Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4905, del 17-12-2004 (2004/12528)

DECRET 273/2004, de 10 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara bé d.interés cultural el conjunt històric de Jérica.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4905

Data del DOGV
:   17-12-2004

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2004/12577


Data del document
:   10-12-2004

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Decret

Correcció d'errades

 Descriptors 

:   * Jérica
    * patrimoni cultural
    * patrimoni arquitectònic
    * legislació
    * ben cultural

DECRET 273/2004, de 10 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara bé d'interés cultural el conjunt històric de Jérica. [2004/12066]  
L'article 31.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà per mitjà de decret del Consell de la Generalitat, a proposta de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport. Tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració general de l'estat.  
Mitjançant Resolució de 27 de març de 1978, de la Direcció General de Patrimoni Artístic, Arxius i Museus, del Ministeri de Cultura, es va acordar tindre per incoat l'expedient per a la declaració de bé d'interés cultural del conjunt històric de Jérica.  
L'expedient en qüestió va ser remés per a la seua tramitació a la Generalitat segons el que disposa el Reial Decret 3.066/1983, de 13 d'octubre, sobre traspàs de funcions i servicis de l'Estat a la Generalitat en matèria de cultura i, en concret, a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'acord amb el que preceptua el Decret 171/1983, de 29 de desembre, del president de la Generalitat.  
Mitjançant Resolució de 22 de març de 2004, de la Direcció General de Política Lingüística i Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, es va acordar continuar l'expedient, incoat d'acord amb les disposicions vigents, i obrir un període d'informació pública. La dita resolució, amb els seus annexos, a més, va ser exposada en el tauler d'anuncis de l'Ajuntament de Jérica, al qual es va concedir tràmit d'audiència, sense que s'aportaren al·legacions a l'expedient.  
En compliment del que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, consten en l'expedient sengles informes favorables de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles i de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando.  
En virtut del que exposa i d'acord amb el que establix la normativa a què es fa referència, a proposta del conseller de Cultura, Educació i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell de la Generalitat, en la reunió del dia 10 de desembre de 2004,  
DECRETE  
Article 1  
Declarar bé d'interés cultural el conjunt històric de Jérica.   
Article 2  
L'àrea afectada per la declaració de bé d'interés cultural del conjunt històric de Jérica queda definida en els annexos que s'adjunten, i que formen part del present decret. La documentació complementària consta en l'expedient de la seua raó.  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
Primera  
Inscriure el conjunt històric de Jérica, de conformitat amb el que disposa l'article 29.1 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.   
Segona  
En virtut del que establix l'article 28.2.e) de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, els Béns de Rellevància Local mencionats en l'annex III del present decret hauran de ser inscrits en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.  
DISPOSICIÓ FINAL  
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Valencia, 10 de desembre de 2004.  
El president de la Generalitat,  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ  
El conseller de Cultura, Educació i Esport,  
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN  
ANNEX I  
Dades sobre el bé objecte de la declaració  
1. Denominació:  
Conjunt Històric de Jérica.  
2. Localització:  
a) Comunitat Autònoma. Comunitat Valenciana  
b) Província. Castelló  
c) Municipi. Jérica  
3. Delimitació:  
- Justificació de la delimitació  
El criteri per a delimitar el conjunt històric de Jérica ha sigut la inclusió dels successius recintes murallats, així com de les parcel·les edificables i espais públics d'interés que limiten amb aquell, de manera que tots estos conformen el nucli històric de la vila. També s'hi inclou l'entorn del castell fins al riu, de singular i alt valor ambiental i paisatgístic, de manera que puga garantir-se la seua protecció.  
-Definició literal de la delimitació  
Origen: situat en la intersecció del marge dret del riu Palància amb l'eix del pont de Navarza, punt A.  
Sentit: horari.   
Línia delimitadora: des de l'origen, punt A, continua pel marge dret del riu Palància en tot el seu recorregut fins a l'illa cadastral núm. 75.084, on continua pel límit oest de la parcel·la núm. 03. Recorre un xicotet tram per l'eix del carrer del Río fins a prosseguir per les parts posteriors de les cases amb fatxada a esta pertanyents a l'illa cadastral núm. 74.107 fins a la parcel·la 06; recorre la mitgera oest d'esta i creua en esta direcció el carrer del Río i la parcel·la núm. 21 de l'illa cadastral núm. 74.105, fins a la mitgera oest de la parcel·la núm. 20 d'esta mateixa illa; continua per la part posterior de la parcel·la i incorpora la parcel·la núm. 14, recorrent la fatxada d'esta que dóna al carrer Loreto. Des d'allí travessa el dit carrer i entra per la mitgera de les cases núm. 50 i núm. 51 d'este carrer en l'illa núm. 75.128 per a seguir per la mitgera nord de la parcel·la núm. 41. Prosseguix per les parts posteriors de les parcel·les d'esta illa que donen al carrer Avenida fins a l'eix del carrer Chavarria. Des d'allí, la línia fallida per este eix fins a l'eix del carrer Avenida recorre un xicotet tram i entra per la mitgera de les cases núm. 36 i 37 del dit carrer Avenida, fins a la mitgera nord de la parcel·la núm. 03 que dóna al carrer Pablo Barrachina, seguix per esta fins a l'eix d'este carrer i per este fins a la seua intersecció amb l'eix del carrer Basilio Edo. Continua per les parts posteriors de les cases amb fatxada al carrer Pablo Barrachina i a la plaça de Manuel Navarro i María Sanz pertanyents a l'illa cadastral núm. 77.104 fins al carrer Media Vega, recorrent un xicotet tram per a després entrar per l'eix del carreró Media Vega recorrent-lo per l'eix fins a l'illa cadastral núm.78.092 per a continuar per les parts posteriors de les cases amb fatxada al carrer Rei en Jaume fins al carrer Santa Águeda. Des d'allí creua el carrer i discorre per les parts posteriors de les parcel·les amb fatxada al carrer Santa Águeda i a la plaça Mariano Rodríguez de l'illa núm. 78.086 per a continuar per la mitgera est de l'edificació existent al costat de l'església de Santa Águeda en la parcel·la 03 de l'illa núm. 77.074 i per la seua prolongació, i les mitgeres est i sud de la parcel·la núm. 04 de l'illa cadastral núm. 77.074 per a incloure la parcel·la núm. 15 de l'illa núm. 77.072, i el carrer poligonal sense nom fins a l'eix del pont de Navarza, recorrent este eix fins al punt d'origen.  
4. Descripció:  
(Basada en l'obra de R. Rodríguez Culebras i en l'Estudi Previ sobre la vila de Jérica):  
La vila de Jérica es troba a la comarca de l'Alt Palància, en els contraforts del promontori rocós tallat en la part de ponent pel gran arc del llit del riu Palància. Forma allí un precipici quasi inaccessible com a muralla natural de la part alta del castell. La població descendix des d'escalonada i en semicercles des d'esta part elevada cap a la vall, i durant molt de temps va estar limitada en l'exterior del seu recinte murallat més baix pel camí reial.  
El conjunt posseïx un gran valor paisatgístic, de gran pintoresquisme, i conserva tant gran part de les restes de la seua arquitectura defensiva, com importants edificis religiosos i interessants mostres d'arquitectura popular. Es pot relacionar, pel seu desenvolupament urbà als peus d'un castell, amb altres poblacions castellonenques com Morella, Portell, Cervera del Maestre i Culla, entre altres.  
- Evolució històrica  
Ha sigut una població molt important en la història de la comarca en determinades èpoques. A part de les restes que indiquen l'existència de població en la prehistòria, hi ha abundants mostres d'intensa romanització, la qual cosa permet suposar l'existència, allí mateix, d'algun assentament. En diversos punts de la població i del terme s'han trobat nombroses làpides romanes amb inscripcions llatines, així com monedes i restes de ceràmica. També va existir un arc romà, la ubicació exacta del qual és desconeguda. Posteriorment, va estar sota el domini àrab.  
Va ser conquistada l'any 1235 per les tropes de Jaume I sota el comandament de Guillem de Montgriu, arquebisbe de Tarragona. L'any 1249 el rei va atorgar carta de poblament i algun temps després la va donar a Teresa Gil de Vidaura, amb la qual cosa es va crear el senyoriu amb domini sobre diversos pobles circumdants i va passar a ser senyor Jaume de Xèrica, fill del rei i de Teresa Gil. Des de llavors i fins a 1564, en què va passar al patrimoni reial, el senyoriu i comtat de Xèrica va patir diverses alternances, sempre amb vinculacions a la casa reial, de la qual cosa els habitants de Xèrica es van prear sempre. Diverses vegades es van suscitar inclús querelles davant de la possibilitat de traspàs a altres senyors que no van agradar als vassalls, cosa a la qual es van oposar, com ara la venda a Francisco Zarzuela en el segle XV, o la cessió per Carles V als monjos de Sant Miquel dels Reis. Encara en 1707 Felip V la va donar al duc de Berwick.  
-Anàlisi i desenvolupament urbà  
La configuració actual de la vila és fruit de diversos esdeveniments que van incidir directament en la seua trama urbana. Esta es troba, al seu torn, condicionada per l'orografia del terreny on s'assenta i, abans de tot, pel castell en la part alta de la muntanya i amb expansió en descens per la part oposada al riu. Fins a mitjan segle XVI es van desenvolupar els tres recintes successius més característics del nucli antic. Posteriorment, s'edifiquen en estos o extramurs alguns edificis singulars i s'estén la població en ravals.  
El conjunt posseïx un alt valor paisatgístic de gran pintoresquisme, i conserva una interessant mostra d'arquitectura popular. Es pot relacionar pel seu desenvolupament urbà als peus d'un castell amb altres poblacions castellonenques com Morella, Portell, Cervera del Maestre i Culla, entre altres.  
-Les muralles. Recintes de la vila  
En el primer recinte es localitza el castell, on hi ha restes d'antics murs, i la torre de l'homenatge o de San Juan; també s'hi troba el primitiu temple -ermita de San Roque(elevat segons antics testimonis, sobre la mesquita. D'este recinte queden part dels murs, tres torrasses, una al carrer del Castillo, de planta rectangular, una altra, al carrer San Roque de planta circular i comú als tres recintes, i un tercer, que va passar a formar part de l'actual ermita.  
El segon recinte suposa una natural expansió en descens cap a la zona baixa al vessant de la muntanya, com a conseqüència del creixement a finals de l'edat mitjana, de la consolidació i el desenvolupament de la vila. Incorpora la torre de Las Campanas o de La Alcudia i la seua fortificació. També, en esta zona es conserven restes de murs, huit torres, sis de circulars i dos de rectangulars, amb dos portes, la d'El Reloj i la de La Sala.  
Finalment, va veure encara una nova ampliació avançat el segle XVI, amb ulteriors muralles i set torrasses, quatre de redones i la resta de rectangulars, a la qual pertanyen no pocs dels edificis amb elements singulars conservats tant intramurs com extramurs. Es conserven dos portes, la de Los Arcos o de la Rocha del Hospital, derruïda, en part, per interceptar el traçat de l'antiga carretera nacional, i la porta de San Joaquín i Santa Ana, ambdós en torrasses de planta rectangular.  
-Trama urbana i edificació.  
Els carrers són estrets i tortuosos, i la seua irregularitat s'accentua més com més s'aproximen a la zona del castell. S'estenen en sentit circular, unes seguint la línia murallada i les altres, transversalment, amb abundància de pujadetes. Esta disposició posseïx clares reminiscències àrabs poc alterades durant l'edat mitjana. Este complex traçat de carrers i carrerons no ha sigut alterat.  
Els edificis més comuns són de caràcter rural, en bona proporció humils i senzills, sobretot a la zona superior. Els materials emprats en la construcció són tapiera, maçoneria i rajola. La pedra s'empra més en edificis posteriors o representatius i públics, així com en les portes de la muralla.  
Generalment es tracta de cases baixes unifamiliars, on la planta baixa s'empra per a animals; la primera, com a vivenda, i la superior, com a graner i magatzem de collites. L'entrada comuna, amb arc de mig punt en rajola o forma adovellada. Abunden finestres i balcons per a les obertures i blanquejats en tons clars i brillants o emblanquinament com a pintura. En la zona mitjana i baixa, l'estructura de la vivenda és la mateixa, però en edificacions més dignes i sòlides.   
Entre els edificis d'arquitectura civil, singulars en la seua estructura o per raó d'algun element destacable, com a arcuacions o portades, podríem assenyalar diverses vivendes al costat de la caseta de San Roque, en els carrers Horno Viejo, La Cambra, Maestro Puchades, Historiador Vayo, Rey don Jaime, Zalón i Loreto. A estes podríem afegir la font i portada d'accés a un carrer després d'esta existent a la plaça Germán Monleón, extramurs.  
Hi ha diversos edificis religiosos singulars; alguns de destinats al culte i altres de vinculats a l'àmbit religiós, però sense destinació actual. La torre de La Alcudia o de Las Campanas ha sigut declarada Monument Nacional. Té base àrab i cos superior mudèjar, construït en el segle XVII. L'ermita de San Roque o de Santa Águeda la Vieja, en el primer recinte murallat, compartix la condició monumental d'aquest.  
ANNEX II  
Béns d'interés cultural compresos en el conjunt històric. Delimitació dels seus entorns de protecció  
1. Ajuntament i museu municipal, anys 1946-1947, c. Rey don Jaime. (MHA Decret 474 de 1-3-1962, BOE 9-3-1962), (núm. AL-43-1191591-84442 d'inscripció en el Registre de Béns d'Interés Cultural del Ministeri de Cultura). Declarat el museu i l'edifici on es troba instal·lat, mentres es destine a esta finalitat.  
2. Torre de Las Campanas, basament romà, torre mudèjar (Reial Orde 6-7-1979 MHA BOE 8-9-1979) (núm. AQ-04-4246290-27737 d'inscripció en el Registre de Béns d'Interés Cultural del Ministeri de Cultura, Educació i Esport).  
3. Castell; ermita de San Roque o de Santa Águeda la Vieja i els cinturons murals que conformen els seus successius recintes murallats.  
1.1) Entorn de protecció de l'ajuntament i museu municipal  
Justificació:   
L'edifici, ubicat en la parcel·la núm. 06 de l'illa cadastral núm. 76.104, on es troba ubicada la col·lecció reconeguda com a museu, va ser declarat Monument Històric Artístic mentres albergara la dita col·lecció. En ser la col·lecció del museu la que motiva esta adscripció protectora de Bé d'Interés Cultural de l'edifici, no l'edifici en si mateix, decauen les raons que farien ineludible l'assignació a este del corresponent entorn de protecció.  
2. 1) Entorn de protecció de la torre de Las Campanas  
Definició literal de la delimitació:  
Origen: situat en la intersecció entre els eixos dels carrers de la Travesía de la Torre i Bajo de la Torre, punt B.  
Sentit: antihorari.  
Línia delimitadora: des de l'origen, punt B, continua per l'eix del carrer Bajo de la Torre per a girar i envoltar les illes núm. 76.085, la núm. 77.092 i la núm. 76.099. Continua per l'eix del carrer Peñuela, pel qual continua fins que gira per a incorporar les illes núm. 76.083, i la núm. 76.084, fins al punt d'origen.  
3. 1) Entorn de protecció del castell, ermita de San Roque o de Santa Águeda la Vieja, i els cinturons murals dels recintes murallats:  
3. 1. a) Perímetre exterior (castell i els cinturons murals dels 2n i 3r recintes murallats):  
Origen: situat en la intersecció de l'eix del carrer Portalico amb el carrer perpendicular del seu mateix nom, punt A.  
Sentit: antihorari.  
Línia delimitadora: des de l'origen, punt A, continua per l'eix del carrer Portalico fins a introduir-se en l'illa cadastral núm. 77.074 entre les parcel·les núm. 04 i 05, continua pel límit nord de la parcel·la núm. 04 i continua per la prolongació de l'edificació existent en la parcel·la núm. 03, incloent-la. Creua el carrer Cuesta Zalón i incorpora les fatxades de les parcel·les de les illes cadastrals núm. 78.086, 78.092, 77.108, 76.118 i 75.128, que donen al carrer Rey don Jaime i a la plaça Germán Monleón respectivament. Prosseguix per l'eix del carrer d'El Río i s'introduïx en l'illa cadastral núm. 75.094 entre les parcel·les 01 i 10, i 08 i 09 per a prosseguir per l'eix del carrer Santa Ana. Envolta les parcel·les 29, 31 i 32 del polígon 24 i incorpora el riu Palància fins a l'eix del pont de Navarza i el carrer poligonal sense nom fins a l'eix del carrer Portalico; inclou les fatxades de l'illa núm. 76.077 que donen a la muralla, i les fatxades de les parcel·les núm. 01 i 02 de l'illa núm. 77.072, fins al punt d'origen A.  
3. 1. b) Perímetre interior (entre els cinturons murals dels 2n i 3r recintes murallats)  
Origen: situat en la intersecció de l'eix del carrer Portalico amb la prolongació de la mitgera entre les parcel·les 10 i 11 de l'illa cadastral núm. 77.081, punt B.  
Sentit: antihorari.  
Línia delimitadora: des de l'origen, punt B, continua per l'eix del carrer Portalico i Historiador Mayo. S'introduïx en l'illa núm. 76.102 i incorpora les parcel·les 01 i 13 d'esta. Continua per l'eix del carrer Santa Ana i pel del carrer Juan Valero. Gira per l'eix del carrer San Ramón i pel del carrer San Juan. Creua l'illa núm. 77.093 entre les parcel·les núm. 08 i 09, havent incorporat les fatxades de les parcel·les 8, 19, 20, 21, 22 i 23 d'esta. Continua per l'eix del carrer de La Cambra. S'introduïx en l'illa núm. 77.094 i recorre les parts posteriors de les parcel·les núm. 29, 28, 27, 31, i 23. Continua per l'eix del carrer San Roque. Creua l'illa 77.081 per les parts posteriors de les parcel·les 11 i 12 fins al punt d'origen.  
3. 1. c) Perímetre interior (entre els cinturons murals dels 1r i 2n recintes murallats)  
Origen: situat en la intersecció de l'eix del carrer Ruejo i el de La Travesía de la Torre, punt C.  
Sentit: antihorari.  
Línia delimitadora: des de l'origen, punt C, continua per l'eix del carrer Ruejo, per a incorporar les fatxades de les parcel·les núm. 10, 09 de l'illa núm. 76.089; les 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07 i 08 de la núm. 77.083, i les núm. 01, 02, 03, 04 de la núm. 77.091, que donen a este carrer. Prosseguix per l'eix del carrer San Ramón. Gira pel del carrer San Francisco i pel del carrer Peñuela. Envolta l'illa 75.085 i gira per l'eix del carrer Valcaliente i per la Travesía de la Torre fins al punt d'origen.  
Elements mobles vinculats a la torre de Las Campanas:  
Campana mitjana. Any 1790, d'Antonio Lafuente.  
Campana major, Santa Águeda. Any 1802, Antonio Guillem.  
ANNEX III  
Béns de rellevància local  
Relació de les edificacions més destacades del Conjunt Històric de Jérica, considerades com a Béns de Rellevància Local, i que han de ser inscrits en la secció 2ª de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià:  
- Església del Socós o del Socorro  
- Església de la Sang  
- Església parroquial de Santa Águeda  
- Font de Santa Águeda  
ANNEX IV  
Normativa de protecció del conjunt històric i dels seus monuments i entorns de protecció  
Conjunt històric  
Article 1  
Segons el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció necessitarà, amb caràcter previ a la concessió de llicència o aprovació municipal, l'autorització de la conselleria amb competències en matèria de cultura; la dita autorització s'ajustarà als criteris establits en l'article 39 de l'esmentada llei i les determinacions d'esta normativa que en aplicació d'esta es concreten per a este àmbit.  
Article 2  
L'article anterior regirà transitòriament fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció, o la convalidació, si és procedent, del planejament urbanístic del mateix abast i rigor, a l'efecte de l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Article 3  
El règim d'intervencions patrimonialment admissibles en els béns seleccionats en el present decret per al seu reconeixement com a Béns de Rellevància Local garantirà la protecció integral dels seus valors d'acord amb el que disposa l'article 50 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, per als béns així reconeguts. Això sense perjuí de l'obligació municipal d'adaptar el contingut del seu Catàleg de Béns i Espais Protegits a l'efecte d'incloure estos immobles amb l'expressada qualificació, fet que implicarà la plena aplicació del que preceptua l'esmentat article.  
Article 4  
Totes les intervencions requeriran, per a la seua autorització patrimonial, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.  
Este últim aspecte serà avaluat pel tècnic municipal, de l'informe sospesat del qual l'ajuntament podrà derivar la falta d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la correcta conservació, bon ús i habitabilitat interior dels immobles que no tinguen reconeixement individualitzat de Bé d'Interés Cultural o Bé de Rellevància Local, i que, per plantejament, tècnica i abast no suposen posar en perill els valors de l'edifici, en si mateix i/o en la seua contribució als valors generals de l'àmbit protegit.  
En estos casos l'ajuntament comunicarà a la conselleria amb competències en matèria de cultura, en el termini de 10 dies, la concessió de llicència municipal, adjuntant com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.  
Article 5  
Amb les úniques excepcions que la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, establix, i que justificadament puguen ser invocades, i mentre no es proveïsca del planejament a què fa referència l'article 2 de la present normativa, les intervencions atendran els criteris següents:  
1. Es mantindran les pautes de parcel·lació històrica del conjunt.  
2. Les alineacions i alçàries seran les històriques que s'han conservat fins al moment actual.   
3. L'ús característic dels edificis serà el residencial amb els usos compatibles acceptats per les normes subsidiàries vigents (aprovades definitivament en data 13 de juny de 1996).  
4. Mentre no es procedisca a la catalogació individualitzada del patrimoni arquitectònic del conjunt per planejament patrimonialment validat, els edificis tradicionals mantindran les seues fatxades originals. Les obres de restauració de fatxada, així com les de reforma interior que arriben al nivell de rehabilitació global de l'immoble, hauran de repristinar la morfologia exterior, d'acord amb els seus valors arquitectònics específics i la definició primigènia. En els immobles la morfologia dels quals siga dissonant respecte de la característica de la zona, estes actuacions comportaran l'adequació de la fatxada i les cobertes a les condicions establides en la present normativa per a les edificacions de nova planta. Les intervencions en plantes baixes comportaran el respecte -i recuperació, si és el cas- de la part corresponent de la fatxada de l'immoble.   
5. Les fatxades de nova planta o de remodelació d'aquelles no tradicionals s'adequaran, amb caràcter estètic i material, a la tipologia i acabats de la zona:  
a) Els ràfecs de coberta, que sobreïxen des del pla de l'alineació, seran de dimensions i perfils tradicionals.  
b) Els buits seran de proporció vertical, disposició i dimensions característiques de la zona.  
c) Els tancaments s'integraran segons els cànons tradicionals, preferentment de fusta i descartant imitacions. Per a l'enfosquiment i la protecció es disposaran, preferentment, finestrons interiors, i s'admetrà la sobreposició de les tradicionals persianetes enrotllables de fusta.  
d) Quant als acabats exteriors dels paraments, es prohibixen tècniques materials no tradicionals o que suposen la imitació d'estes.  
e) Els balcons seran de safata de grossor no superior a 15 cm, volada característica -en tot cas no superior a 50 cm- i barana de ferro, que es desenvolupa en extensió -nombre i amplitud-, disposició i jerarquia compositives, segons les pautes pròpies de la zona. Queden proscrits els miradors.  
6. Les cobertes seran inclinades, de teula àrab, amb pendent màxima del 35%, de dos aiguavessos i carener d'altura màxima de 2,25 m respecte de l'altura de cornisa. Este requisit únicament podrà ser dispensat, amb caràcter excepcional, en aquells casos en què s'acredite l'existència d'una singular justificació historicocontextual.  
Article 6  
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en l'apreciació de l'escena o el paisatge urbà dels monuments, el seu entorn i el conjunt en general, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o plantació d'arbres, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblant estil i conseqüències, hauran de sotmetre's a autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.   
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.  
Monuments  
Article 7  
Caldrà atindre's al que disposa la secció segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III, títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.  
Article 8  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució d'estos fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Entorns de monuments  
Article 9  
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, en els entorns dels monuments -encara que siguen dotats d'una planificació patrimonialment validada- qualsevol actuació requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, excepte en els supòsits previstos en l'article 4 de la present normativa, que també s'aplicarà en estos àmbits.  
Article 10  
Mentres no es proveïsquen estos entorns del planejament específic a què fa referència l'article 34 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, regirà, amb caràcter transitori, la normativa determinada en el present decret per al conjunt històric o la que, en substitució d'esta, dispose el planejament patrimonial aprovat per a este. La Conselleria competent en matèria de Cultura, a la vista del nivell de detall d'este últim document, eximirà l'Ajuntament de l'obligatorietat de redactar documents planificadors específics per a estos àmbits.  
Béns de rellevància local  
Article 11  
Caldrà atindre's al que disposa la secció primera, dels Béns de Rellevància Local, del capítol IV, títol II, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable als Béns de Rellevància Local.  
Article 12  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució d'estos fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 50 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Disposicions generals  
Article 13  
Totes les actuacions i obres que suposen l'alteració del subsòl del conjunt quedaran subjectes al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, i requeriran la prèvia intervenció arqueològica.  
Article 14  
La contravenció del que preveu la present normativa determinarà la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, i la resta de lleis que siguen aplicables.