Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6149, del 20-11-2009 (2009/13266)

Informació pública de l'Acord del Ple de 24 de setembre de 2009, pel qual s'aprova el projecte de reparcel·lació de la UE sector 11, Collet II, i es resolen els recursos de reposició.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6149

Data del DOGV
:   20-11-2009

Secció del DOGV
:   V. ANUNCIS - A) ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   2009/13764


Data del document
:   27-10-2009

Organisme emissor
:   Ajuntament de Benicarló

Tipus de document
:   Informació Pública

Descriptors 

:   * Benicarló
    * administració local
    * pla d'urbanisme

Informació pública de l'Acord del Ple de 24 de setembre de 2009, pel qual s'aprova el projecte de reparcel·lació de la UE sector 11, Collet II, i es resolen els recursos de reposició. [2009/13646]  
El Ple de l'Ajuntament de Benicarló, en sessió ordinària celebrada el 24 de setembre de 2009, va adoptar, entre d'altres, l'acord següent:  
Punt 13. Dictamen a la proposta de resolució dels recursos de reposició interposats contra l'Acord de Ple de 28 de desembre de 2006, d'aprovació del programa d'actuació integrada per al desenvolupament de la Unitat d'Execució del Pla Parcial Sector 11, Collet II, en relació amb el projecte de reparcel·lació. Se sotmet a consideració de la corporació l'informe proposta del TAG d'Urbanisme de data 7 d'agost de 2009.  
Relació de fets  
I. En febrer de 2005 els serveis tècnics municipals redacten l'alternativa tècnica del Programa d'Actuació Integrada per al desenvolupament de la unitat d'execució Pla Parcial Sector 11-Collet II, consistent en una memòria del programa, justificant acreditatiu de la sol·licitud de cèdula d'urbanització i projecte d'urbanització, i està acompanyat del projecte de reparcel·lació i pla parcial de millora, referits tots aquests al sector 11-Collet II.  
II. Mitjançant el Decret del tinent d'alcalde delegat de l'Àrea d'Urbanisme d'1 de març de 2005, se sotmet la documentació anterior al preceptiu tràmit d'informació pública, mitjançant la publicació d'un anunci en el DOGV (núm. 4.974, de 3 de març de 2005), en el periòdic Mediterráneo de data 21 de març de 2005, i al tauler d'edictes de l'Ajuntament.  
III. En data 26 de gener de 2006, el director general de Planificació i Ordenació Territorial de la Conselleria de Territori i Habitatge expedeix la corresponent cèdula d'urbanització.  
IV. En data 6 de novembre de 2006, el conseller de Territori i Habitatge resol informar favorablement la modificació d'emplaçament de zones verdes en el Pla Parcial de Millora Sector 11-Collet II, en compliment de l'article 55.4 de la llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, reguladora de l'Activitat Urbanística (LRAU).  
V. El Ple de la corporació, en la sessió que va tindre lloc el 28 de desembre de 2006, va acordar estimar i desestimar les al·legacions presentades durant el tràmit d'informació pública, segons l'informe emès per l'arquitecte municipal, el senyor Pérez Lores, de data 1 de juny de 2005, i va ordenar la seua incorporació al projecte de reparcel·lació en tot el que resulte procedent; així mateix, va acordar aprovar el Programa d'Actuació Integrada per al desenvolupament de la Unitat d'Execució del Pla Parcial Sector 11-Collet II, el projecte d'urbanització i el pla parcial de millora, així com, designar com a modalitat de gestió la directa, i l'Ajuntament de Benicarló assumeix la condició d'agent urbanitzador.  
VI. Notificat l'anterior acord als interessats, s'hi han interposat els recursos de reposició següents:  
a) Isabel Sánchez Ballesteros, NIF 93514068, amb domicili a l'efecte de notificacions al passeig Febrer Soriano núm. 112, en data 16 de febrer de 2007 (registre d'entrada núm. 2.918), quant als següents extrems:   
- Reproducció de les al·legacions presentades en maig de 2005, excepte els punts que han estat estimats.  
- Il·legalitat de la inclusió de la parcel·la de la seua propietat en l'àmbit de la unitat d'execució, perquè es tracta d'una parcel·la que ja ha adquirit condició de solar i en la qual existeix una edificació patrimonialitzada.  
- Error en la superfície de la parcel·la inicial número 2.  
- Disconformitat amb les indemnitzacions proposades en el projecte de reparcel·lació. Ha de mantenir-se o indemnitzar-se el dret de passada i d'aqüeducte existent sobre la finca inicial núm. 1.f, propietat de IFF.  
- Inviabilitat econòmica del desenvolupament de l'actuació.  
- Desproporció de l'actuació urbanística amb els objectius que amb aquesta es pretenen aconseguir.  
- Anunci de sol·licitud de dictamen arbitral de perits sobre els costos d'urbanització.  
b) José Fuentes Fuster, NIF 51463187O, amb domicili a l'efecte de notificacions al carrer de los Olivos número 2, 2n, i Javier Fuentes Fuster, NIF 41011820J, amb domicili a l'efecte de notificacions al carrer de Mossén Lajunta núm. 22, de Benicarló, en data 19 de febrer de 2007 (registre d'entrada núm. 2.959), quant als següents extrems:  
- Després de la proposta de modificació del pla parcial de millora, -en el sentit d'establir com usos prohibits, entre d'altres, el residencial en totes les seues categories, llevat de la zona 6.11.d, per la qual cosa segueix permetent-se compatibilitat d'usos en aquesta zona, sense establir-se coeficients de ponderació. L'ús residencial té majors rendiments econòmics que l'ús industrial i, per tant, major aprofitament.  
- La ubicació de l'EDAR en el sector, per tractar-se d'una infraestructura d'interès general prioritari, ha de quedar clarament establida o exclosa dels instruments de planejament, a fi que es complisca amb el principi de seguretat jurídica. Es vulnera el principi d'equitat, ja que els propietaris del sector han de suportar el cost d'una instal·lació que aprofita a la generalitat de la població del municipi.  
c) Juan Francisco Esteller Arín, DNI 88226872, amb domicili a l'efecte de notificacions al carrer de Magallanes, núm. 1, de Benicarló, i Santiago Esteller Arín, DNI 03515130, amb domicili a l'efecte de notificacions al carrer de Magallanes núm. 1, de Benicarló, en data 19 de febrer de 2007 (registre d'entrada núm. 2.968), quant als següents extrems:  
- Sol·licitud de suspensió cautelar de la programació del sector fins que s'haja aprovat la revisió del Pla General d'Ordenació Urbana de Benicarló.  
- Inviabilitat econòmica del desenvolupament de l'actuació.  
- Desproporció de l'actuació urbanística amb els objectius que amb aquesta es pretenen arribar.  
- Anunci de sol·licitud de dictamen arbitral de perits sobre els costos d'urbanització.  
VII. En data 16 de març de 2007, l'arquitecte municipal, el senyor Pérez Lores, emet un informe del tenor següent:  
«Assumpte: contestació de recursos d'aprovació del Programa d'Actuació Integrada Sector 11 Collet II i proposta d'aprovació del projecte de reparcel·lació.  
Finalitzat el termini per a la presentació de recursos en relació amb l'aprovació del pla parcial sector 11 Collet II i l'adjudicació per gestió directa del PAI corresponent, els següents titulars hi han presentat tres recursos:  
- Mª Isabel Sánchez Ballesteros.  
- Juan Francisco Esteller Arín i Santiago Esteller Arín, en representació d'Esteller Import, SL.  
- José Fuentes Fuster i Javier Fuentes Fuster.  
Recurs de Mª Isabel Sànchez Ballesteros  
El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió, sense aportació d'arguments nous sobre els procediments en curs.  
Com que no s'han aportat nous arguments als contestats en l'informe d'aquest tècnic municipal de data 1 de juny de 2005, es reprodueixen les contestacions a l'al·legació llavors presentada, que es va dictaminar per la Comissió d'Urbanisme i es va incorporar a l'acord d'aprovació de Ple de 28 de desembre de 2006.   
Recurs de Juan Francisco Esteller Arín i Santiago Esteller Arín, en representació d'Esteller Import, SL.  
El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió, sense aportació d'arguments nous sobre els procediments en curs, excepte la referència que es realitza sobre la contradicció que considera el recurrent sobre l'aprovació d'un procés urbanístic quan, en l'actualitat, s'està procedint a la revisió del Pla General i no considera procedent el manteniment d'ús industrial del sector.  
La contestació que es va realitzar en l'informe d'al·legacions es manté per a aquest informe en el que fa referència a les al·legacions que el recurrent ha reiterat, amb les següents matisacions en referència a l'existència d'una indústria química i la possible implantació de l'EDAR municipal en el sector, la qual cosa es considera que són elements dissuasoris per a la futura implantació de noves indústries. Els usos industrials i terciaris de possible implantació en el sector estan limitats a aquells que no puguen produir efectes nocius sobre la salut i el medi ambient. Per altra banda, és intenció de la corporació, en l'actualitat, no implantar l'EDAR en l'àmbit del sector i traslladar la seua ubicació al nivell 4 del sòl no urbanitzable, per a això s'està redactant el corresponent planejament especial que permeta aquesta implantació. Per tant, queden així desvirtuats els arguments referents a la dificultat que suposava per a la implantació de noves activitats el fet que existiren en el sector activitats que, per les seues característiques molestes o perilloses, pogueren ser un obstacle per a les noves iniciatives empresarials.  
Respecte de la improcedència de la programació del sector en el moment que s'està portant a terme la revisió del Pla General, tan sols matisar que en els documents provisionals del concert previ no s'ha alterat la classificació, ni qualificació del sector que s'està programant, per la qual cosa el desenvolupament del Pla general vigent no entra en contradicció amb els treballs de revisió del Pla.  
Com que no s'han aportat nous arguments, per tant, i sobre la base de l'explicat anteriorment, quant a la procedència de gestionar el PAI paral·lelament a la revisió del pla i la impossibilitat d'implantar activitats molestes o perilloses i el fet que l'EDAR ja no és previsible que s'implante en el sector, s'informa desfavorablement el recurs presentat.   
Recurs de José Fuentes Fuster i Javier Fuentes Fuster.  
El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió referent a la necessitat d'aplicar coeficients correctors per diferents usos previstos en el sector i sobre la improcedència d'implantar una EDAR municipal en el seu àmbit.  
Referent a la necessitat d'aplicar coeficients correctors per diferents usos en el sector, s'informa de forma similar a la contestació realitzada en l'informe anterior de data 1 de juny de 2005, sobre l'al·legació que existeixen aprofitaments que puguen donar lloc a rendiments econòmics molt diferents, tal com estableix l'article 65 LRAU. El manteniment del caràcter global de l'ús industrial en el sector limita considerablement els rendiments econòmics que pogueren derivar-se de la possible implantació d'usos residencials en una part menuda d'aquesta. Les implantacions industrials, si bé no han de ser incompatibles amb el veïnatge de residència, sí limiten el seu atractiu en el mercat immobiliari, eliminant el criteri establit en la llei de rendiments molt diferenciats, en reduir els rendiments econòmics possibles de forma clara. Això, encara més, és així quan en la resta del sector no estan prohibits la resta d'usos que estableix l'article 37 del Pla General d'Ordenació Urbana, excepte el residencial (habitatges unifamiliars i plurifamiliars) i el docent, així com tots aquells que puguen resultar nocius per a la salut i el medi ambient. En aquest sentit, sí són admissibles els usos que el recurrent esmenta com d'impossible implantació i que al·lega que la seua prohibició redueix l'aprofitament econòmic del sector. Si són admissibles en tot el sector els usos terciaris. És admissible l'hoteler, que el recurrent esmenta que no és possible implantar; el comercial; el d'oficina;, el sanitari; el sociocultural; el recreatiu, etc. És a dir, usos que també produeixen rendiments econòmics diferenciats, encara que no prou com per a poder considerar-se, a l'efecte de la possibilitat que ofereix l'article 65 de la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística, rendiments molt diferents que aconselle aplicar coeficients diferenciadors d'usos.  
Per altra banda, es recorre el fet que l'Ajuntament pretenga implantar una EDAR en el sector i això per tractar-se d'una infraestructura que dóna servei al conjunt de la població. D'una banda, això no és contradictori amb les determinacions que la legislació estableix sobre elements de la xarxa primària. La seua obtenció a càrrec d'un determinat sector es troba recollida en la legislació urbanística, article 201.2 del Reglament d'Ordenació i Gestió Territorial i Urbanística actualment vigent. Però, d'altra banda, l'Ajuntament ha desestimat l'opció de la implantació de l'EDAR en el sector, tal com ja s'ha comentat en la contestació de l'al·legació anterior. Per tant, l'al·legació presentada en el seu moment queda buida en la seua argumentació.   
En l'actualitat, el recurrent sol·licita que en el planejament quede clarament establida o exclosa la implantació de l'EDAR, a fi que els propietaris no vegen vulnerat el principi d'equitat que suposa la implantació d'un equipament, que s'integraria en la xarxa primària, sense les degudes compensacions municipals.  
No exigeix la legislació urbanística que el planejament establisca l'ús a què ha de destinar-se l'equipament previst en el sector, en aquest cas una ID, infraestructura-servei urbà. La definició d'aquest equipament o, si escau, la seua modificació per un nou equipament públic, s'establirà en funció de les necessitats que l'administració titular considere en cada moment.  
Finalment, no és cert que no s'indemnitzen els sòls de cessió, ja que sí s'ha previst la compensació als propietaris del sector per aplicació de l'aprofitament subjectiu que els correspon sobre les seues parcel·les inicials en el moment de gestionar el sector, el que els proporciona una participació en els aprofitaments del sector, per al càlcul total del qual sí s'ha computat el sòl destinat a dotacions.   
Per tot això, s'informa desfavorablement el recurs presentat per no considerar-se l'existència d'usos que donen lloc a rendiments econòmics molt diferents, tal com exigeix la legislació urbanística, ni ser objecte de compensació aliena al propi procés de reparcel·lació l'obtenció per part de l'administració d'un sòl amb destinació dotacional públic adscrit al sector.  
Es proposa, per tant, la desestimació dels recursos presentats, així com l'aprovació del projecte de reparcel·lació de la unitat d'execució del sector 11, Collet II, amb la consideració dels informes favorables emesos en data 1 de juny de 2005, la incorporació del qual al projecte es va acordar pel Ple de l'Ajuntament en data 28 de desembre de 2006.  
S'adjunta un quadre de liquidació provisional en el qual s'incorporen les quantitats que van ser aprovades en aquest acord com indemnitzacions per destrucció d'elements no compatibles amb l'ordenació, per a la seua consideració en el moment de procedir a la seua liquidació definitiva.»  
Fonaments de dret  
Primer. Atès que la normativa d'aplicació és la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, reguladora de l'Activitat Urbanística (LRAU), en virtut de la disposició transitòria primera de la Llei 16/2005, de 30 de desembre, Urbanística Valenciana (LUV), i d'acord amb el previst en els article 68 i següents de la LRAU.  
Segon. Quant al recurs de reposició presentat per Mª Isabel Sànchez Ballesteros.  
El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió, sense aportació d'arguments nous sobre els procediments en curs.  
Com que no s'han aportat nous arguments als contestats en l'informe de l'arquitecte municipal, el senyor Pérez Lores, de data 1 de juny de 2005, es reprodueixen les contestacions a l'al·legació llavors presentada, que es va dictaminar per la Comissió d'Urbanisme i es va incorporar a l'acord d'aprovació de Ple de 28 de desembre de 2006.   
Tercer. Quant al recurs de reposició presentat per Juan Francisco Esteller Arín i Santiago Esteller Arín.  
El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió, sense aportació d'arguments nous sobre els procediments en curs, excepte la referència que es realitza sobre la contradicció que considera el recurrent sobre l'aprovació d'un procés urbanístic quan, en l'actualitat, s'està procedint a la revisió del Pla General, que no considera procedent el manteniment d'ús industrial del sector.  
La contestació que es va realitzar en l'informe d'al·legacions es manté per a aquest informe en què fa referència a les al·legacions que el recurrent ha reiterat, amb la següents matisacions en referència a l'existència d'una indústria química i la possible implantació de l'EDAR municipal en el sector, la qual cosa es considera que són elements dissuasoris per a la futura implantació de noves indústries. Els usos industrials i terciaris de possible implantació en el sector estan limitats a aquells que no puguen produir efectes nocius sobre la salut i el medi ambient. Per altra banda, és intenció de la corporació, en l'actualitat, no implantar l'EDAR en l'àmbit del sector, traslladant la seua ubicació al nivell 4 del sòl no urbanitzable, per a això s'està redactant el corresponent planejament especial que permeta aquesta implantació. Per tant, queden així desvirtuats els arguments referents a la dificultat que suposava per a la implantació de noves activitats el fet que existiren en el sector activitats que, per les seues característiques molestes o perilloses, pogueren ser un obstacle per a les noves iniciatives empresarials.  
Respecte de la improcedència de la programació del sector en el moment que s'està portant a terme la revisió del Pla General, tan sols matisar que en els documents provisionals del concert previ no s'ha alterat la classificació, ni qualificació del sector que s'està programant, per la qual cosa el desenvolupament del Pla general vigent no entra en contradicció amb els treballs de revisió del Pla.  
Com que no s'han aportat nous arguments, per tant, i sobre la base de l'explicat anteriorment quant a la procedència de gestionar el PAI paral·lelament a la revisió del pla i la impossibilitat d'implantar activitats molestes o perilloses i el fet que l'EDAR ja no és previsible que s'implante en el sector, s'informa desfavorablement el recurs presentat.   
Quart. Quant al recurs presentat per José Fuentes Fuster i Javier Fuentes Fuster.  
El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió referent a la necessitat d'aplicar coeficients correctors per diferents usos previstos en el sector i sobre la improcedència d'implantar una EDAR municipal en el seu àmbit.  
Referent a la necessitat d'aplicar coeficients correctors per diferents usos en el sector, s'informa de forma similar a la contestació realitzada en l'informe anterior de data 1 de juny de 2005, sobre l'al·legació que existeixen aprofitaments que puguen donar lloc a rendiments econòmics molt diferents, tal com estableix l'article 65 de la Llei reguladora de l'Activitat Urbanística. El manteniment del caràcter global de l'ús industrial en el sector limita considerablement els rendiments econòmics que pogueren derivar-se de la possible implantació d'usos residencials en una part menuda d'aquest. Les implantacions industrials, si bé no han de ser incompatibles amb el veïnatge de residència, sí limiten el seu atractiu en el mercat immobiliari, eliminant el criteri establit en la llei de rendiments molt diferenciats, en reduir els rendiments econòmics possibles de forma clara. Això, encara més, és així quan en la resta del sector no estan prohibits la resta d'usos que estableix l'article 37 del Pla General d'Ordenació Urbana, excepte el residencial (habitatges unifamiliars i plurifamiliars) i el docent, així com tots aquells que puguen resultar nocius per a la salut i el medi ambient. En aquest sentit, sí són admissibles els usos que el recurrent esmenta com d'impossible implantació i que al·lega que la seua prohibició redueix l'aprofitament econòmic del sector. Si són admissibles en tot el sector els usos terciaris. És admissible l'hoteler, que el recurrent esmenta que no és possible implantar, el comercial, el d'oficina, el sanitari, el sociocultural, el recreatiu, etc. És a dir, usos que també produeixen rendiments econòmics diferenciats, encara que no prou com per a poder considerar-se, a l'efecte de la possibilitat que ofereix l'article 65 de la LRAU, rendiments molt diferents que aconselle aplicar coeficients diferenciadors d'usos.  
Per altra banda, es recorre el fet que l'Ajuntament pretenga implantar una EDAR en el sector, i això per tractar-se d'una infraestructura que dóna servei al conjunt de la població. D'una banda, això no és contradictori amb les determinacions que la legislació estableix sobre elements de la xarxa primària. La seua obtenció a càrrec d'un determinat sector es troba arreplegada en la legislació urbanística, article 201.2 ROGT actualment vigent. Però, d'altra banda, l'Ajuntament ha desestimat l'opció de la implantació de l'EDAR en el sector, tal com ja s'ha comentat en la contestació de l'al·legació anterior. Per tant, l'al·legació presentada en el seu moment queda buida en la seua argumentació.   
En l'actualitat, el recurrent sol·licita que en el planejament quede clarament establida o exclosa la implantació de l'EDAR, a fi que els propietaris no vegen vulnerat el principi d'equitat que suposa la implantació d'un equipament, que s'integraria en la xarxa primària, sense les degudes compensacions municipals.  
No exigeix la legislació urbanística que el planejament establisca l'ús al que ha de destinar-se l'equipament previst en el sector, en aquest cas una ID, infraestructura-servei urbà. La definició d'aquest equipament o, si escau, la seua modificació per un nou equipament públic, s'establirà en funció de les necessitats que l'administració titular considere en cada moment.  
Finalment, no és cert que no s'indemnitzen els sòls de cessió, ja que sí s'ha previst la compensació als propietaris del sector per aplicació de l'aprofitament subjectiu que els correspon sobre les seues parcel·les inicials en el moment de gestionar el sector, el que els proporciona una participació en els aprofitaments del sector, per al càlcul total del qual sí s'ha computat el sòl destinat a dotacions.   
Per tot això, s'informa desfavorablement el recurs presentat per no considerar-se l'existència d'usos que donen lloc a rendiments econòmics molt diferents, tal com exigeix la legislació urbanística, ni ser objecte de compensació aliena al propi procés de reparcel·lació l'obtenció per part de l'administració d'un sòl amb destinació dotacional públic adscrit al sector.  
Cinquè. En mèrit de l'exposat, de conformitat amb les disposicions citades i altra normativa d'aplicació, procedeix elevar al Ple de l'Ajuntament, com a òrgan competent per a la resolució del citat expedient, en ús de les atribucions conferides per l'article 22.2.c de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les Bases del Règim Local.  
La corporació, de conformitat amb l'informe proposta del TAG d'Urbanisme i el dictamen de la Comissió Informativa d'Urbanisme i Medi Ambient, amb el vot favorable d'onze dels membres assistents i nou abstencions (representants del grup municipal socialista i del grup municipal del Bloc), acorda:   
«Primer. En relació amb el recurs de reposició presentat per Mª Isabel Sánchez Ballesteros, en data 16 de febrer de 2007 (registre d'entrada núm. 2.918), el recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió, sense aportació d'arguments nous sobre els procediments en curs.  
Com que no s'han aportat nous arguments als contestats en l'informe de l'arquitecte municipal, el senyor Pérez Lores, de data 1 de juny de 2005, es donen per reproduïdes les contestacions a l'al·legació llavors presentada, que es va dictaminar per la Comissió d'Urbanisme i es va incorporar a l'acord de Ple de 28 de desembre de 2006.   
Segon. Desestimar el recurs de reposició presentat per Juan Francisco Esteller Arín i Santiago Esteller Arín, en data 19 de febrer de 2007 (registre d'entrada núm. 2.968), atès que el recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió, sense aportació d'arguments nous sobre els procediments en curs, excepte la referència que es realitza sobre la contradicció que considera el recurrent sobre l'aprovació d'un procés urbanístic quan, en l'actualitat, s'està procedint a la revisió del Pla General i no considera procedent el manteniment d'ús industrial del sector.  
La contestació que es va realitzar en l'informe d'al·legacions es manté per a aquest informe en el que fa referència a les al·legacions que el recurrent ha reiterat, amb la següents matisacions en referència a l'existència d'una indústria química i la possible implantació de l'EDAR municipal en el sector, la qual cosa es considera que són elements dissuasoris per a la futura implantació de noves indústries. Els usos industrials i terciaris de possible implantació en el sector estan limitats a aquells que no puguen produir efectes nocius sobre la salut i el medi ambient. Per altra banda, és intenció de la corporació, en l'actualitat, no implantar l'EDAR en l'àmbit del sector i traslladar la seua ubicació al nivell 4 del sòl no urbanitzable, per a això s'està redactant el corresponent planejament especial que permeta aquesta implantació. Per tant, queden així desvirtuats els arguments referents a la dificultat que suposava per a la implantació de noves activitats el fet que existiren en el sector activitats que, per les seues característiques molestes o perilloses, pogueren ser un obstacle per a les noves iniciatives empresarials.  
Respecte de la improcedència de la programació del sector en el moment que s'està portant a terme la revisió del Pla General, tan sols matisar que en els documents provisionals del concert previ no s'ha alterat la classificació, ni qualificació del sector que s'està programant, per la qual cosa el desenvolupament del Pla general vigent no entra en contradicció amb els treballs de revisió del Pla.  
Com que no s'han aportat nous arguments, per tant, i sobre la base del que s'ha explicat anteriorment, pel que fa a la procedència de gestionar el PAI paral·lelament a la revisió del pla i la impossibilitat d'implantar activitats molestes o perilloses i el fet que l'EDAR ja no és previsible que s'implante en el sector, es desestima el recurs presentat.  
Tercer. Desestimar el recurs presentat per José Fuentes Fuster i Javier Fuentes Fuster, en data 19 de febrer de 2007 (registre d'entrada número 2.959). El recurs reprodueix les al·legacions presentades en el període d'exposició al públic del planejament i del procediment de gestió referent a la necessitat d'aplicar coeficients correctors per diferents usos previstos en el sector i sobre la improcedència d'implantar una EDAR municipal en el seu àmbit.  
Referent a la necessitat d'aplicar coeficients correctors per diferents usos en el sector, es considera de forma similar a la contestació realitzada en l'informe anterior de data 1 de juny de 2005, sobre l'al·legació que existeixen aprofitaments que puguen donar lloc a rendiments econòmics molt diferents, tal com estableix l'article 65 de la LRAU. El manteniment del caràcter global de l'ús industrial en el sector limita considerablement els rendiments econòmics que pogueren derivar-se de la possible implantació d'usos residencials en una part menuda d'aquesta. Les implantacions industrials, si bé no han de ser incompatibles amb el veïnatge de residència, sí limiten el seu atractiu en el mercat immobiliari, eliminant el criteri establit en la llei de rendiments molt diferenciats, en reduir els rendiments econòmics possibles de forma clara. Això, encara més, és així quan en la resta del sector no estan prohibits la resta d'usos que estableix l'article 37 PGOU, excepte el residencial (habitatges unifamiliars i plurifamiliars) i el docent, així com tots aquells que puguen resultar nocius per a la salut i el medi ambient. En aquest sentit, sí són admissibles els usos que el recurrent esmenta com d'impossible implantació i que al·lega que la seua prohibició redueix l'aprofitament econòmic del sector. Si són admissibles en tot el sector els usos terciaris. És admissible l'hoteler, que el recurrent esmenta que no és possible implantar, el comercial, el d'oficina, el sanitari, el sociocultural, el recreatiu, etc. És a dir, usos que també produeixen rendiments econòmics diferenciats, encara que no prou com per a poder considerar-se, a l'efecte de la possibilitat que ofereix l'article 65 LRAU, rendiments molt diferents que aconselle aplicar coeficients diferenciadors d'usos.  
Per altra banda, es recorre el fet que l'Ajuntament pretenga implantar una EDAR en el sector i això per tractar-se d'una infraestructura que dóna servei al conjunt de la població. D'una banda, això no és contradictori amb les determinacions que la legislació estableix sobre elements de la xarxa primària. La seua obtenció a càrrec d'un determinat sector es troba arreplegada en la legislació urbanística, article 201.2 ROGTU actualment vigent. Però, d'altra banda, l'Ajuntament ha desestimat l'opció de la implantació de l'EDAR en el sector, tal com ja s'ha comentat en la contestació de l'al·legació anterior. Per tant, l'al·legació presentada en el seu moment queda buida en la seua argumentació.   
En l'actualitat, el recurrent sol·licita que en el planejament quede clarament establida o exclosa la implantació de l'EDAR, a fi que els propietaris no vegen vulnerat el principi d'equitat que suposa la implantació d'un equipament, que s'integraria en la xarxa primària, sense les degudes compensacions municipals.  
No exigeix la legislació urbanística que el planejament establisca l'ús a què ha de destinar-se l'equipament previst en el sector, en aquest cas una ID, infraestructura-servei urbà. La definició d'aquest equipament o, si escau, la seua modificació per un nou equipament públic, s'establirà en funció de les necessitats que l'administració titular considere en cada moment.  
Finalment, no és cert que no s'indemnitzen els sòls de cessió, ja que sí s'ha previst la compensació als propietaris del sector per aplicació de l'aprofitament subjectiu que els correspon sobre les seues parcel·les inicials en el moment de gestionar el sector, el que els proporciona una participació en els aprofitaments del sector, per al càlcul total del qual sí s'ha computat el sòl destinat a dotacions.   
Per tot això, es desestima el recurs presentat en no considerar-se l'existència d'usos que donen lloc a rendiments econòmics molt diferents, tal com exigeix la legislació urbanística, ni ser objecte de compensació aliena al propi procés de reparcel·lació l'obtenció per part de l'administració d'un sòl amb destinació dotacional públic adscrit al sector.  
Quart. Aprovar el projecte de reparcel·lació de la unitat d'execució del sector 11, Collet II, amb la consideració dels informes favorables emesos en data 1 de juny de 2005, la incorporació al projecte del qual la va acordar el Ple de l'Ajuntament en data 28 de desembre de 2006.  
Cinquè. Notificar aquesta resolució a les persones interessades i ordenar la seua publicació mitjançant un edicte en un diari d'informació general editat a la Comunitat Valenciana i en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, segons disposa l'article 69.1 de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, reguladora de l'Activitat Urbanística, indicant que contra aquesta, que posa fi a la via administrativa, es pot interposar un recurs potestatiu de reposició davant l'Ajuntament en el termini d'un mes (articles 52 de la Llei /1985 de Bases del Règim Local i 107 i següents de la Llei 30/1992, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú), o bé, un recurs contenciós administratiu davant el Jutjat Contenciós Administratiu de Castelló en el termini de dos mesos (articles 8, 45 i 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa). Els citats terminis es computaran des de l'endemà de la publicació d'aquesta resolució en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
Benicarló, 27 d'octubre de 2009.- El tinent d'alcalde delegat d'Urbanisme: Antonio Cuenca Caballero.