Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2445, del 08-02-1995 (1995/833775)

ANNEX normatiu al Decret 13/1995, de 10 de gener, del Govern valencià, Pla Director de Modernització del Regadiu de la Comunitat Valenciana, publicat al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 2436, de 26 de gener de 1995.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc//1995/01/10/13/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2445

Data del DOGV
:   08-02-1995

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1995/833775


Data del document
:   10-01-1995

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació

Tipus de document
:   Anunci

Anàlisi jurídica

ANNEX normatiu al Decret 13/1995, de 10 de gener, del Govern valencià, Pla Director de Modernització del Regadiu de la Comunitat Valenciana, publicat al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 2436, de 26 de gener de 1995.   
PLA DIRECTOR DE MODERNITZACIO DEL REGADIU   
DE LA COMUNITAT VALENCIANA   
- I -  
OBJECTIUS, CRITERIS, DIRECTRIUS I PRIORITATS  
1. OBJECTIUS  
Els objectius del Pla Director de Modernització del Regadiu de la Comunitat Valenciana són els següents:  
- RENDIBILITZACIó EN L'úS DELS RECURSOS DISPONIBLES PER A REG, AMB EL FOMENT DE L'ESTALVI I L'INCREMENT DE L'EFICIèNCIA EN L'APLICACIó D'AQUEST.  
- ESTABLIMENT D'UNA ESTRATèGIA DE DEFENSA PER A PERíODES DE SEQUERA.  
- RECUPERACIó D'AQÜíFERS, TANT EN L'ASPECTE QUANTITATIU COM DE LA QUALITAT DE LES AIGÜES.  
- ASSEGURAR EL SUBMINISTRAMENT NECESSARI EN EL SISTEMA DE L'AQÜEDUCTE TAJO-SEGURA.  
- MODERNITZACIó DE LES INSTITUCIONS I ELS SISTEMES DE GESTIó I DISTRIBUCIó D'AIGUA PER A REG, RESPECTANT ELS DRETS ADQUIRITS.  
- CONEIXEMENT INTEGRAL DEL REGADIU VALENCIà.  
2. HIPòTESIS I CRITERIS D'ACTUACIó  
\* Les hipòtesis en què es basa aquest Pla Director del Regadiu Valencià són les que es preveuen en el Pla Hidrològic Nacional, en les Bases per a la Política Hidràulica de la Comunitat Valenciana i en el Pla Director de Sanejament i Depuració de la Comunitat Valenciana.  
\* El criteri bàsic és el d'escometre el procés necessari de modernització del regadiu des d'una estratègia fonamentalment empírica que ens conduïsca, segons els resultats, a una redefinició del sistema hidràulic en concordància amb les transformacions a què s'arribe.  
Atesa la complexitat, la tradició i la superposició de diferents sistemes de gestió i distribució, sembla més operatiu treballar des d'aquesta perspectiva, que, òbviament, no està exempta ni en contradicció amb el coneixement científic de les metes desitjables. Però si la hidràulica és una ciència essencialment empírica, el criteri d'actuació que s'ha d'aplicar ens sembla que també ho ha de ser. Amb això pensem que, no solament fugim de plantejaments tecnocràtics, sinó que podrem obviar possibles batalles polítiques o legals amb efectes paralitzants, en general, i ens adaptem millor a la mentalitat dels regants, que en definitiva són i han de seguir sent els principals protagonistes en un tema tan delicat.  
\* Un segon criteri bàsic és el de treballar amb la vista posada en el Pla Hidrològic Nacional, de manera que aquesta modernització del regadiu valencià servisca per a accelerar-ne tant com es puga la posada en marxa, i perquè, quan açò passe, siga més fàcil i més ràpida la connexió i l'ús de les noves fonts de subministrament que s'hi preveuen.  
\* S'ha de ressaltar també que aquest pla no preveu l'expansió del regadiu sinó la consolidació de l'actual i, en tot cas, tan sols la substitució de superfícies regables en aquelles àrees en què l'expansió urbana o industrial vagen ocupant sòl agrícola. Si es produira algun tipus d'increment del regadiu, no pensem que supere el que es preveu en el PHN i tindria lloc en la província de Castelló, tal com allí s'expressa.  
3. DIRECTRIUS D'ACTUACIó  
A fi d'assolir els objectius esmentats abans, les cinc grans línies d'actuació previstes són les següents:  
- MODERNITZACIó DE REGADIUS HISTòRICS I TRADICIONALS.  
- INCREMENT DE LA CAPACITAT D'EMBASSAMENT.  
- INCREMENT DE LA SUPERFíCIE AMB REG LOCALITZAT.  
- NOVES FONTS DE RECURSOS: AIGÜES RESIDUALS, NOUS SONDATGES I DESSALINITZACIó.  
- MILLORA DE LA GESTIó.  
Caldria afegir a aquestes totes les obres i actuacions conduents a assegurar el subministrament i bon funcionament del sistema Tajo-Segura pel que fa a la Comunitat Valenciana, si més no quant als objectius que la Llei 21/1971 preveu per a la primera fase.  
A l'efecte d'aclarir el que s'ha exposat anteriorment, comentem breument cada una de les línies d'actuació.  
3.1 MODERNITZACIó DE REGADIUS HISTòRICS I TRADICIONALS  
Les actuacions en aquests grans perímetres de reg pretenen no sols l'estalvi hídric -via rehabilitació d'infraestructures fonamentalment- sinó també la racionalització en la distribució i la pràctica del reg.  
La complexitat i la varietat dels diferents sistemes que han anant desenvolupant-se al llarg del temps obliga a actuacions específiques i diferenciades en cada un d'ells.  
En una bona part ja s'han mamprés en els últims anys accions en aquest sentit, en especial en els de la província de Castelló. No obstant això, pensem que és en aquesta línia d'actuació en la que major estalvi hídric es pot aconseguir, si bé seran les que comporten majors inversions.  
Insistim sobre la necessitat de dur a terme aquest procés amb el major respecte als drets adquirits i amb la intenció que siguen els mateixos regants els qui es doten de noves formes d'organització i gestió compatibles amb les seues tradicions.  
Es tracta, doncs, d'un procés de rehabilitació, delicat, costós, però necessari, que pot comportar un estalvi d'aigua important, alhora que preserve el valor cultural que posseïxen aquests regadius.  
Es preveuen actuacions en unes 113.000 hectàrees, totes regables amb aigües superficials.  
3.2 INCREMENT DE LA CAPACITAT D'EMBASSAMENT  
Amb aquestes actuacions, es pretén la realització d'embassaments d'entre 50.000 a 300.000 metres cúbics -en línia amb el que està fent la CAPA- de manera que en cada zona o unitat d'actuació es millora la seguretat del subministrament, aprofitant al màxim les precipitacions i/o incrementant el confort del regant (eliminació de regs nocturns), alhora que en molts casos es facilita la implantació del reg localitzat.  
No es tracta, doncs, de la construcció de grans embassaments, cosa que és competència de les confederacions i la finalitat de la qual va més enllà de l'ús de l'aigua per a reg, encara que, òbviament, en aquelles zones en què açò vaja a ocòrrer es preveu la connexió a aquells dels sistemes de regadiu que puguen beneficiar-se'n.  
Serà de gran interés aprofitar els períodes de tardor-hivern, en què les demandes són menors, per a omplir els embassaments de manera que puguen contribuir a la creació d'una reserva que s'utilitzarà en primavera i estiu.  
El Pla preveu un increment de la capacitat d'embassament xifrat en 52 hectòmetres cúbics, 43 dels quals s'obtindran en l'horitzó 2002.  
3.3 INCREMENT DE LA SUPERFíCIE DE REG LOCALITZAT  
Amb una experiència suficient d'utilització en la Comunitat Valenciana, el reg localitzat representa per a una bona part dels nostres regadius l'alternativa més racional de l'ús d'aigua per a reg, en especial en conreus llenyosos i en horticultura d'exquisitesa.  
La seua contribució a la millora de l'eficiència, a la menor contaminació dels aqüífers i al confort dels regants fa que aquesta siga, malgrat el seu cost, una de les línies fonamentals de la modernització dels nostres regadius.  
La seua importància com a element de vertebració i per a facilitar la necessària reforma estructural del nostre minifundi advoquen encara més en favor d'aquesta línia d'actuació.  
El Pla Director preveu la hipòtesi de la implantació de reg localitzat en 169.340 hectàrees. En els pròxims sis anys es durà a terme aquesta implantació en 76.445 hectàrees.  
3.4 NOVES FONTS DE RECURSOS  
Les actuacions en aquest apartat es concreten en tres grans grups:  
a) Noves captacions d'aigües subterrànies  
Encara que no són d'esperar grans quantitats de nous recursos a través d'aigües subterrànies, el Pla Director preveu la possibilitat d'obtenir uns 280 hectòmetres cúbics a través d'aquesta línia, de manera compatible amb la recuperació dels aqüífers actuals.  
La situació d'aquestes aigües es troba molt limitada geogràficament i la seua finalitat fonamental radica en aconseguir un sistema de reserva que s'utilitzaria només en moments de sequera, si bé en alguns casos podrà usar-se per a redotar zones insuficientment dotades en l'actualitat.  
Les actuacions en recuperació d'aqüífers sobreexplotats o amb problemes d'intrusió marina permetran també un lleuger marge de maniobra pel que fa al cas.  
b) Reutilització d'aigües residuals  
Línia en què es té, així mateix, una certa experiència, que permetrà esquivar els problemes tècnics i de distribució temporal que, en ocasions, comporta aquest tipus d'actuació.  
L'elevat grau de compliment del Pla Director de Sanejament i Depuració, que du a terme la COPUT, fa que en els propers anys siga possible disposar de fins a uns 250 hectòmetres cúbics (140 hm3 més dels utilitzats en l'actualitat) d'aquesta font de subministrament.  
Lògicament, aquesta utilització està limitada a les proximitats de les grans zones urbanes. En alguns casos, com el de l'àrea metropolitana de València, poden constituir-se en un element d'enorme importància.  
c) Dessalinització  
La utilització d'aquestes tecnologies, de previsible disminució de cost en els pròxims anys, permet pensar en diferents tipus d'actuacions segons que es tracte d'utilitzar aigües marines o aigües salitroses.  
La major incidència d'açò és previsible que es localitze en la província d'Alacant, on si les confederacions respectives duen a terme les plantes previstes a fi de dedicar-ne l'ús al proveïment urbà (atés el cost), és podrà suportar la desviació de l'estalvi subsegüent al regadiu.  
Pel que fa a aigües salitroses, les actuacions en estudi són de baix volum, aptes per a explotacions o xicotetes comunitats de regants els conreus de les quals permeten suportar el cost d'aquestes aigües.  
3.5 MILLORA DE LA GESTIó  
Aquesta línia d'actuació és de vital importància, ja que a pesar del seu cost, relativament menor, es poden esperar d'ella estalvis importants i reducció de costos de gestió també important, especialment en les comunitats de regants històriques i tradicionals.  
Les tecnologies de telecomandament i la informàtica poden ser instruments de gran eficàcia en aquest punt.  
Un altre aspecte positiu que es pot derivar d'aquesta línia és la reorganització en comunitats generals d'usuaris de gran dimensió, en les quals se situarien, sense necessitat de perdre la seua identitat, les nombrosíssimes xicotetes comunitats de regants existents en l'actualitat, cosa que permetria, a més a més, la legalització, conformement amb la Llei d'Aigües vigent, de les també nombroses societats de reg (SAT, cooperatives, etc.) que al seu dia no es van acollir a la Llei d'Aigües i a les quals, atesa la complexitat del procés, hui els resulta molt difícil adaptar-se a la llei esmentada.  
Amb aquesta finalitat, s'ha disposat un capítol estimatiu en aquest pla director segons diferents hipòtesis per a cada una de les zones.  
3.6 L'AQÜEDUCTE TAJO-SEGURA  
L'aqüeducte Tajo-Segura hauria de proporcionar en la província d'Alacant a les aproximadament 30.000 hectàrees que se'n proveïxen exclusivament i a les altres 30.000 hectàrees que tenen dret a redotar-se d'aquell, un volum anual d'uns 125 hectòmetres cúbics. Les necessitats per a tot el territori de la Comunitat Valenciana i de la regió de Múrcia, previstes en la primera fase en la Llei 21/1971 i legislació complementària, és a dir, per a 149.253 hectàrees, es calculen en 385 hectòmetres cúbics a l'any.  
No obstant això, des de la posada en funcionament i malgrat que les inversions posttransvasament s'estimen en prop de 70.000 milions de pessetes d'inversió pública i més de 72.000 milions d'inversió privada, les aportacions mai no han arribat a la xifra prevista i, cosa encara més greu, han anat en ordre decreixent en els últims anys.  
El 90 per cent de la superfície cultivada en les zones regables del transvasament es troba ocupada per cítrics, fruiters i hortalisses, els quals conformen una agricultura moderna i amb tecnologia avançada que, amb recursos hídrics suficients, pot tenir una posició ferma davant els criteris de liberalització comercial plantejats en els acords del GATT.  
En conseqüència, tant la Generalitat Valenciana, a través de la CAPA i la COPUT, com el govern de la regió de Múrcia, per mitjà de la Conselleria d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, han elaborat una sèrie d'estudis i informes, que han estat elevats al MOPU, en els quals s'analitzen les possibles causes i es proposen una sèrie d'actuacions al respecte, tant sobre la gestió dels recursos i les normes d'explotació en la capçalera del sistema hidrològic Tajo-Segura, com sobre algunes infraestructures que permetrien una reorganització de les fonts de proveïment de les demandes en l'Alt Tajo.  
4. PRIORITATS  
El Pla Director de Regadius de la Comunitat Valenciana preveu la seua realització en dos horitzons temporals que, no obstant establir-se de manera flexible, servixen de referència, en especial a l'efecte de les dotacions pressupostàries consegüents:  
a) Horitzó 2002  
b) Horitzó 2012  
Pel que fa a la priorització de les actuacions, els criteris per a dur-les a terme, sempre que la realitat de cada cas ho permeta, són els següents:  
a) Obres i actuacions que impliquen major estalvi i eficiència en l'ús de l'aigua per a reg.  
b) Obres i actuacions que suposen una millor defensa estratègica contra l'estacionalitat i els períodes de sequera.  
c) Obres i actuaciones que permeten la recuperació d'aqüífers, tant en quantitat com en qualitat dels recursos.  
d) Obres i actuacions que incrementen els recursos disponibles.  
e) Obres i actuacions que faciliten les transferències interzones.  
f) Obres i actuacions que preparen la connexió al PHN.  
g) Nous regadius.  
- II -  
PLA GENERAL D'ACTUACIONS  
1. ZONIFICACIó  
El Pla s'estructura segons les tres conques hidrogràfiques que hi ha en la Comunitat Valenciana, la participació territorial de la qual o la seua importància dins de cada una d'elles és la que s'expressa en el quadre següent, extret del document de bases per a la política hidràulica de la Generalitat Valenciana.  
 C.H. C.H. C.H.  
COMUNIDAD VALENCIANA EBRE XúQUER SEGURA   
% del territori a la conca 3'5 91'3 5'2  
% de participació a la conca 1'0 49'6 7'0  
Dins de cada una de les conques, el territori objecte del Pla es distribuïx en zones d'acord amb el quadre següent:  
 ZONA DENOMINACIó N RE. h   
 1 Plana de Vinaròs 10.133  
 2 Orpesa - Cabanes 3.844  
 3 Plana de Castelló - Millars 42.802  
 4 Palància - Les Valls 12.430  
 5 Conca del riu Túria 56.818  
 6 Conca del riu Xúquer 99.599  
 7 Conca del Serpis 16.867  
 8 Marina Alta 9.204  
 9 Marina Baixa 7.747  
 10 Zona Meridional d'Alacant 87.700  
 11 Vinalopó 29.908  
 12 Foia de Castalla 1.372  
 13 Muntanya d'Alacant 2.507  
 TOTAL 380.931  
   
Dins de cada zona aniran establint-se les unitats d'actuació, màxim nivell de detall que es preveu en el PDR, i sobre les quals es redactaran els projectes d'actuació sense perjudici que les obres en curs o projectades que concorden amb les seues directrius puguen ser objecte de licitació amb anterioritat.  
2. INVENTARI D'ACTUACIONS  
2.1 PLANA DE VINARòS  
La superfície regada en aquesta zona és de 10.133 hectàrees. Tota l'aigua de reg és subterrània i la textura del sòl, gravenca i, per tant, molt permeable.  
Llevat de determinats pous que pràcticament es troben junt al mar i si la pluviometria és normal en la zona, no hi ha problemes d'intrusió marina.  
S'hi diferencien, en aquesta zona, dues subzones agrícoles: una de tradicional, com és l'àrea de Benicarló (on abunda l'horticultura), i una altra de citrícola, de nova implantació (Vinaròs, San Jorge), on hi ha un percentatge de reg localitzat important i on la dimensió de les parcel·les d'explotació és alta respecte a la mitjana provincial.  
És una zona on no hi ha tradició en la gestió en comú de l'aigua, per haver molts pous de propietaris individuals.  
A fi de prevenir la sobreexplotació dels aqüífers i que avance terra endins la intrusió marina, s'hauria d'explotar preferentment l'aqüífer de la zona nord i conservar l'aqüífer de la Plana, i alhora intentar aprofitar les avingudes d'aigua del riu de la Sénia per a disminuir les extraccions subterrànies.  
Les actuacions que es proposen són les següents:  
- Construcció d'un assut en el riu de la Sénia, més avall de les preses actuals per als regadius existents, i conducció, mitjançant un canal, a les basses de què disposa la CAPA (amb una capacitat d'1.500.000 m3) a fi d'aprofitar les avingudes d'aquest riu.  
- Arribar a la xifra d'un 60 per cent de superfície amb reg localitzat.  
- Creació de comunitats de regants, millorant la gestió de l'aigua, i una comunitat general d'usuaris.  
- Construcció de dues basses de 100.000 metres cúbics, perquè les comunitats de regants puguen millorar la gestió de l'aigua.  
- Aprofitament de les aigües depurades de PeÑíscola-Benicarló-Vinaròs.  
- Realització de sondatges.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:   
 MILIONS  
 DE PTA  
- Assut i conduccions a basses 100  
- Implantació de reg localitzat en 6000 h 3.000  
- Creació i gestió de comunitats de regants 90  
- Construcció de dues basses de 100.000 m3 200  
- Aprofitament de 5,25 hm3 de les aigües  
 depurades de PeÑíscola, Benicarló i Vinaròs 525  
- Realització de sondatges 80  
- TOTAL 3.995  
2.4 QAICCF-BNWGGQX  
La superfície regada en aquesta zona és de 3.844 hectàrees i tota l'aigua de reg és d'origen subterrani.  
En aquesta plana existix el problema de salinitat per intrusió marina, qu es concentra a hores d'ara en els pous de la desembocadura del riu Xinxilla (Orpesa).  
També hi ha hagut un increment de nous regadius amb la implantació dels cítrics i la utilització del sistema de reg localitzat.  
Igual que ha ocorregut en la plana de Vinaròs, atés que són noves transformacions, no hi ha tradició en la gestió en comú de l'aigua de reg, si bé les dimensions de les parcel·les són grans respecte a la mitjana provincial.  
En aquesta plana confluïxen dos aqüífers, el propi de la plana i el de la zona nord, amb el límit entre ambdós en la línia Alcalà-Torreblanca.  
La solució d'aquesta zona passa per evitar la sobreexplotació de l'aqüífer de la plana Orpesa-Cabanes, per a la qual cosa calen aportacions exteriors.  
La Conselleria ha realitzat sondatges d'investigació en la línia Alcalà-Torreblanca, però els resultats no han estat satisfactoris. Per tant, sense abandonar aquesta línia de recerca d'altres aqüífers, a fi de garantir l'estabilitat d'aquest regadiu, cal portar aigua d'altres conques o sistemes.  
Les actuacions que es proposen són les següents:  
- Necessitat d'aportacions superficials exteriors, del riu Ebre o bé d'altres aqüífers, a fi de suprimir l'explotació dels pous de la costa amb problemes d'intrusió marina.  
- Arribar a la xifra d'un 75 per cent de la superfície amb reg localitzat.  
- Realitzar recàrrega artificial de l'aqüífer.  
- Aprofitament d'aigües residuals d'Orpesa i Torreblanca.  
- Realització de sondatges d'investigació.  
- Construcció de dues basses de 100.000 metres cúbics.  
- Creació de comunitats de regants.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 3.000 h 1.500  
- Aprofitament de 3 hm3 de les aigües  
 depurades d'Orpesa i Torreblanca 300  
- Construcció de dues basses de 100.000 m3 200  
- Realització de sondatges 60  
- Canal o col·locació de tubs aportació recursos externs 300  
- Creació i gestió de comunitats de regants 45  
- TOTAL 2.405  
2.3 PLANA DE CASTELLó - ALT MILLARS  
2.3.1 Problemàtica  
a) Zona regada amb aprofitament d'aigües superficials  
La superfície regada amb aigües superficials és d'unes 10.000 hectàrees, aprofitant les aigües del riu Millars, la rambla de la Viuda i el riu Veo, que reguen els termes municipals de Castelló de la Plana, Vila-real, Burriana, Almassora, Nules i Onda.  
No hi ha problemes quant a intrusió marina en aquesta zona. Hi ha una gran tradició en la gestió de l'aigua, organitzada per comunitats de regants i sindicats de reg. Ja que és una zona de regadiu tradicional, la grandària de les finques és petita.  
Les actuacions haurien d'anar enfocades a una millora de l'eficiència del reg mitjançant el revestiment de séquies amb formigó i agrupant les terres en subzones o sectors per poder fer el canvi de reg per gravetat a localitzat.  
b) Zona regada amb aprofitament d'aigües subterrànies  
La superfície d'aquesta zona és de 18.262 hectàrees.  
Dins de la Plana de Castelló es distingixen dues àrees d'aprofitament d'aigües subterrànies provinents d'aqüífers subterranis diferents: aqüífer de la zona nord, del qual reguen els termes municipals de Castelló de la Plana, Vila-real, Burriana, Onda, l'Alcora i Betxí, i els sondatges que utilitzen l'aqüífer del Palància, Almenara, la Llosa.  
En aquesta zona, tret de la façana costanera, no hi ha problemes d'intrusió marina; per tant, les actuacions que s'hi realitzen estaran basades en la millora de la utilització del sistema de reg i de la gestió de l'aigua.  
A diferència de les zones descrites anteriorment (Plana de Vinaròs, Plana d'Orpesa-Cabanes), la grandària de les explotacions és petita, per la qual cosa s'hauran d'orientar les actuaciones cap a superfícies que incloguen més d'una parcel·la, amb l'avantatge d'haver-hi una tradició en l'ús de l'aigua de reg, per estar organitzats els agricultors en comunitat de regants.  
c) Zona regada amb aprofitament d'aigües subterrànies amb problemes d'intrusió marina  
La superfície d'aquesta zona és de 8.044 hectàrees.  
El problema de la intrusió marina en aquesta zona de reg adquirix gran importància en els termes municipals de la Vall d'Uixó i Moncofa, i s'estén amb menor intensitat a les zones adjacents, Nules i Xilxes, i a determinats pous de la zona costanera. Es pot insistir que, en l'àmbit provincial, a hores d'ara, els focus importants d'intrusió marina són la Vall d'Uixó-Moncofa i Orpesa-Torreblanca.  
Pel que fa a la intrusió marina en la zona de la Vall d'Uixó-Moncofa, el problema es deu a la sobreexplotació d'aquest aqüífer, originada per un increment considerable de la superfície citrícola en el terme municipal de la Vall d'Uixó.  
Ha començat a treballar-se en l'assumpte de recàrrega d'aqüífers en aquest terme municipal, concretament en els pous de la Rambleta, aprofitant algun excedent d'aigua de les èpoques d'hivern, i s'han obtingut molt bons resultats (disminució del percentatge de sals en l'aigua). També s'ha realitzat la recàrrega artificial de sondatges en altres termes municipals, com ara Almenara, aprofitant els excedents de la font de Quart.  
Si el problema és greu en el terme municipal de la Vall d'Uixó, no ho és menys en el de Moncofa, municipi situat junt al mar i en el qual tota l'aigua és subterrània.  
La solució per a atallar aquest greu problema passa per portar aigües superficials a aquests termes municipals, com també per una millora en l'eficiència del sistema de reg i l'aprofitament d'aigües residuals.  
d) Alt Millars  
S'inclouen en aquesta zona nombrosos regadius amb aigües superficials de la conca mitjana i alta del riu Millars, molt dispersos geogràficament i amb necessitat d'una modernització que permeta aprofitar al màxim les aigües i incrementar els ingressos d'una població agrícola en regressió.  
2.3.2 Línies d'actuació  
Les solucions que es proposen són:  
a) Zona regada amb aprofitament d'aigües superficials  
- Revestiment de séquies de formigó.  
- Arribar a la xifra d'un 20 per cent de la superfície amb reg localitzat.  
- Construcció de cinc basses de 50.000 metres cúbics.  
- Millorar la gestió de reg que realitzen les comunitats de regants.  
- Aprofitament de les aigües de les depuradores de Castelló de la Plana, Benicàssim, Vila-real, Burriana i Onda.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat, són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Revestiment de séquies 500  
- Implantació de reg localitzat en 2.400 h 1.200  
- Construcció de 5 basses d'uns 50.000 m3 c/u 250  
- Reutilització de 16 hm3 de les aigües  
 depurades de Castelló de la Plana, Benicàssim,  
 Vila-real, Burriana i Onda 1.000  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 45  
- TOTAL 2.995  
b) Zona regada amb aprofitament d'aigües subterrànies  
- Arribar a la xifra d'un 40 per cent de la superfície amb reg localitzat.  
- Millorar la gestió de reg que realitzen les comunitats de regants.  
- Construcció de cinc basses de 50.000 metres cúbics.  
- Realització de sondatges.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de 7.200 h de reg localitzat 3.600  
- Construcció de 5 basses de 50.000 m3 c/u 250  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 80  
- Realització de sondatges 40  
- TOTAL 3.970  
c) Zona regada amb aprofitament d'aigües subterrànies amb problemes d'intrusió marina  
- Arribar a la xifra d'un 60 per cent de la superfície amb reg localitzat.  
- Recàrrega d'aqüífers amb aigües provinents de l'Espadà:  
- Rambla d'Azuébar, embassament d'Algar de Palancia.  
- Aigües superficials de la vessant nord de l'Espadà, riu Sec i afluents al pas per Artana-Eslida.  
- Recàrrega d'aqüífers amb aigua del riu Millars, amb prolongació dels canals de la cota 100 i 220.  
- Construcció de pous de socors al llarg de la cota 100 i 220.  
- Construcció de tres basses de 100.000 metres cúbics.  
- No es proposa cap actuació sobre la font de Sant Josep, ja que a hores d'ara és l'únic punt de proveïment d'aigua potable per a la Vall d'Uixó.  
- Construcció d'un assut en el barranc del Belcaire a fi d'aprofitar avingudes en la recàrrega d'aqüífers.  
- Millorar la gestió de reg de les comunitats de regants.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 6.200 h 3.100  
- Conducció embassament d'Algar de Palancia 400  
- Conducció riu Veo 400  
- Prolongació canal cota 220 100  
- Prolongació canal cota 100 100  
- Pous de socors en els canals cota 220 i 100 120  
- Construcció de 3 basses de 100.000 m3 300  
- Assut conducció barranc Belcaire 60  
- Millora de la gestió de reg 20  
- TOTAL 4.600  
d) Petits regadius Alt Millars  
S'ha previst el revestiment de séquies i la construcció de petites basses de regulació.  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Millora de la regulació i el transport 500  
- Construcció de petites basses amb un volum   
 total de 100.000 m3 100  
- TOTAL 600  
2.4 PALàNCIA-LES VALLS  
a) Alt Palància  
a.1) Problemàtica  
S'inclouen dins d'aquest sistema els municipis de la província de Castelló que es troben en la conca del riu Palància, és a dir, els compresos des de Soneja fins al naixement del riu esmentat. La superfície de regadiu és d'unes 3.241 hectàrees.  
La zona es caracteritza per petits regadius que aprofiten aigües superficials i actuacions que ha realitzat l'administració, amb la creació de nous regadius, com és el cas del regadiu de La Cabrera, en el terme municipal de Segorbe.  
Les actuacions hauran d'anar encaminades a consolidar els regadius existents i millorar-ne l'eficiència, amb actuacions sobre les séquies existents revestint-les de formigó, ja que la major part són encara de terra.  
a.2) Línies d'actuació  
Les solucions que es proposen són les següents:  
- Consolidació dels regadius existents, mitjançant el revestiment de séquies amb formigó.  
- Basses de regulació dels regs.  
- Millorar la gestió de les comunitats de regants.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Revestiment de séquies amb formigó 500  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 20  
- Construcció de petites basses amb un volum  
 total d'uns 80.000 m3 160  
- TOTAL 680  
b) Camp de Morvedre  
b.1) Problemàtica de la zona  
Comprén la comarca del Camp de Morvedre, constituïda per 16 municipis, amb una superfície regable de 9.189 hectàrees.  
El 95 per cent de regadiu es dedica a conreus arboris (fonamentalment cítrics) i el 5 per cent, a herbacis. La proporció de cítrics s'accentua en les zones regades més amunt de la plana de Sagunt.  
El sistema de reg és per gravetat en les zones de reg de la séquia Major de Sagunt i la font de Quart. En el regadiu amb aigües subterrànies, l'aprofitament és mixt (zones regades dominades per xarxes de canonades i en conduccions obertes).  
El riu Palància presenta una regulació molt deficient, cosa que provoca que es perden quantitats importants, a escala local, de recursos superficials. Aquesta insuficiència de regulació ha obligat en el temps a fer un intens ús conjunt d'aigües superficials i subterrànies. L'explotació d'aquestes darreres s'ha concentrat en l'aqüífer costaner, que es troba salinitzat.  
La construcció, ja iniciada, de l'embassament d'Algar de Palancia i l'acreixement de l'embassament del Regajo, si s'escau, permetran l'assignació de recursos i la possibilitat de disminució de les extraccions de l'aqüífer costaner i permetran la redotació de la zona regada per la séquia Major de Sagunt i de les altres zones regables consolidades, amb recursos insuficients, si bé les característiques de l'aqüífer costaner aconsellen mantenir eixides a la mar, a fi d'evitar el progrés de la intrusió massiva.  
Les xarxes de reg comunitàries tenen, en general, una estructura obsoleta que, en el cas dels regadius de la séquia Major de Sagunt, es posarà encara més de manifest quan entre en funcionament la nova presa d'Algar de Palancia.  
La construcció de dues basses per part de l'entitat esmentada contribuirà decisivament a poder adaptar el reg localitzat en gran part de la seua zona de reg en la plana de Sagunt. En la zona de reg superficial, més amunt d'aquesta, no es veu factible per l'estructura del reg, en franja junt al riu Palància, i per tant, amb molt escàs desnivell entre la font de proveïment i els camps.  
Es podria pensar, respecte a la séquia Major de Sagunt (entitat majoritària del reg), en posar tubs al canal actual, almenys, en part del recorregut, ja que cal l'ampliació, la millora, la reparació i la construcció de nous trams de canal que permetera aconseguir la pressió necessària per al reg localitzat, sobretot quan entre en explotació l'embassament d'Algar de Palancia.  
L'existència d'una organització del reg atomitzada per l'existència de diverses entitats, fins i tot dins de la mateixa comunitat de regants en la séquia Major de Sagunt, fa difícil la gestió de l'aigua, que soporta costs alts de funcionament. Es fa necessària la integració, que ja ha començat a Sagunt, dels pous i sondatges en una sola entitat, i aconseguir amb això la gestió conjunta de les aigües superficials i subterrànies. Això seria possible amb les disposicions legals vigents, com ja es preveia en altres zones regables.  
b.2) Línies d'actuació  
Possibles actuacions:  
a) En capacitat de regulació i transport: ja es troba en construcció l'embassament d'Algar de Palancia. Escauria la reparació de conduccions principals i la col·locació de tubs en la séquia Major de Sagunt, si estudis més concrets ho aconsellen.  
b) Possibilitat de reg per goteig: es considera que la superfície susceptible d'optar a aquesta millora comprendria els regs de la plana de Sagunt i els regadius d'aigües subterrànies, superfície que es xifra en 6.500 hectàrees.  
c) Reutilització d'aigües depurades: d'acord amb el Pla Director, són susceptibles, i així ho han manifestat les entitats municipals afectades, que ja, fins i tot, s'ha iniciat, de tractar un volum anual de tres hectòmetres cúbics en la conca.  
d) Estalvi energètic: basses i automatització: es preveu la construcció de basses que, a més, puguen servir de regulació per al reg localitzat i doten tot el sistema de l'automatització pròpia d'aquest sistema de reg.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Reutilització de 3 hm3 d'aigües  
 depurades de la zona 300  
- Implantació de reg localitzat en 6.500 h 3.250  
- Millora de conduccions principals 1.500  
- Basses de regulació de sondatges i  
 font de Quart, 800.000 m3 800  
- Realització de sondatges 150  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 90  
- TOTAL 6.090  
2.5 CONCA DEL RIU TúRIA  
2.5.1 Problemàtica  
Comprén les comarques del Racó d'Ademús, els Serrans, el Camp de Túria, l'Horta Nord, Oest (en la major part), València i l'Horta Sud (parcialment), amb un total de 77 municipis i una superfície regable de 56.818 hectàrees. Els cultius dominants són el 45 per cent de regadiu herbaci o hortícola i el 55 per cent de regadiu arbori (fonamentalment cítrics).  
Els recursos hidràulics de la zona són els provinents del riu Túria i afluents, i d'aigües subterrànies.  
Les principals entitats de reg són:  
 SUPERFíCIE  
 REGABLE h  
- REGADIUS TRADICIONALS D'ADEMúS,   
ELS SERRANS I EL CAMP DE TúRIA:  
- Regadius dels Pobles Castells 3.098  
- Petits regadius (Ademús, Serrans) 4.254  
- ZONA REGABLE DE L'EMBASSAMENT DE BENAIXEVE I MANANTIAL DE SAN VICENTE:  
- Comunitats de la zona regable 22.162  
- Manantial de San Vicente 701  
- REGADIUS HISTòRICS DE LA VEGA DE VALèNCIA:  
- Comunitats de regants de les séquies de Montcada,  
 Tormos, Quart, Mislata, Rascanya, Rovella  
 Favara i de l'Or 16.606  
- AIGÜES SUBTERRàNIES:  
- Cheste/Chiva 665  
- Pedralba/Vilamarxant 2.048  
- Resta d'entitats 7.248  
- TOTAL 56.818  
El sistema de regadiu és per inundació en la totalitat dels regadius històrics i tradicionals i en quasi tots els regs amb aigües subterrànies i superficials, fins i tot en els més moderns. El regadiu de la zona de l'embassament de Benaixeve és mixt i aprofita conjuntament aigües superficials i subterrànies. No obstant això, tant aquests regs com els regs purament amb aigües subterrànies manquen de dipòsits de regulació i distribuïxen l'aigua amb séquies des de boca de pou. La proporció de xarxes amb canonades des de boca de sondatge és escassa.  
En els regadius d'Ademús i dels Serrans hi ha poques possibilitats d'actuació, ateses les condicions socio-econòmiques de la zona; sols és possible la reparació de canals i el revestiment, segons el cas.  
La zona regable de l'embassament de Benaixeve té una xarxa de reg, construïda pel MOPU en els anys 1966-68, amb problemes en l'estat de conservació, la qual, en compte de reparar-la, caldria substituir per una xarxa amb canonades que permetera el reg localitzat. Aquesta xarxa comprén part de la subzona I i quasi completament la II, amb una superfície propera a les 11.000 hectàrees. En la resta, o no s'han arribat a fer les obres o corresponen a regadius d'aigües subterrànies, en els quals les comunitats de regants ja han començat la reconversió a reg localitzat, amb ajuda de l'administració o sense.  
Les entitats de reg d'aquesta zona regable estan ja legalitzades, tret de, naturalment, on no van arribar a fer-se les obres. La legislació d'aquesta zona regable, declarada d'interés nacional, establix l'aprofitament conjunt dels recursos superficials i subterranis.  
Els regadius dels Pobles Castells posseïxen la problemàtica de tots els regadius històrics, però per l'alt grau d'arborització i relleu, presenten notables possibilitats de millora a través de la col·locació de canonades en la xarxa, la construcció de basses reguladores i el pas a reg localitzat.  
Les zones regables amb aigües subterrànies de Cheste-Chiva i de Pedralba-Vilamarxant tenen, en la major part, una xarxa de reg que permet el reg localitzat o a peu, segons l'agricultor haja fet la instal·lació.  
Els regadius amb aigües subterrànies estan en molts casos barrejats amb superficials. N'hi ha en gran nombre i varietat d'instal·lacions i, generalment, ocupen les parts altes de les valls regades amb superficials.  
En els regadius històrics de la vega de València, cal distingir la zona regada per la séquia de Montcada (primera en la presa en el riu Túria i de major extensió), amb organització independent de les de Quart, Benàger i Faitanar, Mislata, Favara, Rovella (amb presa en el marge dret) i Tormos, Mestalla i Rascanya (en el marge esquerre), que, malgrat ser autònomes, per a assumptes d'interés comú funciona una junta de síndics i per a la resolució de problemes creats per conflicte de regs, el Tribunal de les Aigües.  
Una característica comuna a aquestes últimes, sobretot, és la paulatina disminució de la zona regable com a conseqüència del canvi d'ús dels terrenys que han passat a ser solars, tant a València com en la resta dels municipis de l'àrea.  
En molts casos, aquestes séquies, i també la de Montcada, passen per nuclis urbans, fins i tot de manera subterrània, la qual cosa provoca que s'utilitzen per a abocaments urbans i industrials. Açò fa que l'aigua presente una gran contaminació que, per no estar revestits els canals en alguns trams, contamina els aqüífers subterranis.  
Caldria un condicionament de la xarxa, evitant-ne, fins i tot, el pas per nuclis urbans i suprimint les cues de séquies en els casos en què ja proveïxen molt poca superfície per ser, en gran mesura, urbana.  
L'execució del Pla Sud va modificar substancialment les estructures, tant de la presa com en el traçat de les séquies (Rascanya, Rovella i Favara), que ara partixen de l'assut del Repartiment.  
Tant en els regadius tradicionals de la part alta de la conca, com en els històrics de la vega de València, la xarxa de reg té un traçat antiquat, en molts casos sense revestir, tant el canal o la séquia principal com les mares, els sequiols i els sequiolets. En molts casos, la zona regada es reduïx a una franja estreta de terra limitada pel llit del riu o per la séquia següent derivada del mateix llit.  
2.5.2 Línies d'actuació  
Possibles actuacions:  
a) En capacitat de regulació i transport: desenvolupament dels plans prevists per l'administració i demanats pels regants, especialment, basses o assuts de regulació del reg diurn. En particular, resulta molt necessari un assut en el Túria per a l'Horta de València, que englobe Montcada i les altres séquies, i basses per als Pobles Castells (Benaguasil i Vilamarxant), com també per als regs amb aigües subterrànies.  
b) Possibilitat de reg per goteig: es preveu que els regs de la zona de l'embassament de Benaixeve i d'aigües subterrànies puguen reconvertir-se en un 70 ó 80 per cent. En els Pobles Castells també, encara que en menor proporció i amb reg comunitari.  
c) Reutilització d'aigües depurades: d'acord amb el Pla Director, és susceptible de reutilitzar un volum anual tractat de 95 hectòmetres cúbics.  
d) Estalvi energètic: basses i automatització: es preveu la construcció de basses que, a més, puguen servir de regulació per al reg localitzat i doten tot el sistema de l'automatització pròpia d'aquest sistema de reg.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Reutilització aigües depurades  
 en tota la zona 95 hm3 9.500  
- Execució de sondatges en tota la zona 600  
a) En els regadius dels Pobles Castells i xicotets   
regadius tradicionals d'Ademús i els Serrans:  
- En millora regulació i transport 1.100  
- Implantació reg localitzat en 1.500 h 750  
- Basses de regulació 200.000 m3 200  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 50  
b) En la zona regable de l'embassament de Benaixeve:  
- En millora de regulació i transport 10.000  
- Implantació reg localitzat en 16.000 h 8.000  
- Basses de regulació 2,3 hm3 2.300  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 200  
c) En els regadius històrics de la vega de València:  
- En millora de regulació i transport 3.300  
- Implantació reg localitzat en 1.600 h 800  
- Basses de regulació 1,6 hm3 1.600  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 100  
d) En els regadius amb aigües subterrànies:   
- Implantació reg localitzat en 9.000 h 4.500  
- Basses de regulació 900.000 m3 900  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 50  
- TOTAL 43.950  
2.6 CONCA DEL RIU XúQUER  
Comprén les comarques d'Utiel-Requena, Foia de Bunyol (en gran part), Vall d'Aiora, les riberes Alta i Baixa, la Canal de Navarrés, l'Horta Oest (sols 2 municipis) i l'Horta Sud (parcialment), i inclou un total de 84 municipis. La superfície regable és de 99.599 hectàrees i els cultius dominants són el 59 per cent de regadiu arbori (fonamentalment cítrics) i el 41 per cent, de regadiu herbaci (hortícoles i arrossar).  
El sistema de reg és per gravetat en els regadius tradicionals del riu Magre, Albaida-Cànyoles i històrics, regadiu mixt (aprofitament d'aigües superficials i subterrànies), en la zona regable del canal Xúquer-Túria.  
En el regadiu amb aigües subterrànies, molt mesclat el regadiu a peu (séquies des de boca de pou) i el regadiu des de xarxes de canonades (elevacions des de boca de pou o sondatge).  
Atesa la importància dels regadius històrics, en fem seguidament una descripció succinta.  
a) Séquia Reial del Xúquer: es tracta de la més antiga i important de les séquies que aprofiten el riu Xúquer, amb un canal o séquia principal de més de 52 quilòmetres. La presa es realitza en l'assut d'Antella, reconstruït després de les inundacions de 1982. El canal té capacitat per a 34,5 metres cúbics per segon i d'ell es deriven les séquies principals que donen reg als termes municipals.  
Les preses laterals es troben molt altes respecte a la séquia, cosa que implica una baixa eficiència en l'aigua aplicada, unit a l'existència de poques comportes de regulació.  
Els sobrants derivats de la séquia i no aplicats retornen o al riu Xúquer o al riu Verd, tret dels del segon tram, que van directament a l'Albufera, la qual cosa no representa en aquest cas una pèrdua de l'aigua, ja que contribuïx a la renovació de l'aigua d'aquest llac.  
Aquesta séquia presenta problemes de capacitat i de regulació al llarg del seu recorregut, ja que no concorden les superfícies dominades amb el volum d'aigua derivat per cada presa, cosa que provoca una gran heterogeneïtat en el servei. Els mateixos problemes es plantegen en la xarxa secundària.  
Hi ha també moltes preses de reg a la demanda, que provoquen alteracions en el control.  
b) Reial Séquia de Carcaixent: la xarxa de reg i la séquia principal es troben, en general, en bon estat; no obstant això, hi ha trams que necessiten una reparació. No posseïx cap regulació, per la qual cosa seria aconsellable alguna bassa en el seu recorregut, com també reparacions en l'assut.  
c) Reial Séquia d'Escalona: la xarxa derivada està pràcticament sense revestir. No hi ha regulació fàcil. Podria dotar-se de basses de regulació en el seu recorregut i fomentar el reg localitzat.  
d) Canal de la Vall de Càrcer i Sellent: ateses les característiques topogràfiques i dels conreus a què servix, és possible l'adaptació a reg localitzat de la seua xarxa, que està, en general, en bones condicions.  
e) Séquia de Sueca: presenta una xarxa de reg que està resultant molt afectada per l'anomenat carranc americà, que perfora els marges de terra de les conduccions. La situació de la seua zona de reg dins del Parc Natural de l'Albufera fa que siga difícil la solució del problema. Hi ha possibilitats de reciclar l'aigua utilitzada per a reg en l'arrossar.  
f) Séquia de Cullera: la xarxa actual patix d'escassa càrrega hidràulica, per tant, amb mòduls de reg baixos. Es presenten problemes de desguàs en cas de pluges fortes. Hi ha possibilitats de reciclar l'aigua com en el cas anterior.  
g) Séquia dels Quatre Pobles: rega en els termes de Corbera, Riola, Polinyà de Xúquer i Fortaleny. Pren l'aigua directament del riu Xúquer o mitjançant motor, i aprofita també les aigües d'un ullal en terme de Polinyà de Xúquer i els braçals del Racó i Angla de Riola, directament, per mitjà d'assut. Els sobrants alimenten l'estany de Cullera.  
Aquesta comunitat presenta greus problemes organitzatius (hi ha terres sense legalitzar pel que fa a drets de reg, etc.). Caldria fer obres d'infraestructura readaptant la xarxa.  
h) Séquia Comuna d'Enova: el problema principal és la recollida d'abocaments urbans i, per tant, la qualitat de l'aigua.  
Hi ha problemes puntuals en el seu traçat urbà (caldria traure-la de la població) i en la presa.  
i) Séquies de la vega de Xàtiva: ací es plantegen seriosos problemes de contaminació de l'aigua de les séquies que prenen, sobretot, l'aigua del riu Cànyoles. L'entrada en servei de la presa de Bellús canviarà profundament el reg de les parts que depenen del riu Albaida.  
Els regadius dels rius Albaida i Cànyoles presenten seriosos problemes de contaminació i d'infraestructura. Són regadius amb procedències d'aigua molt diverses.  
Els regadius tradicionals que corresponen a la vall d'Aiora i Enguera presenten problemes semblants als de les comarques altes del Racó d'Ademús i els Serrans, i no entrem, per tant, en major anàlisi.  
En els regadius del riu Magre, en la comarca de Requena-Utiel i Foia de Bunyol, als mateixos problemes d'infraestructura que els esmentats anteriorment, s'afegix el d'utilitzar aigües molt contaminades, constant que es repetix en tot el curs del riu Magre, i especialment en la part alta de la conca, amb indústries agroalimentàries (vi, alcohols i papereres).  
Els regadius de l'embassament de Forata es troben en les mateixes condicions, si bé l'administració va iniciar l'estudi i la construcció dels canals derivats de la presa que encara no han cristalitzat en noves concessions, llevat de la zona dominada des del canal Xúquer-Túria, que se servixen d'aquest per al reg i que passen a dependir, per tant, de la zona dominada per aquest canal.  
En els regadius de la vall d'Aiora i part alta del riu Magre hi ha poques possibilitats d'actuació, vistes les condicions socio-econòmiques de la zona, que es concreten només en reparar canals i revestir-los. Atesa la contaminació del riu Magre, a banda de l'aprofitament de les aigües depurades, caldria fer estudis conduents a captar aigües subterrànies que incrementaren el cabal destinat al reg en condicions acceptables de qualitat.  
En els regadius d'Enguera-la Canal hi ha possibilitats, a priori, de captació d'aigües subterrànies derivades des del Caroig. La zona pot admetre la modernització a reg localitzat.   
En els regadius històrics s'ha de replantejar l'adequació de les xarxes i els canals a la demanda real i procedir a reparacions necessàries, acreixement de canal, desviació de canal i desviació en nuclis urbans.  
En els regadius de la Vall d'Albaida s'han d'estudiar amb profunditat les repercussions de l'aprofitament d'aigües residuals en el comportament del riu Albaida i, en conseqüència, obtenir cabals d'aqüífers subexplotats. El mateix tractament s'ha de donar als regadius del Cànyoles i Sellent.  
En la zona regable del canal Xúquer-Túria, l'administració no va acabar la seua actuació en gran part de la subzona del marge dret, si bé, amb ajudes indirectes de l'administració, les comunitats de regants han realitzat en part les obres pendents. Escau acabar l'actuació tant en aquesta subzona com en la del marge esquerre. Aquestes dues subzones són de regadiu mixt, de manera que s'han d'aprofitar conjuntament les aigües superficials i subterrànies segons disposicions legals específiques de la zona. Seria molt convenient, atesa la longitud del canal, instal·lar telecomandament i construir basses de regulació en les derivacions.  
En els regadius del pantà de Forata s'ha construït parcialment el canal del marge esquerre. Les zones dominades pel canal Xúquer-Túria passen a dependir d'aquest canal alliberades dels regs de Forata.  
Possibles actuacions:  
a) En capacitat de regulació i transports s'han previst inversions de millora de la infraestructura, tant de regulacions (basses i automatismes) com de transport (canals i séquies).  
b) Possibilitat de reg per goteig: es preveu fonamentalment en els regadius d'aigües subterrànies i en els d'aigües superficials amb topografia que ho permeta.  
c) Reutilització d'aigües depurades: d'acord amb el Pla Director, són susceptibles de reutilització un volum anual tractat de 23 hectòmetres cúbics.  
d) Estalvi energètic. Basses i automatismes: s'han pressupostat basses que, a més, puguen servir de regulació, tant de canals en regadius tradicionals o històrics, com dels regs que s'han de reconvertir a localitzat.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Reutilització aigües depurades per a reg  
 de tota la zona 23 hm3 2.300  
- Realització de sondatges en tota la zona 1.800  
a) En els regadius tradicionals:  
- En millora regulació i transport 300  
- Implantació reg localitzat en 800 h 400  
- Construcció de basses 100.000 m3 100  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 20  
b) En els regadius del riu Magre:  
- En millora de regulació i transport 6.300  
- Implantació reg localitzat en 6.700 h 3.350  
- Construcció de basses 670.000 m3 670  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 70  
c) En els regadius d'Albaida-Cànyoles:  
- En millora de regulació i transport 850  
- Implantació reg localitzat en 3.400 h 1.700  
- Construcció de basses 340.000 m3 340  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 40  
d) En la zona regable del canal Xúquer-Túria:   
- En millora de regulació i transport 8.000  
- Implantació reg localitzat en 21.000 h 10.500  
- Construcció de basses 1,8 hm3 1.800  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 210  
e) En els regadius històrics:  
- En millora de regulació i transport 12.500  
- Implantació reg localitzat en 10.000 h 5.000  
- Construcció de basses 470.000 m3 470  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 430  
f) En els regadius amb aigües subterrànies:  
- Implantació reg localitzat en 13.000 h 6.500  
- Construcció de basses 1,6 hm3 1.600  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 130  
- TOTAL 65.380  
2.7 CONCA DEL RIU SERPIS  
Comprén fonamentalment la comarca de la Safor, amb 31 municipis, i la superfície regable és de 16.867 hectàrees. Els cultius dominants són: 90 per cent de regadius arboris (cítrics, fonamentalment) i 10 per cent d'herbacis.  
El sistema de reg és per gravetat en la plana de Tavernes-Gandia i regadius del Serpis-Vernissa. Hi ha una superfície important de regadius amb aigües subterrànies, en ocasions mesclat amb el superficial.  
Els regadius del Xeraco necessiten la utilització de bombeig per al reg i el manteniment de la capa freàtica.  
Situació actual i necessitats: el sistema del riu Serpis s'estructura en tres séquies principals, que partixen de l'assut de Villalonga, des de les quals es reguen terres fonamentalment d'Oliva, Villalonga, Potries, Palma de Gandia i Ador.  
Des de la font Major de Simat (naixement del riu Xeraco) es reguen els terrenys costaners de Tavernes de la Valldigna, Xeraco, Xeresa i Gandia.  
Hi ha nombrosos recursos d'aigües subterrànies, fins i tot en la zona costanera, on s'ha arribat a una explotació dels aqüífers costaners per damunt de la taxa de renovació i, en conseqüència, a l'aparició d'un procés d'intrusió salina molt generalitzat.  
Encara que s'han fet millores en els sistemes de reg, l'estructura d'aquests patix de manca de mitjans de regulació en la capçalera de les xarxes. En la zona baixa hi ha un complicat sistema d'evacuació a la mar, en gran part millorat, però en l'entorn del qual encara queden zones per millorar.   
La utilització generalitzada del reg localitzat no resulta aconsellable en la zona costanera per a evitar la intrusió marina. En canvi seria molt més aconsellable en les zones altes.  
Problemàtica: caldria incidir en millorar la xarxa de reg dotant-la de basses de regulació i fomentant el reg localitzat. En les aigües subterrànies, millorant-ne també la infraestructura en les parts altes de la conca.  
En els regadius del Xeraco, seria convenient la regulació mitjançant basses.  
Possibles actuacions:  
a) En capacitat de regulació i transport: cal dotar el sistema de mitjans de regulació i emmagatzematge d'aigües, i també cal reparar els trams de conducció en mal estat.  
b) Possibilitat de reg per goteig: només es veu aconsellable en les parts altes de la conca, especialment en la Comunitat de Regants dels Canals Alts del Serpis, i es preveu en molt escassa proporció en la plana de Tavernes-Oliva.  
c) Reutilització d'aigües depurades: d'acord amb el Pla Director, són susceptibles de reutilització un volum anual tractat de 7 hectòmetres cúbics.  
d) Estalvi energètic. Basses i automatització: es realitza una actuació que pot afectar una superfície de reg d'aigües subterrànies de vora 10.000 hectàrees.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Millora de la regulació, transport i lluita  
 contra la intrusió marina 1.400  
- Implantació de reg localitzat en 11.700 h 5.850  
- Reutilització d'aigües depurades 7 hm3 700  
- Basses de regulació 1,3 hm3 1.300  
- Millora de la gestió de les comunitats de regants 170  
- Realització de sondatges 300  
- TOTAL 9.720  
2.8 ZONA DE LA MARINA ALTA  
La superfície cultivada és de 25.434 hectàrees, de les quals 16.230 són de secà i 9.204, de regadiu. La Marina Alta rep aportacions de les conques dels rius Girona o Ebo i Gorgos o Xaló, i també del conjunt de petits cursos fluvials, entre els quals destaquen els rius Bullent i Racons, que alimenten i drenen la marjal de Pego-Oliva.  
El 36 per cent de les terres de conreu es dedica al regadiu. Dins d'aquest presenten un domini absolut els cítrics, que ocupen el 88 per cent de la superfície regada.  
D'acord amb l'estudi realitzat per Alfredo Ramón Morte, en el 20 per cent de la superfície de regadiu s'ha implantat el reg localitzat. El Cens Agrari rebaixa aquest percentatge al 14 per cent.  
L'organització del regadiu en aquesta comarca es caracteritza per l'escassa implantació de les comunitats de regants, fet que es relaciona amb l'alt percentatge de superfície regada amb aigües subterrànies, extretes per particulars o empreses que es dediquen a comercialitzar el recurs aigua. Així, la majoria de les comunitats de regants es corresponen amb els regadius d'aigües superficiales.  
Les característiques de les conques fluvials, amb materials càrstics que donen lloc a grans filtracions, i l'absència d'elements reguladors (fracàs del pantà d'Isbert) determinen que solament una mínima part dels recursos superficials potencials estiguen realment disponibles per a ser aprofitats.  
Aquesta comarca és molt deficitària en sistemes de depuració i no hi ha en l'actualitat reutilització d'aigües depurades per a reg. El Pla Director de Sanejament de la Comunitat Valenciana preveu la realització d'EDAR, amb un volum total de 12,5 hectòmetres cúbics.  
Encara que aquesta comarca, teòricament, disposa de molts recursos hídrics, la quantia dels utilitzables realment és insuficient per a satisfer les demandes i resulta un espai deficitari.  
Els recursos naturals són superiors a les necessitats de reg i abastiments durant les èpoques de pluges, però la naturalesa geològica del terreny fa que les reserves subterrànies descarreguen a la mar abans del mes de juny, per la qual cosa, a fi de mantenir els regadius, cal acumular un reg per a l'estiu en els mesos d'hivern.  
Aquest dèficit es manifesta clarament en les zones més litorals, amb els coneguts problemes de proveïment dels nuclis més turístics (Dénia, Xàbia, Calp) i amb regadius que utilitzen dotacions molt baixes i aigües molt salinitzades.  
La problemàtica de la comarca requerix que les actuacions se centren en:  
- Incrementar el grau de regulació dels recursos existents, sobretot els brolls de fonts i manantials, i reduir les extraccions per sondatges mitjançant la construcció de basses amb una capacitat total de 6 hectòmetres cúbics, amb les conduccions corresponents.  
- Augmentar els recursos disponibles per a reg per mitjà de l'aprofitament de les aigües depurades. S'estima que poden reutilitzar-se 8 hectòmetres cúbics.  
- Implantació generalitzada del reg localitzat en una superfície de 6.500 hectàrees.  
Són necessaris estudis per a:  
- Fixar les condicions per a una explotació racional dels recursos subterranis.  
- Millorar els sistemes de distribució de l'aigua, amb introducció de l'automatització de les xarxes.  
- Promoure la constitució de comunitats de regants.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat, són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 6.500 h 3.250  
- Millora de la regulació i el transport 1.400  
- Construcció de basses 6 hm3 6.000  
- Realització de sondatges 60  
- Millora de la gestió 70  
- Reutilització d'aigües depurades 8 hm3 800  
- TOTAL 11.580  
2.9 ZONA DE LA MARINA BAIXA  
La superfície cultivada és de 17.304 hectàrees, que es dividixen en 9.557 hectàrees de secà i 7.747 hectàrees de regadiu.  
A través de la Marina Baixa discorren les conques, quasi totalment, dels rius Algar-Guadalest al nord, i Amadorio-Sella, al sud. Per a la seua regulació es disposa dels pantans de Guadalest i Amadorio, respectivament. Els aqüífers de la comarca estan situats en formacions hidrogeològiques originades en el cretaci i de litologia carbonatada. La fissuració d'aquests materials dóna als aqüífers un caràcter molt càrstic, amb una transmissivitat alta. L'excepció és l'aqüífer quaternari de Benidorm, de materials detrítics, les eixides d'aigua del qual van directament a la mar. Hi ha set sistemes d'aqüífers:  
Pot considerar-se que tots estan en equilibri actualment, sense descensos en els nivells piezomètrics (aquests es produïxen puntualment en èpoques de grans extraccions, però es recuperen ràpidament).  
La qualitat d'aquests aqüífers és generalment de bona a excel·lent, amb salinitats inferiors a 400 mil·ligrams per litre, tret del sistema d'Orxeta, que presenta una salinitat entre 400 i 1.000 mil·ligrams per litre, amb 248 mil·ligrams de nitrats per litre.  
El 45 per cent de les terres de conreu d'aquesta comarca es dediquen al regadiu. D'acord amb les dades del Cens Agrari, el 82 per cent de la superfície es rega pel mètode d'inundació i el 18 per cent, per mètodes de reg localitzat. El regadiu de la Marina Baixa és molt dispers, a la qual cosa ha contribuït històricament l'orografia de la zona i la proliferació de fonts i manantials. Podem fer dos grans grups:  
La connexió entre les aportacions superficials i subterrànies és molt estreta i en dificulta la quantificació. Les eixides conegudes dels aqüífers pugen a 30,5 hectòmetres cúbics anuals, dels quals, segons autors, entre 7 i 17 hectòmetres cúbics no passen a formar part de les conques superficials.  
En l'actualitat hi ha tres EDAR en funcionament, amb un volum tractat de 16,6 hectòmetres cúbics.  
En el Pla Director de Sanejament i Depuració de la Comunitat Valenciana està programada la realització d'EDAR per 6,3 hectòmetres cúbics.  
Els recursos disponibles en un any mitjà es poden estimar en 59 hectòmetres cúbics.  
En aquesta comarca, en principi, no hi ha dèficit d'aigua. Front a uns recursos disponibles de 59 hectòmetres cúbics anuals, tenim una demanda estimada de 58 hectòmetres cúbics anuals (34 hm3 de demanda agrària i 24 hm3 de demanda urbana-industrial). L'augment previst de la demanda total (per l'increment en 5 hm3 de la demanda urbana en el 2010) es podrà compensar amb l'increment dels recursos no convencionals derivat de l'aprofitament de les aigües de les EDAR programades (6,27 hm3).  
Ara bé, es presenta un dèficit estacional clar en estiu, època en què es conjuga un augment de la demanda urbana (molt significatiu per l'augment de la població degut al turisme) i de la demanda agrícola, amb la disminució dels cabals superficials, fonts i manantials. Els nivells piezomètrics dels aqüífers descendixen notablement en aquesta època, si bé es recuperen en pocs mesos.  
El complex de regulació que constituïxen els pantans de Guadalest i Amadorio, vertebrat principalment a través del Consorci d'Aigües de la Marina Baixa, amb les actuacions realitzades i programades per a l'aprofitament de les aigües residuals (amb uns cabals punta molt marcats en estiu pel turisme), fa que les superfícies de regadiu adscrites a aquest tinguen sempre cobertes les necessitats d'aigua per a reg.  
L'escassetat estacional d'aigua es concreta en els regadius que depenen de les aigües cavalleres dels rius, fonts i manantials, i que s'estenen a una superfície de 2.316 hectàrees.  
A partir de les dades exposades en els apartats anteriors i tenint en compte que:  
- La realització de la infraestructura hidràulica necessària per a l'aprofitament de les aigües depurades per a reg està assumida pel Consorci d'Aigües de la Marina Baixa;  
- Així mateix, el Consorci assumix l'execució de les obres necessàries per al manteniment de la infraestructura general de les comunitats firmants del conveni;  
- És prioritari dotar d'embassaments reguladors els regadius que es proveïxen amb cabals molt irregulars, desaprofitats en hivern i insuficients en estiu. Convindria estudiar la possibilitat de subministrar aigua a aquests regadius de les depuradores del Consorci;  
- A Finestrat s'iniciarà enguany la construcció d'un embassament regulador dels cabals de Font Molí, subvencionat per aquesta conselleria;  
- El condicionament de les preses existents a la Nucia permetria augmentar-ne la capacitat d'embassament;  
- El reg localitzat és especialment adequat per a aquesta comarca dedicada preferentment als cultius llenyosos;  
les actuacions que es realitzaran són les següents:  
- Construcció d'embassaments amb una capacitat d'un hectòmetre cúbic, amb les conduccions i els enllaços corresponents.  
- Condicionament de les preses de la Nucia.  
- Implantació de reg localitzat en 4.981 hectàrees.  
- Promoure l'agrupació de les nombroses comunitats de regants i entitats de reg de poc nombre de socis i hectàrees en entitats majors, cosa que els permetrà assolir economies d'escala adequades per a afrontar els reptes de la modernització del regadiu.  
- Realització d'estudis per a millorar els sistemes de distribució de l'aigua, amb introducció de l'automatització de les xarxes.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 5.000 h 2.500  
- Millora de la regulació i el transport 580  
- Construcció de basses 1 hm3 1.000  
- Millora de la gestió de les comunitats 60  
- Realització de sondatges 60  
- TOTAL 4.200  
2.10 ZONA MERIDIONAL D'ALACANT  
La superfície de regadiu d'aquesta zona és de 87.700 hectàrees i engloba les zones següents:  
a) VEGA BAIXA DEL SEGURA  
Està constituïda pels regadius tradicionals del Segura, que s'estenen a ambdós marges del riu, des dels confins de la província, en el límit amb la de Múrcia i la mar Mediterrània. La superfície de regadiu és de 21.963 hectàrees.   
La Confederació Hidrogràfica del Segura i, sobretot, l'administració agronòmica han revestit totes les séquies principals i gran part de les secundàries i terciàries, cosa que ha permés que en èpoques d'escassesa es puga regar amb 150 hectòmetres cúbics. Açò ha permés estalviar 100 hectòmetres cúbics, és a dir, un 16,6 per cent del transvasament Tajo-Segura. Açò, que en principi és bo, ha reduït les aportacions de sobrants a la Comunitat de Regants de Regs de Llevant Marge Esquerre del Segura.  
Les actuacions realitzades per l'administració agronòmica, a l'empara de la declaració d'interés nacional, i la Confederació Hidrogràfica del Segura, a través de la llei de 1911, han aconseguit que tota la xarxa principal de reg estiga condicionada i la secundària, pràcticament en un 90 per cent, a través de la Llei sobre Utilització de l'Aigua per a Reg, de la Generalitat. No es considera l'actuació directa en la xarxa de reg i s'entén que allò que resta per condicionar en les xarxes secundària i terciària es podrà realitzar a través de l'aplicació de la llei esmentada.  
En la xarxa de drenatge, ha actuat únicament l'administració agronòmica, que ha efectuat, entre altres, les grans canalitzacions del Conveni, Mayayo-Abanilla, Viejo-Reina, Culebrina, Villa i altres.  
Les canalitzacions posteriors de la xarxa secundària de drenatge, que incidixen amb una velocitat major de les aigües sobre la xarxes primàries, la construcció de l'autovia Alacant-Múrcia, que ha modificat el recorregut de les aigües, i les precipitacions torrencials de 1987 i 1989 han produït un poc d'inquietud en els regants, cosa que ha motivat que la Conselleria encarregara i redactara un estudi del comportament hidràulic en avingudes dels assarbs de Mayayo-Abanilla en la Vega Baixa del Segura (Alacant), que és extrapolable al comportament del Conveni, estudiat per la Confederació Hidrogràfica del Segura.  
D'acord amb aquests estudis i com a conclusió de tota la xarxa primària de drenatge, seria convenient la canalització de 58.300 metres d'aqüeductes.  
La instal·lació de reg per goteig és problemàtica i sols es podria implantar aprofitant la infraestructura del posttransvasament o construint nous aqüeductes amb càrrega des d'Ojos. Quan la Confederació Hidrogràfica del Segura pose en funcionament les obres de regulació de la capçalera de les séquies de la Vega, es podrà estudiar la possibilitat d'implantar aquest sistema.  
El sistema de reg dels regadius tradicionals, amb totes les comportes regulades històricament en el temps pels regants, que les obrin i les tanquen escrupolosament en el temps assenyalat, aconsella no incidir directament en el seu maneig mentre no es faça un estudi dels sistemes d'atandament que permeta modificar privilegis existents de quan la conca no estava regulada pels pantans de capçalera.   
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 2.000 h 1.000  
- Millora de la regulació i el transport 21.350  
- Instal·lació de sondatges 100  
- Millora de la gestió 170  
- TOTAL 22.620  
b) EL PORVENIR  
Té una superfície total de 7.920 hectàrees, de les quals són regables unes 1.500. Aquesta zona està formada per terres baixes, embassades i salobres, i inclou dins els paratges naturals del Hondo i les Salines de Santapola. Les actuacions que s'hi han realitzat sempre han trobat problemes amb el medi ambient, atés que hi ha barreja d'interessos agrícoles i ecològics.  
Les actuacions, per tant, seran molt limitades i es reduiran al condicionament de llits importants, amb el reforçament de les zones humides amb els cabals aportats.  
En l'actualitat, les aigües de reg emprades són els sobrants de tota la Vega Baixa del Segura i està redotant-se a través del programa ENVIREG amb els residuals de la Marina (Elx). Es consideren, a més d'accions de col·locació de tubs en secundàries a través de la Llei d'Utilització d'Aigua per a Reg, la canalització dels aqüeductes importants que servixen de desguàs al riu Vinalopó i que manquen de llit, com ara, l'assarb del Robatorio, Dulce i Ancha en les parts no afectades pels paratges naturals i amb declaració prèvia d'impacte ambiental, per ser una zona molt sensible.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Millora de la regulació i el transport 2.000  
- Millora de la gestió 10  
- TOTAL 2.010  
c) LA PEDRERA  
Comprén la zona més meridional de la província d'Alacant i es troba inclosa dins dels termes municipals d'Algorfa, Almoradí, Benejúzar, Benijófar, Bigastro, Jacarilla, Orihuela, Pilar de la Horadada, Rojales i San Miguel de Salinas, amb una superfície total de 29.000 hectàrees, 16.530 de les quals són de regadiu.  
Cal redotar amb caràcter prioritari aquesta zona amb els recursos reservats per l'estat, que, segons la Confederació Hidrogràfica del Segura, pugen encara a 30 hectòmetres cúbics, i que s'aplique el Reial Decret Llei 3/1986, de 30 de desembre, i no es deriven aquests cabals a algunes zones no declarades d'interés nacional.  
Igualment, caldrà potenciar l'aprofitament de les aigües residuals de la zona que, per ser costanera i amb gran potencial turístic, pot entrar dins de la normativa ENVIREG i redotar la zona.  
El sistemàtic dèficit hidràulic que patix la zona aconsella dedicar tot l'esforç de la Conselleria en l'aprofitament integral de les aigües sobrants en la zona, aigües que, tret de noves concessions a través del Pla Hidrològic Nacional o l'aplicació dels escassos recursos reservats de la conca, es limiten a les aigües residuals i a l'emmagatzematge durant l'hivern de les aigües sobrants de drenatge del riu Segura.  
Per a l'aprofitament de les aigües residuals, el volum actual de les quals és de 8 hectòmetres cúbics, i amb una corba creixent per ser zona turística de grans expectatives, es preveu la construcció d'embassaments reguladors a l'eixida de les aigües depurades i una xarxa de conduccions forçades que porten aquestes aigües a les capçaleres de les zones regables, on es construiran embassaments de reserves per als mesos de màxim consum.  
El riu Segura en hivern sol portar aigua de drenatges que, durant els mesos de novembre a febrer, poden aprofitar els regadius que disposen d'embassaments reguladors i elevacions fins aquests, com és el cas del Marge Esquerre, amb l'embassament de l'Hondo, i les concessions de 1953, amb presa directa del riu Segura o del Reguerón.  
Es considera, per tant, com a prioritària l'execució de les obres següents:  
- Aprofitament de 8 hectòmetres cúbics d'aigües residuals.  
- Aprofitament de les aigües sobrants en hivern del riu Segura i regulació d'aquestes mitjançant:  
ù Embassament regulador de la Comunidad de Regantes de Jacarilla d'uns 500.000 metres cúbics.  
ù Connexió de la Comunidad de Regantes de Jacarilla amb la Comunidad de Regantes de Camposalinas i San Miguel de Salinas.  
ù Connexió entre les preses de la Comunidad de Regantes de Camposalinas.  
ù Embassaments reguladors en la zona de La Pedrera amb una capacitat total de 10 hectòmetres cúbics, que impliquen assegurar un reg per a l'època de màxim consum.  
Es potenciarà el reg localitzat, ja molt implantat en la zona.  
Les característiques especials que presenta aquesta zona amb un dèficit hidràulic molt alt i poques possibilitats d'aconseguir aigües que no siguen les procedents del transvasament Tajo-Segura o del decret de 1953, obliga a realitzar la infraestructura necessària per a connectar el riu Segura a la zona per a l'aprofitament de les aigües sobrants hivernals.  
D'altra banda, en l'informe sobre les propostes de modificació de l'Avantprojecte del Pla Hidrològic Nacional, es pretén potenciar la utilització de recursos no convencionals, entre els quals es troba la dessalinització d'aigües salobres, i així incrementar els recursos en un 26 per cent, amb un volum de 220 hectòmetres cúbics a l'any. Aquesta tècnica es pot aconseguir en La Pedrera a través d'aigua subterrània, amb conductivitats superiors a 3.000, a un preu alt però assumible per aquesta zona d'alta productivitat, amb l'avantatge que la salmorra pot anar a la salina de Torrevieja, molt pròxima.  
En resum, les obres que es realitzaran en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 6.000 h 3.000  
- Millora de la regulació i el transport 2.800  
- Construcció d'embassaments 10,5 hm3 8.000  
- Reutilització d'aigües residuals 8 hm3 800  
- Dessalinització d'aigües salobres 3 hm3 900  
- Realització de sondatges 100  
- TOTAL 15.600  
d) REGS DE LLEVANT (Marge Dret)  
Comprén part dels termes municipals de Guardamar del Segura, Rojales, Montesinos, Benijófar, Almoradí, San Miguel de Salinas i Torrevieja, amb una superfície de 4.000 hectàrees.  
És un regadiu tradicional, anterior a l'any 1933, i té una dotació de 500 litres per segon del cabal continu. La insuficiència d'aquests recursos en els mesos de màxim consum va determinar la concessió de 5,5 hectòmetres cúbics procedents del trasvasament Tajo-Segura.  
L'excelència del clima, motivat per la regulació de la calor produïda per les salinas de La Mata i Torrevieja, permet tota classe de conreus, ja que deixa la zona pràcticament lliure de gelades. Hi tenen especial incidència els cítrics, amb la llima com a conreu principal. En els conreus herbacis destaquen els hivernacles, generalment amb goteig, amb produccions variades i exquisides, generalment d'exportació; també hi ha cultius encoixinats, especialment el meló i el meló d'Alger.  
Entre els cultius herbacis a l'aire lliure, té molta importància la carxofa amb goteig, la creïlla i les hortalisses extraprimerenques.  
La propietat es troba molt dividida, ja que les 4.000 hectàrees pertanyen a més de 1.200 comuners, amb una mitjana per propietari d'unes 3,5 hectàrees.  
Cal destacar l'existència de gran nombre d'embassaments de diversos materiales: formigó, maçoneria, PVC, polietilé, etc., que els comuners han anat construint a través del temps per a la regulació dels regs. El nombre d'aquests és de 334 i la capacitat, de 2.400.000 metres cúbics.  
Amb l'entrada en funcionament del trasvasament Tajo-Segura, el reg està assegurat en èpoques normals. Aquestes terres no tenen cap altre factor limitador que l'excessiva altura dels nivells freàtics, com en la Vega Baixa del Segura.  
Dues són les fonts de proveïment de la zona: la primera, les procedents de la conca del Segura, per la seua condició de regadiu tradicional, amb 500 litres per segon de cabal continu que s'ha de prendre a través d'elevació o pels canals del trasvasament; la segona font és de les aigües del trasvasament Tajo-Segura a través dels canals principals.  
La zona està dominada pel canal principal de reg amb una longitud superior als 22 quilòmetres, que s'alimenta de la impulsió del riu Segura, amb capacitat de 1.000 litres per segon i a través del canal de La Pedrera, afluent del canal del Camp de Cartagena, que li injecta en tres punts fins a 1.000 litres per segon en cadascun d'ells. Aquest canal principal va repartint les aigües rebudes per 61 partidors a través dels reguerons, que formen una teranyina que porta l'aigua a totes les parcel·les.  
A hores d'ara, la Confederació Hidrogràfica del Segura està construint el gran col·lector de drenatge de la zona, per la qual cosa caldrà que la Conselleria d'Agricultura faça els col·lectors secundaris de drenatge. Es preveu la realització de la xarxa secundària, amb una longitud de 25.000 metres. Igualment, l'administració agronòmica està executant el projecte de REGULACIó DELS CANALS DE LA COMUNIDAD DE REGANTES DE LEVANTE, MARGEN DERECHA DEL RíO SEGURA, que regularà tota la xarxa de reg per mitjà de l'obertura i el tancament automàtics de comportes i el control informàtic d'aquestes.  
La concessió de 500 litres per segon de cabal continu aconsella la construcció d'un embassament regulador que tinga una doble finalitat: d'una banda, aprofitar les aigües de drenatge del riu Segura durant els mesos d'hivern, i de l'altra, atés que el canal té la possibilitat d'injectar fins a 3.000 litres per segon en diferents trams, regular el reg de manera que se suprimisquen durant els caps de setmana i les nits d'hivern.  
L'embassament es preveu d'uns 500.000 metres cúbics.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Millora de la regulació i el transport 500  
- Construcció de basses 500.000 m3 400  
- TOTAL 900  
e) SALADARES  
Declarada d'interés nacional pel Decret de 27 de juny de 1941, per l'Institut Nacional de Colonització i posteriorment IRIDA, s'hi han efectuat múltiples actuacions per al sanejament i la posada en reg de la zona. La qualitat de les aigües fetes aflorar en els pous de Redován va impedir la dessalinització de la zona i, a càrrec del trasvasament Tajo-Segura, es van aconseguir 7,5 hectòmetres cúbics.  
En l'actualitat, la zona ha estat lliurada per l'IRIDA als beneficiaris i les obres necessàries per a la posada en reg està executant-les directament l'IRIDA.  
En l'informe sobre les necessitats de drenatge de la zona regable de Saladares (Alacant), redactat pe l'IRIDA, es recull la necessitat d'aprofundir el sistema de drenatge salí semiconfinat, de manera que l'ascensió capilar no afecte les collites.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Millora de la regulació i el transport 600  
- Construcció bassa 200.000 m3 200  
- Construcció dessalinitzadora 2,5 hm3 600  
- TOTAL 1.400  
f) REGS DE LLEVANT (Marge Esquerre i altres)  
La zona de regs de Llevant Marge Esquerre del Segura està situada al sud de la província d'Alacant i ocupa part dels termes municipals d'Albatera, Alacant, Benferri, Callosa de Segura, el Campello, Catral, Cox, Crevillente, Elx, Granja de Rocamora, Mutxamel, Orihuela, Redován, San Juan i Santa Pola. La superfície regable, d'acord amb el que ha disposat la Comissió Tècnica Mixta, és de 32.707 hectàrees i el perímetre és l'establit en l'acta.  
El nombre total de regants de la comunitat es pot fixar en uns 20.000.  
Les concessions d'aigua són de 2.600 litres per segon dels sobrants dels assarbs i 5.100 litres per segon dels sobrants del riu Segura. Aquests 7.700 litres per segon es transporten als diferents canals de distribució a través del canal principal, en el qual hi ha sis elevacions. La concessió del transvasament Tajo-Segura es va establir en 97,5 hectòmetres cúbics anuals dels 125 que se li van assignar en la Llei 52/1980, de 15 d'octubre, a la província d'Alacant. Aquests volums de transvasament, els subministra a la zona el canal de Crevillent.  
La regulació de la conca del riu Segura fa que els sobrants dels assarbs i del riu siguen inferiors als previstos en la concessió i, a més, de molt mala qualitat.  
La Comunidad de Riegos de Levante considera que les seues pèrdues en la xarxa principal de distribució pugen al 30 per cent, i caldria afegir-hi l'existent en la xarxa secundària, que en alguns casos està en terra i en altres en canalons molt deteriorats. Com que l'aigua del transvasament és quantificable en capçalera, a l'efecte del pagament de tarifes i també en el punt d'eixida de la xarxa principal en una mitjana de nou anys, les pèrdues són del 22,64 per cent.  
Aquesta zona està formada per la Comunidad de Riegos de Levante i la seua zona d'influència formada per les seues comunitats de base i altres que tenen total o parcialment superfícies connectades amb aquesta comunitat, encara que les seues concessions d'aigües siguen distintes, per ser aprofitament d'aigües residuals d'Elx i Alacant o per pous.  
La complexitat de la zona obliga a separar les inversions per associacions o comunitats de regants així:  
- Comunidad General de Riegos de Levante, Margen Izquierda del Segura  
En l'estudi de necessitats per prioritat s'inclouen les obres següents:  
- Setena elevació d'Elx i embassament regulador de 100.000 metres cúbics de capacitat.  
- Canal de Ponent de la setena elevació d'Elx.  
- Setena elevació de la Penya i embassament regulador de 80.000 metres cúbics de capacitat.  
- Canal de la setena elevació de la Penya.  
- Elevació de les aigües residuals de la depuradora de Orgégia.  
- Capçalera del Primer Canal de Llevant i embassament regulador de 40.000 metres cúbics.  
- Capçalera del Segon Canal de Llevant i embassament regulador de 100.000 metres cúbics.  
- Capçalera del Segon Canal de Ponent.  
- Telecomandament de les elevacions i els aforadors principals.  
- Canal Principal des de la presa en el riu Segura finsa la segona elevació.  
- Reparació dels túnels de les elevacions tercera, quarta i cinquena.  
- Reparació dels túnels existents en el Tercer Canal de Llevant des de Torrellano fins a Mutxamel.  
- Reparació de les minicentrals de les elevacions quarta, cinquena i sisena.  
- Aprofitament d'aigües residuals d'Elx  
Incloses les seues terres dins d'aquesta zona estan els aprofitaments de les aigües residuals d'Elx per part de les entitats esmentades anteriorment, amb uns volums aprofitats de 7 hectòmetres cúbics. Les obres principals seran les d'embassament d'aquests cabals i connexió a les xarxes existents.  
Els litigis existents entre dues d'aquestes associacions no reflectixen en aquest estudi cap actuació a hores d'ara, considerant la petició efectuada per l'Associació del Reg de la Séquia Major del Pantà d'Elx.  
- Societat Agrària de Transformació d'Alacant-Nord  
Té una superfície de regadiu de 3.200 hectàrees.  
En l'estudi realitzat per la Direcció Territorial d'Agricultura per completar la xarxa de reg d'aquesta societat de transformació, actualment en terra i en condicions molt roïnes, amb moltes pèrdues i males olors, en una zona amb alta densitat mitjana de població rural, cal condicionar 60 quilòmetres de canonada entre 300 i 350 mil·límetres de diàmetre, per a cabals de 50 i 100 litres per segon.  
- Cooperativa Agrícola i Ramadera d'Alacant  
Té una superfície de regadiu de 1.100 hectàrees.  
La Cooperativa ha presentat un estudi per a la transformació total de la zona. Aquest estudi, amb un cost alt, comprén obres que es poden considerar d'interés general i altres complementàries.  
Inclou embassaments reguladors, impulsions per a la distribució de l'aigua residual d'Alacant i implantació de reg localitzat per unitats d'explotació.  
La longitud de canonada de pressió és de 17.660 metres, tres transformadors amb una capacitat de 950 quilovoltampers i cinc embassaments amb una capacitat de 1.265.000 metres cúbics.  
- Societat Agrària de Transformació de San Enrique i San Pascual  
Té una superfície de regadiu de 1.500 hectàrees.  
Es pretén redotar aquestes societats agràries de transformació mitjançant embassaments reguladors que emmagatzemen l'aigua durant l'hivern per al reg estiuenc. Implicaria una conducció de 4.000 metres i la capacitat total de regulació seria de 1.500.000 metres cúbics.  
- Comunidad de Regantes Perpetuo Socorro - San Miguel de Redován i altres  
Té una superfície de regadiu de 4.200 hectàrees.  
La infraestructura primària d'aquesta comunitat està executada i la xarxa de reg està en canalons deteriorada amb pèrdues d'aigua. Es considera el canvi d'aquesta xarxa a canonada a través de la línia de racionalització d'aigua per al reg.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 9.000 h 4.500  
- Millora de la regulació i el transport 12.150  
- Construcció de basses 3,1 hm3 3.100  
- Reutilització d'aigües depurades 12 hm3 1.200  
- Millora de la gestió 240  
- TOTAL 21.190  
g) PILAR DE LA HORADADA DINS DE LA COMUNIDAD DE RIEGOS DEL CAMPO DE CARTAGENA  
Dins dels 122 hectòmetres cúbics assignats d'aigües del transvasament al Camp de Cartagena, hi ha un volum de 2,8 hectòmetres cúbics assignats a Pilar de la Horadada (Alacant). Tota la infraestructura hidràulica i vial ha estat executada i els problemes hidràulics estan units als que tinga el Camp de Cartagena.  
2.11 ZONA DEL VINALOPó  
No es poden descriure aquestes zones independentment per la seua correlació hidràulica, tan important que seria impossible parlar de regadius en el Vinalopó Mitjà si no s'hagueren format amb les aigües extretes i transportades des de l'Alt Vinalopó, els aqüífers del qual, encara que actualment sobreexplotats, tenen una gran capacitat de recàrrega i una qualitat de l'aigua apta per al consum humà i agrícola.  
Per tant, és primordial per a la zona l'explotació de les aigües subterrànies, ja que els recursos superficials són molt escassos.  
La relació entre l'Alt Vinalopó i el Mitjà és una simbiosi, atés que, si bé l'Alt cedix aigua del seu subsòl al Mitjà, també és cert que mitjançant les tarifes de reg i proveïment vigents, establides per la Conselleria d'Agricultura, el Mitjà subvenciona l'Alt en els costs de l'aigua.  
a) ZONA ALT VINALOPó  
La superfície total cultivada és de 41.635 hectàrees amb la distribució següent: regadiu, 8.593 hectàrees, i secà, 33.402 hectàrees.  
Els recursos hídrics superficials de la conca del riu Vinalopó es limiten exclusivament a una part de la zona alta i els recursos possibles regulats són d'uns 4 hectòmetres cúbics, que actualment només s'aprofiten en una mínima part en el regadiu de les zones de Bocairent, Banyeres de Mariola i la vall de Beneixama (CaÑada, el Camp de Mirra i Benejama). La resta es perd al llarg del riu per filtració i aquestes aigües no arriben, en la majoria d'anys, a l'encreument amb l'autovia Alacant-Madrid, en el terme municipal de Villena. Sols en el cas de riuades, que es poden considerar extraordinàries, les aigües travessen aquest terme i se salinitzen més avall a causa del rentatge dels sediments evaporítics de les margues de guix del Keuper que travessa el riu.  
Les actuacions que es programen per a aquesta zona tenen per objecte la regulació exhaustiva dels recursos naturals superficials i la construcció d'embassaments de capacitat mitjana que permeten l'estalvi d'energia en l'extracció de les aigües subterrànies i la implantació del reg per goteig.  
Destaca per la seua importància la construcció d'una presa en la capçalera del riu Vinalopó a BaÑeres, el projecte de la qual ja està redactat, i que permetria aprofitar íntegrament els recursos del riu, que es calculen en 3 hectòmetres cúbics en aquest punt i que hui en dia es perden en la major part.  
És imprescindible que els regants s'agrupen en comunitats de regants per organitzar adequadament la gestió de l'aigua i, posteriorment, en una agrupació de tipus comarcal per defensar els seus interessos.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 4.000 h 2.000  
- Millora de la regulació i el transport 1.150  
- Construcció de 7 hm3 de basses 2.400  
- Millora de la gestió 70  
- Sondatges 100  
- TOTAL 5.720  
b) ZONA VINALOPó MITJà  
La superfície total cultivada és de 48.498 hectàrees, de les quals 21.315 són de regadiu i 27.183, de secà.  
A fi de mamprendre la transformació de les terres dels agricultors associats mitjançant l'execució de les obres necessàries per a la captació d'aigües subterrànies i la regulació i posterior distribució d'aquestes, han anat constituint-se, al llarg de les últimes dècades, les diverses societats agràries de transformació i comunitats de regants que configuren l'agricultura en la conca mitjana del riu Vinalopó.  
Des de la seua creació, aquestes entitats de reg han desplegat una labor important i, com a prova de l'èxit de la seua gestió, es pot apuntar el nombre d'agricultors associats, les superfícies inscrites i els sondatges realitzats.  
Però l'escassesa d'aqüífers en la conca mitjana i la pobresa manifesta d'aquests en van originar ràpidament la sobreexplotació i posterior salinització, cosa que s'ha traduït en l'abandó de la majoria dels sondatges i en la recerca de subministraments alternatius, a fi de poder regar, basats en l'aprofitament de les aigües subterrànies de l'Alt Vinalopó i residuals, i insistint sempre en la recerca d'aigües exògenes regulades superficialment.  
Com que es tracta d'una zona clarament deficitària en recursos hídrics, l'agricultura de regadiu depén en gran mesura de les aportacions externes, procedents de l'Alt Vinalopó o d'altres conques. En previsió de la realització d'aquestes obres, com també per a un millor aprofitament de les aigües pròpies de la conca, es proposa incrementar la construcció d'embassaments a fi de disposar de la capacitat suficient per a emmagatzemar les aigües hivernals, i la interconnexió entre aquests, a fi d'arribar en el futur a una capacitat d'embassament de 21 hectòmetres cúbics, front als 13,5 de què es disposa hui en dia. Les obres necessàries estan incloses en el Pla d'Obres i Millores Territorials de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, aprovat recentment.  
Així mateix, s'ha de promoure la constitució de les comunitats de regants, tant a escala local com comarcal, a fi d'aconseguir una gestió òptima dels recursos hídrics.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 10.000 h 5.000  
- Millora de la regulació i el transport 2.260  
- Construcció de 7,5 hm3 de basses 6.200  
- Millora de la gestió 170  
- Sondatges 100  
- TOTAL 13.730  
2.12 ZONA FOIA DE CASTALLA  
La Foia de Castalla és una comarca natural situada al nord-oest de la província. Està formada pels termes municipals de Castalla, Onil, Ibi i Tibi.   
La comarca comprén una superfície de 29.536 hectàrees, amb 10.973 hectàrees de conreus, 1.372 de regadiu i 9.601 de secà.  
El balanç hídric per als regadius de la zona resulta lleugerament positiu. Açò vol dir que ens trobem en una zona en equilibri, atesa la prudència amb què cal considerar les dades de recursos disponibles.  
Pel que fa al cas, la problemàtica es planteja en dues direccions:  
- D'una banda, cal conéixer amb més exactitud les quantitats dels recursos disponibles realment, perquè el balanç, de ser lleugerament excedentari, podria passar a ser lleugerament deficitari.  
- En segon lloc, la disponibilitat teòrica de recursos suficients no vol dir necessàriament que els recursos estiguen de fet realment disponibles. Per a passar de les disponibilitats teòriques a les disponibilitats reals, es necessiten unes infraestructures i una gestió dels recursos hídrics que, en l'actualitat, són clarament insuficients i, en alguns casos, d'organització incorrecta. D'altra banda, les suficients disponibilitats teòriques d'aigua en la comarca emmascaren la disponibilitat real d'aquesta aigua en cada una de les zones regables de la comarca. En aquest sentit, adquirix especial importància el fet de preveure la utilització de les aigües depurades, ja que la utilització d'aquestes aigües obliga necessàriament a disposar d'obres de regulació i de conducció per posar l'aigua a la disposició del regadiu.  
A penes hi ha regulació en els regadius de la comarca, llevat de les xicotetes basses (500 - 1.500 m3) que hi ha junt als naixements i les fonts que s'aprofiten. Aquestes basses (algunes en mal estat), construïdes fa bastants anys (alguna data de principis del segle XIX), reflectixen les limitacions tècniques i econòmiques de l'època en què es van fer i resulten hui en dia clarament insuficients. D'altra banda, en els darrers anys s'han realitzat a nivell particular alguns embassaments amb làmina impermeable. La capacitat d'aquests nous embassaments puja en el conjunt de la comarca a 200.000 metres cúbics.  
A la vista de tot l'anterior i atesa la necessitat d'aprofitar les aigües depurades, s'aprecia que és fonamental incrementar la capacitat d'embassament en la comarca de manera important. A més a més, aquesta necessitat de regulació augmenta si considerem també l'ordenació necessària per a l'explotació de l'aqüífer quaternari de Castalla. El gran nombre de pous existents en l'actualitat fa que l'explotació de l'aqüífer siga bastant ineficient, tant tècnicament com econòmica. Per això, interessa disposar de regulació en aquest recurs, per a aprofitar exclusivament les hores vall en els bombejos, amb l'important estalvi econòmic que això representa.  
En definitiva, la Foia de Castalla necessita un pla d'aprofitament integral de les aigües per a reg, on es determinen les quantitats de recursos realment disponibles que poden aportar al regadiu les diferents fonts de proveïment. Aquestes fonts de proveïment són:  
1. Aqüífer quaternari de Castalla.  
2. Aprofitament d'aigües depurades.  
3. Aqüífers adjacents (serra de Castalla, serra d'Onil, etc.), aprofitats tradicionalment a través de diverses fonts i galeries.  
4. Aprofitament del vessament superficial.  
Convé considerar també la necessitat d'interconnectar aquestes diverses fonts i regular-les, de manera que la gestió del recurs aigua es faça de la manera més eficient possible. Aquesta necessitat d'interconnexió obliga a disposar d'una infraestructura (fonamentalment conduccions i sistemes de control de cabals), inexistent a hores d'ara.  
A partir de les dades recollides i de la problemàtica de la zona, es desprenen les necessitats en la millora de la seua infraestructura hidràulica.  
a) Necessitats d'embassament: 1 hm3  
b) Conduccions principals: 70 Km  
c) Millora en els regadius:  
 Reg per goteig : 700 h  
 Reg per aspersió : 400 h  
d) Neteja i condicionament de fonts i basses: 8  
Com s'ha explicat anteriorment, és fonamental per a l'explotació correcta dels regadius de la comarca disposar d'un pla d'aprofitament integral que enumere i quantifique els recursos existents.  
Es pot apreciar l'escassa presència de comunitats de regants. Açò obliga al fet que les entitats de reg existents actualment s'agrupen en comunitats generals per zones a fi de poder aconseguir una gestió de l'aigua molt més eficaç, que aprofite els recursos disponibles i en la forma més econòmica possible.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 1.100 h 550  
- Millora de la regulació i el transport 640  
- Construcció d'1 hm3 de basses 850  
- Millora de la gestió 10  
- TOTAL 2.050  
2.13 ZONA DE LA MUNTANYA  
La comarca de la Muntanya d'Alacant comprén tota la zona nord interior de la província d'Alacant. Geogràficament, limita al nord amb la província de València; a l'est, amb la comarca de la Marina Alta; al sud, amb la comarca de la Marina Baixa i, a l'oest, amb les comarques de l'Alt Vinalopó i la Foia de Castalla.  
Administrativament, la zona en estudi està constituïda per 37 municipis, que pertanyen a la zona desfavorida de muntanya denominada la Muntanya d'Alacant, tret dels termes municipals de Xixona, Busot i Aigües que, encara que administrativament pertanyen a la comarca de l'Alacantí, s'han inclòs dins d'aquesta zona per les seues característiques fisiogràfiques i pel fet que, malgrat no estar reconegudes, se n'ha sol·licitat la inclusió en la zona desfavorida de muntanya.  
La superfície cultivada és de 38.594 hectàrees, amb 2.507 hectàrees de regadiu i 36.087 hectàrees de secà.  
Les característiques hidrogràfiques de la comarca estan condicionades per l'orografia, la geologia, la litologia i la climatologia. En aquest sentit, tota la xarxa fluvial és de tipus mediterrani, per la qual cosa els seus rius es caracteritzen per salvar pendents acusades en trams curts, cosa que els conferix gran velocitat i un alt poder erosiu. A açò s'afegix la irregularitat de les pluges, que es traduïx en llargs períodes amb poc cabal i curts períodes de règim torrencial, amb crescudes considerables.  
El principal riu de la comarca és el Serpis, al qual aboquen les seues aigües nombrosos barrancs i afluents de tota la zona. Els altres rius que es formen en la Muntanya són el Girona i el Gorgos (Xaló), que travessen fins a la desembocadura la Marina Alta, i el riu de la Torre (la Torre de les Maçanes), afluent del riu Montnegre. Podem dir també que el riu Algar (fonamental en els proveïments de la Marina Baixa) es forma entre els termes municipals de Tárbena i Bolulla, encara que la major part del seu curs discorre per la Marina Baixa.  
La problemàtica gira al voltant de dos aspectes fonamentals de l'agricultura d'aquesta zona:  
- D'una banda, la diversitat, per existir 10 zones diferents dins de la comarca. Aquesta diversitat, motivada fonamentalment per la complicada orografia de la comarca, dóna lloc a distintes climatologies i distints tipus de sòls, que originen la variació que hi ha en el regadiu d'aquesta comarca.  
- D'altra banda, l'abandó o semiabandonó de part del regadiu, que ha deteriorat molt les infraestructures de reg, ja que aquestes no han tingut la conservació ni l'adaptació a les tècniques modernes que una agricultura eficient requerix.  
A continuació, passem a descriure els diferents aspectes d'aquesta problemàtica.  
El balanç hídric per als regadius de la zona resulta clarament positiu, cosa que indica que ens trobem en una comarca excedentària. No obstant això, convindria realitzar els balanços hídrics del regadiu per a cada zona, a fi de descobrir possibles desequilibris i mancances en algunes de les zones delimitades.  
Les necessitats en la millora de la infraestructura hidràulica de la zona són:  
a) Necessitats d'embassament: 1,5 hm3  
b) Conduccions principals  
Distingirem dos casos: d'una banda, les conduccions primàries de les xarxes de reg i, de l'altra, les conduccions per a connexió d'embassaments.  
- Conduccions primàries: 237 km  
- Conduccions de connexió d'embassaments: 55 km  
c) Millora dels regadius  
- Reg per goteig: 1.700 h  
d) Neteja i condicionament de fonts i basses: 31  
e) Posada en explotació de sondatges: 2  
f) Correcció d'aigüeres: 18 km  
És fonamental per a l'explotació correcta dels regadius de la comarca disposar en cada zona d'un pla d'aprofitaments hidràulics. Aquest pla ha de preveure, en cada cas, els estudis necessaris per a la determinació dels recursos disponibles i la gestió més eficient d'aquests per a la dotació de la zona. En aquest sentit, cal destacar la necessitat imperiosa d'aforar els manantials i les fonts naturals, que en moltes zones són una part important dels recursos disponibles. L'absència d'aquests aforaments no sols impedix la valoració correcta dels recursos disponibles, sinó que, de manera molt important, incidix en la determinació de les necessitats d'embassament.  
D'altra banda, dins dels plans d'aprofitament, en algunes zones interessa aprofitar les aigües depurades, per a la qual cosa convé estudiar-ne l'aptitud per al reg des del punt de vista agronòmic, atesos els problemes de mala qualitat que presenten els efluents de les depuradores actualment en funcionament.  
Finalment, aquests plans han de preveure l'estudi del vessament superficial (Planes-Benimarfull, Gorga-Penàguila i Xixona) i les seues possibilitats d'aprofitament, tant en quantitat dels recursos disponibles com en la definició de les obres necessàries per a l'aprofitament.  
En la comarca hi ha poques comunitats de regants. Això, unit al gran nombre d'entitats de reg amb unes superfícies adscrites a cada entitat molt xicotetes, fa que el panorama de l'organització i la gestió dels regadius de la comarca resulte certament desolador.  
Per això, a més de les millores en la infraestructura hidràulica, és fonamental una millora en l'organització i la gestió dels regadius. Es necessita, com a punt de partida, la formació de comunitats de regants, creades no solament amb un sentit social localista, sinó, sobretot, amb un sentit agrícola i social més ampli.  
En les zones on es preveu el pas de regs tradicionals a pressió, resulta fonamental disposar d'una automatització de les noves xarxes de reg.  
En resum, les obres que s'han de realitzar en la zona i el pressupost estimat són els següents:  
 MILIONS  
 DE PTA  
- Implantació de reg localitzat en 1.700 h 1.020  
- Millora de la regulació i el transport 1.700  
- Construcció de 1,5 hm3 de basses 1.500  
- Millora de la gestió 30  
- Sondatges 100  
- TOTAL 4.350  
- III -  
RESUM D'INVERSIONS,   
ACTUACIONS QUE ES REALITZARAN   
I DISTRIBUCIó TEMPORAL


Còpia Permalink ELI