Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3004, del 02-06-1997 (1997/7219)

ACORD 1/1996, de 23 de setembre, pel qual s'aprova el Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes per al quinquenni 1997-2001.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/a/1996/09/23/1/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   3004

Data del DOGV
:   02-06-1997

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1997/7219


Data del document
:   23-09-1996

Organisme emissor
:   Consell de Politica Fiscal i Financera de Les Comunitats Autonomes

Tipus de document
:   Acord

ACORD 1/1996, de 23 de setembre, pel qual s'aprova el Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes per al quinquenni 1997-2001.
  
El Ple del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, vàlidament constituït amb assistència de tots els membres de dret, realitzà la trenta-tresena reunió el dia 23 de setembre de 1996, amb la convocatòria prèvia de l'excel·lentíssim senyor ministre d'Economia i Hisenda, president del Consell, d'acord amb l'ordre del dia que, entre altres assumptes, incloïa un punt segon referent a "Propostes d'acord sobre el Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes per al quinquenni 1997-2001", que incorporava set propostes d'acord distintes que configuraven el sistema esmentat, i també un punt tercer, proposta d'acord vuitena, que fou discutida una vegada aprovat el Sistema de Finançament esmentat, per a permetre l'aplicació a la Ciutat Autònoma de Ceuta i un punt quart, proposta d'acord novena, per a l'aplicació a la Ciutat Autònoma de Melilla.
  
  
Una vegada debatudes les propostes elaborades per la Direcció General de Coordinació amb les Hisendes Territorials, es van sotmetre successivament a votació i es van obtenir els resultats que es detallen a continuació:
  
L'Acord primer "Model per a l'aplicació del Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes en el quinquenni 1997-2001" fou aprovat, en primera votació, per una majoria de vint-i-nou vots a favor, dues abstencions -País Basc i Navarra- i tres vots en contra -Andalusia, Castella-La Manxa i Extremadura-, sobre trenta-quatre vots de dret; aquests últims votants van aclarir que la seua votació era en contra de "tot el sistema", és a dir, un vot negatiu a la "proposta global".
  
Els Acords segon, "Aplicació subsidiària del mètode"; tercer "Facultats normatives de les comunitats autònomes sobre els tributs cedits"; quart "Facultats normatives de les comunitats autònomes en l'IRPF"; cinquè "Participació de les comunitats autònomes en la gestió tributària de l'IRPF i d'altres tributs"; sisè "Assignacions d'anivellament dels serveis públics fonamentals" i setè "Establiment d'instruments de solidaritat que garantesquen l'evolució i la distribució dels recursos del model", foren aprovats, tots i cadascun d'ells, en primera votació, per una majoria de vint-i-nou vots a favor i dues abstencions -País Basc i Navarra-; no participaren en la votació els senyors consellers d'Andalusia, Castella-La Manxa i Extremadura.
  
  
Els Acords vuitè, "Aplicació del sistema de finançament de les comunitats de règim comú a la Ciutat Autònoma de Ceuta" i novè "Aplicació del sistema de finançament de les comunitats de règim comú a la Ciutat Autònoma de Melilla", foren aprovats, en primera votació, per una majoria de vint-i-nou vots a favor i cinc abstencions -Andalusia, Castella-La Manxa, Extremadura, Navarra i País Basc.
  
Això suposa per a cadascun dels Acords una majoria superior als dos terços dels vots dels membres que integren el Consell, segons que preveu l'article 10.3. a) del Reglament de Règim Interior.
  
A l'acord d'aprovació ha formulat per escrit vot particular l'excel·lentíssim senyor conseller de la Comunitat Autònoma d'Extremadura, d'acord amb la facultat que confereix l'article 10.3 d'aquest Reglament, tots dos, acord i vot particular, figuren com a annex I de l'acta de la reunió esmentada aprovada pel Ple realitzat el dia 21 de gener de 1997.
  
Per això, en compliment del que estableix l'apartat 2 de l'article 10 del Reglament de Règim Interior del Consell, es publica perquè en prengueu coneixement.
  
  
  
SISTEMA DE FINANÇAMENT DE LES COMUNITATS AUTÒNOMES PER AL QUINQUENNI 1997-2001
  
  
Acord primer. Model per a l'aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes en el quinquenni 1997-2001
  
  
1. El sistema de finançament en el quinquenni 1992-1996
  
El sistema de finançament es regeix en el quinquenni actual pel "Mètode per a l'aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes en el quinquenni 1992-1996" (d'ara endavant Mètode), aprovat pel Consell de Política Fiscal i Financera el 20 de gener de 1992.
  
Com tothom sap, tant els principis que informen el Mètode com les seues regles d'aplicació suposen una continuació de la situació precedent (Mètode per a l'aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes en el quinquenni 1987-1991", aprovat pel Consell de Política Fiscal i Financera el 7 de novembre de 1986).
  
Atès que abans del quinquenni 1987-1991 hi ha el denominat període transitori, que va complir les funcions de pont en el trànsit des de l'Estat d'administració centralitzada, anterior a la Constitució, a l'Estat de les Autonomies consagrat per aquesta, es pot dir que el sistema actual s'ha aplicat durant els deu anys que fins ara han transcorregut del procés autonòmic.
  
  
Els canvis que va introduir el Mètode respecte a la situació anterior foren d'índole merament quantitativa, en incloure en el sistema recursos per a inversió nova, la subvenció a la gratuïtat de l'ensenyament i un finançament "addicional" la incorporació del qual al sistema es va fraccionar en tres exercicis. No obstant això, en el transcurs del procés de negociació s'havia plantejat la necessitat d'escometre una reforma més profunda, en dues direccions: per una banda, imprimir un canvi de sentit en el pes relatiu dels recursos, per tal de potenciar el grau d'autonomia financera i corresponsabilitat fiscal dels governs autonòmics; per l'altra, culminar el procés d'aplicació dels mecanismes de finançament previstos en la LOFCA, mitjançant la instrumentació de les assignacions per a l'anivellament dels serveis públics fonamentals regulades en l'article 15. Però aquests objectius no es concretaren en acords, limitant-se els negociadors a deixar constància dels compromisos per a la recerca de solucions per a el futur.
  
  
D'aquesta manera, el sistema conservà un esquema basat en les transferències, que durant el quinquenni actual han representat més d'un 70 per 100 dels recursos bàsics de les comunitats autònomes, o més d'un 82 per 100 si s'hi inclouen les transferències efectuades per la Tresoreria General de la Seguretat Social (els percentatges es refereixen sols al sistema bàsic i anys 1992, 1993 i 1994, últim liquidat; en qualsevol cas, es poden considerar extrapolables al quinquenni, llevat de lleugeres variacions).
  
Quant als recursos derivats de la gestió de les comunitats autònomes, quedaren limitats a dos mecanismes: el rendiment dels tributs cedits, d'escassa potència recaptatòria, especialment per a les comunitats autònomes de major sostre de competències, i les taxes afectes als serveis traspassats, la cessió de les quals és plena quant a facultats, però el seu rendiment és a penes apreciable.
  
  
  
2. La reforma provisional de 1993
  
Per a complir els compromisos de futur es van constituir sengles Grups de Treball mixtos, que van escometre la tasca de buscar solucions per a la corresponsabilitat fiscal i l'anivellament de serveis fonamentals.
  
El primer d'ells aconseguí elaborar una proposta sobre el "Procediment per a l'aplicació de la corresponsabilitat fiscal en el sistema de finançament de les comunitats autònomes" (d'ara endavant Procediment), que el Consell aprovà el 7 d'octubre de 1993 per a aplicar-la en els anys 1995 i 1995 i prorrogà per a 1996 en la reunió de 3 d'octubre de 1995.
  
El Procediment partí del criteri d'assignació territorial de rendiments impositius, en prendre com a base l'atribució a cada comunitat autònoma d'un 15 per 100 de les quotes líquides de l'IRPF declarades pels seus residents, però en establir les regles de desenvolupament o aplicació, relatives a la determinació de la quantia i a la seua modulació, esdevingué un instrument testimonial sense pes sensible en l'aspecte financer.
  
D'altra banda, encara que segons la seua mateixa naturalesa el nou recurs havia d'encaixar en el sistema junt als d'índole tributària, s'establí com una modalitat de la participació en ingressos estatals, amb la qual cosa paradoxalment incrementà el pes de les transferències en aquest.
  
El segon Grup de Treball no aconseguí dissenyar unes regles per a l'aplicació de l'article 15 de la LOFCA, amb això aquest problema es revalidà com la qüestió reiteradament pendent la falta de solució de la qual impedia el tancament del sistema.
  
A la vista de l'escàs grau d'avanç aconseguit i de les dificultats posades de manifest per a trobar solucions definitives, al mateix temps que aprovà el Procediment el Consell acordà per unanimitat encomanar l'elaboració d'un estudi o Llibre Blanc sobre el finançament de les comunitats autònomes, comprensiu de les pautes de desenvolupament del sistema i de les mesures per a incrementar la corresponsabilitat fiscal i per a aplicar l'article 15 de la LOFCA, a realitzar per un Grup d'experts independents.
  
En el mes de març de 1995 els autors van lliurar l'informe. En resum, assenyalen com a principal problema del sistema l'alt grau de dependència financera, posada de manifest per la preponderància dels recursos derivats de les transferències, i proposen com a mesures de reforma la potenciació de la corresponsabilitat fiscal mitjançant la substitució de l'actual participació en ingressos de l'Estat per un nou esquema financer basat fonamentalment en tributs compartits i la limitació de les transferències a la funció d'anivellament intern del sistema, a això s'afegiria l'establiment d'una administració tributària integrada.
  
  
  
3. El Model per al quinquenni 1997-2001: línies bàsiques
  
El compliment del Tractat de Maastricht, com a condició sine qua non per a l'accés a la unió monetària, exigeix la necessària observança de regles de convergència econòmica i pressupostària que han obligat el Govern a adoptar mesures de racionalització i contenció de la despesa pública.
  
D'altra banda, les reformes tributàries projectades per a aquesta legislatura recullen la tributació per l'IRPF i no elevar la pressió fiscal global, la qual cosa significa que la recaptació impositiva de l'Estat evolucionarà previsiblement en els pròxims anys amb índexs que no sobrepassaran l'increment del PIB (en termes nominals).
  
Davant d'aquestes premisses, l'entrada en vigor del nou Model del sistema de finançament no pot significar, en termes reals, una reducció dels recursos pressupostaris de la Hisenda Central, respecte als que resultarien de la continuïtat del sistema vigent. En conseqüència, aquest Model estarà caracteritzat per dos trets essencials:
  
a) L'atribució a les comunitats autònomes d'un tram de l'IRPF no suposarà una pèrdua neta de recursos per a l'Estat, ateses les expectatives de creixement de la recaptació en funció de la política tributària del Govern.
  
b) Las regles de suficiència dinàmica del sistema asseguraran el manteniment de recursos, en termes relatius, respecte als derivats del Mètode del quinquenni encara vigent. Això no suposa la congelació del potencial del sistema, ja que és dotat d'elements correctors l'exercici dels quals compet les comunitats autònomes, al servei del principi d'autonomia financera.
  
  
En efecte, l'increment dels recursos per a les comunitats autònomes és factible per mitjà de les vies següents:
  
- Millora de la gestió tributària autonòmica.
  
- Lluita contra el frau fiscal.
  
- Exercici per les comunitats autònomes de les seues facultats normatives en matèria tributària, en especial les relatives a la tarifa complementària de l'IRPF i als tributs cedits.
  
D'altra banda, apareix com cosa òbvia i generalment admesa que l'experiència obtinguda durant els deu anys que duu aplicant-se el sistema ha revelat l'existència dels problemes que s'han assenyalat en l'epígraf precedent, l'eliminació dels quals resulta necessària.
  
  
A la vista de totes aquestes circumstàncies, s'estableixen les regles per a l'aplicació del nou Model del sistema de finançament per al quinquenni 1997-2001, que permeten solucionar els problemes existents complint al mateix temps les exigències d'autonomia, corresponsabilitat fiscal i solidaritat.
  
El Model del sistema, el desenvolupament del qual es recull en aquest acord, té com a punts principals els següents:
  
1r. Les comunitats autònomes podran disposar d'una imposició sobre la Renda de les Persones Físiques, amb competències normatives en matèria de tarifa, inclòs mínim exempt i deduccions. En el moment inicial, l'Estat abatrà la tarifa al 85 per 100 dels tipus actuals, atribuint recaptació segons criteri territorial fins el 15 per 100. Una vegada que es completen els traspassos en matèria educativa, es reduirà en un altre tant la imposició estatal, amb això, al final del quinquenni, les comunitats autònomes disposaran d'un espai equivalent al 30 per 100 de l'IRPF actual.
  
  
2n. Les comunitats autònomes disposaran de facultats normatives en els aspectes referits de la regulació dels tributs cedits.
  
  
3r. El finançament global del sistema es determinarà segons les variables i ponderacions actualment aplicables.
  
4t. Les comunitats autònomes podran participar en les tasques de direcció i control de l'Agència Estatal d'Administració Tributària, en relació amb l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques, en l'àmbit del seu territori.
  
5è. Quan de l'aplicació del Model resulte per a alguna comunitat autònoma un finançament que no li permeta garantir en el seu territori el nivell mitjà de prestació dels serveis fonamentals que haja assumit, s'establiran al seu favor les corresponents assignacions en els Pressupostos Generals de l'Estat, en els termes previstos en l'article 15 de la LOFCA.
  
6è. Igualment, es posaran en pràctica determinats instruments de solidaritat per tal de garantir l'evolució i la distribució dels recursos del Model.
  
En els epígrafs següents es desenvolupen les bases del Model de finançament per al quinquenni 1997-2001. Els punts 5é i 6é anteriors són objecte d'acords independents.
  
3.1. Estructura financera del Model
  
Segons el Mètode, el finançament total que rep cada comunitat autònoma per mitjà del sistema és donat per l'expressió següent:
  
  
 FTi = Tgi+ TEi (1)
  
En aquesta expressió, FTi és el finançament total de la comunitat autònoma i pel sistema; Tgi representa els ingressos pels recursos de gestió pròpia i TEi és l'import de les transferències de l'Estat en concepte de participació en els ingressos d'aquest.
  
El desenvolupament dels termes del segon membre de l'expressió és el següent:
  
 Tgi = Tci + Tai (2)
  
Tci i Tai signifiquen, respectivament, el rendiment per a la comunitat autònoma pels tributs cedits i les taxes afectes als serveis traspassats.
  
 TEi = Pigi (3)
  
Pigi és el tram de participació en els ingressos generals de l'Estat.
  
En el quinquenni 1997-2001, el finançament total d'una comunitat autònoma continuarà responent al mateix esquema financer de la igualtat (1):
  
 FTi' = Tgi' + TEi' (4)
  
Conseqüentment, FTi', Tgi' i TEi' representen el finançament total, els recursos tributaris gestionats i les transferències en el nou quinquenni. Però cadascun dels dos termes integrants del segon membre de la igualtat es modifica de manera substancial, en el sentit que seguidament s'exposa.
  
L'expressió (2), que reflecteix els recursos generats en el territori de la comunitat autònoma sobre els quals exerceix funcions de gestió, se substitueix per la següent:
  
 Tgi' = Tci + Tai + Tiri (5)
  
Sent Tgi' el nou import global de recursos tributaris gestionats per la comunitat autònoma i, i el nou terme Tiri és la tarifa complementària de l'IRPF. En conseqüència, es potencien de forma important els recursos en què les comunitats autònomes assumeixen funcions de gestió.
  
Quant als recursos transferits per l'Estat, l'anterior equació (3) és la següent per al quinquenni 1997-2001:
  
 TEi'= Piri + Pigi' (6)
  
TEi' és el nou import global de les transferències a la comunitat autònoma per participació en els ingressos de l'Estat; Piri és el tram dels ingressos territorials de l'IRPF i Pigi' és el tram de participació en els ingressos generals.
  
3.2. Any base del quinquenni 1997-2001
  
Per al quinquenni 1997-2001, l'any base és l'any 1996.
  
3.3. Neutralitat financera en l'any base
  
El Model del sistema compleix el principi de neutralitat financera en l'any base. En conseqüència, el trànsit entre els dos sistemes, l'actual i el nou, es produeix de manera que la suma de les expressions (2) i (3) és equivalent a la de les expressions (5) i (6), efectuada en valors de l'any base esmentat.
  
 Tci + Tai + Pigi = Tci + Tai + Tiri + Piri + Pigi' (7)
  
3.4. Restricció inicial
  
Basant-se en la regla de neutralitat financera, s'estableix una restricció inicial en el sistema, que es defineix de la manera següent: el finançament total (FTi') que s'assigna a cada comunitat autònoma, en valors de l'any base, és una quantitat igual a la que es percep pel sistema del quinquenni 1992-1996 per la suma dels mecanismes següents: recaptació normativa de tributs cedits i taxes afectes als serveis traspassats, més la participació en els ingressos generals de l'Estat.
  
 FTi' = Tci + Tai + Pigi (8)
  
3.5. Desglossament de la restricció inicial en els mecanismes del Model
  
De les equacions (7) i (8) que figuren en els epígrafs 3.3. i 3.4. precedents es dedueix la següent:
  
 Fti' = Tci + Tai + Tiri + Piri + Pigi' (9)
  
Aquesta fórmula reflecteix el desglossament de la restricció inicial del Model per al quinquenni 1997-2001, agrupant en el segon membre els mecanismes del sistema que, conforme a les regles que s'especifiquen en els epígrafs següents, es fixen en valors de l'any base.
  
3.6. Recaptació normativa per tributs cedits i taxes afectes
  
De l'import global de la restricció inicial de cada comunitat es minora, en primer lloc, l'import de la recaptació normativa que li correspon en l'any base per tributs cedits i taxes afectes als serveis traspassats.
  
Aquesta recaptació normativa és la mateixa, per a cada comunitat autònoma, que la que se li haja computat en aquest any base (considerat com un any del quinquenni 1992-1996) per aplicació del Mètode del quinquenni 1992-1996.
  
 FTi' - (Tci + Tai) = FTi'' (10)
  
Sent FTi'' el finançament que ha de rebre la comunitat autònoma i pel sistema, en valors de l'any base, una vegada deduïda la corresponent als tributs cedits i les taxes afectes als serveis traspassats.
  
3.7. Tarifa complementària de l'IRPF
  
La segona operació consisteix en l'atribució a la comunitat autònoma del rendiment de la tarifa complementarà de l'IRPF en el seu territori. Aquesta atribució se subjecta a les regles següents:
  
1ª La revisió de la normativa estatal reguladora de l'IRPF, que desdoblarà la tarifa en dos trams, el pes relatiu dels quals serà de 85 i 15 respectivament: el de tributació general i el de tributació complementària.
  
2ª Les comunitats autònomes les Comissions Mixtes de les quals accepten com a propi el Model podran exercir, en els termes que s'establesquen per llei, respecte als subjectes passius residents al seu territori, les facultats normatives que s'estableixen en l'Acord quart sobre la tarifa complementària de l'impost, i també sobre les deduccions.
  
3ª Els subjectes passius residents en el territori de les comunitats autònomes les Comissions Mixtes respectives de les quals no accepten com a propi el Model estaran subjectes, en els termes que s'establesquen per llei, als dos trams de l'impost a què es refereix la regla 1ª, i l'import total de la recaptació líquida obtinguda correspondrà al Tresor Públic.
  
4ª A les comunitats autònomes que complesquen la condició establerta en la regla 2ª, del valor obtingut per al terme FTi'' en la fórmula (10) de l'epígraf 3.6. precedent es minorarà un import equivalent al rendiment imputable a la seua tarifa complementària de l'IRPF en l'any base 1996. Aquest import es fixarà (com més endavant es precisa) d'acord amb els ingressos produïts en l'exercici, la quota diferencial de l'exercici anterior ingressada en ell i la quota diferencial corresponent a aquest que s'ingresse en l'exercici següent, segons l'expressió.
  
 FTi'' - Tiri = ñ FTi''' (11)
  
Sent Fti''' el finançament del sistema que queda a favor de la comunitat autònoma i, després d'haver assumit la competència per a establir en el seu territori la tarifa complementària de l'IRPF. Com expressa la fórmula, l'acceptació per una comunitat autònoma del Model implica que puga establir en el seu territori la tarifa complementària de l'IRPF, encara que el seu valor (Tiri) siga superior al del terme FTi'' i, en conseqüència, el del terme FTi''' resulte negatiu. El valor del terme Tiri per a l'any base 1996, a l'efecte de realitzar l'operació indicada en l'expressió (11), es determinarà de la manera següent:
  
 Tiri (1996) = CLi (1997) - DIIi (1997) +Indi (1996) (12)
  
Els termes CLi(1997), DIIi(1997) i Indi(1996) es defineixen respectivament de la manera següent:
  
- El terme CLi(1997) representa la part de les quotes líquides imputables als residents de la comunitat autònoma i, que presenten en 1997 declaració relativa a l'any 1996, i que correspondrien a la tarifa complementària de l'impost, determinades mitjançant l'aplicació a les declaracions presentades, de la tarifa de regulació autonòmica que es fixe en la Llei reguladora de l'IRPF i de les deduccions en la part que s'atribuesquen a la comunitat autònoma a partir de l'1 de gener de 1997, ajustades en termes reals. En els casos en què el valor d'aquest terme resulte amb signe negatiu serà igual a zero.
  
- El terme DIIi(1997) és la deducció per doble imposició internacional efectuada pels declarants residents en el territori de la comunitat autònoma i, en la part imputable a aquesta (15 per 100 de l'import total efectivament deduït pel subjecte passiu).
  
  
- El terme Indi(1996) inclou un quinze per 100 dels ingressos per IRPF produïts en l'any 1996 mitjançant liquidació (actes d'inspecció i liquidacions practicades per l'administració) o autoliquidació (excepte les referides a l'any 1995), i la part imputable de les devolucions d'ofici del mateix any.
  
  
A aquest efecte, es considerarà que tant els ingressos per IRPF com les devolucions d'ingressos, expressions recollides en el paràgraf precedent, inclouen les quantitats corresponents als conceptes següents: quota líquida, sanció, interessos de demora i recàrrec únic.
  
 Indi(1996) = AIi(1996) + LAi(1996) + ALi(1996) - DIi(1996) (13)
  
On AIi(1996), LAi(1996) i ALi(1996) representen la part corresponent a la comunitat i dels ingressos produïts en 1996 per actes d'inspecció, liquidacions practicades per l'administració o autoliquidació (excepte les referides a 1995), dels residents en el seu territori; DIi(1996) és l'import de les devolucions d'ofici per IRPF fetes efectives en 1996 als subjectes passius de l'impost residents en el territori de la comunitat autònoma i, en la part imputable a aquesta.
  
5ª Les comunitats autònomes que accedesquen a la tarifa complementària de l'IRPF, segons el que estableixen les regles 2ª i 4ª anteriors, percebran el rendiment recaptatori d'aquesta durant el quinquenni.
  
Com que la recaptació de l'IRPF se seguirà efectuant pels òrgans de l'Agència Estatal d'Administració Tributària, per a determinar en cada any del quinquenni el rendiment recaptatori a favor d'una comunitat autònoma es procedirà tenint en compte els imports següents:
  
a) Les quotes líquides en concepte de tarifa complementària de l'impost que els residents en el territori de la comunitat autònoma i hagen consignat en la declaració presentada en l'any (x+1), corresponent a l'any (x), CLi(x). Quan l'import consignat en la declaració siga de signe negatiu el seu valor serà igual a zero.
  
  
b) La part imputable a la comunitat autònoma i, si escau, per la deducció per doble imposició internacional, DIIi(x), que serà del 15 per 100 de l'import total efectivament deduït pel subjecte passiu.
  
  
c) El terme Indi(x) inclou els ingressos per IRPF produïts en l'any (x) mitjançant liquidació (actes d'inspecció i liquidacions practicades per l'administració) o autoliquidació (excepte les referides a l'any x-1), que corresponen a la comunitat autònoma i, determinats amb iguals criteris de tarifa i deduccions que els anteriorment assenyalats per a les quotes líquides declarades, i la part imputable de les devolucions d'ofici del mateix any. Igual que respecte a l'any base, en tots aquests supòsits es computaran la quota líquida, la sanció, els interessos de demora i el recàrrec únic.
  
  
 Indi(x) = AIi(x) + LAi(x) + ALi(x) - DIi(x) (14)
  
El rendiment recaptatori, Tiri (x), així determinat
  
 Tiri(x) = CLi(x) - DIIi(x) + Indi(x) (15)
  
es minorarà en les bestretes pagades per l'Estat durant l'any (x) en concepte de lliuraments a compte, i la diferència resultant serà el saldo de la liquidació definitiva de la tarifa complementària de l'IRPF.
  
La liquidació definitiva corresponent a cada exercici es practicarà quan l'AEAT dispose de les xifres definitives relatives a tots els termes de la fórmula (15).
  
6ª El saldo de la liquidació de la tarifa complementària de l'IRPF es farà efectiu a càrrec d'igual concepte que els lliuraments a compte a què es refereix la regla 7ª següent.
  
7ª Atès que l'import definitiu del rendiment recaptatori de la tarifa complementària de l'IRPF i la consegüent liquidació solament es podran determinar una vegada acabat l'any al qual faça referència, les comunitats autònomes que hi hagen accedit participaran en la recaptació líquida que s'obtinga durant cada exercici mitjançant bestretes, en concepte de lliurament a compte de la liquidació definitiva.
  
La determinació de la quantia d'aquestes bestretes s'efectuarà mitjançant l'operació següent:
  
 ACTIRi (x) = RPCPGE(x) . IaTIRi(x/ua) . 0,98 (16)
  
Sent ACTIRi(x) l'import anual de la bestreta que haurà de pagar l'Estat a la comunitat i, en concepte de lliurament a compte del rendiment en l'any (x) de la tarifa complementària de l'IRPF; RPCPGE(x) és l'import de la previsió pressupostària d'ingressos d'IRPF per a l'any (x) per les retencions, pagaments a compte i pagaments fraccionats; IaTIRi(x/ua) és l'índex d'actualització o increment previst, per a la tarifa complementària de l'impost de la comunitat i, entre l'últim any (ua) amb liquidació definitiva practicada i l'any (x).
  
Quant a l'índex d'actualització, la seua definició o càlcul haurà de respondre a criteris senzills i harmònics amb la seua finalitat, i, a més, ha de tenir en compte que el rendiment de la tarifa complementària de l'impost ha de guardar, per a cada comunitat autònoma, relació directa amb la seua participació en el rendiment global d'aquest i amb la utilització de la seua potestat normativa respecte a la tarifa de l'impost. Per aquests motius, l'índex d'actualització es fixa amb la regla següent:
  
 IaTIRi(x/ua) = [CL(ua)/RPC(ua)] . [CLi(ua)/CL(ua)]
  
 . [CLi(x)/CLi' (x)] (17)
  
En aquesta fórmula, les raons que figuren en el segon membre representen respectivament:
  
CL(ua)/RPC(ua) Índex de discrepància entre la quota líquida total de l'últim exercici conegut i els ingressos corresponents a retencions, pagaments a compte i pagaments fraccionats per aqueix mateix exercici.
  
CLi(ua)/CL(ua) Relació del rendiment de la tarifa complementària de l'IRPF de la comunitat autònoma i, sobre la quota líquida total d'IRPF, en l'últim any amb dades definitives.
  
CLi(x)/CLi' (x) Relació entre l'estimació de la quota líquida de la comunitat i, resultant d'aplicar les modificacions normatives aprovades per ella per a l'any (x) respecte a l'últim any amb dades definitives (ua), i igual estimació sense considerar aquestes modificacions normatives.
  
8ª Tenint en compte que la tarifa complementària de l'IRPF s'estableix a partir de l'1 de gener de 1997, per a fixar el valor del terme IaTIRi(x/ua), recollit en les fórmules de la regla 7ª, mentre l'últim any (ua) siga anterior al de 1997, es considerarà que aquest any (ua) és l'últim del que es tinguen dades definitives de recaptació per IRPF, encara que siga un exercici anterior a l'establiment de la tarifa complementària de l'impost, i s'operarà suposant que s'hi hagués recaptat aquest tram sota les condicions de tarifa i deduccions autonòmiques inicialment establertes per la llei.
  
  
9ª L'import que s'obtinga per a la bestreta que, en concepte de lliuraments a compte, es recull en la regla 7ª anterior, segons la fórmula (16), es farà efectiu a cada comunitat autònoma mitjançant lliurament per dotzenes parts mensuals, a càrrec del concepte d'"Operacions del Tresor - Deutors - Bestretes a comunitats autònomes ".
  
Les quantitats satisfetes cada mes es cancel·laran en el mes immediat següent, mitjançant l'oportuna operació de formalització, a l'efecte de la qual es tramitaran les devolucions d'ingressos, en el concepte d'IRPF, que siguen procedents per cada territori, que es compensaran amb l'ingrés en el concepte d'Operacions del Tresor anteriorment expressat.
  
De la mateixa manera es procedirà respecte als saldos resultants de les liquidacions definitives que es recullen en la regla 5ª anterior, que s'afegiran a l'operació de cancel·lació de les bestretes per lliuraments a compte que es realitze en el mes immediat al de la seua pràctica.
  
3.8. Participació en els ingressos de l'Estat
  
Per al quinquenni 1997-2001 s'estableixen dos trams de la participació de les comunitats autònomes en els ingressos de l'Estat, que es regiran per les regles que s'especifiquen a continuació.
  
  
3.8.1. Participació en els ingressos territorials de l'IRPF
  
La tercera operació del Model és l'atribució a la comunitat autònoma del tram de participació en ingressos de l'Estat corresponent a la recaptació territorial de l'IRPF. Aquesta atribució se subjecta a les regles següents:
  
1ª S'estableix una condició de subsidiarietat, en virtut de la qual sols es pot atribuir aquest tram de la participació en ingressos de l'Estat a les comunitats autònomes les respectives Comissions Mixtes de les quals hagen adoptat com a propi el Model i, conseqüentment, hagen assumit la competència per a establir en el seu territori la tarifa complementària de l'IRPF.
  
2ª S'estableix, així mateix, una condició de suficiència, per la qual perquè una comunitat autònoma puga accedir a aquest tram ha de tenir capacitat prèvia per a absorbir-lo. En conseqüència, per a fixar-lo haurà de complir-se que el valor del terme FTi''', en la fórmula (11) de la regla 4ª de l'epígraf 3.7. siga positiu i superior al valor que resulte per a aquest tram en l'any base, determinat segons s'estableix en la regla 4ª següent.
  
Aquesta condició es recull analíticament expressant que han de complir-se les dues condicions següents:
  
Primera: FTi'''   
 0 (18)
  
Segona: FTi'''   
 Piri (19)
  
3ª Quan les condicions recollides en les regles 1ª i 2ª precedents es complesquen per a una comunitat autònoma, es fixarà el seu tram de participació en els ingressos de l'Estat corresponent a la recaptació territorial de l' IRPF.
  
4ª Per a les comunitats autònomes que complesquen les dues condicions recollides en la regla 2ª anterior, l'import d'aquest tram es defineix, en l'any base, com un 15 per 100 de la recaptació líquida de l'IRPF ingressada pels seus residents. En conseqüència, el valor del tram en l'any base esmentat serà per a cada comunitat autònoma un import igual al computat per al seus residents. En conseqüència, el valor del tram en l'any base esmentat serà per a cada comunitat autònoma un import igual al computat per al terme Tiri en la fórmula (11) de la regla 4ª de l'epígraf 3.7., que es minorarà del seu finançament inicial per PIE mitjançant l'operació següent:
  
 FTi''' - Piri (1996) = Pigi' (20)
  
On Piri(1996) és la valoració en l'any base del tram de participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF i Pigi' el valor que resulta en l'any base esmentat per al tram de la participació en els ingressos generals de l'Estat.
  
No obstant això, al percentatge del 15 per 100 assenyalat en el paràgraf precedent s'aplicaran els coeficients reductors conforme el que preveu la regla 5ª següent.
  
5ª Per a les comunitats autònomes en què no es complesca la condició segona reflectida sota la referència (19) de la regla 2ª, aquest tram de la participació es fixarà mitjançant la mateixa fórmula (20) de la regla 4ª precedent, però aplicant un coeficient reductor de 2/3 o 1/3, segons pertoque, al terme Piri d'aquesta, sempre que el valor que s'obtinga per al terme Pigi' no resulte negatiu.
  
  
Quan, amb l'aplicació del coeficient reductor 1/3, el valor resultant per al terme Pigi' siga negatiu, no serà procedent la fixació d'aquest tram de la participació.
  
6ª Quan a una comunitat autònoma no se li haja fixat aquest tram en el primer any del quinquenni, per no complir-se les condicions recollides en les regles 2ª i 5ª, però després s'incremente per a ella el valor del terme Pigi' per nous traspassos de serveis o qualsevol altre fet que produesca aquest increment, de manera que siga possible la fixació del tram de la participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF, amb coeficient reductor o sense, sense que resulte valor negatiu per al terme Pigi' esmentat, es podrà procedir a aquesta fixació i a disminuir en igual quantia el tram de participació en ingressos generals de l'Estat, amb efecte de l'exercici següent a aquell en què es realitze l'operació.
  
7ª L'import del tram de participació en els ingressos territorials de l'IRPF es determinarà en els anys del quinquenni per aplicació de la fórmula següent:
  
 Piri (x) = Piri(1996) . Imi (x) . Iai (x) (21)
  
On Piri (x) és l'import definitiu resultant per al tram de participació de l'IRPF de la comunitat i en l'any x; Imi(x) és l'índex de modulació o coeficient corrector assignat a la comunitat i en l'any (x), que pot ser 1, 2/3 o 1/3; Iai(x) és l'índex d'actualització del tram entre l'any base i l'any x, i es determina de la manera següent:
  
  
 Iai (x) = IEirpfi(x) / IEirpfi (1996) . 0,85 (22)
  
Sent IEirpfi(x) i IEirpfi(1996) els ingressos de l'Estat per IRPF, en els anys x i 1996, respectivament, aportats pels declarants residents en el territori de la comunitat i, determinats amb iguals criteris als aplicats en la regla 4ª de l'epígraf 3.7; el coeficient 0,85 té per objecte homogeneïtzar tots dos termes, ja que en 1996 l'Estat va percebre el 100 per 100 de l'impost i a partir d'aquest any només el 85 per 100 d'aquest.
  
La liquidació definitiva del tram de participació en els ingressos territorials l'IRPF corresponent a cada exercici es practicarà quan l'AEAT dispose dels valors definitius dels components de la fórmula (21).
  
El saldo que done la liquidació per a cada comunitat autònoma s'afegirà al que resulte de la liquidació definitiva de la participació en ingressos generals de l'Estat que es practique en el mateix exercici, i es farà efectiu o compensarà, segons pertoque, de forma conjunta.
  
8ª Atès que la liquidació definitiva del tram de participació en els ingressos territorials de l'IRPF corresponent a cada exercici sols es podrà practicar una vegada acabat aquest exercici, les comunitats autònomes que hagen accedit al tram percebran, a càrrec de la secció 32 dels Pressupostos Generals de l'Estat, bestretes en concepte de lliurament a compte de la liquidació definitiva. La determinació en cada exercici de la quantia d'aquestes bestretes s'efectuarà mitjançant l'operació següent:
  
 ACPIRi (x) = Piri(1996) . IaPIRi(x/1996) . 0,98 (23)
  
Sent ACPIRi(x) l'import anual de la bestreta a la comunitat i, en concepte de lliurament a compte del rendiment en l'any (x) del tram de participació en els ingressos territorials de l'IRPF; Piri (1996) ja s'ha definit, si bé per a determinar l'import dels lliuraments a compte en 1997 i, si escau, en 1998, s'aplicarà la previsió disponible sobre el seu valor en les dates respectives; quant a l'índex d'actualització, ja que es tracta d'una participació en el tram estatal de l'import, es fixa de la manera següent:
  
 IaPIRi(x/1996) = IRPFPGE (x)/IRPFPGE(1996) (24)
  
On IRPFPGE(x) i IRPFPGE(1996) representen les previsions d'ingressos de l'Estat per IRPF en els anys x i 1996 consignades en els seus pressupostos.
  
L'import que s'obtinga per a la bestreta per la fórmula (23) es farà efectiu a cada comunitat autònoma mitjançant lliuraments per dotzenes parts mensuals.
  
3.8.2. Participació en els ingressos generals de l'Estat
  
La participació de les comunitats autònomes en els ingressos generals de l'Estat és el mecanisme de tancament del Model, i l'aplicació en aquest es produeix amb les regles següents
  
1ª El tram de la participació en valor de l'any base, per al primer any del quinquenni, s'obté per aplicació de l'apartat que pertoque entre els dos que a continuació es recullen:
  
a) Per a les comunitats autònomes que accedesquen al tram de participació en ingressos territorialitzats de l'IRPF, per aplicació de les regles recollides en l'epígraf 3.8.1. precedent.
  
b) Per a les comunitats autònomes que no accedesquen al tram de participació en ingressos territorialitzats de l'IRPF, es fixarà en el valor que resulte per al terme ñ FTi''' en la fórmula (11) de la regla 4ª de l'epígraf 3.7.
  
2ª A partir del valor del tram de la participació per a cada comunitat autònoma, en l'any base, es fixarà el respectiu percentatge de participació definitiu del quinquenni en els ingressos generals de l'Estat, PPIi(q), obtingut per quocient entre el valor esmentat i el dels ingressos tributaris de l'Estat ajustats estructuralment en el mateix any base (ITAE(1996)).
  
 PPIi(q) = ( ñ FTi''' - Piri ) / ITAE(1996) (25)
  
D'acord amb les regles anteriors, el valor del terme Piri serà zero per a les comunitats autònomes que no hagen accedit al tram que representa.
  
Per a les comunitats autònomes en què el valor del terme ñ FTi''' siga negatiu, el percentatge PPIi(q) donat per la fórmula (25) representarà la compensació que la comunitat autònoma ha de pagar a favor de l'Estat com a conseqüència de l'excés de finançament rebut pels mecanismes del sistema.
  
3ª Els ITAE que s'assenyalen en la regla 2ª precedent es defineixen com la suma dels ingressos de l'Estat pels impostos directes i indirectes (exclosos els susceptibles de cessió), les quotes de la Seguretat Social i les cotitzacions a la desocupació.
  
4ª Durant el quinquenni, seran causa de revisió del percentatge de participació els motius següents:
  
a) Traspàs a la comunitat autònoma de nous serveis, ampliacions o revisions de valoracions de traspassos anteriors, acordats per la respectiva Comissió Mixta i aprovats per Reial Decret.
  
  
b) Efectivitat de cessió de tributs d'acord amb les regles establertes en la llei reguladora d'aquesta.
  
c) Possibilitat d'establiment a favor de la comunitat autònoma del tram de la participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF, d'acord amb les regles establertes en l'epígraf 3.8.1. precedent.
  
Quan el percentatge siga de compensació, per complir-se el que preveu l'últim paràgraf de la regla 2ª anterior, únicament serà objecte de revisió per la causa especificada en l'apartat a) anterior.
  
  
En el supòsit de l'apartat a), la revisió serà efectuada d'ofici pel Ministeri d'Economia i Hisenda, d'acord amb la valoració del traspàs, referida a l'any base, que es reculla en el respectiu Reial Decret. En els dos supòsits següents, perquè la revisió s'efectue haurà de ser sol·licitada per la comunitat autònoma i acordada per la respectiva Comissió Mixta.
  
En tots els casos, el nou valor obtingut per al percentatge de participació (compensació) produirà efecte des de l'inici de l'exercici següent a aquell en què s'haja efectuat la revisió.
  
  
5ª La revisió del percentatge de participació es realitzarà de la manera següent:
  
a) S'emprarà la mateixa fórmula (25) utilitzada per a la fixació del percentatge definitiu del quinquenni.
  
b) Del numerador es restarà la recaptació obtinguda en l'any base en el territori de la comunitat pel tribut que se cedeix o el tram de la participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF que s'assumeix, o se sumarà la valoració en pessetes de l'any base del nou servei traspassat. El resultat que s'obtinga representarà el percentatge de participació revisat.
  
De la mateixa manera es procedirà en la revisió del percentatge de compensació quan es produesquen traspassos de nous serveis.
  
6ª El valor definitiu del tram de participació en els ingressos generals de l'Estat es determinarà en els anys del quinquenni per aplicació de la fórmula següent:
  
 Pigi'(x) = PPIi (q) . ITAE(x) (26)
  
Sent Pigi'(x) l'import per a la comunitat autònoma i, en l'any x del quinquenni, del seu tram de participació en els ingressos generals de l'Estat, PPIi (q) el percentatge definitiu de participació (o compensació) per al quinquenni vigent en l'any x per a la comunitat autònoma i; ITAE(x) el valor dels ITAE en l'any (x), com es defineixen en la regla 3ª anterior.
  
Quan el percentatge de la comunitat autònoma siga de compensació, el resultat de la fórmula (26) anterior significarà l'import que la comunitat autònoma ha de pagar a l'Estat en aquest concepte, que es reflectirà com un dret d'aquest en el capítol IV del seu pressupost d'ingressos.
  
Llevat del que disposa l'epígraf 3.9., la liquidació definitiva del tram de la participació, i la relativa a la compensació, s'efectuarà quan es dispose dels valors dels ITAE, aplicables en la fórmula (26), en l'exercici següent al qual facen referència.
  
  
Segons preveu la regla 7ª de l'epígraf 3.8.1., la liquidació definitiva de la participació en ingressos de l'Estat que es realitze en cada exercici recollirà el saldo del tram de participació en el rendiment territorial de l'IRPF que s'hi practique.
  
  
7ª A l'efecte de la inclusió en les Lleis de Pressupostos Generals de l'Estat, de les xifres relatives als "lliuraments a compte" del tram de la participació en ingressos generals de l'Estat o, si escau, de l'import provisional que ha de recaptar per la compensació, s'hi aplicarà la mateixa fórmula (26), computant els valors de l'ITAE disponibles en la data d'elaboració del pressupost respectiu.
  
Al resultat d'aquesta fórmula, per a cada comunitat autònoma, s'aplicarà el coeficient 0,98 per a determinar l'import dels crèdits que hagen de figurar en l'estat de despeses dels Pressupostos Generals de l'Estat, i, si escau, en l'estat d'ingressos, capítol IV.
  
  
En les Lleis de Pressupostos Generals de l'Estat s'inclouran les normes per a la disposició dels crèdits corresponents als lliuraments a compte, per a recaptar, si escau, l'import provisional de la compensació, i per a efectuar les respectives liquidacions definitives.
  
  
3.9. Valors definitius dels mecanismes financers per a l'any base 1996
  
Els percentatges definitius del quinquenni aplicables l'1 de gener de 1997 a cada comunitat autònoma, referents a la seua participació en els ingressos generals de l'Estat, regulats en l'epígraf 3.8.2., es fixaran quan es coneguen els valors definitius dels termes Piri i ITAE(1996), i s'inclouran en el primer Projecte de Llei de Pressupostos Generals de l'Estat que es trameta a les Corts. De la mateixa manera es procedirà per a fixar els valors definitius, aplicables l'1 de gener de 1997 per a cada comunitat autònoma, de la tarifa complementària de l'IRPF i, si escau, del tram de participació en els ingressos territorials d'aquest impost.
  
  
  
Acord segon. Aplicació subsidiària del mètode
  
1. Aplicació subsidiària del Mètode
  
El Model del sistema de finançament per al quinquenni 1997-2001, regulat en l'acord primer d'aquest document, s'aplicarà a les comunitats autònomes les Comissions Mixtes respectives de les quals l'adopten com a propi.
  
El finançament durant aquest quinquenni de les comunitats autònomes les Comissions Mixtes respectives de les quals no hagen adoptat com a propi el Model, es continuarà regint pel Mètode aprovat en l'acord de 20 de gener de 1992, que a aquest efecte es considerarà prorrogat.
  
En el cas que una comunitat autònoma decidesca, després del 31 de desembre de 1996, sol·licitar que la respectiva Comissió Mixta adopte com a propi el Model, i s'aprove l'acord en aquest sentit, el Model se li aplicarà a partir de l'exercici següent a aquell en què es produesca aquest acord.
  
  
Acord tercer. Facultats normatives de les comunitats autònomes sobre els tributs cedits
  
1. Punts de connexió i competència
  
Sent l'objectiu principal de la reforma del sistema l'establiment d'una corresponsabilitat fiscal, cal revisar la normativa estatal vigent, reguladora de la cessió efectiva de tributs i de l'abast i de les condicions d'aquesta, amb la finalitat d'ampliar-ne els límits actuals, respectant al mateix temps l'estructura bàsica del sistema impositiu i les necessitats de coordinació tributària entre les distintes administracions.
  
Per a això, en primer lloc, es reformarà la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançament de les Comunitats Autònomes, amb vista a, fonamentalment, la consecució dels objectius següents:
  
  
a) En primer lloc, es matisarà l'actual concepte de tribut cedit, especificant que la cessió pot ser total o parcial, segons comprenga la totalitat dels fets imposables d'un tribut o el seu rendiment total, o únicament algun o alguns dels fets imposables o una part del rendiment.
  
Així mateix, en la matisació del concepte de tribut cedit s'especificarà que la cessió podrà comprendre competències normatives en els termes que determine la Llei de Cessió de Tributs.
  
b) En segon lloc, es definirà amb major precisió el conjunt de tributs susceptibles de cessió a les comunitats autònomes, dins del qual quedarà inclòs l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques com a tribut parcialment cedit.
  
c) En tercer lloc, la reforma de la LOFCA incidirà en la delimitació del marc general en el qual s'ha d'enquadrar el règim de competències que podran assumir les comunitats autònomes en relació amb els tributs cedits. Així, es mantindrà l'actual règim de delegació de competències en matèria de gestió, liquidació, recaptació, inspecció i revisió dels tributs cedits, excepte en l'àmbit de l'IRPF, les funcions del qual romandran en l'esfera de competències de l'Estat; l'abast de la cessió s'ampliarà a les competències normatives en els termes que s'exposen més endavant.
  
  
d) Finalment, s'incorporarà a la LOFCA un règim especial de resolució dels conflictes que puguen suscitar-se entre l'Estat i les comunitats autònomes, així com entre elles, amb motiu de l'aplicació dels punts de connexió i, consegüentment, de l'atribució del rendiment dels tributs cedits i de l'exercici de les competències normatives associades a la cessió.
  
En el context de la reforma de la LOFCA, les línies generals de la qual s'acaben d'exposar, es durà a terme una modificació integral de la vigent Llei reguladora de la Cessió de Tributs de l'Estat a les Comunitats Autònomes, per mitjà de la qual es fixarà l'abast i les condicions del nou sistema de cessió de tributs, caracteritzat, fonamentalment, per l'extensió de la cessió a una part de l'IRPF i per l'atribució de competències normatives a les comunitats autònomes en tots els tributs cedits, incloent-hi l'IRPF esmentat.
  
  
En essència, la nova Llei de Cessió de Tributs, recollirà cadascun dels tributs cedits en els termes que a continuació s'indiquen.
  
  
1.1. Impost sobre el Patrimoni
  
En l'Impost sobre el Patrimoni no es considera oportú modificar el punt de connexió, de forma tal que aquest continuarà sent el lloc de la residència habitual dels subjectes passius. No obstant això, si que s'hi introduiran importants novetats quant al concepte de residència habitual, no sols en tant que siga aplicable a aquest impost, sinó a la totalitat dels tributs cedits en els quals opere aquest punt de connexió, i això en els termes que s'exposen més endavant en l'Acord quart, relatiu a l'IRPF.
  
Pel que fa a les competències normatives de les comunitats autònoms, aquestes arribaran als aspectes següents:
  
a) Mínim exempt.
  
b) Tarifa, que, amb els límits que s'acorden, haurà de ser progressiva i tenir com a mínim igual nombre de trams que la de l'Estat, sent idèntica a la d'aquest últim pel que fa a la quantia del primer tram de base liquidable i tipus marginal mínim.
  
1.2. Impost sobre Successions i Donacions
  
Igual que ocorre en el cas de l'Impost sobre el Patrimoni, tampoc pareix oportú introduir modificacions substancials en els punts de connexió de l'Impost sobre Successions i Donacions. Així, es mantindran com a punts de connexió els següents:
  
1r. En les adquisicions "mortis causa", el lloc de residència habitual del causant.
  
2n. En les donacions de béns immobles, el territori de la comunitat autònoma on radiquen. En aquest àmbit, cal significar, tanmateix, que quedaran assimilades a donacions de béns immobles les donacions d'accions de societats essencialment tenidores de béns immobles.
  
3r. En les donacions de drets i béns mobles, la residència habitual del donatari.
  
Pel que fa al concepte de residència habitual, cal remetre's, segons allò indicat abans, a l'Acord quart, en matèria d'IRPF.
  
  
Pel que fa a les competències normatives en relació amb aquest impost, les comunitats autònomes podran regular la fixació de la tarifa, l'estructura de la qual haurà de ser progressiva; i, en el cas d'adquisicions "mortis causa", l'establiment de reduccions de la base imposable.
  
L'estructura de la tarifa haurà de tenir, com a mínim, igual nombre de trams que la de l'Estat, sent idèntica a la d'aquest últim pel que fa a la quantia del primer tram de la base liquidable i tipus marginal mínim.
  
1.3. Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats
  
En l'Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats és propòsit mantenir una estructura de punts de connexió substancialment anàloga a la fins ara vigent, s'hi introdueixen algunes modificacions, les més significatives de les quals serien les següents:
  
a) En els documents notarials sotmesos a la quota gradual del gravamen d'actes jurídics documentats, el rendiment correspondrà a la comunitat autònoma en la circumscripció de la qual radique el Registre on s'haja de procedir a la inscripció o anotació dels béns.
  
  
b) En la modalitat transmissions patrimonials quan comprenga transmissions de valors en els supòsits previstos en l'article 108 de la Llei 24/1988, de 28 de juliol, del Mercat de Valors, el rendiment correspondrà a la comunitat autònoma on radiquen els béns immobles de l'actiu de l'entitat els valors de la qual es transmeten.
  
  
Quant a les facultats normatives, en l'Impost sobre Transmissions Patrimonials, les comunitats autònomes podran regular el tipus impositiu en la transmissió de béns immobles, i en la constitució i cessió de drets reals que hi recaiguen; i pel que fa al gravamen d'actes jurídics documentats, aquelles podran regular el tipus de gravamen dels documents notarials.
  
  
1.4. Tributs sobre el Joc
  
En relació amb les distintes taxes i exaccions que integren el conjunt de tributs sobre el joc, tampoc es considera oportú modificar els punts de connexió que han operat fins aquest moment.
  
  
Tanmateix, sí que es considera coherent amb la situació actualment existent, dotar de major capacitat normativa les comunitats autònomes en relació amb aquests tributs, raó per la qual es proposa que aquesta capacitat normativa arribe a les exempcions, base imposable, tipus de gravamen, quotes fixes, bonificacions i meritació, i també els aspectes de gestió, liquidació, recaptació i inspecció.
  
  
  
Acord quart. Facultats normatives de les comunitats autònomes en l'IRPF
  
1. Facultats normatives en l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques
  
Com s'ha assenyalat, el canvi més important que s'introdueix en el sistema de finançament consisteix en la introducció del principi de corresponsabilitat fiscal, mitjançant l'atribució a les comunitats autònomes de la facultat d'establir en el seu respectiu territori una tarifa pròpia i deduccions en l'IRPF.
  
Sens dubte, aquesta mesura constitueix una profunda modificació del status quo vigent. Sense solució de continuïtat, es produeix la transició des d'un escenari basat en la competència exclusiva de la Hisenda estatal en matèria de normativa tributària fins el nou model, que permetrà a les comunitats autònomes responsabilitzar-se sobre la figura impositiva més important del sistema tributari: l'IRPF.
  
La novetat pareix evident: la distribució de l'IRPF entre la Hisenda estatal i les comunitats autònomes no es limita al repartiment del rendiment recaptatori, sinó que comprèn les tasques de direcció de la gestió, en els termes que s'indiquen més endavant, i arriba a les facultats de regulació referides a determinats elements essencials de l'impost.
  
En concret, es proposa com a punt de connexió en l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques la residència habitual dels subjectes passius, que s'exposa en l'epígraf següent.
  
Pel que fa a les competències normatives que quedaran atribuïdes a les comunitats autònomes, en essència aquestes assoliran als aspectes següents:
  
a) La tarifa complementària, que es denominarà tarifa autonòmica una vegada que siga adoptada com a pròpia per les respectives Comissions Mixtes, individual i conjunta, aplicable a la base liquidable regular, amb els límits següents:
  
- La seua estructura haurà de ser progressiva.
  
- Sols podrà establir-se una individual i una altra conjunta.
  
- La quota resultant d'aplicar a la base liquidable regular la tarifa complementària individual o conjunta aprovada per la comunitat autònoma, no podrà ser superior o inferior, en un 20 por 100, a la quota que, respectivament, resultaria d'aplicar a aquesta base la tarifa complementària individual o conjunta a què fa referència el paràgraf següent.
  
Si una comunitat autònoma no regula per a un període impositiu cap de les modalitats de la tarifa complementària, s'hi aplicarà el que a aquest efecte determine la Llei 18/1991, de 6 de juny, de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques.
  
b) Les deduccions per circumstàncies personals i familiars, per inversions no empresarials i per aplicació de renda, que decidesquen crear, amb el límit de no provocar, directament o indirectament, una minoració del gravamen efectiu d'alguna o algunes categories de renda. Les deduccions empresarials seran les establertes en la normativa de l'impost sobre societats.
  
2. Residència habitual
  
Segons s'ha indicat, la residència habitual de les persones físiques operarà com a punt de connexió en la major part dels tributs, tant en els ja cedits a les comunitats autònomes, com en l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques. Aquesta circumstància seria suficient, per ella mateixa, per a procurar establir un règim de residència habitual encaminat a dotar el sistema de tributs cedits en el seu conjunt del major grau possible d'estabilitat i seguretat, per a evitar en la mesura del que siga possible, fenòmens artificials de deslocalització. A més, ha d'afegir-se, ara, la nova circumstància constituïda per l'atribució de competències normatives a les comunitats autònomes, la qual contribuirà decisivament al disseny d'un escenari, que puga propiciar la producció d'aquests fenòmens de deslocalització.
  
Per tot això, el nou sistema de cessió de tributs que es proposa fa especial èmfasi a abordar una regulació exhaustiva, objectiva i certa del concepte de residència habitual, amb aquesta finalitat s'hi introduiran les següents regles d'aplicació successiva, determinants d'aquest concepte.
  
1ª Permanència en el territori de la comunitat autònoma, lligada a l'habitatge del subjecte.
  
2ª Lloc on el subjecte passiu tinga el nucli principal d'interès.
  
  
3ª Ultima residència declarada a efectes tributaris.
  
A més, el règim succintament exposat anirà acompanyat d'una norma addicional l'única finalitat de la qual serà la d'evitar l'elusió fiscal mitjançant la mobilitat artificial de la residència habitual.
  
Amb això s'ompli un buit normatiu reiteradament denunciat.
  
  
  
Acord cinquè. Participació de les comunitats autònomes en la gestió tributària de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i d'altres tributs
  
1. Criteris generals
  
L'Acord del Consell de 7 d'octubre de 1993 va introduir en el sistema una nova fórmula, per la qual es desdoblà la participació en els ingressos de l'Estat en dos trams, amb la finalitat d'atribuir a les comunitats autònomes una alíquota del 15 per 100 del rendiment de l'IRPF en el territori respectiu.
  
Simultàniament, el Consell adoptà un segon Acord com a complement de l'anterior, sobre "Integració de les comunitats autònomes en l'Agència Estatal d'Administració Tributària" (AEAT), pel qual es recomanà la participació efectiva d'aquestes en les tasques de gestió de l'IRPF mitjançant la creació i posada en funcionament de dos òrgans:
  
1r. La Comissió Mixta de Gestió de l'IRPF, a nivell central, per a dissenyar la política general de gestió de l'impost i establir les directrius per a la seua gestió respecte als plans d'inspecció, el tractament informàtic i les tasques d'informació i assistència al contribuent; i
  
2n. Els òrgans de relació, a nivell territorial, amb la missió de garantir el compliment de les directrius emanades de la Comissió Mixta de Gestió i de col·laborar en la gestió de l'impost, participant en els plans d'inspecció i en les tasques d'informació i assistència al contribuent.
  
La Llei 21/1993, de 29 de desembre, de Pressupostos Generals de l'Estat per a 1994, va recollir en l'article 103 la regulació dels òrgans de participació abans assenyalats, incorporant així a l'ordenament jurídic vigent la recomanació del Consell.
  
En el període transcorregut des de la creació, es pot dir que el funcionament de tots dos òrgans, i també el dels distints òrgans de relació a nivell territorial, ha estat molt desigual, tant pel que fa al nombre de reunions realitzades, com en allò concernent als problemes abordats.
  
D'altra banda, l'orientació que es va imprimir al sistema de finançament per l'Acord de 7 d'octubre de 1993 era el primer pas per a una reforma més profunda. Per això, el Consell, com ja s'ha assenyalat, encarregà a un grup d'experts independents l'elaboració d'un Llibre Blanc sobre els problemes del sistema i les mesures de reforma. L'informe fou lliurat el març de 1995 i, respecte a la gestió tributària, es va pronunciar proposant la creació d'una Administració Tributària Integrada (ATI) de la Hisenda estatal i les de les comunitats autònomes, que tindria al seu càrrec la gestió i recaptació dels tributs, que en la seua majoria passarien a ser tributs compartits entre totes dues administracions públiques.
  
  
Com la creació de l'ATI no es justificaria sense que els tributs actualment repartits entre els dos nivells d'administració passaren a ser compartits, i aquesta última mesura comporta, sens dubte, importants dificultats que exigeixen una anàlisi minuciosa i al mateix temps extensa, amb les consegüents exigències de termini que en aquest moment no pareixen disponibles, cal admetre que per al pròxim quinquenni no és possible escometre mesures tan complexes, l'adopció de les quals podrà produir-se a mig termini mitjançant la implantació d'un model de gestió tributària integrada, precedit d'un període d'aproximació dels distints àmbits de gestió.
  
  
En definitiva, la reforma del sistema de finançament per al pròxim quinquenni 1997-2001 no pot incloure la implantació de la gestió tributària integrada, conservant les regles bàsiques actualment vigents sobre la participació de les comunitats autònomes en l'AEAT; però això no obsta perquè tinga en compte mesures que suposen una clara millora de la regulació actual i el consegüent avanç en l'eficàcia i eficiència dels òrgans mixtos, relatives tant al contingut de la seua tasca com a la seua estructura.
  
2. El nou esquema de participació de les CC.AA. en l'AEAT
  
  
A la vista de les consideracions anteriors, es proposa un nou esquema de participació de les comunitats autònomes en les funcions de gestió tributària desenvolupades per l'AEAT. Aquest esquema pren com a principis bàsics els següents:
  
1r. Gestió per les comunitats autònomes dels tributs propis i dels tributs cedits per l'Estat.
  
2n. Gestió per l'AEAT de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques, tant en la tarifa general com en la tarifa complementària.
  
D'acord amb aquests dos principis, es planteja l'adopció de les mesures següents respecte als òrgans mixtos de coordinació i gestió tributària, en relació amb les comunitats autònomes que assumesquen la cessió de l'IRPF.
  
A) Supressió de les comissions coordinadores previstes en els articles 24 i 26 de les Lleis 41/1981, de 28 d'octubre, i 30/1983, de 28 de desembre, de Cessió de Tributs de l'Estat a la Generalitat de Catalunya i a les Comunitats Autònomes, respectivament.
  
  
B) Supressió de les oficines de col·laboració, coordinació i enllaç previstes en l'article 19. 3 de ambdues lleis.
  
C) Substitució de l'actual Comissió Mixta de Gestió de l'IRPF, per una Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària, que tindrà les funcions següents:
  
a) Realitzar els estudis que resulten procedents per a una adequada articulació estructural i funcional del règim autonòmic en el marc fiscal estatal i elaborar criteris generals d'harmonització de les polítiques normatives de l'Estat i de les comunitats autònomes en matèria de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i dels altres tributs cedits i de les relatives a la gestió.
  
  
b) Analitzar i informar sobre els avantprojectes de lleis que modifiquen la regulació de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i altres tributs cedits. A aquest efecte, l'administració general de l'Estat i les autonòmiques es comunicaran mútuament, per intermedi de la Secretaria Tècnica Permanent de la Comissió i amb la suficient antelació, els avantprojectes esmentats.
  
  
c) Dissenyar la política general de gestió de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i establir directrius per a l'aplicació.
  
  
d) Elaborar criteris per a la resolució de les eventuals distorsions o conflictes que puguen sorgir en relació amb l'aplicació dels punts de connexió i la delimitació de l'àmbit d'aplicació dels tributs.
  
e) Establir criteris uniformes d'actuació, i també per a la coordinació gestora i l'intercanvi d'informació entre les comunitats autònomes i entre aquestes i la Hisenda de l'Estat i, en general, vetlar per l'aplicació de les normes sobre coordinació contingudes en aquesta llei.
  
f) Coordinar els criteris de valoració a efecte tributari.
  
g) Emetre els informes que li sol·licite el Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, el Ministeri d'Economia i Hisenda o les conselleries d'Economia i Hisenda de les comunitats autònomes.
  
h) Avaluar els resultats de la gestió dels tributs cedits i de l'actuació dels consells territorials de direcció per a la gestió tributària.
  
i) Realitzar els estudis, les anàlisis, els informes o qualsevol altre tipus d'actuació que s'estime necessària en matèria de regulació o aplicació dels tributs cedits a les comunitats autònomes.
  
La Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària dependrà directament del president de l'Agència Estatal d'Administració Tributària i estarà integrada per sis representants de l'Agència Estatal d'Administració Tributària, dos dels altres centres dependents de la Secretaria d'Estat d'Hisenda i per un representant de cadascuna de les comunitats autònomes de règim comú que hagen assumit la cessió de l'IRPF.
  
Per a l'adopció dels acords, la representació de l'Estat en la Comissió Mixta comptarà amb igual nombre de vots que la de les comunitats autònomes. No obstant això, l'aprovació de directrius i de criteris d'actuació en matèria de regulació o gestió dels tributs cedits la competència dels quals estiga atribuïda a les comunitats autònomes, requerirà addicionalment l'aprovació majoritària dels representants de les comunitats afectades per aquestes.
  
  
D) Substitució dels actuals òrgans de relació pels Consells Territorials de Direcció per a la Gestió Tributària, en els termes següents:
  
Es crearan els Consells Territorials de Direcció per a la Gestió Tributària que desenvoluparan, en relació amb l'aplicació dels tributs cedits distints de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques, en l'àmbit de la respectiva comunitat autònoma i d'acord amb les directrius emanades de la Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària, les funcions de coordinació informativa entre ambdues administracions i de col·laboració i coordinació de la gestió tributària.
  
En aquells àmbits en què es produesca la cessió parcial de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques en els termes previstos en la llei, els Consells Territorials de Direcció per a la Gestió Tributària exerciran, a més, en relació amb aquest tribut, en l'esfera de les decisions que corresponguen als òrgans territorials de l'Agència Estatal de l'administració Tributària i d'acord amb les directrius de la Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària, les funcions següents:
  
a) La direcció de la gestió de l'Impost esmentat.
  
b) L'anàlisi i valoració dels resultats de la seua aplicació.
  
c) L'estudi de les propostes i l'adopció de les decisions que contribuesquen a la millora de la seua gestió.
  
d) La formulació a la direcció de l'Agència Estatal d'Administració Tributària de propostes orientades a la millora de l'adequació a la gestió dels mitjans disponibles.
  
Aquests Consells s'integraran en l'estructura de la corresponent Delegació Especial de l'Agència Estatal d'Administració Tributària.
  
Els Consells Territorials tindran la composició següent:
  
Tres representants de l'Agència Estatal d'Administració Tributària i dos de la respectiva comunitat autònoma; un representant de l'Agència Estatal d'Administració Tributària en serà el delegat especial, el qual presidirà el Consell Territorial.
  
  
Per raó dels assumptes que s'hi han de tractar podran ser convocades a les reunions altres persones amb veu, però sense vot.
  
El funcionament dels Consells s'ajustarà a les normes següents:
  
  
a) Es reuniran, almenys, una vegada cada trimestre, a sol·licitud de qualsevol de les dues parts representades, llevat que el mateix Consell Territorial establesca una periodicitat inferior.
  
b) Els acords s'adoptaran per majoria. No obstant això, es requerirà acord entre ambdues administracions per a, d'acord amb les directrius de la Comissió Mixta de la Gestió Tributària, adoptar les decisions següents en relació amb l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques.
  
- La incorporació als programes anuals de control en via de gestió d'aspectes o paràmetres que es deriven de la cessió parcial del tribut.
  
- La incorporació al pla nacional d'inspecció, d'aquells programes particularitzats que puguen derivar-se de la cessió parcial de l'impost.
  
- L'adequació de les campanyes de publicitat i d'informació i assistència al contribuent a les característiques singulars de l'aplicació de l'impost en cada comunitat autònoma.
  
- L'adequació de les campanyes d'informació al ciutadà sobre el resultat de la gestió en l'àmbit respectiu.
  
- L'adaptació dels criteris generals sobre ajornaments a l'àmbit de la respectiva comunitat autònoma.
  
- Qualsevol altra que es considere pertinent.
  
  
Acord sisè. Assignacions d'anivellament dels serveis públics fonamentals
  
1. Creació del Grup de Treball per a la instrumentació de les assignacions d'anivellament
  
El Consell de Política Fiscal i Financera acorda la creació d'un Grup de Treball, que haurà d'elaborar i elevar a l'aprovació del Consell, dins de l'any 1997, una proposta d'instrumentació jurídica, financera i pressupostària de les assignacions d'anivellament dels serveis públics fonamentals, a les quals fa referència l'article 15 de la LOFCA.
  
Aquest Grup de Treball estarà integrat per representants de totes les comunitats autònomes i de l'administració central de l'Estat, i es podrà delegar en un comitè d'estudi o grup de treball més reduït la realització de tasques tals com l'obtenció i l'anàlisi de determinada informació, treballs preparatoris, exploració i avaluació prèvia de les diverses alternatives, i altres comeses similars que permetran dur a terme una labor més fecunda en les sessions que posteriorment realitze el ple del Grup de Treball.
  
  
  
Acord setè. Establiment d'instruments de solidaritat que garantesquen l'evolució i la distribució dels recursos del model
  
  
1. Objectius
  
El Consell de Política Fiscal i Financera considera que l'aplicació del Model ha d'anar acompanyada de l'establiment de determinades garanties, ja que la profunda reforma que s'escomet amb el sistema regulat en l'Acord primer, basat en la corresponsabilitat fiscal, implica la falta de referències empíriques sobre les previsions de comportament dels nous mecanismes, amb el consegüent risc que es produesquen distorsions financeres, i aconsella l'adopció de mesures en el moment inicial, que actuen preventivament per a eliminar els potencials desequilibris abans que es produesquen. Aquests riscos es relacionen especialment, amb tres elements essencials del sistema.
  
  
En primer lloc, cal adoptar prevencions sobre la possibilitat que l'evolució del finançament pels nous mecanismes de corresponsabilitat fiscal, la tarifa complementària de l'IRPF i la participació en els ingressos territorials de l'impost, resulte significativament inferior a l'evolució dels mecanismes fins ara vigents, o presente una senda irregular que genere dificultats temporals però no per això menyspreables.
  
En segon terme, cal tenir en compte que el nou règim del sistema no ha de traduir-se en pèrdua o minoració de la capacitat global en la generació de recursos, o dit en altres termes, l'adopció del Model ha d'anar necessàriament acompanyada d'un raonable grau de seguretat, per a cada comunitat autònoma, en la conservació del seu potencial financer.
  
Finalment, el panorama futur presenta, com una modificació substancial que ha de produir-se en el primer bienni, l'homologació de totes les comunitats autònomes respecte als serveis que finança el sistema, a causa del traspàs a les de l'article 143 de les competències i serveis en matèria d'educació no universitària. Aquesta circumstància exigeix la simultània equiparació financera, de manera que s'elimine la divisió actual de les comunitats autònomes en dos blocs, que fins ara ha estat una constant del sistema. Perquè això siga possible, hauria d'igualar-se per a totes les comunitats autònomes la ponderació de les variables que intervenen en la distribució i assignació inicial dels recursos, però la negociació per a la revisió del sistema, posterior a aquest traspàs dels serveis educatius, no es produirà fins el quinquenni 2002-2006. No obstant això, fins que arribe el moment inicial d'aquest període, tampoc pareix possible mantenir durant tres anys les importants diferències que hi ha en alguns aspectes de les ponderacions esmentades, en especial els referents a la variable població, ja que, en definitiva, no pot ignorar-se que els serveis públics tenen per destinataris els ciutadans.
  
A la vista d'aquestes necessitats, el Consell acorda que s'establesca un Fons de Garantia (d'ara endavant Fons), que s'integra entre els mecanismes de solidaritat del sistema, amb la qual cosa al mateix temps que s'avança en l'autonomia financera es garanteix la conservació de l'equilibri financer i la suficiència per a aquelles comunitats autònomes que, d'altra manera, no podrien mantenir la seua participació relativa en el conjunt dels recursos.
  
Aquest Fons serà dotat en el Pressupostos Generals de l'Estat a partir de l'exercici 1998 basant-se en les previsions elaborades sobre les pautes de comportament dels mecanismes del Model, amb la finalitat de poder fer efectives a les comunitats autònomes les compensacions que pertoquen per aplicació de les regles que a continuació s'estableixen.
  
2. Aplicacions del Fons de Garantia
  
En coherència amb els objectius assenyalats per al Fons, els seus recursos s'aplicaran a la cobertura de les garanties següents:
  
a) L'evolució financera dels recursos proporcionats pels nous mecanismes de la corresponsabilitat fiscal: tarifa complementària de l'IRPF i participació en els ingressos territorials d'aquest.
  
  
b) La suficiència dinàmica del sistema, traduïda en la relació entre l'evolució dels recursos proporcionats pel Model a una comunitat autònoma i els rebuts pel conjunt de totes.
  
c) L'aproximació financera després de la incidència dels traspassos dels serveis educatius en la distribució relativa dels recursos, referida a la relació entre el finançament existent i l'evolució de la població.
  
2.1. Límit mínim d'evolució dels recursos per IRPF
  
En el conjunt del quinquenni, cada comunitat autònoma haurà d'obtenir un creixement dels recursos proporcionats per la tarifa complementària de l'IRPF i, si escau, la participació territorialitzada en aquest impost, igual, com a mínim, a l'increment que, en el mateix període, haja experimentat el PIB estatal expressat en termes nominals.
  
En el cas que l'increment del PIB esmentat done un valor superior a l'experimentat per la recaptació de l'Estat per IRPF en el mateix període quinquennal, la garantia de creixement mínim del finançament de cada comunitat autònoma pels mecanismes de l'impost, serà del 90 per 100 de l'increment de l'IRPF estatal esmentat.
  
Si bé la cobertura de la garantia es refereix exclusivament als resultats globals aconseguits per cada comunitat autònoma en el conjunt del quinquenni, l'aplicació es produirà anualment, tenint-se en compte, a aquest sol efecte, el resultat del respectiu finançament acumulat. En conseqüència, cada any del quinquenni es practicarà la liquidació amb les regles següents:
  
1ª Es determinaran els índexs que expressen, sobre el valor respectiu de l'any base, el dels valors acumulats fins l'any que es liquida, de les variables següents:
  
a) El rendiment obtingut per la comunitat autònoma, pels mecanismes de l'IRPF. Sobre això, en el cas que haja fet en algun moment ús de la seua potestat normativa, es computarà el rendiment que hagués obtingut si no n'hagués fet ús.
  
  
b) La recaptació líquida de l'Estat per l'IRPF.
  
c) El PIB de l'Estat en termes nominals.
  
2ª Dels índexs recollits en les lletres b) i c) precedents es prendrà com a prevalent el menor. Si el menor és el recollit en la lletra b), el seu valor es reduirà en un deu per cent del resultat de restar-li les unitats expressives de l'ordinal corresponent, en el quinquenni, de l'any que es liquida.
  
3ª A l'índex resultant de l'operació de la regla anterior es restarà l'índex de la lletra a) d'aquesta regla.
  
4ª Si la diferència obtinguda en la regla 3ª anterior és zero o negativa, i en els anys precedents l'Estat no ha pagat cap quantitat a la comunitat autònoma a càrrec del Fons, no produirà efecte. En el cas que l'Estat haja satisfet a la comunitat autònoma quantitats en algun dels anys precedents, a càrrec del Fons, aquesta haurà de tornar-li aquestes quantitats sempre que no hagen estat objecte de devolució anterior.
  
5ª Si la diferència obtinguda en la regla 3ª precedent és positiva, la comunitat autònoma percebrà, a càrrec del Fons de Garantia, l'import que resulte del producte d'aquesta diferència, aplicat als recursos assenyalats en l'any base a aquesta en concepte de mecanismes d'IRPF, minorat, si escau, en els imports pagats per l'Estat en anys anteriors, a càrrec del Fons, que no s'hagen compensat per devolució.
  
2.2. Garantia de suficiència dinàmica
  
La garantia de la suficiència dinàmica té com a objectiu eliminar les desviacions indesitjables, en el repartiment del volum total de recursos entre les comunitats autònomes, a causa de l'acció conjugada del diferent pes relatiu dels mecanismes financers del sistema per a cadascuna d'elles i les distintes taxes d'evolució d'aquests mecanismes. En concret, es garanteix a cada comunitat autònoma que, en el període quinquennal 1997-2001, l'increment dels seus recursos, computables a efecte de la garantia, no serà inferior al noranta per cent de l'increment que experimenten els recursos computables del conjunt de les comunitats autònomes.
  
  
Per recursos computables s'entén la suma dels derivats de la participació en ingressos territorials d'aquests. A aquest efecte, el rendiment de la tarifa complementària de l'IRPF es computarà considerant igual normativa, respecte a tipus i deduccions, que l'establerta en la llei de l'impost per al cas que no siga exercida per la comunitat autònoma la potestat normativa. En cas contrari, es determinarà teòricament el rendiment que s'obtindria per aquesta tarifa aplicant la normativa esmentada recollida en la llei de l'impost.
  
  
La liquidació de la garantia s'efectuarà quan, transcorregut el quinquenni, es dispose dels valors de les variables que permeten realitzar les liquidacions definitives de l'últim any dels mecanismes del sistema, i el resultat que s'obtinga, si té signe creditor per a la comunitat autònoma, s'inclourà com a partida d'aquestes liquidacions i es pagarà conjuntament. En el cas que el resultat tinga signe deutor, es considerarà de valor zero.
  
  
La liquidació de la garantia s'efectuarà aplicant la fórmula següent:
  
GSDi = 5FTi' + [5FTi' {1+((Fqt-5Fbt)/5Fbt)} -5FTi' ] 0,9 - Fqi (1)
  
On GSDi és el resultat quinquennal de la garantia de suficiència dinàmica per a la comunitat i; FTi' és un terme inclòs en la fórmula (9) de l'epígraf 3.5. del Model, que ja s'ha definit; Fqt és el finançament obtingut en el conjunt del quinquenni per totes les comunitats autònomes i pels mateixos mecanismes que integren el càlcul del terme FTi' anteriorment definit; Fbt és el finançament total assignat en l'any base a totes les comunitats autònomes pels repetits mecanismes; i Fqi és el finançament total real en el quinquenni de la comunitat autònoma determinat, si escau, per aplicació de la tarifa complementària recollida en la llei de l'Estat.
  
  
Sense perjudici del caràcter quinquennal de la garantia, la comprovació de l'existència de desviacions i, per tant, l'aplicació material del Fons, s'efectuarà anualment en el moment de la liquidació definitiva corresponent a cada exercici del quinquenni, amb el resultat es procedirà de la manera següent:
  
1r. Per a això, s'aplicarà la mateixa formulació (1), si bé adequant els valors dels termes i dels coeficients a l'any de referència. Si el resultat obtingut és zero o negatiu, i en els anys precedents l'Estat no ha pagat cap quantitat a la comunitat autònoma a càrrec de la garantia, no produirà efecte. En el cas que l'Estat haja satisfet a la comunitat autònoma quantitats en algun dels anys precedents, a càrrec de la garantia, aquesta haurà de tornar-li aquestes quantitats sempre que no hagen estat objecte de devolució anterior.
  
  
2n. Si el resultat obtingut és positiu, la comunitat autònoma percebrà, a càrrec de la garantia, l'import d'aquesta diferència minorat, si escau, en els imports pagats per l'Estat en anys anteriors, a càrrec d'aquesta, que no s'hagen compensat per devolució.
  
  
2.3. Capacitat de cobertura de la demanda de serveis públics
  
  
L'objectiu del Fons es disminuir les diferències que puguen existir entre les comunitats autònomes en el finançament per habitant, una vegada que s'ha produït el traspàs dels serveis d'educació a les comunitats autònomes de l'article 143.
  
Mentre no es dispose d'estudis i d'anàlisis que permeten fixar criteris que garantesquen nivells similars de prestació de serveis, i una vegada que s'haja produït el traspàs de serveis d'educació, el fons garantirà un finançament mínim per habitant.
  
La garantia es defineix expressant que, en el cinquè any del quinquenni, el finançament per habitant que gaudesca una comunitat autònoma, pels mecanismes del sistema, no podrà ser inferior al 90 por 100 del finançament mitjà per habitant del conjunt de les comunitats autònomes. Per a determinar el valor dels mecanismes esmentats es computarà el rendiment dels tributs cedits i taxes amb criteri normatiu; els dos trams de la participació en els ingressos de l'Estat pel seu valor real; i el rendiment de la tarifa complementària de l'IRPF pel seu valor real per a les comunitats que en el cinquè any del quinquenni estiguen aplicant igual normativa, respecte a tipus i deduccions, que l'establerta en la llei de l'impost per al supòsit que no siga exercida per la comunitat autònoma la potestat normativa. En cas contrari, es determinarà teòricament el rendiment que s'obtindria per aquesta tarifa aplicant la normativa esmentada recollida en la llei de l'impost.
  
No obstant això, la garantia s'aplicarà a partir de l'any 1998, sota les regles següents:
  
1ª Serà condició necessària que s'haja produït el traspàs dels serveis d'educació a les comunitats de l'article 143.
  
2ª En el cas que es complesca la condició precedent, per a determinar l'import de la garantia per a cada comunitat autònoma s'aplicarà la fórmula que a continuació s'expressa:
  
 GCDSxi = (Fxt / Pxt) 0,9 - (Fxi / Pxi) (2)
  
On GCDSxi és el resultat de la garantia de cobertura de la demanda de serveis per a la comunitat i en l'any x; Fxt Fxi són el finançament total de les quinze comunitats i de la comunitat i, en l'any x, respectivament; Pxt i Pxi signifiquen la població de les quinze comunitats autònomes i de la comunitat i en l'any x del quinquenni (última coneguda).
  
3ª Si el resultat obtingut per la fórmula anterior és negatiu, tindrà valor zero. Si és positiu, significa l'import brut que ha de percebre per la comunitat autònoma, i per a fer-lo efectiu se li aplicarà el coeficient següent:
  
  
- Si es tracta de l'any 1998, 0,25.
  
- Si es tracta de l'any 1999, 0,50.
  
- Si es tracta de l'any 2000, 0,75.
  
- Si es tracta de l'any 2001, 1,00
  
2.4. Regles de prioritat i exclusió en l'aplicació de les garanties
  
  
Les garanties desenvolupades en els epígrafs 2.1, 2.2 i 2.3. precedents s'aplicaran observant les regles següents de prioritat i exclusió:
  
1ª En primer lloc es determinarà i aplicarà la garantia relativa al límit mínim d'evolució dels recursos per IRPF.
  
2ª Els imports pagats per aplicació de la garantia del límit mínim d'evolució dels recursos per IRPF es considerarà, per a les comunitats autònomes perceptores, com a finançament computable a l'efecte de determinar la seua posició respecte a les garanties de suficiència dinàmica i cobertura de la demanda de serveis públics. Al contrari, aquests imports no es computaran a l'efecte de determinar les mesures que constituesquen referència del càlcul de les garanties esmentades de suficiència dinàmica i cobertura de la demanda de serveis públics.
  
3ª Quan una comunitat autònoma resulte, segons els càlculs previs, amb dret a rebre recursos per la garantia de suficiència dinàmica i també per la destinada a la cobertura de la demanda de serveis públics, percebrà només la que siga de major import.
  
  
4ª Atès que el denominador comú del Fons de Garantia, en les seues tres aplicacions, és suplir possibles deficiències de caràcter puntual i naturalesa eventual, en cap cas es consolidarà en els mecanismes del sistema.
  
  
Acord vuitè. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la ciutat autònoma de Ceuta
  
  
1. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la Ciutat Autònoma de Ceuta
  
El Consell, amb la deliberació prèvia dels seus membres, acorda que el Model del sistema de finançament que s'aprova en l'Acord primer d'aquesta mateixa sessió, s'aplique a la Ciutat d'Autònoma de Ceuta, una vegada que se li hagen traspassat serveis de l'Estat el cost acumulat dels quals, en valors de l'any base del quinquenni 1997-2001, permeta anar assignant-li successivament els mecanismes de finançament d'aquest Model, d'acord amb el que sobre això estableix el seu Estatut d'Autonomia i observant les seus especialitats econòmiques i fiscals. Fins que no es complesca la condició anteriorment expressada s'hi aplicarà el sistema transitori regulat en la disposició transitòria primera de la LOFCA.
  
  
  
Acord novè. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la ciutat autònoma de Melilla
  
  
1. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la Ciutat Autònoma de Melilla
  
El Consell, amb la deliberació prèvia dels seus membres, acorda que el Model del sistema de finançament que s'aprova en l'Acord primer d'aquesta mateixa sessió, s'aplique a la Ciutat d'Autònoma de Melilla, una vegada que se li hagen traspassat serveis de l'Estat el cost acumulat dels quals, en valors de l'any base del quinquenni 1997-2001, permeta anar assignant-li successivament els mecanismes de finançament d'aquest Model, d'acord amb el que sobre això estableix el seu Estatut d'Autonomia i observant les seus especialitats econòmiques i fiscals. Fins que no es complesca la condició anteriorment expressada s'hi aplicarà el sistema transitori regulat en la disposició transitòria primera de la LOFCA.
  
  
  
Vot particular que formula el conseller d'Economia i Hisenda de la Comunitat Autònoma d'Extremadura
  
"La Junta d'Extremadura a la qual represente ha de votar en contra dels acords definidors del model finançament autonòmic per al quinquenni 1997-2001, pels motius següents:
  
  
1r. El Govern d'Espanya deliberadament, ha conduït la negociació amb una intenció, manifesta, d'ocultació de dades, d'alteració de les poques xifres que ha aportat quantificant el sistema i el seu repartiment. De fet, fins el dia d'avui no se'ns ha lliurat l'última proposta d'acord que, naturalment, no hem pogut avaluar i, descaradament, vulnerant la llei, se'ns demana un pronunciament.
  
  
2n. L'articulació tècnica de la cessió, en particular la de l'IRPF, produirà paradisos fiscals i, segurament, guerres tributàries entre unes comunitats i altres, com ja està ocorrent entre l'Estat i les comunitats forals o entre aquestes i les de règim comú, sense que se solucionen, d'altra banda, els colonialismes fiscals actualment existents, que permeten que la renda generada en un territori tribute en una altra comunitat. Tampoc es defuig la tutela administrativa que els tribunals econòmics administratius exerceixen sobre les comunitats autònomes.
  
La determinació del domicili tributari proposada és extraordinàriament ambigua i en res garanteix ni salva l'elusió fiscal dels contribuents en recerca de territoris fiscals més benignes.
  
3r. El nou sistema de finançament fa gravitar l'augment de l'autonomia financera, exclusivament sobre l'IRPF. Considerem, d'acord amb la filosofia que inspirà al seu moment la LOFCA, que l'IRPF mai hagué de ser objecte de cessió, per tractar-se d'un impost personal que grava la renda dels ciutadans amb un caràcter progressiu, Vincular el finançament autonòmic a la recaptació territorialitzada d'aquest impost, constitueix un factor perillós per a l'equitat, que farà augmentar les diferències interregionals i que, a més, comporta la disminució de recursos per a la Hisenda estatal i, en conseqüència, la disminució del seu potencial redistribuïdor.
  
  
4t. L'atorgament de capacitat normativa sobre l'IRPF, encara fa més perniciós el nou sistema. No sols les comunitats autònomes tindran diferències substancials en el seu finançament, també els ciutadans suportaran una càrrega fiscal diferent, segons quin siga el territori de residència. Algunes comunitats autònomes veuran augmentar els seus recursos per major activitat econòmica i, paradoxalment, podran reduir la càrrega fiscal dels seus ciutadans. És un pas important més en la ruptura de la igualtat davant la Llei Tributària.
  
  
5è. El Model no sols comportarà diferències financeres. També altera la distribució del poder polític en la relació entre comunitats autònomes i administració central. El grau d'autonomia financera que s'aconsegueix amb la cessió de l'IRPF és enormement dispar entre unes i altres comunitats autònomes. Mentre algunes comunitats aconsegueixen la total autonomia financera en el primer any, a altres se'ns condemna a no tenir-ne mai, amb una independència quasi total dels Pressupostos Generals de l'Estat.
  
  
D'aquesta manera, unes comunitats autònomes tindran autonomia financera, i per tant, autonomia política, i altres ni una cosa ni l'altra.
  
6è. De cap manera ha d'associar-se el nostre rebuig a l'IRPF, amb una falta de voluntat per a buscar una major autonomia financera. Creiem que aquesta ha de fer-se sense trencar el principi de solidaritat, buscant aquelles figures impositives que tenen un repartiment més homogeni en el territori, i poden conduir a una autonomia real per a totes les comunitats autònomes. Hi ha tributs indirectes que aportarien al sistema un volum igual de recursos que l'IRPF, sense la dispersió "per càpita" que presenta aquest últim, a causa de la seua naturalesa progressiva.
  
7è. La corresponsabilitat fiscal que s'aconsegueix amb aquest acord és enganyosa, ja que no hi ha una gestió tributària per part de les comunitats autònomes de la tarifa autonòmica de l'IRPF. L'AEAT es reserva la gestió íntegra tant del tram estatal, com de l'autonòmic.
  
La participació de les comunitats autònomes en l'AEAT no deixa de ser un mer pegat teòric, amb el qual es pretén "maquillar" de corresponsabilitat un Acord que sols comporta diferències i guanys financers per a determinades comunitats autònomes, precisament, les de major nivell d'activitat econòmica.
  
  
Demanem una participació efectiva en l'AEAT com a forma de corresponsabilitzar-nos totes les administracions en una millor gestió i eficiència dels ingressos públics. Volem una Agència Tributària Integrada, on participen els tres nivells d'administració, i no una mera decisió de participació nominalista, que no real, com es proposa en l'Acord.
  
8è. No es diu res en el document sobre el FCI, ni sobre la seua quantia, ni sobre el seu repartiment, sent en aquest punt un retrocés sobre l'acord de 1992. En efecte, en 1992, el Consell de Política Fiscal i Financera pactà i el govern de torn acceptà i respectà que, independentment de quina fos la inversió civil de l'Estat, la quantia del fons tindria com a límit inferior 128.000 milions de pessetes, garantia que desapareix en aquest acord.
  
9è. D'igual manera, tampoc s'al·ludeix al repartiment del FCI, que, com se sap, a pesar de ser un fons nacional que pretén equilibrar la renda i la riquesa de les comunitats autònomes, allò cert és que d'ell s'estan finançant algunes que estan molt per damunt de la mitjana nacional, cosa que produeix que aqueix fons finance el foment de desigualtats internes.
  
10. El mateix es pot dir de l'anomenat Fons d'Anivellament, quantificat a última hora en 10.000 milions de pessetes. Mentre l'autonomia es concedeix plena a determinades comunitats autònomes, la Solidaritat expressada per mitjà del Fons d'Anivellament de Serveis Públics queda reduïda a la creació d'un Grup de Treball, per a repartir tan exigua quantitat, clarament insuficient.
  
11. L'actual negociació s'ha establert com la imposició d'un model dissenyar per una comunitat autònoma davant dels interessos dels altres, primant una falsa idea de corresponsabilitat fiscal sobre el principi de Solidaritat, tres vegades repetit en la nostra Norma Fonamental, transformant un impost personal en un impost territorial o, el que és el mateix, transformant el concepte de solidaritat interpersonal en un concepte de solidaritat interterritorial.
  
  
Per tot això ens hi oposem. La Junta d'Extremadura vol un sistema de finançament amb suficiència i autonomia per a tots, que no siga discriminatori, que no provoque desequilibris territorials i que assegure la solidaritat i la vertebració entre les diferents comunitats de l'Estat.
  
Rebutgem aquest nou model, generador de desigualtats, que assenta el finançament autonòmic en la capacitat fiscal dels territoris, i no en la necessitat dels seus ciutadans per a ser receptors de prestacions públiques.
  
Defensem el principi que tots els ciutadans, si realitzen el mateix esforç fiscal, tinguen accés a un mateix nivell en la prestació de serveis públics, siga quin siga el seu lloc de residència.
  
En conseqüència, el govern extremeny manifesta la seua intenció de plantejar un recurs de inconstitucionalitat, com a garantia per reposar els principis constitucionals que creiem que són vulnerats: el principi contributiu de capacitat de pagament, el principi d'igualtat i el principi de solidaritat".
  
Per això, d'acord amb el que estableix l'article 10.2 del Reglament de Règim Interior del Consell, es publica perquè en prengueu coneixement.
  
  
Madrid, 24 de març de 1997
  
  
El president del Consell de Política Fiscal
  
i Financera de les Comunitats Autònomes,
  
RODRIGO DE RATO Y FIGAREDO
  
Ministre d'Economia i Hisenda


Còpia Permalink ELI