amb el pagament de la Contribució Territorial Rústica de tota la superfície, ha pagat regularment els impostos que li corresponen com a bé immoble.  
Quant a les al·legacions formulades en la fase d'exposició pública respecte que el camí ramader siga una sendera i no un assagador, la seua possible desaparició per falta d'ús i la seua naturalesa com a servitud han de desestimar-se perquè encara que la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, reconeix en la seua exposició de motius que la desaparició de l'ús ramader dels camins ramaders pot portar a la creença errònia que aquelles vies o part d'aquestes que no es consideren útils des de l'estricta perspectiva del trànsit ramader o de les comunicacions agràries són susceptibles d'alienació, la dita Llei 3/1995 en l'art. 2 establix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, no són per tant, servituds de pas que necessiten cap contracte.  
Tenint en compte el que establix l'art. 8.1 de la Llei 3/1995, la finalitat de la delimitació és la definició dels límits dels camins ramaders de conformitat amb el que establix l'acte de la classificació. Aquesta classificació es va establir en l'Ordre ministerial de data de 20 d'octubre de 1971, que aprova el Projecte de classificació de camins ramaders del terme municipal de Requena, establint l'amplària de l'assagador Reial d'Hortolà en 75,22 metres. Així mateix, en l'art. 4.1 de la Llei 3/1995, es definixen els assagadors com aquelles vies l'amplària de les quals no excedisca dels 75 metres. Per tant, la delimitació s'ha realitzat segons dret no procedint en aquesta la regularització d'amplàries, ja que és objecte d'això un expedient a banda.  
Respecte al fet que s'hagen pagat per les parcel·les, afectades per la delimitació, impostos per béns immobles, la contribució rústica o impostos relacionats amb la transmissió patrimonial, cal dir que tot això es realitza segons les dades que es troben en el Cadastre Immobiliari, que és un registre administratiu dependent del Ministeri d'Hisenda en què es descriuen els béns immobles rústics, urbans i de característiques especials tal com es definixen en el Reial decret legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el text refós de la Llei del cadastre immobiliari (BOE de 8 de març de 2004), és a dir tracta de l'inventari de la riquesa territorial i no dóna fe del domini i la resta de drets reals immobiliaris. Així mateix, l'extensió d'una finca en el cadastre no és prova, conforme a dret, de la realitat de la seua cabuda. De fet, és habitual que apareguen parcel·les cadastrals a nom de desconeguts, o basades en l'aparença física, sense cap investigació sobre la seua configuració jurídica.  
Quant a l'existència de títols registrals, cal ressenyar que la inscripció registral d'una finca dóna fe de la titularitat jurídica real sobre aquesta i la seua funció és donar seguretat al trànsit jurídic immobiliari, no pot existir una representació gràfica del domini diferent de l'objecte del domini en si. És a dir, l'objecte del Registre de la Propietat no és la finca registrada sinó el domini o els drets reals constituïts sobre aquesta. Respecte a açò, la descripció que de les finques registrals es fa en el foli registral procedix de la declaració del titular registral, en conseqüència la determinació gràfica del domini depén, en última instància, de la voluntat de l'amo de la finca. De fet, aquesta grafia és una operació jurídica de qualificació per part del registrador i no una operació tecnicotopogràfica. La determinació gràfica del domini registral no oferix en cap cas detall de la localització geogràfica exacta en què es troba la finca en qüestió, sinó que pretén la identificació de la finca registral, de la porció de terreny delimitada per un domini; no pretén la descripció exhaustiva d'aquesta.  
D'altra banda, tenint en compte el que establix l'art. 8.3 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, la delimitació aprovada declara la possessió i la titularitat demanial a favor de la Comunitat Autònoma, i no poden prevaldre les inscripcions del Registre de la Propietat davant de la naturalesa demanial dels béns delimitats. A més l'art. 8.4 de la mateixa llei assenyala que la Resolució d'aprovació de la delimitació serà títol suficient per a rectificar situacions jurídiques registrals contradictòries amb la delimitació. Tot això sense oblidar el caràcter de domini públic del que gaudixen els camins ramaders, establit en l'art. 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, que establix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables.  
Respecte a la determinació del traçat en aquelles zones de muntanya existents en el vol americà entre els anys 1956-57 i que posteriorment no han sigut rompudes, cal dir que el traçat del camí ramader presentat en la Proposta de delimitació s'ha determinat després d'un minuciós estudi de tota la documentació i plànols existents relatius a aquest, juntament amb el projecte de classificació, estant tot això relacionat en l'ampli fons documental. D'entre tota aquesta documentació, les fotografies aèries realitzades en els anys 1956-57 han sigut de gran valor, però no determinants per si soles, en tots els casos és un element més de la investigació historicoadministrativa realitzada.  
Amb referència a la qüestió relativa que en les escriptures s'especifique el límit d'una parcel·la amb un camí ramader, ni prejutja ni condiciona l'extensió ni l'amplària d'aquesta.  
En relació amb una possible desafectació de terrenys de camí ramader, cal ressenyar que segons l'art. 10 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, les comunitats autònomes poden desafectar del domini públic els terrenys de camins ramaders que no siguen adequats per al trànsit del ramat ni siguen susceptibles dels usos compatibles i complementaris a què es referix el títol II d'aquesta llei. Els terrenys ja desafectats o que d'ara endavant es desafecten tindran la condició de béns patrimonials de les comunitats autònomes i en la seua destinació prevaldrà l'interés públic i social.  
Sobre l'al·legació d'Ana Parejo García respecte que la qualificació com a demanials dels camins ramaders no és títol suficient per a practicar la delimitació, cal dir que segons l'art. 5 de l'abans esmentada Llei 3/1995, són béns de domini públic de les comunitats autònomes, i correspon a aquestes la delimitació dels camins ramaders.  
En referència a l'al·legació presentada per Amparo Pardo Sáez, tenint en compte el caràcter de domini públic del qual gaudixen els camins ramaders, i, havent-se realitzat per a l'elaboració de la Proposta de delimitació del camí ramader denominada assagador Reial d'Hortolà, un exhaustiu estudi de tota la documentació existent relativa a aquest camí ramader així com el seu reconeixement en camp, es desprén de tot això el traçat grafiat en la Proposta de delimitació, i no queda constància definitòria que els mollons referits per l'al·legant vulguen marcar el centre de l'assagador i no un dels límits laterals. És més, aquests mollons no pertanyen a cap procediment de delimitació sinó que són mollons col·locats per particulars i per això no tenen tota la validesa jurídica a l'efecte de la delimitació.  
En referència a l'al·legació presentada per l'Ajuntament de Requena, la delimitació del camí ramader no implica de cap manera que es limitarà o restringirà l'accés als camins que travessen o discorren per aquesta. Segons disposa l'art. 16 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, sobre usos compatibles, tenen aquesta consideració aquells usos tradicionals que són de caràcter agrícola i no tenen la naturalesa jurídica de l'ocupació i puguen exercitar-se en harmonia amb el trànsit ramader. De manera que les comunicacions rurals i, en particular, el desplaçament de vehicles i maquinària agrícola hauran de respectar la prioritat del pas dels ramats, i evitar la desviació d'aquests o la interrupció prolongada de la seua marxa.  
L'assignació dels camins a particulars respon a la titularitat cadastral d'aquests. S'ha exclòs de la relació d'intrusions aquells que pertanyen a la parcel·la cadastral grafiada com a camí ramader, per ser intrínsecs a aquesta, excepte actuacions no autoritzades sobre aquest, com els asfaltats. En cas que la informació cadastral no siga correcta, l'interessat és el que ha d'aportar la documentació pertinent per a poder realitzar la modificació que procedisca en cada cas.  
En referència a l'al·legació presentada per María Concepción Martínez Carratalá, la consideració com a excessiva d'un camí ramader en l'Ordre Ministerial que aprova la classificació d'aquest, no implica la desafectació d'aqueix terreny que ha de ser objecte d'un procediment de desafectació. Segons l'art. 10 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, les comunitats autònomes poden desafectar del domini públic els terrenys de camins ramaders que no siguen adequats per al trànsit del ramat ni siguen susceptibles dels usos compatibles i complementaris a què es referix el títol II d'aquesta llei. Els terrenys ja desafectats o que d'ara endavant es desafecten tenen la condició de béns patrimonials de les comunitats autònomes i en la seua destinació prevaldrà l'interés públic i social.  
Finalment, en referència a les consideracions relatives a la disconformitat amb el traçat del camí ramader, cal reiterar que la delimitació s'ha ajustat a l'acte de la classificació i la determinació concreta del recorregut de l'assagador Reial d'Hortolà que es justifica tècnicament perquè s'ha realitzat consultant tota la documentació existent i contrastant-la amb els testimonis orals aportats i els antecedents obrants.   
Article 4  
Que es cancel·le totalment o parcialment totes les inscripcions registrals que siguen contradictòries amb la delimitació.  
Article 5  
Iniciar la pràctica d'amollonament del camí ramader assagador Reial d'Hortolà al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram II: des de la Charca de Poyatos fins a la carretera CV-425), d'acord amb el conveni subscrit en data de 23 de desembre de 2002 (BOE de 22.01.03), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall del Cabriol . Albufera de València (ramal meridional) en els termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarb, Carlet, l'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera i Sueca.  
Contra aquesta ordre, que esgota la via administrativa, pot interposar-se recurs potestatiu de reposició en el termini d'un mes, comptador des de l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, davant el conseller de Territori i Habitatge, o ser impugnat directament davant l'ordre jurisdiccional contenciosa administrativa (art. 116 de la Llei 30/1992, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú) sense perjudici que els interessats puguen interposar qualsevol altre recurs que estimen procedent.  
València, 9 de maig de 2006  
El conseller de Territori i Habitatge,  
RAFAEL BLASCO CASTANY