Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2939, del 26-02-1997 (1997/820650)

RESOLUCIÓ d'11 de juliol de 1996, de la directora general de Qualitat Ambiental, de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, per la qual fa pública la següent declaració d'impacte ambiental.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   2939

Data del DOGV
:   26-02-1997

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1997/820650


Data del document
:   11-07-1996

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ d'11 de juliol de 1996, de la directora general de Qualitat Ambiental, de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, per la qual fa pública la següent declaració d'impacte ambiental.  
Vist l'expedient 016/96-AIA sobre el projecte de camí d'accés a la planta depuradora per al sanejament de Camp de Túria II fase, promogut per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
Vist que, en data 16 de gener de 1996, l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana va remetre a la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient un exemplar del projecte del camí d'accés a la planta depuradora per al sanejament de Camp de Túria II fase, com també l'estudi d'impacte ambiental corresponent,  
Vist que el projecte presentat considera tres alternatives per al camí d'accés a la planta depuradora (EDAR) per al sanejament de Camp de Túria II fase i encara que en l'estudi d'impacte ambiental proposa la segona alternativa considerant-la com la més acceptable, no obstant això expressa textualment que: «Qualsevol alternativa de les tres esmentades que puga ser valorada positivament des del punt de vista ambiental, podrà ser duta a terme sense més tràmits administratius d'informació pública o impacte ambiental, que es consideren realitzats en aquest projecte».  
Les alternatives considerades en el projecte són:  
- Alternativa 1: es tracta d'un camí ja existent, de 2.300 metres de longitud, que parteix de la carretera comarcal de l'Eliana a Riba-roja de Túria, segueix pel límit de tots dos termes municipals, creua la via de FGV Llíria-València pel baixador del Pla i accedeix a l'EDAR per l'extrem nord d'aquesta, a través de la finca de la Vallesa de Mandor.  
- Alternativa 2: les obres consisteixen en el condicionament i millora d'un camí forestal de 5 metres d'amplària i una longitud total de 5.423 metres, el traçat del qual parteix també de la carretera de l'Eliana a Riba-roja, discorren per una pista forestal que travessa el bosc de la Canyada, paral·lela a la línia del FGV de Llíria-València. Creua la via pel baixador de la Vallesa, continua per un segon tram, comú a una part del traçat de l'alternativa 3, que discorre per una pista que voreja la propietat de la Vallesa de Mandor (dins del seu límit), que en el seu punt final travessarà el barranc Hondo mitjançant caixons depositats al llit d'aquest, per a accedir a l'EDAR pel sud.  
- Alternativa 3: El traçat comença travessant els carrers de la urbanització de la Canyada, fins connectar amb el segon tram comú a l'alternativa 2, travessant el barranc Hondo i accedeix a l'EDAR pel sud.  
Vist que l'estudi d'impacte ambiental del projecte mencionat ha estat sotmés a informació pública, mitjançant un anunci de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana publicat en el Boletín Oficial del Estado número 261, d'1 de novembre de 1995, i Diari Oficial de la Generalitat Valenciana número 2.616, de 31 d'octubre de 1995, i s'hi han formulat al·legacions per part de l'Ajuntament de l'Eliana i la Coordinadora per a la Defensa del Bosc Metropolità de les Riberes del Túria, segons consta en el certificat remés en data 16 de gener de 1996 per l'Entitat de Sanejament.  
Vist que l'Ajuntament de l'Eliana formula les al·legacions següents de caràcter ambiental:  
1) Estimar que l'alternativa número 2 que desenvolupa el projecte no és la més idònia ja que el traçat del projectat camí discorre per la urbanització d'Entrepinos de l'Eliana i per la zona del bosc de Paterna, amb el consegüent impacte ambiental negatiu que produiria el trànsit de vehicles, al poder ser utilitzat pels que es dirigiren de Riba-roja i l'Eliana a la Canyada.  
2) Estimar com a més idònia i avantatjosa l'alternativa número 1, perquè és la solució que menys altera el medi físic en haver-hi ja un camí tancat al trànsit, prenent en compte que l'impacte creat sobre els edificis protegits que s'al·ludeix, es produeix en un tram pel qual el camí discorre paral·lelament a la via del ferrocarril i no suposa per això una alteració important. El traçat d'aquesta solució es fa per una zona preferentment de cultiu, on no es considera que es cree un impacte ambiental important.  
En el cas que no es realitze aquesta alternativa i ja que les alternatives 2 i 3 tenen un segon tram comú, es considera més avantatjosa l'alternativa número 3, amb la variant de traçat en el seu inici, de forma que discórrega paral·lelament al ferrocarril, ja que es minimitza l'impacte sobre les urbanitzacions properes (la Canyada).  
Vist que en l'escrit d'al·legacions presentat per la Coordinadora Ciutadana per a la Defensa del Bosc Metropolità de les Riberes del Túria, subscrit per 23 entitats que la integren i signada per prop de 500 persones més, s'expressen en síntesi les següents consideracions en relació amb les alternatives 2 i 3:  
- Sobre la metodologia: fa referència a les deficiències que presenta l'estudi d'impacte ambiental al no considerar les propostes existents per a la declaració de «microreserva vegetal europea», basada en la presència de determinada vegetació endèmica de la Comunitat Valenciana que sols es troba a la Canyada i Llíria. Esmenta les propostes de protecció municipals (aprovades pels plens municipals de Paterna i l'Eliana, del 30 de març i 8 de maig de 1995, respectivament) i d'altres entitats, com també la inclusió en el Pla d'Ordenació Territorial de la Conselleria d'Obres Públiques i Transport com a zona de necessària conservació. Assenyala també la no inclusió en l'estudi de l'afecció al patrimoni arqueològic, per la proximitat del traçat proposat al jaciment arqueològic del tossal de Betxí.  
- Esmenta els antecedents del projecte de camí d'accés a l'EDAR de Camp de Túria (estimació d'impacte ambiental, de 15 de juny de 1993, de l'expedient 73/93-AIA i Resolució de 10 de febrer de 1995 de la Direcció de Qualitat Ambiental).  
- Sobre l'estudi d'alternatives: al·lega que en l'estudi d'impacte ambiental no es justifica adequadament l'alternativa desplegada en el projecte (alternativa 2), ja que valora sols les afeccions al patrimoni arquitectònic de la Vallesa de Mandor, però no considera l'afecció al patrimoni arqueològic, tampoc valora l'afecció als habitatges pròxims al traçat proposat i l'efecte de l'augment de trànsit que es produirà al millorar les condicions del camí (mentre que en l'estudi es menciona que el nombre de vehicles serà escàs). Quant a les afeccions a la Vallesa de Mandor, indica que la distància de l'alternativa 1 a aquesta és similar a la distància existent entre l'alternativa 2 i el jaciment del tossal de Betxí. Fa referència a l'informe de Patrimoni de 17 de febrer de 1994, en el qual s'indicava l'afecció de l'EDAR sobre la masia, però no del camí d'accés (alternativa 1). D'altra part, esmenta que la finca de la Vallesa figura en la fitxa número 149 de l'Inventari de Patrimoni Històric d'Interés Arquitectònic del Ministeri de Cultura i en la fitxa número 64 en el catàleg de patrimoni arquitectònic de Riba-roja, però no està afectada per declaració de bé d'interés cultural.  
- Fa una detallada descripció del medi físic, indicant l'afecció a la vegetació, fauna, sòl, paisatge, patrimoni arqueològic i medi socioeconòmic. Sobre el risc d'incendis, indica que augmenta en fer-ho la xarxa viària i proposa altres mesures per a extinció i prevenció d'incendis, diferent a l'execució del camí. Expressa la necessitat de completar les mesures correctores del projecte.  
- Per allò anteriorment exposat, sol·liciten que es desestime l'anàlisi d'alternatives proposada i la construcció de l'accés projectat mitjançant l'alternativa 2, l'alternativa 3 i altres que es proposen al marge esquerre del riu Túria i travessen les pinedes existents. Finalitza proposant una sèrie de condicions en el cas d'aprovació de l'alternativa 1.  
Vist que s'han consultat els següents organismes: Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura; Direcció General del Medi Natural i Direcció General de Desenvolupament Forestal de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient; ajuntaments de Paterna, l'Eliana i Riba-roja de Túria,  
Vist que, en data 22 de febrer de 1996, l'Ajuntament de l'Eliana remet un escrit de resposta a la consulta efectuada, en el qual ratifica les al·legacions esmentades anteriorment.  
Vist que, en data 6 de març de 1996, la Direcció General del Medi Natural d'aquesta Conselleria remet l'informe corresponent, en el qual s'efectua la valoració de les afeccions ambientals de les alternatives proposades, i del qual s'extracten els següents punts:  
- En l'alternativa 2, els principals impactes que es produiran serà per l'afecció a: sòls (alteració d'ús, pèrdua de capacitat de retenció d'aigua que afavoreix el vessament i l'erosió de l'entorn); vegetació (destrucció de la cobertura vegetal per ampliació de la pista existent, sent en alguns trams molt espessa la vegetació del sotobosc i, sobretot, en el barranc Hondo on es conserva una vegetació molt interessant pel grau de humitat existent que afavoreix la proliferació d'espècies d'interés); fauna (s'hi va observar una població de garses reals a les pinedes pròximes al barranc Hondo); sobre el patrimoni arqueològic (per la proximitat al jaciment del tossal de Betxí). La col·locació de caixons en el llit del barranc i els desmunts previstos suposaran una pèrdua dels valors actuals d'efecte irreversible.  
- En l'alternativa 3, els efectes que es produeixen són menors que en la 2, ja que el traçat comença en una zona urbana i acaba en el barranc Hondo, on les afeccions ambientals ja s'han comentat anteriorment.  
- En l'alternativa 1, no es produeixen impactes d'interés, ja que hi ha una pista en bon estat on, potser, caldria condicionar i ampliar la traça, sense impactar la massa forestal circumdant. A més, econòmicament és la més avantatjosa i l'inconvenient que s'expressa en l'estudi d'impacte ambiental sobre la possible afecció al patrimoni arquitectònic de la finca de la Vallesa resulta exagerat, al constatar-se que la pista ja existent transcorre a uns 200 metres de l'edifici mencionat.  
- Conclusions: una vegada analitzats els traçats proposats, i en vista que dues de les alternatives (la 2 i la 3) plantegen seriosos interrogants pel que fa a les afeccions que es produiran en el medi natural sense justificació suficient per a això, es considera com a adequada l'alternativa 1 per les següents raons: ja existeix el vial, no afecta significativament el medi circumdant, el recorregut és més curt i està millor connectat amb l'autovia, econòmicament és l'alternativa més favorable i socialment, la més adequada perquè evita degradar encara més una zona considerada com a últim pulmó metropolità existent.  
Vist que, en data 6 de març, l'Ajuntament de Riba-roja de Túria remet l'informe corresponent a la consulta efectuada, en el qual s'indica que dels tres traçats proposats, l'alternativa 3 és la que produeix majors impactes sobre la zona urbanitzada. De les altres dues s'està d'acord que l'alternativa 2, a pesar de ser la de major cost, ofereix més avantatges perquè facilita l'accés a la pineda de la Vallesa en cas d'emergència i té menys incidència sobre la masia de Mandor. Es conclou que es veu com a més favorable l'alternativa 2,  
Vist que, en data 14 de març de 1996, es va rebre l'informe corresponent de l'Ajuntament de Paterna en el qual remet el resultat de la sessió del ple de l'Ajuntament de 30 de novembre de 1995, en la qual adopta l'acord de valorar l'alternativa 1 com a la més avantatjosa des del punt de vista ambiental, perquè és la que menys altera el medi físic, al transcórrer per un camí ja existent i per una zona preferentment de cultiu, per la qual cosa no es considera que s'hi produïsca un impacte ambiental important.  
Vist que, en data 27 de març de 1996, el Servei de Gestió Forestal de la Direcció General de Desenvolupament Forestal de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient remet l'informe corresponent en el qual s'assenyalen les afeccions al medi en termes similars a l'informe de la Direcció General del Medi Natural. Es conclou que les alternatives 2 i 3 produeixen afeccions als terrenys forestals sense justificació suficient per a això i no es justifica tampoc des del punt de vista de prevenció d'incendis forestals (que s'argumenta en l'estudi d'impacte ambiental com una raó justificativa per a l'elecció de l'alternativa 2), per raó de la densitat de camins ja existents i es considera l'alternativa 1 com la més adequada, entre d'altres raons perquè evita degradar encara més una zona forestal xicoteta entre cultius i nuclis urbans,  
Vist que, en data 22 d'abril de 1996, la Direcció General de Patrimoni remet els informes corresponents, en què es refereix a l'afecció sobre el patrimoni arqueològic, indica que encara que en l'estudi d'impacte ambiental s'enumera el patrimoni arqueològic existent a la zona, en cap moment es parla de la incidència que el projecte hi puga tenir i es recorda que totes aquelles remocions de terres que puguen afectar possibles àrees amb restes arqueològiques i paleontològiques han de comptar amb la deguda autorització de la Direcció General de Patrimoni. En l'informe emés pel Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, fa referència a l'informe sobre el projecte que es va presentar en el seu moment sobre l'estació depuradora de Camp de Túria fase II, en el qual es va aconsellar un canvi d'ubicació per la proximitat a la masia de la Vallesa de Mandor. Així mateix, s'indica que en l'estudi d'impacte ambiental es rebutgen alternatives al camí d'accés basades en la no acceptació de la ubicació de l'EDAR i cal assenyalar que no es qüestionava l'accés (la zona ja té camins), sinó la introducció d'una nova i indefinida edificació de la qual només es disposava del seu plànol d'emplaçament. Fa referència també a la falta de documentació per a poder fer una valoració de les alternatives.  
Vist que, en data 3 de maig de 1996, es remet al Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència l'ampliació de la documentació perquè puga ser complementat l'informe esmentat anteriorment emés pel dit Servei.  
Vist que, en data 7 de juny de 1996, el Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental remet l'informe complementari a l'esmentat anteriorment, en el qual s'indica que en relació amb el camí d'accés, l'opció que sembla més adequada és la de l'alternativa 1, perquè s'estima que és un camí ja en ús en el complex agropecuari de la masia de Mandor i que no obri nous recorreguts a trànsit extern o de pas. Proposa així mateix, com a suggeriment, una nova alternativa per al seu estudi i avaluació.  
Vist que, en dates 25 de juny i 4 de juliol de 1996, la Direcció General de Patrimoni remet els informes emesos pels tècnics d'etnologia i arqueologia respectivament i s'indica en tots dos que encara que l'estudi d'impacte ambiental presenta una relació dels jaciments de la zona, no considera la incidència sobre el patrimoni arqueològic, paleontològic i etnològic al llarg de les distintes alternatives d'accés a l'estació depuradora o com a conseqüència de les servituds motivades per les infraestructures que puguen ser necessàries. En l'informe tècnic arqueològic, a més, s'indica que cal posar de manifest que les opcions números 2 i 3 discorren molt prop del jaciment arqueològic del tossal de Betxí i del tram de l'aqüeducte annex a la masia de Velez, tots dos al terme municipal de Paterna, per la qual cosa es desaconsellen aquestes dues opcions i es valora més positivament l'alternativa núm. 1, camí ja en ús en el complex agropecuari de la masia de Mandor.  
Atés que aquest estudi d'impacte ambiental respon a allò preceptuat en la Resolució de 10 de febrer de 1995 de la Direcció General de Qualitat Ambiental, en la qual s'indicava que els possibles efectes ambientals que pogueren derivar-se de l'execució del nou vial d'accés que es proposava no van ser objecte de l'expedient d'avaluació d'impacte ambiental 073/93-AIA, del qual es va formular la preceptiva estimació d'impacte ambiental amb data 15 de juny de 1993 (DOGV núm. 2.161 de 10 de desembre de 1993), i com a conseqüència, resultava necessari sotmetre al procediment d'avaluació d'impacte ambiental l'execució del camí proposat i fer un detallat estudi d'alternatives que justificara adequadament la necessitat de la seua execució.  
Atés que en el projecte mencionat es proposen tres alternatives (ja descrites en el tercer vist d'aquesta declaració, de les quals, després d'examinar la documentació aportada, efectuada la comprovació in situ en la visita de camp realitzada i vistos els informes corresponents de les consultes efectuades als diferents organismes competents en la matèria, s'extrauen les conclusions següents:  
L'alternativa 2 (pressupostada en 981.523.445 PTA), la justificació de la qual com a alternativa elegida en l'estudi d'impacte ambiental es basa fonamentalment en els punts següents:  
- La no-afecció al patrimoni arquitectònic de la masia de la Vallesa de Mandor.  
- Caràcter forestal del camí, afavorint l'accés per al control i extinció d'incendis.  
- No afecció de la propietat, per cessió del terreny.  
- Elecció enfront de l'alternativa 3 (pressupostada en 40.333.279 PTA), perquè evita el pas pels vials públics de la urbanització de la Canyada.  
- Elecció enfront de l'alternativa 1 (pressupostada en 78.245.442 PTA), perquè evita l'afecció al patrimoni arquitectònic per la proximitat a la Vallesa de Mandor i, d'altra part, suposa una millora d'un vial d'accés a la massa forestal en cas d'incendis.  
No obstant això, dels informes rebuts es dedueix que:  
- Des del punt de vista d'afecció al patrimoni arquitectònic, l'elecció de l'alternativa 2 sobre la 1 no es justifica, ja que aquesta és un camí ja existent i no suposa afecció al patrimoni arquitectònic de la Vallesa de Mandor. D'altra part, el traçat comú de les alternatives 2 i 3 es troba pròxim al jaciment del tossa de Betxí, per la qual cosa podria suposar una afecció al patrimoni arqueològic, com també a l'aqüeducte annex a la masia de Velez. Per això, l'alternativa 1 resulta més favorable quant a l'afecció al patrimoni.  
- Des del punt de vista de prevenció d'incendis forestals, no es justifica l'elecció de l'alternativa 2 (ni tampoc de l'alternativa 3 en el seu tram comú a aquesta), per la densitat de camins ja existents per a accedir a la massa forestal. És important, per contra, l'impacte que es produeix sobre els terrenys forestals pel condicionament i eixample de la senda (almenys 1 o 2 metres al llarg del recorregut), que afecta la cobertura vegetal i el sòl per la realització de desmunts i terraplens.  
- L'afecció al medi físic que es produeix per l'execució de l'alternativa 2 en el seu primer tram (pineda de la Canyada), causa impactes rellevants sobre la vegetació d'una zona en recuperació amb presència d'espècies endèmiques i sobre el sòl. La conseqüència de la millora del traçat del camí pot suposar un augment de trànsit de vehicles que l'utilitze com a via paral·lela en l'accés de Riba-roja a Paterna i comprometa el procés de recuperació mencionat.  
En el segon tram, comú per a les alternatives 2 i 3, l'impacte sobre el medi físic és rellevant, a més de l'exposat anteriorment, per l'afecció a l'espessa massa de vegetació que es pot veure afectada en l'execució del traçat pel barranc Hondo, com també a la fauna existent en el microclima humit que s'hi genera.  
- L'alternativa 3, al passar per vials de zona urbana, té major afecció a la població.   
Per tot allò exposat, es conclou que l'alternativa més favorable és la número 1, per les raons següents:  
- No produeix afecció al patrimoni arquitectònic ni arqueològic, perquè és un camí ja existent.  
- No produeix afecció al medi físic, en estar ja fet i el ferm en bon estat.  
- No produeix afecció a terrenys forestals.  
- No produeix afecció a la població pel pas per vials urbans.  
- El seu recorregut és el més curt, amb major proximitat a l'autovia de València.  
Atés que el projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en els quals resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental amb caràcter previ a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva de l'esmentat projecte, segons es desprén de l'article 5 de la Llei d'Impacte Ambiental i concordants del reglament que la desplega.  
Atés que en l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'Impacte Ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, i en les altres disposicions aplicables.  
Atés que l'article 5 del Decret 162/1990, del 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, d'Impacte Ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes als quals s'aplique aquesta llei.  
Atés que el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, aprovat pel Decret 22/1996, de 5 de febrer de 1996, del Consell de la Generalitat Valenciana, atribueix a la Direcció General de Qualitat Ambiental la competència per a la tramitació i formulació de la declaració d'impacte ambiental.  
Per tot això, fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, formule la següent declaració d'impacte ambiental:  
Primer   
Estimar acceptable, a l'únic efecte ambiental, l'alternativa 1 que es proposa en el projecte de camí d'accés a la planta depuradora per al sanejament de Camp de Túria II fase, promogut per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, sempre que es complisquen les següents condicions, a més de les mesures correctores i de vigilància ambiental de l'estudi d'impacte que no entren en contradicció amb aquestes:  
1) En el projecte de construcció es consideraran les partides pressupostàries necessàries per a recollir les mesures correctores d'impacte ambiental previstes en el projecte i en l'estudi d'impacte ambiental i les que es deriven del compliment de les condicions que a continuació s'estableixen.  
2) En les obres de condicionament no s'afectarà en cap cas la massa forestal circumdant.  
3) Els materials inerts derivats de les obres hauran de ser depositats en abocadors degudament autoritzats.   
Les instal·lacions auxiliars necessàries per a l'execució de l'obra se situaran en tots els casos en llocs de cultiu o desproveïts de vegetació natural.  
Segon  
Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, pel fet de no ser un acte definitiu en via administrativa no es podrà interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè utilitzen tots els mitjans que en defensa del seu dret estimen pertinents.  
Tercer  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental.  
València, 11 de juliol de 1996.- La directora general de Qualitat Ambiental: Gloria Arnandis Boix.