Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6215, del 26-02-2010 (2010/1291)

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 337/2008.
--------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6215

Data del DOGV
:   26-02-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/1291


Data del document
:   11-11-2009

Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 19 de València

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 337/2008. [2010/1291]  
Judici ordinari 000337/2008   
Demandant: Institut Geriàtric Valencià, SL.  
Procuradora: Catherine Biasoli Lopez.   
Demandada: Rosa (defensor judicial Catalina Roda Sánchez) Sánchez Alcaide. Procurador: Carlos Eduardo Solsona Espriu   
María Teresa Puig Picazo, secretària del Jutjat de Primera Instància número 19 de València, faig saber:   
Que en aquest Jutjat se segueix procediment de judici ordinari 000337/2008, a instàncies d'Institut Geriàtric Valencià, SL contra l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide.   
En el judici a què es fa referència s'ha dictat la resolució que té el text que literalment és com segueix:   
«Sentència número 214/2009   
València, 13 d'octubre de 2009   
Jesús L. Rojo Olalla, magistrat jutge del Jutjat de Primera Instància número 19 dels de València, he vist aquestes actuacions de judici ordinari seguides davant d'aquest tribunal amb el número 337/2008, a instàncies de l'entitat mercantil Institut Geriàtric Valencià, SL, en acrònim IGV, amb CIF B96/830492, estant representada per procuradora dels tribunals en la persona de Catherine Biasoli López i assistida de lletrat en la persona de Juan Ignacio Solé Andreu; contra l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide, en situació de rebel·lia. S'exerceix una acció per a complir l'obligació contractual d'abonament de preu d'arrendament de servei; resulta,   
Antecedents de fet   
Primer. En data 3 de març del 2008 va ser presentada la demanda de judici ordinari l'àmbit subjectiu i la naturalesa d'acció exercida del qual apareixen descrits en l'encapçalament, i se sol·licita en la pètita la condemna de la demandada a pagar a IGV la suma de 24.323,22 euros més els interessos des de la presentació de la demanda i costes.   
Respecte d'això el procurador d'IGV va manifestar que la seua representada és titular d'una residència geriàtrica a València; al gener de 2000 la demandada va contractar els serveis d'IGV per a ingressar-hi com a resident; davant del seu progressiu deteriorament, en març de 2006 l'IGV va donar compte de la possible incapacitat sobrevinguda de la senyora Sánchez Alcaide. En maig de 2007 es va iniciar expedient d'incapacitat amb el número 197/07 al Jutjat d'Instància 13 de València, del qual va dir ignorar el resultat.   
Des d'octubre de 2006 fins a febrer del 2008, tant la senyora Sánchez Alcaide com els seus familiars han deixat d'atendre els costos d'estada de la senyora Sánchez a la residència. El 19 de febrer de 2008 els familiars de la senyora Sánchez la van traslladar a una altra residència, i van firmar la liquidació de deute per import del principal que ara és objecte de reclamació i sense que s'haja atés després ni s'haja formulat cap disconformitat respecte d'això.   
En el cos de fonaments de dret es va remetre a les normes generals de les obligacions i contractes.   
Segon. Una vegada admesa a tràmit la demanda, de manera prèvia es va demanar estat del procés en el Jutjat d'Incapacitats qui va donar compte de la situació d'incapacitat de la senyora Sánchez Alcaide, de la falta de nomenament de tutor i de la designació de defensor judicial en la persona de la seua filla Catalina Roda Sánchez.   
Tercer. La demandada va ser citada en la persona de Catalina Roda Sánchez qui amb aquest fi hi va comparéixer i va contestar en escrit presentat en actuacions en data 12 de juny del 2008, en assistència a sa mare en les aquestes actuacions i amb plantejament d'oposició.   
Respecte d'això va sostindre que l'IGV sí que ha intervingut en l'expedient d'incapacitat de sa mare; va manifestar que totes les despeses de la residència apareixen pagades fins a gener de 2007, inclòs; després la senyora Sánchez Alcaide tenia problemes econòmics i així ho va fer veure la defensora judicial a IGV; la defensora va tractar d'obtindre ajuda econòmica per al finançament d'estada de sa mare en residència de tercera edat per a l'exercici de 2007; però va ser IGV qui va obstaculitzar l'obtenció de l'ajuda no complint la seua obligació de tindre empadronada la senyora Sánchez Alcaide i va impedir que aquest auxili econòmic es començara a rebre en febrer de 2007.   
Va al·legar també falta d'atenció a la senyora Sánchez Alcaide per part d'IGV, la qual cosa va originar la caiguda de la demandada a la residència el 6 de febrer de 2008, i que calguera traslladar-la a un centre hospitalari per a sutura de ferida al cap.   
Va acabar mostrant disconformitat amb l'exigibilitat del deute reconegut per la pròpia defensora judicial, disconformitat basada en els arguments abans exposats: pagament de residència fins a gener de 2007, i responsabilitat contractual d'IGV per no haver actuat de manera diligent en la tramitació administrativa d'empadronament i en l'atenció que requeria la senyora Sánchez Alcaide, fins al punt que arribara a patir un accident.   
Quart. Al tràmit d'audiència prèvia van acudir ambdues parts. La demandant va sostindre que allò que s'ha reclamat és la liquidació que adjunta amb la demanda perquè, va dir, sí que s'havien realitzat alguns ingressos a compte en el període d'octubre de 2006 a febrer de 2008; va rebutjar que l'empadronament de la senyora Sánchez Alcaide fóra de la seua competència.   
La part demandada va insistir en l'excepció de pagament entre octubre de 2006 i gener de 2007, i en l'excepció d'incompliment de les prestacions de contrari relatives al canvi d'empadronament de la senyora Sánchez Alcaide per part d'IGV, impedint amb això el cobrament de la prestació econòmica per a pagament de les despeses de la residència i que va ser sol·licitada el 30 de gener de 2007 davant d'instàncies oficials.   
Com a fets controvertits van quedar fixats els següents:   
1. La realitat de la baralla de la concreta deute que reclama l'actor.   
2. L'apreciació de si el canvi d'empadronament forma part del contingut de les prestacions que són exigibles a IGV respecte dels seus residents.   
3. Si la falta de canvi de l'empadronament ha suposat, de manera necessària, la pèrdua de l'auxili econòmic sol·licitat en instàncies oficials per a atendre la residència de la senyora Sánchez Alcaide en l'establiment d'IGV.   
4. I entitat econòmica que haguera suposat l'ajuda oficial.   
Com que ho van sol·licitar les parts es va acordar la recepció del procés a prova; a instàncies d'IGV es va practicar la documental per reproducció dels acompanyats amb la demanda consistents en:   
1. Acord de condicions econòmiques d'ingrés de la senyora Sánchez Alcaide en residència d'IGV, actuant Catalina Roda Sánchez, en representació de sa mare, i estant datat al gener de 2000, figurant com a annex la sol·licitud d'ingrés amb firma de la senyora Roda Sánchez com a representant.   
2. Comunicat de possible incapacitat, dirigit per IGV a la fiscalia del Tribunal Superior de Justícia de València, amb segell d'entrada el 7 de març del 2006.   
3. Cèdula de citació a termini dirigida a Rosa Sánchez Alcaide, amb residència en l'establiment d'IGV, i acordada en actuacions 197/2007 del Jutjat d'Instància número 13, de València.   
4. Reconeixement de deute firmat per Catalina Roda Sánchez davant d'IGV, de data 19 de febrer de 2008.   
No es va poder practicar l'interrogatori de la senyora Roda Sánchez, com a defensora judicial de sa mare, perquè al temps del judici va morir la senyora Sánchez Alcaide i la senyora Roda Sánchez va renunciar a l'herència de sa mare.   
A instàncies de la senyora Sánchez Alcaide, després herència jacent, es va practicar la documental per reproducció dels acompanyats amb la contestació relatius a:   
1. Provisions de dates 12 de novembre i 27 de desembre, ambdues de 2007, en actuacions 198/2007 de instància 13, de València.   
2. Factura d'1 de gener de 2007 d'IGV contra Rosa Sánchez Alcaide.   
3. Informe social de la treballadora social senyora Cuevas Clemente, d'IGV, sobre la senyora Sánchez Alcaide, de data 17 de gener de 2007.   
4. Resolució de la Direcció General de Serveis Socials, de la Conselleria de Benestar Social, de data 30 de novembre del 2007.   
5. Part d'assistència de la senyora Sánchez Alcaide en el servei d'urgències de l'Hospital Clínic.   
6. Informe mèdic sobre la senyora Sánchez Alcaide, de data 19 de febrer de 2008, emés per la residència Xàvia.   
No es van poder practicar l'interrogatori del legal representant d'IGV ni les testificals de Patricia Martínez López, María de la Llum Ruiz Vázquez i Sara Cuevas Pérez, com a conseqüència de la situació que hi ha entre l'audiència prèvia i la celebració del judici: la defunció de la senyora Sánchez Alcaide el 13 de novembre de 2008, i falta de personació dels seus quatre fills, José, Carmen, Catalina i Rosa Roda Sánchez, a través d'escriptura de repudi d'herència efectuades en instrument públic atorgat en dates 23 d'abril de 2009, davant d'Alberto Domingo Puchol, notari del col·legi de València amb residència en aquesta ciutat, causant el número 846 del seu protocol, i 14 de maig del 2009, davant de Pedro Martínez Pertusa, notari del col·legi de Múrcia amb residència en aquesta ciutat, causant el número 1283 del seu protocol, que va generar el pas a situació de rebel·lia de l'herència jacent.   
Practicada la prova en la forma exposada i evacuat el tràmit de conclusions, va quedar el procés vist per a sentència.   
Fonaments de dret   
Primer. Pluspetició.   
En actuacions no ha sigut posada en dubte la prestació de serveis de geriatria per l'entitat IGV; la pretensió de la demandant es remet a una liquidació de deute firmat per Catalina Roda Sánchez, almenys en representació de sa mare i concorrent-hi la condició de defensor judicial de la senyora Sánchez Alcaide en el procés d'incapacitat previ a aquesta liquidació, i liquidació en què admet l'existència del deute que ara reclama IGV, reconeixement que es fa coincidir amb el temps en què la senyora Sánchez Alcaide deixa de tindre la condició de resident en l'establiment d'IGV i la realitat i firma de la qual per la senyora Roda Sánchez no ha sigut posada en dubte. El reconeixement de deute gaudeix de la presumpció de veracitat en funció de la posició que respecte d'això manté la jurisprudència i de la que, a títol d'exemple, cal reproduir l'elaborada pel Tribunal Suprem, Sala Primera Civil, de data 31 de març del 2005, recurs d'apel·lació 4149/1998, literalment com segueix:   
«El document de què es tracta, si fóra vàlid (que no ho és, perquè el Tribunal a quo l'ha declarat nul, i aquesta decisió ha esdevingt ferma), es presenta al plet com un document de "reconeixement de deute", i amb valor exclusivament probatori respecte al preu del contracte que es discuteix. Aquesta institució està escassament regulada en el dret comú espanyol, però ha sigut prou explicada per la doctrina científica, i arreplega en la jurisprudència, i entre les legislacions pròximes, pot citar-se la Compilació Foral de Navarra, o Fur Nou, que la regula en les seues lleis 494, 510 o 533. El corrent jurisprudencial d'aquesta Sala, per fer un resum conciliable amb l'escassa resposta que mereix el plantejament d'aquest motiu, entronca aquest "reconeixement", amb valor jurídic, en l'article 1277 cc, com a "presumpció de l'existència de causa" en el contracte, encara que no es fixe expressament en ell (sentències d'aquesta sala, de 30.05.1992, 20.11.1992, 11.03.1993, 30.09.1993, 27.07.1994, 24.10.1994, 22.07.1996, 05.05.1998, 29.06.1998, 28.09.1998, 0.06.1999, 29.06.1998 i 23.12.1999), a banda d'existir altres criteris doctrinals que, més tímidament, ho entronquen amb el denominat, si és el cas, "contracte reproductiu", o amb el de "fixació jurídica", conforme a l'article 1224 cc, per la seua relació amb allò que s'ha acordat en un altre contracte anterior, si se li dóna caràcter contractual, a tot estirar (sentències de 06.06.1969, per al primer cas, i de 19.11.1974, 05.02.1981, 23.06.1983 i 30.04.1999, per al segon). Però en definitiva, la jurisprudència li dóna el valor de document de prova, com "mig idoni mitjançant el que es patentitze i advere l'existència efectiva d'un deute pendent" (sentències de 30.05.1992 i 30.09.1993, i en la més recent, de 24.06.2004), dient-se, a més en aquestes sentències que "els estats negocia'ls de reconeixement de deute, són vàlids i lícits tant en el seu aspecte de facilitar a l'altra part un mitjà de prova, com a donar per existent una situació de dèbit contra el qual la reconeix, quedant vinculat a la mateixa, que aconsegueix efectes constitutius, si s'expressa la seua causa justificativa"; entroncant així amb la Llei 494 del Fur Navarro, que li dóna el valor de "cobrament documentat", i amb la 533, que exigeix, arreplegant així, com a precepte legal, dins del seu àmbit territorial d'aplicació, aqueixa tendència jurisprudencial, l'exigibilitat del que s'ha documentat a aquest efecte, excepte la càrrega de la prova, que es trasllada a l'altra part (és a dir, al firmant), de la seua impugnació, amb vista a la seua inexistència».   
Des d'ací, l'oposició manifestada en les actuacions per la demandada ha sigut la pluspetició per tindre ja pagada una part del deute que es reclama i que el reconeixement de deute fa coincidir entre octubre del 2006 i febrer del 2008; es tractaria del període que hi ha entre octubre de 2006 i gener de 2007; per a això la demandada va incorporar a actuacions la factura de l'estada en l'establiment al gener de 2007; enfront d'això, la demandant va al·legar en l'audiència prèvia que la liquidació firmada el 19 de febrer del 2008 ja observava alguns pagaments parcials.   
Doncs bé, per dates resulta indubtable que el reconeixement de deute és posterior a la factura de gener del 2007 i per tant situa a favor d'IGV un deute concret a 19 de febrer de 2008; cert que no es descriuen les partides que integren aquest reconeixement però la presumpció que és necessari acollir és la de la seua realitat per l'acceptació de la part demandada en el moment de la firma; i des de 19 de febrer del 2008 no consta acreditat que s'haguera realitzat cap pagament; la mera tinença de la factura de gener de 2007 podrà representar el pagament d'aquesta mensualitat però al no constar quan es va realitzar el pagament, en concret si va ser posterior al reconeixement de deute, i al no exigir de contrari la posada de manifest de les partides que integren aquest reconeixement de deute per a encaixar al seu si i almenys la mensualitat de gener del 2007, no fa viable destruir la presumpció de certesa de l'extensió del deute pendent i reflectida en el reconeixement, amb la consegüent confirmació de la procedència de la reclamació en el marc dels articles 1258 i 1544 del Codi Civil.   
Segon. Falta de diligència d'IGV en la prestació del servei de geriatria.   
En aquest sentit el plantejament de la demandada va ser doble; d'una banda la falta de canvi d'empadronament de la senyora Sánchez Alcaide que va motivar la pèrdua de la possibilitat d'obtindre una ajuda econòmica des d'instàncies oficials per a atendre el pagament de la quota per la permanència de la demandada en l'establiment de l'actora; i d'una altra l'accident patit per la senyora Sánchez Alcaide a les dependències d'IGV i que va provocar la necessitat assistència hospitalària.   
En la mesura que el plantejament de la defensa va ser el d'obtindre l'exempció del pagament; és a dir, l'al·legació de contracte no complit o de compliment tan defectuós que impedisca cap aprofitament de la prestació (exceptio non adimpleti contractus), és necessari la prova de tan greus incompliments amb el reflex de l'absència de prestació susceptible de cap d'aprofitament.   
En relació al primer punt, no consta en les actuacions del procés que la tramitació de l'empadronament de la demandada haja de ser realitzat per l'entitat IGV; no existeix cap prova en les actuacions per la qual IGV passara a assumir davant de la resident la condició d'entitat tutora i gestora de tots els seus interessos patrimonials; no està transferida aquesta condició, en especial en l'aspecte econòmic; i, tampoc consta que sense més i com a element consuetudinari de la relació entre establiment geriàtric i els seus interns, aquell tinga assignat la comesa de compliment de tots els aspectes que siguen d'interés per al resident a fi d'acollir-se a qualsevol tipus d'ajudes relacionades amb possibles prestacions per a sufragar les seues estades, sent així que a d'acord amb l'article 1.3 del Codi Civil la prova de la relació consuetudinària competeix a qui ho pretenguera sostindre.   
Respecte del contratemps, en efecte podria ser atribuïda una responsabilitat contractual a IGV si hi haguera cap negligència en l'atenció de la resident en un moment concret, però aquesta falta d'atenció no ha suposat que IGV no haja prestat el servei de residència geriàtrica durant un llarg període a què correspon el deute que es reclama i que d'aquest servei s'haja beneficiat la senyora Sánchez Alcaide, de manera que l'accident representa un fet aïllat, amb més o menys repercussió econòmica que es poguera compensar en el supòsit d'acreditar falta de diligència del personal d'IGV, però que de cap manera desvirtua la realitat del servei d'estada i residència de la senyora Sánchez Alcaide en dependències d'IGV, el seu aprofitament per la interna, i el gaudi d'aquesta assistència molt més enllà d'un concret dia i moment en què la demandada va patir una possible caiguda.   
Tercer. De l'article 394 de la Llei d'Enjudiciament Civil, resulta la condemna a costes de la demandada.   
Dispositiva  
Estime de forma íntegra la demanda interposada per Catherine Biasoli López, procuradora dels tribunals, actuant en nom i representació de l'entitat Institut Geriàtric Valencià SL, contra l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide:   
1. He de condemnar i condemne l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide a pagar a l'entitat IGV la suma de vint-i-quatre mil tres-cents vint-i-tres euros amb vint-i-dos cèntims més interessos legals des de la presentació de la demanda.   
2. I condemne l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide al pagament de les costes originades en la instància a l'entitat IGV   
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que no és ferma i que s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València, disposant amb aquest objecte del termini de cinc dies des que es reba, les quals podran plantejar-lo mitjançant un escrit de forma deguda adreçat al Jutjat, on es manifeste la intenció d'impugnació, amb la indicació expressa que es tracta d'aquesta resolució i dels pronunciaments que són objecte de recurs.   
Que el secretari expedisca una testimoniança d'aquesta resolució, perquè s'unisca a les actuacions en què es va dictar, i que es porte l'original al llibre de sentències (de conformitat amb el que estableix l'article 265 de la LOPJ).   
Aquesta és la meua sentència, dictada en primera instància, que pronuncie, mane I firme; En done fe».   
I perquè valga de notificació de forma deguda, amb l'advertiment dels recursos indicats en la resolució esmentada a la part demandada, que està en parador ignorat, herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide, de conformitat amb el que disposa l'article 164 de la Llei d'Enjudiciament Civil, expedisc aquest edicte.  
València, 11 de novembre de 2009.- La secretària judicial: María Teresa Puig Picazo.