Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8582, del 02-07-2019 (2019/6048)

Informació pública de la sentència i interlocutòria d'aclariment dictades pel Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el recurs d'apel·lació número 440/2012 en relació a l'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica del sector E (polígon industrial).
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8582

Data del DOGV
:   02-07-2019

Secció del DOGV
:   V. ANUNCIS - A) ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   2019/6048


Data del document
:   11-06-2019

Organisme emissor
:   Ajuntament del Verger

Tipus de document
:   Anunci

Descriptors 

:   * Verger, el
    * pla d'urbanisme
    * administració local

Informació pública de la sentència i interlocutòria d'aclariment dictades pel Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el recurs d'apel·lació número 440/2012 en relació a l'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica del sector E (polígon industrial). [2019/6048]  
En compliment del que s'ordena en la Providència de data 25 de març de 2019, dictada pel Jutjat Contenciós Administratiu número 1 d'Alacant, es fa públic el text íntegre de la Sentència núm. 718/2016, de 21 de juliol, i de la Interlocutòria de data 9 de febrer de 2018, dictades totes dues per la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, del següent tenor literal:  
  
Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana  
Sala Contenciosa Administrativa, Secció Primera  
València, 21 de juliol de 2016.  
Sentència número: 718.  
En el recurs d'apel·lació número 440/2012, interposat pel Sr. José Mengual Perelló contra la Sentència núm. 85/11, de 16 de març de 2011, dictada pel Jutjat Contenciós Administratiu núm. 1 d'Alacant en el recurs contenciós administratiu ordinari número 182/2009.   
  
Ha sigut part apel·lada l'Ajuntament del Verger; la magistrada ponent és Desamparados Iruela Jiménez.  
  
Antecedents de fet  
Primer. En el Jutjat Contenciós Administratiu número 1 d'Alacant es va seguir el recurs contenciós administratiu ordinari número 182/2009, deduït pel Sr. José Mengual Perelló contra els acords adoptats pel Ple de l'Ajuntament del Verger en data de 30 d'octubre de 2008 relatius a l'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica del sector E (polígon industrial).  
L'actor, a més, va impugnar indirectament en el procés les normes subsidiàries del Verger, així com l'homologació i pla parcial del mencionat sector E contemplat en tals NS  
En l'esmentat recurs contenciós administratiu es va dictar, en data 16 de març de 2011, la sentència núm. 85/11, que ho declarava inadmissible quant a l'al·ludida impugnació de les NS i de l'homologació i pla parcial del sector E, i desestimava la impugnació de l'acord del Ple d'aquell municipi de 30 d'octubre de 2008, d'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica de l'esmentat sector E (polígon industrial); tot això sense que la sentència fera expressa imposició de costes processals.  
Mitjançant la interlocutòria de 25 de maig de 2011, el Jutjat va disposar que no corresponia l'aclariment de la sentència sol·licitat per l'actor.  
Segon. Contra l'anterior sentència, el Sr. José Mengual Perelló va interposar, dins del termini i en la forma escaient, un recurs d'apel·lació en què sol·licitava que la Sala dictara una sentència que revocara l'apel·lada i estimara el recurs contenciós administratiu d'instància, i acceptara les pretensions exercides per aquell en l'apartat de súplica del seu escrit de demanda i de conclusions.  
Tercer. Admés a tràmit pel Jutjat el recurs d'apel·lació, es va donar trasllat a l'Ajuntament apel·lat, que hi va formular oposició i sol·licità que la Sala dictara una sentència que declarara la inadmissió d'aquest recurs d'apel·lació per extemporani i, subsidiàriament, el desestimara i confirmara la sentència recorreguda, amb expressa condemna en costes al recurrent.  
Quart. Elevades les interlocutòries a aquest tribunal, i una vegada rebudes, es va formar el present rotllo d'apel·lació, i la Sala disposà que no corresponia la recepció a prova sol·licitada per l'apel·lant. Es va assenyalar per a la votació i la decisió de l'assumpte el dia 12 de juliol de 2016.  
Cinqué. S'han complit en totes dues instàncies les prescripcions legals.  
  
  
  
Fonaments de dret  
Primer. La sentència apel·lada, segons ha sigut ja apuntat, va declarar, d'un costat, inadmissible el recurs contenciós administratiu deduït pel Sr. José Mengual Perelló quant a la impugnació per aquest de les NS del Verger i de l'homologació i pla parcial del sector E delimitat en tals normes subsidiàries de planejament, i, per un altre costat, va desestimar el recurs contenciós administratiu quant a la impugnació directa de l'Acord del Ple d'aquell municipi de 30 d'octubre de 2008, d'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica d'aquest sector E (polígon industrial).  
L'esmentat pronunciament d'inadmissió, adoptat pel Jutjat acollint la sol·licitud plantejada sobre aquest tema per l'Ajuntament demandat, es va fonamentar pel jutjador en el fet que no calia tindre per impugnats indirectament, en ocasió de la impugnació de l'esmentat acord plenari municipal de 30 d'octubre de 2008, els expressats instruments de planejament, ja que el demandant no citava cap norma concreta d'aquests, sinó només qüestions de tramitació.  
  
Quant a la desestimació del recurs contenciós administratiu interposat per l'actor contra l'acord plenari de 30 d'octubre de 2008, el jutjador d'instància raonava, en síntesi, que el projecte de reparcel·lació econòmica del sector E aprovat per l'Ajuntament del Verger en aquest acord era diferent, nou i independent del projecte reparcel·latori que havia sigut anul·lat en el seu moment per la Sentència d'aquesta Sala i Secció, núm. 962/2001, de 10 de juliol, confirmada pel Tribunal Suprem mitjançant l'STS 3a, Secció 5a, de 24 de març de 2004, ja que de resultes d'aquelles sentències, l'Ajuntament havia iniciat novament la gestió de l'àmbit, operant el nou projecte sobre un àmbit amb una realitat física diferent de la de l'any 1998, existint una obra d'urbanització molt més avançada que llavors i amb un major grau de consolidació de l'edificació, i per tot això no era aplicable al cas l'article 103.4 de la Llei 29/1009, invocat per l'actor. Afegia el jutjador que la conservació d'actes i tràmits d'aquell primer projecte de reparcel·lació anul·lat, acordada per l'Ajuntament, era conforme a l'article 66 de la Llei 30/1992.  
  
Finalment, assenyalava el jutjador que no podia ser acollida la pretensió de declaració de responsabilitat patrimonial de l'Administració deduïda pel demandant, per tractar-se d'una pretensió plantejada ex novo en seu jurisdiccional, i tampoc cabia, d'acord amb l'article 65 de la Llei 29/1998 i l'article 412 de la LEC, efectuar cap pronunciament respecte de les qüestions noves plantejades per l'actor en el seu escrit de conclusions i per via d'al·legacions complementàries.  
Segon. Per a la resolució d'aquest recurs d'apel·lació la Sala ha de començar examinant la sol·licitud d'inadmissió d'aquest, plantejada per l'Ajuntament apel·lat, que al·lega que va ser interposat extemporàniament per l'apel·lant per haver-lo presentat més de tres mesos després que li fora notificada pel Jutjat la sentència d'instància. Argumenta l'apel·lat que encara que el Sr. José Mengual Perelló va formular una petició de rectificació d'errors continguts en aquesta sentència i un altre de posterior de compleció d'aquesta, es tractava de sol·licituds, afirma l'Ajuntament apel·lat, que mancaven manifestament de fonament i que, per tant, no podien produir l'efecte de prorrogar el termini per a interposar el recurs d'apel·lació establit a aquest efecte en la Llei 29/1998.  
  
La mencionada sol·licitud d'inadmissió del recurs d'actuacions ha de ser rebutjada. En virtut de l'article 267.9 de l'LOPJ: ?Els terminis per als recursos que procedisquen contra la resolució de què es tracte s'interrompran des que se'n sol·licite l'aclariment, rectificació, esmena o complement, i, en tot cas, començaran a computar-se des de l'endemà de la notificació de l'acte o decret que reconeguera o negara l'omissió del pronunciament i acordara o denegara remeiar-la.- En el present cas, al marge que l'Ajuntament apel·lat considere que les sol·licituds del recurrent de rectificació d'errors continguts en la sentència i de compilació d'aquesta mancaven manifestament de fonament, la veritat és que el Jutjat les va tramitar i les va resoldre mitjançant la Interlocutòria de 25 de maig de 2011, la qual cosa porta a la Sala a atindre's a la norma de la interrupció de terminis per a la presentació de recursos regulada en l'esmentat article 267.9 de l'LOPJ.  
L'acolliment de la pretensió de l'apel·lant vulneraria, d'acord amb el que s'ha exposat, el dret del recurrent a la revisió de les resolucions judicials, que encara que es tracta, segons té reiteradament declarat el Tribunal Constitucional, d'un dret de configuració legal al qual no és aplicable el principi pro actione amb la mateixa intensitat que al dret d'accés al procés, impedeix, no obstant això, la inadmissió immotivada dels recursos que no obeïsca a l'aplicació d'una causa legal i a una interpretació raonable de les normes processals corresponents.  
  
Tercer. Pel que fa a la inadmissió pel Jutjat d'instància de la impugnació indirecta formulada per l'actor tant de les normes subsidiàries de planejament del Verger com de l'homologació i pla parcial del sector E delimitat en tals NS, ha de subratllar-se que, segons ha manifestat el Tribunal Suprem, la impugnació indirecta de disposicions de caràcter general ?els plans generals gaudeixen d'aquesta naturalesa en tot el seu contingut- no constitueix una pretensió, sinó un motiu d'impugnació dels actes concrets d'aplicació directament impugnats i, per tant, el recurs indirecte no pot, com a tal, ser declarat inadmissible, sense perjudici de la sort estimatòria o desestimatòria que puga córrer la pretensió anul·lativa de l'acte d'aplicació de la disposició general.  
  
En el present supòsit, la impugnació en el procés d'instància pel demandant dels al·ludits instruments de planejament urbanístic a l'empara de l'article 26.1 de la Llei 29/1998 no constitueix, per tant, una pretensió autònoma, sinó un mer argument impugnatori contra l'acte d'aplicació directa d'aquestes disposicions recorregut directament ?el projecte de reparcel·lació econòmica del sector E aprovat per l'Ajuntament mitjançant l'Acord plenari de 30 d'octubre de 2008- No és possible, per tant, la inadmissió del recurs indirecte, sinó el rebuig dels motius impugnatoris adduïts pel recurrent. El pronunciament d'inadmissió del recurs indirecte que efectua la sentència apel·lada és, en conseqüència, erroni.  
No obstant l'anterior, la Sala entén que són ajustats a dret els arguments en què es basa el jutjador a quo per a no acollir la impugnació indirecta de les NS del Verger i de l'homologació i pla parcial del sector E formulada pel demandant en ocasió de la impugnació directa per aquest de l'Acord del Ple de l'Ajuntament d'aquell municipi de 30 d'octubre de 2008. En la impugnació indirecta d'una disposició de caràcter general no és possible, com apunta el Jutjat d'instància, invocar els vicis formals o de procediment en què poguera haver incorregut l'elaboració d'aquesta disposició, sinó que la impugnació dels vicis de procediment té la seua seu natural en els recursos directes i en els terminis establits, i el recurs indirecte queda tan sols per a depurar, quan s'apliquen, els vicis d'il·legalitat material en què pogueren incórrer les disposicions reglamentàries i que afecten els actes d'aplicació directament impugnats (STS 3a, Secció 5a, de 8 de juny de 2011 €recurs número 2549/2007- entre d'altres).  
  
De totes maneres, i sobretot, concorre, a criteri de la Sala, una raó essencial que impedeix que puga prosperar la impugnació indirecta dels esmentats instruments de planejament exercida pel recurrent: no figura emplaçada en el procés d'instància com a part demandada la Generalitat Valenciana, administració autora dels acords de la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant que van aprovar aquells instruments de planejament, com així exigeix l'article 21.3 de la Llei 29/1998 €ni ho van demanar les parts ni ho va acordar el Jutjat- Això fa inviable l'acolliment dels motius impugnatoris exercits per la demandant en el recurs indirecte, ja que amb l'estimació quedaria vulnerat aquell precepte legal, sense que, d'altra banda, puga la Sala suplir en aquesta segona instància l'al·ludida falta d'emplaçament de l'Administració autonòmica.  
Quart. Quant a la impugnació directa pel recurrent-apel·lant de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008, ha de significar-se que aquest acord ha sigut ja anul·lat per aquesta sala i secció en la Sentència núm. 8/2014, de 15 de gener, de 2014, dictada en el recurs d'apel·lació número 219/2012, amb base en una fonamentació jurídica contrària a la sostinguda pel jutjador d'instància en la sentència apel·lada en el present recurs d'apel·lació. Aquesta sentència núm. 8/2014 va ser objecte d'un incident de nul·litat plantejat per aquell ajuntament, que va ser desestimat per la Sala mitjançant la Interlocutòria de 22 de juliol de 2014. Per tant, és ferma la indicada sentència, i és obligat ací, en conseqüència, la remissió a la fonamentació jurídica d'aquesta, que es passa a transcriure i que es dona íntegrament per reproduïda en la present sentència, en virtut dels principis d'igualtat i seguretat jurídica, i en nom del principi d'unitat de doctrina:  
[«La lectura del fonament de dret primer de la Sentència de la Secció 5a de la Sala 3a del Tribunal Suprem, de data 24 de març de 2004, posa de manifest que l'abast de la decisió estimatòria de la Sentència d'aquesta Secció número 962/2001 no ha d'entendre's limitat ?com expressa l'Acord impugnat i defensa la part apel·lant- a l'anul·lació del projecte de reparcel·lació aprovat pel Ple de l'Ajuntament del Verger amb data 21 de maig de 1998 i s'estén a la del programa d'actuació integrada que constitueix el seu pressupost i fonament. I per aquest motiu no és assumible el que es resol en l'acte impugnat en el punt en què acorda conservar el programa d'actuació integrada del pla parcial sector E del sòl industrial del Verger, la qual cosa determina que, com que no s'ha procedit en execució d'aquesta sentència a tramitar i aprovar un nou programa d'actuació integrada que substituïra l'anul·lat, es procedisca a l'anul·lació del projecte de reparcel·lació i del projecte d'urbanització aprovats per aquest acord en faltar el programa d'actuació integrada que ha de servir-los del fonament.»]  
  
Cinqué. El que s'exposa en el fonament jurídic precedent condueix a l'estimació en aquest punt del recurs d'apel·lació formulat pel Sr. José Mengual Perelló, a revocar parcialment la sentència apel·lada i a reiterar de nou l'anul·lació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008, per no ser conforme a dret.  
  
Finalment, quant a les pretensions indemnitzatòries exercides pel recurrent-apel·lant, atés que totes elles s'interessen per aquest per al cas que es declare la impossibilitat material i/o legal de devolució de les finques que va aportar en el seu moment a la reparcel·lació del sector E, haurà d'estar-se en aquest particular al que s'acorde en execució de sentència en l'incident que es tramite pel jutjat d'acord amb l'article 105.2 de la Llei 29/1998.  
En suma, de conformitat amb tot el que s'ha fonamentat, és procedent l'estimació parcial del recurs d'apel·lació.  
Sisé. En virtut de l'article 139.2 de la Llei 29/1998, no és procedent fer expressa imposició de costes processals d'aquesta segona instància, ja que ha sigut estimat parcialment el recurs d'apel·lació.  
Per tot això,  
Disposem  
1. Rebutjar la sol·licitud d'inadmissió del present recurs d'apel·lació número 440/2012 formulada per l'ajuntament apel·lat.  
2. Estimar en part el recurs d'apel·lació, interposat pel Sr. José Mengual Perelló, contra la Sentència núm. 85/11, de 16 de març de 2011, dictada pel Jutjat Contenciós Administratiu núm. 1 d'Alacant en el recurs contenciós administratiu ordinari número 182/2009.  
  
3. Revocar parcialment la sentència apel·lada i anul·lar, per ser contrària a dret, l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008, d'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica del sector E (polígon industrial).  
4. Estar, quant a les pretensions indemnitzatòries exercides per l'apel·lant, al que s'acorde en execució de sentència en l'incident que es tramite davant del jutjat d'acord amb l'article 105.2 de la Llei 29/1998.  
5. Desestimar en la resta el recurs d'apel·lació.  
6. No fer expressa imposició de costes processals.  
Així ho pronunciem, manem i signem.  
Interlocutòria  
València, 9 de febrer de 2018  
Antecedents del fet  
Primer. La representació processal de la part apel·lant (successors processals del Sr. José Mengual) ha presentat un escrit en què sol·licita la rectificació, esmena, aclariment i compleció de la Sentència núm. 718/2016, dictada en el present recurs d'apel·lació.  
Segon. La Sala ha disposat escoltar la part contrària per un termini de cinc dies a fi de poder formular al·legacions sobre l'anterior sol·licitud formulada per l'apel·lant, amb el resultat que consta en les actuacions.  
Fonaments jurídics  
Primer. Sol·licita la part apel·lant, d'un costat, que es complete la sentència per incórrer en incongruència omissiva, per no haver donat resposta a totes les pretensions exercides per aquella part en el seu escrit d'interposició del recurs d'apel·lació contra la sentència d'instància.  
En aquest sentit, addueix l'apel·lant que, contràriament al que assenyala la sentència, no totes les pretensions exercites pel recurrent-apel·lant es van interessar per aquest per al cas que es declarara la impossibilitat material i/o legal de devolució de les finques que va aportar en el seu moment a la reparcel·lació del sector E, sinó que algunes pretensions van ser sol·licitades de conformitat amb els articles 31.2, 65.3 i 71.1.d de la Llei 29/1998, per la qual cosa no pot estar respecte a aquestes pretensions al que s'acorde pel jutjat en l'incident que tramite d'acord amb l'article 105.2 de la Llei 29/1998.  
L'article 267.5 de la LOPJ i l'article 215.2 de l'LEC prevenen, com a excepció a la regla general de la invariabilitat de les resolucions judicials una vegada signades, la possibilitat del complement de sentències i actuacions quan siga necessari per a la plena eficàcia o per a suplir l'omissió manifesta de pronunciaments relatius a pretensions oportunament deduïdes i substanciades en el procés (ATS, 3a, Secció 5a, de 10 de juliol de 2017 €recurs de cassació número 2042/2016).  
  
En el cas d'actuacions, és cert que la part apel·lant va exercir, tant en la demanda com després en l'escrit d'apel·lació, determinades pretensions a l'empara de l'article 31.2 de la Llei 29/1998, per la qual cosa, en relació amb aquelles, la decisió de la sentència no pot disposar que s'estiga al que s'acorde en l'incident que es tramite pel jutjat conforme a l'article 105.2 de la Llei 29/1998.  
Es tracta de les pretensions que s'indiquen a continuació, el reconeixement de les quals com a situació jurídica individualitzada a favor de l'apel·lant s'han d'incloure en la decisió de la sentència, d'acord amb l'article 31.2 de la Llei 29/1998 i a la vista que la decisió disposa l'anul·lació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008. Són les següents: la condemna a l'esmentat ajuntament:  
- 1. a la devolució de les finques aportades per l'apel·lant a la reparcel·lació, i a concordar la realitat registral amb la extrarregistral, i la realitat cadastral amb la extracadastral, si escau;  
?2. a la devolució de les quantitats ingressades pel recurrent, si escau, en concepte d'indemnitzacions i càrregues, així com de qualsevol altra quantitat repercutida, amb els interessos legals corresponents;  
  
?3. a la indemnització a l'apel·lant, en aplicació del principi de plena indemnitat, dels següents danys i perjudicis causats, amb els interessos legals corresponents: danys morals que, si escau, s'acrediten i quantifiquen, a determinar en execució de sentència conformement a les bases fixades pel recurrent en el seu escrit de conclusions ?article 71.1.d de la Llei 29/1998?; despeses derivades de les actuacions anul·lades per la Sentència núm. 718/2016 que, si escau, s'acrediten i quantifiquen, a determinar en execució de sentència conformement a les bases fixades per aquell en el seu escrit de conclusions, més els interessos legals corresponents ?article 71.1.d de la Llei 29/1998, avantdit?; i indemnització pel temps de privació de poder desenvolupar cap activitat en la parcel·la de resultat, en la quantia que, si escau, s'acredite i quantifique en execució de sentència ?article 71.1.d al·ludit- No és procedent acordar cap indemnització en concepte de via de fet, per tractar-se d'una qüestió que no ha sigut objecte de la sentència d'actuacions.  
?4. i a la cancel·lació de les inscripcions en els registres públics a què hagen tingut accés els procediments administratius de gestió (el procediment de planificació no, ja que ha sigut rebutjada per la sentència la impugnació indirecta de les NS del Verger i de l'homologació i pla parcial del sector E formulada pel recurrent en ocasió de la impugnació directa per aquest de l'Acord del Ple de l'Ajuntament d'aquell municipi de 30.10.2008).  
En els termes exposats, és procedent la compleció del fonament jurídic cinqué i del punt 4 de la decisió de la sentència núm. 718/2016. Quant a les pretensions exercides per l'apel·lant d'acord amb l'article 105.2 de la Llei 29/1998, es manté l'esmentat fonament i punt de la decisió.  
Segon. Sol·licita, així mateix, la part apel·lant que es complete la sentència reconeixent al seu favor les següents pretensions: inscripció de la sentència en els registres públics als quals haguera tingut accés l'acte impugnat; increment en dos punts dels interessos legals en el cas que s'aprecie falta de diligència en el compliment de la sentència, i inclusió en els pressupostos municipals de la partida corresponent a la indemnització per danys i perjudicis i, si escau, la corresponent al compliment per equivalència.  
Tals pretensions no poden ser reconegudes en la sentència per tractar-se de mesures que han de ser sol·licitades, si escau, en l'execució d'aquesta sentència, segons es desprén dels articles 107.1, 106.3 i 106.1 de la Llei 29/1998, preceptes que es troben previstos en aquesta llei en el capítol IV del títol IV (execució de sentències) i no en l'article 71.  
  
Per tant, la sentència ha de completar-se (article 267.5 de l'LOPJ) en el sentit d'establir que les indicades pretensions no poden ser reconegudes en sentència, sinó, si escau, en període d'execució de sentència.  
  
Tercer. Sol·licita també l'apel·lant que s'aclarisca la sentència en el sentit d'assenyalar de forma explícita si l'anul·lació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008 es refereix a tots els acords adoptats en aquesta resolució.  
Segons s'assenyala en l'apartat primer del fonament jurídic cinqué de la sentència, anul·la l?«Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008». En el punt 3 de la decisió es diu que s'anul·la l?«Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008, d'aprovació definitiva del projecte de reparcel·lació econòmica del sector E (polígon industrial)», per ser així com, segons el document aportat en el seu moment pel recurrent amb el seu escrit d'interposició del recurs contenciós administratiu, l'Ajuntament mateix titula l'esmentat acord plenari. En definitiva, i per a donar resposta a la sol·licitud d'aclariment formulat per l'apel·lant, és procedent indicar a aquest, d'acord amb l'article 267.1 de l'LOPJ, que la sentència anul·la íntegrament l'esmentat acord municipal.  
Quart. Sol·licita, així mateix, l'apel·lant que es complete la sentència amb els fonaments jurídics omesos, ja que només dona resposta a un dels motius d'anul·lació de l'acord impugnat.  
Com es desprén de la lectura de la sentència, la Sala basa el pronunciament de revocació parcial de la sentència apel·lada i d'anul·lació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008 en el motiu recollit en el fonament jurídic quart de la Sentència 718/2016. Això fa innecessari l'examen per la Sala dels restants motius impugnatoris exercits pel recurrent en el seu escrit d'apel·lació en suport de la seua pretensió d'anul·lació d'aquell acord municipal, en oferir-se ja pel Tribunal raons que per si soles són suficients per a fonamentar el seu pronunciament (en aquest sentit, STS 3a, Secció 5a, de 31 de maig de 2011 €recurs de cassació número 3055/2007-, i STC, 2a núm. 155/2012, de 16 de juliol).  
Cinqué. Interessa l'apel·lant que es complete també la sentència en el sentit de declarar de forma explícita la conducta dolosa i el caràcter dolós de l'incompliment de l'actuació de l'Ajuntament del Verger, la seua mala gestió i l'incompliment per aquest de la diligència i tutela que preceptua la Constitució i la legislació per a les administracions públiques.  
L'expressada sol·licitud ha de ser rebutjada, ja que implica la realització d'una nova valoració per la Sala del material probatori que consta en actuacions, que no pot dur-se a terme per l'òrgan jurisdiccional una vegada dictada la sentència perquè contravindria el principi d'immodificabilitat de les sentències després de ser dictades.  
Sisé. Sol·licita l'apel·lant, a més, que s'aclarisca per la Sala el punt cinqué de la decisió, que disposa «desestimar, en la resta, el recurs d'apel·lació».  
Donant resposta a la sol·licitud d'aquell, ha d'indicar-se que, excepte les pretensions que s'estimen en la decisió de la sentència, i les que es reconeixen en el fonament jurídic primer del present acte, les restants no s'acullen per la Sala, conforme al que es raona en els fonaments jurídics precedents d'aquest acte.  
Seté. D'altra banda, no pot ser acollida la sol·licitud de l'apel·lant que es complete la sentència pronunciant-se la Sala sobre les qüestions relatives a les normes urbanístiques de les NS del Verger que s'assenyalen per aquell. En el fonament jurídic tercer de la sentència es desestima per la Sala, per les raons que conté aquell fonament, la impugnació directa de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de 30 d'octubre de 2008, basada pel recurrent en la impugnació indirecta de les NS del Verger i de l'homologació i pla parcial del sector E. No és possible, per tant, efectuar sobre tals disposicions generals altres consideracions que les que s'efectuen en aquest fonament jurídic tercer.  
Huité. No pot la Sala, d'un altre costat, pronunciar-se sobre les concretes pretensions que se sol·liciten per l'apel·lant en la demanda i en l'escrit d'apel·lació per al supòsit que es declare la impossibilitat material i/o legal de devolució de les finques que va aportar en el seu moment a la reparcel·lació del sector E. Com es raona per la Sala en el fonament jurídic cinqué de la sentència, haurà d'estar-se sobre el particular al que s'acorde pel Jutjat en l'incident que tramite, si escau, d'acord amb l'article 105.2 de la Llei 29/1998.  
Nové. L'apel·lant sol·licita, finalment, que es rectifique l'error en què incorre la sentència en el fonament jurídic tercer quan afirma que aquell no va demanar en el procés d'instància que s'emplaçara a la Generalitat Valenciana com a administració autora dels acords d'aprovació dels instruments de planejament indirectament impugnats per aquest.  
Doncs bé, l'esment en aquest fonament jurídic relatiu al fet que el recurrent no va sol·licitar al Jutjat que emplaçara la Generalitat Valenciana, obeeix a un manifest error material que es desprén del simple examen de les actuacions d'instància: en l'escrit d'al·legacions complementàries que la representació processal del recurrent va presentar davant del Jutjat en data 19 de gener de 2010 €folis 345 i següents de les actuacions d'instància?, aquesta part va sol·licitar expressament mitjançant altressí segon «l'emplaçament de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge». En conseqüència, d'acord amb l'article 267.3 de l'LOPJ, és procedent la rectificació per la Sala de l'al·ludit error material, i ha de constar en l'esmentat fonament jurídic tercer de la sentència que la part actora sí que va sol·licitar que s'emplaçara la Generalitat Valenciana.  
Desé. Article 267.8 de l'LOPJ, en la virtut del qual no és possible contra aquest cap recurs.  
En atenció a aquestes fonamentacions,  
La Sala resol:  
Completar/aclarir/rectificar, en els termes exposats en la fonamentació jurídica del present acte, la sentència dictada en el recurs d'apel·lació número 440/2012.  
Contra aquesta interlocutòria no és possible interposar cap recurs.  
Així ho acorden, manen i signen els il·lustríssims senyors anotats. En done fe.  
El que s'ha transcrit anteriorment concorda bé i fidelment amb l'original, al qual, en tot cas, em remet. I per deixar-ne constància i retornar el que s'ha remés al jutjat de què procedeix, a fi que es porte a pur i degut efecte el que s'acorda, l'expedisc a València, el 3 d'abril de 2018.  
  
  
El Verger, 11 de juny de 2019.- L'alcalde: J. Basili Salort Bertomeu.