Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5419, del 02-01-2007 (2006/15304)

DECRET 190/2006, de 22 de desembre, del Consell, pelqual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria deMonument, l'Aqüeducte de Morella, en la província deCastelló.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5419

Data del DOGV
:   02-01-2007

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/15189


Data del document
:   22-12-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Decret

Correcció d'errades

 Descriptors 

:   * Morella
    * monument
    * protecció del patrimoni
    * legislació
    * ben cultural

L'article 49.1.5.ª de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana,
establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria
de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitèctonic, arqueològic
i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, de la Generalitat,
d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració
d'un bé d'interés cultural es farà per decret del Consell, a proposta
de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjuí
de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny,
del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració general de
l'Estat.
Per Resolució de data 4 de maig de 2005, la Direcció General de
Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura, Educació i
Esport, va acordar tenir per incoat expedient per a la declaració de Bé
d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de l'Aqüeducte
de Morella, en la província de Castelló.
L'esmentada Resolució amb els seus annexos, va ser comunicada
als interessats en l'expedient, als quals es va concedir tràmit d'audiència.
En compliment del que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11
de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, han emés
un informe favorable a la declaració la Reial Acadèmia de Belles Arts
de Sant Carles, el Consell Valencià de Cultura i la Universitat Jaume I
de Castelló.
L'expedient va ser sotmés a informació pública pel termini d'un
mes i s'han demanat els informes exigits per l'article 49 bis de la Llei
de Govern Valencià.
En virtut del que s'exposa i d'acord amb el que establix la normativa
mencionada, a proposta del conseller de Cultura, Educació i
Esport i amb la deliberació prèvia del Consell, en la reunió del dia 22
de desembre de 2006,
DECRETE
Article 1
Es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument,
l'Aqüeducte de Morella, en la província de Castelló.
Article 2
L'entorn de protecció afectat per la declaració de bé d'interés cultural,
així com el règim de protecció, queda definit en els annexos
que formen part del present decret. La documentació complementària
consta en l'expedient corresponent.
DISPOSICIÓ ADDICIONAL
La present declaració s'inscriurà en la secció 1ª de l'Inventari
General del Patrimoni Cultural Valencià.
DISPOSICIÓ FINAL
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i
entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de
la Generalitat.
Valencia, 22 de desembre de 2006.
El president de la Generalitat,
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
El conseller de Cultura, Educació i Esport,
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN
ANNEX I
Dades sobre el bé objecte de la declaració
1. Denominació:
Aqüeducte de Morella o séquia Reial.
2. Descripció:
2.1. Immoble objecte de la declaració:
Segons Grau Monserrat i Segura Barreda:
"Un autèntic monument d'enginyeria (?). Va ser construït per
conduir l'aigua des de la font de Vinatxos, i després de l'Aljub, a
Morella (?). La primera part de l'aqüeducte té el nom d'arcs de la
Pedrera, i la segona part s'anomena arcs de Santa Llúcia, i es comunicaven
per "canonades", conductes d'obra de pedra i morter d'un metre
i mig d'alt i un metre d'ample".
- Cronologia
En 1273, Jaume I va donar el brollador de la font de Vinatxos per
a l'abastiment d'aigua a la ciutat de Morella, que fins aleshores només
comptava amb la d'Avellanar i la del Romeu, i amb la bassa del Poll i
la bassa del Prat, dins del nucli urbà.
En 1315, Jaume II va autoritzar al Consell de Morella construir un
aqüeducte que portara l'aigua de la font de Vinatxos fins al pla de Sant
Llàtzer (o de Santa Llúcia).
En 1338, es va construir la successió actual d'arcs i en 1359 es va
aconseguir que l'aigua arribara al pla del Sol (hui Font Vella).
Al llarg de la història, l'aqüeducte ha hagut de ser reparat diverses
vegades. En 1391 van caure alguns arcs pròxims a l'ermita de Santa
Llúcia, que van ser reparats per Guillem Palma. En 1421 es van destinar
algunes quantitats econòmiques per a les obres dels arcs de la
Pedrera. I en 1739, de nou, es van fer obres de reforç de murs. Encara
en 1845 l'Ajuntament de Morella apel·lava a la reconstrucció dels
trams caiguts.
A mitjan segle xx, es modernitza la canalització introduint un tub
de polietilé al túnel per a evitar les pèrdues d'aigua. L'ús d'esta canalització
per al reg agrícola és conegut fins als anys 60.
En 1992 els moviments de terres de l'obra de la nova carretera
destruïxen un gran tram de canalització soterrada, i es perd qualsevol
rastre de l'inici de l'aqüeducte.
- Descripció
Es tracta d'un aqüeducte que permetia l'arribada d'aigua des de
l'aqüífer de la font de Vinatxos a la plaça de la Font, al nucli urbà de
Morella, on es localitza l'aljub.
Al llarg del recorregut de l'aqüeducte la solució estructural es va
adaptant a la topografia. Així, on les corbes de nivell ho permeten,
l'obra recolza directament sobre el terreny, i es crea una gran canalització
de maçoneria que són els túnels. Per contra, quan és necessari
salvar una vall s'alcen grans estructures d'arcs sobre les quals continua
la canalització. Són obres lineals d'arcs de mig punt i ogivals, fets de
maçoneria i carreus, que tenen l'alçària que possibilita que l'aigua discórrega.
Hi ha dos trams d'arcs, el de la Pedrera i el de Santa Llúcia.
Una vegada al nucli urbà, l'aigua arriba a l'aljub en la plaça de la
Font.
3. Parts integrants:
- Font de Vinatxos: és el punt de captació d'aigua de l'aqüífer, i
actualment és un abeurador per a bestiar.
- Túnels: trams soterrats compostos per dos parets de maçoneria
paral·leles, cobertes per una volta de mig canó, per l'interior de la qual
discorria l'aigua sobre una filera de canals de pedra tallada. No se'n
conserven tots els trams.
- Arcs de Santa Llúcia: compost per dos sèries superposades
d'arcs ogivals, té una longitud de 120 m., un gruix d'1 m. i una alçària
de 14,50 m. Estan fets de carreus i maçoneria.
- Arcs de la Pedrera: compost per dos sèries superposades d'arcs
(els del cos inferior són ogivals i els del superior, de mig punt), té una
longitud de 140 m., un gruix d'1 m i una alçària de 13 m. Realitzats
amb carreus i maçoneria.
- Aljub: depòsit de grans dimensions i fatxada monumental, sobre
el qual es troba la plaça Vella, que conserva el paviment medieval de
pedra enrastellada. De la fatxada de l'aljub ix una canella que abocava
l'aigua als abeuradors, que es troben molt deteriorats.
4. Delimitació de l'entorn afectat:
· Justificació: el criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn
de protecció consistix a incloure dins de la seua àrea els elements
següents:
- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el Bé d'Interés
Cultural, de manera que el pot efectar, tant visualment com físicament,
qualsevol intervenció que es realitze sobre estes.
- Parcel·les que donen al mateix espai públic que el Bé d'Interés
Cultural, i que constituïxen l'entorn visual i ambiental immediat, en el
qual qualsevol intervenció que es faça puga suposar una alteració de
les condicions de percepció del bé o del caràcter de l'espai urbà.
- Espais públics en contacte directe amb el Bé d'Interés Cultural, i
les parcel·les enumerades anteriorment i que constituïxen part del seu
ambient immediat.
- Edificacions o qualsevol element del paisatge que, encara que no
tenen una situació d'immediatesa amb el Bé d'Interés Cultural, n'afecten
de manera fonamental la percepció.
· Línia delimitadora: es definix un entorn de protecció per a cada
un dels diferents trams que componen l'aqüeducte:
- Tram 1: Font de Vinatxos i arrancada fins a l'encreuament amb
la carretera
No s'han trobat vestigis de l'aqüeducte en este tram, però es marca
un entorn de protecció en esta àrea per la possible existència de restes
soterrades. L'entorn de protecció comprén la carretera nacional N-232
i les parcel·les 1, 2 i 15 del polígon 14.
- Tram 2: Túnel fins als arcs de la Pedrera
Les restes trobades en este tram no són contínues ni homogènies,
ja que diferixen segons el tipus de terreny sobre el qual recolzen (en
alguns punts s'aprofita la roca natural com a paret delimitadora de la
conducció). L'entorn de protecció engloba la carretera nacional N-232
i les parcel·les 7 i 8 del polígon 71.
- Tram 3: Arcs de la Pedrera
L'entorn de protecció d'este tram queda delimitat per l'antic camí
de vianants a Xiva, l'antic camí a Aragó (CV-117) i els límits de la
parcel·les 9 i 21 del polígon 71, i la parcel·la 1 del polígon 64.
- Tram 4: Túnel entre arcs
En este tram l'aqüeducte es troba molt deteriorat principalment
per la falta de protecció del seu entorn. Este queda delimitat per l'antic
camí a Aragó (CV-117) i els límits de les parcel·les 1, 3 i 79 del
polígon 64, comprén també la franja de la parcel·la 10 del polígon 71
que queda entre l'antic camí a Aragó i la línia recta que unix el punt
d'intersecció de l'antic camí a Xiva i els límits de les parcel·les 71-10
i 71-21, amb el punt d'intersecció del límit de la parcel·la 71-10 i les
parcel·les 71-11 i 71-23.
- Tram 5: Arcs de Santa Llúcia
L'entorn de protecció d'este tram queda delimitat per la línia que
partix del punt d'intersecció de les parcel·les 71-12 i 71-11amb el camí
a Aragó (CV-117), seguix pel límit oest de la parcel·la 64-3 i límits
nord i oest de la parcel·la 65-13, fins a la intersecció amb l'encreuament
de la parcel·la 65-12 i el camí, creua en línia recta fins a l'encreuament
de les parcel·les 65-17 i 65-18 amb el camí, continua en línia
recta fins al vèrtex que formen els límits de les parcel·les 65-17, 65-19
i 65-20, recorre els límits de la parcel·la 65-19 fins a la carretera. Pel
costat est recorre els límits de les parcel·les 7, 8, 16, 78, 100, 103, 104,
110 i 111 del polígon 64, així com per l'antic camí de Sant Miquel, i
per tant integra la parcel·la 18 del polígon 64.
- Tram 6: Túnel fins a l'entrada al nucli urbà
No s'han trobat vestigis de l'aqüeducte en este tram, però es marca
un entorn de protecció en esta àrea per la possible existència de res-
tes soterrades. L'entorn de protecció queda delimitat per la carretera,
l'antic camí de Sant Miquel i els límits de les parcel·les 19 i 80 del
polígon 64.
- Tram 7: Túnel fins a l'aljub
Quedaran incloses en l'entorn de protecció d'este tram les parcelles
3 i 4 de l'illa 56.092, així com el tram de l'avinguda de Vilafranca
que queda enfront d'estes parcel·les.
- Tram 8: Aljub i el seu entorn
Quedaran incloses en l'entorn de protecció les parcel·les que
donen a la plaça de la Font, és a dir, les parcel·les 7, 8, 9 i 10 de l'illa
55.098, així com les parcel·les 1, 2, 3, 4, 5 i 6 de l'illa 55.084 i les
parcel·les 2 i 3 de l'illa 55.075.
5. Normativa de protecció de l'aqüeducte de Morella i el seu
entorn:
Monument:
Article 1
Caldrà ajustar-se al que disposa la secció 2n., Règim dels béns
immobles d'interés cultural, del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998,
d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable
a la categoria de monument.
Article 2
Els usos permesos seran tots els que siguen compatibles amb la
posada en valor i gaudi patrimonial del bé i que contribuïsquen a la
consecució d'estos fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà
segons el que ha disposat l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny,
de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Entorn de protecció:
Article 3
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998,
d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol
intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del
monument requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent
en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà d'acord amb els criteris
establits en la present normativa i, en el que no s'hi preveu, per
mitjà de l'aplicació directa dels criteris previstos en l'article de l'esmentada
llei.
Totes les intervencions requeriran, per al seu tràmit d'autorització,
la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per
la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i
el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de la partida i la
seua transcendència patrimonial.
Article 4
Sense perjuí del que disposa l'article anterior, per mitjà d'un sospesat
informe tècnic municipal, es podrà derivar la no-necessitat de
tràmit d'autorització previ en actuacions que se situen fora del present
marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el
cas de les intervencions dirigides a la mera conservació i reparació
d'elements no pertorbadors.
En estos casos, l'ajuntament comunicarà a la conselleria competent
en matèria de cultura, en el termini de 10 dies, la concessió de
llicència municipal, i adjuntarà, com a mínim, l'informe tècnic que es
menciona en l'apartat anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic
que permeta constatar la situació de la partida i la seua falta de transcendència
patrimonial.
Article 5
La contravenció del que preveuen els articles anteriors determinarà
la responsabilitat de l'ajuntament en els termes establits en l'article 37
de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Criteris d'intervenció:
Article 6
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta
percepció i la dignitat en l'observació de l'escena o del paisatge
del monument i el seu entorn, com seria el cas de les actuacions de
replantacions o arbratge, assignació d'ús i ocupacions dels terrenys,
implantació de rètols, instal·lacions, sitges, dipòsits, arreplegaments,
reurbanitzacions en sòl urbà, o qualssevol altres d'estil i conseqüències
semblants, hauran de sotmetre's a l'autorització de la conselleria competent
en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions
de la Llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que,
en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en el dit entorn paisatgístic,
excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que,
de manera ocasional, reversible i per temps limitat, sol·licite i obtinga
autorització expressa.
Article 7
El sòl classificat com no urbanitzable o urbanitzable pel Pla General
d'Ordenació Urbana de Morella (aprovat definitivament en data 8
de juny de 1994) mantindrà el caràcter rústic que el caracteritza, prohibint-
se l'abocament de residus i la nova edificació, els moviments
de terres i excavacions, excepte les requerides per al seu estudi i conservació.
Les edificacions existents no podran augmentar el seu volum
construït.
Article 8
Esta normativa té caràcter transitori fins a l'aprovació del preceptiu
pla especial de protecció previst en l'article 34.2 de la Llei 4/1998,
d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per als
entorns de protecció dels monuments.
Article 9
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o el
seu entorn de protecció, serà d'aplicació el règim tutelar establit en
l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni
Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
Article 10
La parcel·la cadastral número 3 del polígon 64 i la número 13 del
polígon 65, si són objecte d'una reclassificació urbanística de sòl, hauran
de ser objecte de plantacions d'arbres de gran port, que servisquen
de fons paisatgístic al tram dels arcs de Santa Llúcia des de la ciutat.