Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9533, del 14-02-2023 (2023/1251)

RESOLUCIÓ de 26 de gener de 2023, de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, per la qual s'incoa un expedient per a declarar bé immaterial de rellevància local el Porrat de Sant Blai, de Potries.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9533

Data del DOGV
:   14-02-2023

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2023/1251


Data del document
:   26-01-2023

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ de 26 de gener de 2023, de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, per la qual s'incoa un expedient per a declarar bé immaterial de rellevància local el Porrat de Sant Blai, de Potries. [2023/1251]  
L'article 1.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, estableix que formen part del patrimoni cultural valencià, en qualitat de béns immaterials del patrimoni etnològic, les creacions, els coneixements, les tècniques, les pràctiques i els usos més representatius i valuosos de les formes de vida i de la cultura tradicional valenciana.  
  
Els articles 15.5 i 55 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, estableixen que s'inclouran en la secció cinquena de l'Inventari general del patrimoni cultural valencià, amb la qualificació de béns immaterials de rellevància local, aquelles creacions, coneixements, pràctiques, tècniques, usos i activitats més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals valencianes. Igualment, s'inclouran els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci, i en especial, aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.  
Vistos els informes tècnics favorables a la incoació de l'expedient de declaració de bé immaterial de rellevància local, emesos pel Servei de Patrimoni Cultural i per la Comissió Tècnica per a l'Estudi i Inventari del Patrimoni Immaterial, i de conformitat amb aquests. Fent ús de les facultats que confereixen l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià; l'article 14 del Decret 173/2020, de 30 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport; i l'article 19.1 del Decret 62/2011, de 20 de maig, pel qual es regula el procediment de declaració i el règim de protecció dels béns de rellevància local, resolc:  
  
  
Primer  
Incoar un expedient per a declarar bé immaterial de rellevància local el Porrat de Sant Blai de Potries i fer-ne la inscripció en la secció cinquena de l'Inventari general del patrimoni cultural valencià.  
  
Segon  
En atenció al que disposa l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, del patrimoni cultural valencià, en l'annex que s'adjunta a aquesta resolució es determinen els valors del bé que justifiquen aquesta declaració i es descriuen els detalls que permeten identificar-lo amb precisió.  
  
Tercer  
La protecció del Porrat de Sant Blai de Potries com a patrimoni cultural immaterial es concretarà en les mesures següents:  
a) Realitzar labors d'identificació, descripció, investigació, estudi i documentació amb criteris científics.  
b) Incorporar els testimonis disponibles a suports materials que garantisquen la seua protecció i preservació.  
c) Vetlar pel normal desenvolupament i la pervivència d'aquesta manifestació cultural, així com tutelar la conservació dels seus valors tradicionals i la seua transmissió a les generacions futures.  
Qualsevol canvi que sobrepasse el desenvolupament normal dels elements que formen aquesta manifestació cultural haurà de comunicar-se a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural per a la seua autorització administrativa, si és el cas, i consegüent modificació d'aquesta resolució.  
Les accions de salvaguarda que es projecten hauran de tindre en compte, de manera molt especial, els riscos de desvirtuació que podrien derivar-se del turisme massiu, així com la necessitat de valorar i protegir adequadament els oficis tradicionals associats a aquesta manifestació.  
  
La gestió del patrimoni cultural protegit per aquesta declaració de bé de rellevància local immaterial correspon a l'Ajuntament de Potries, el qual decidirà sobre aspectes materials i immaterials, així com el desenvolupament dels actes de la festa.  
  
Quart  
Notificar la present resolució a les persones interessades en el procediment.  
  
València, 26 de gener de 2023.- La directora general de Cultura i Patrimoni: Carmen Amoraga Toledo.  
  
  
ANNEX  
  
1. Identificació  
a) Identificació geogràfica  
Potries és una localitat de 3,2 km² d'extensió ubicada a la comarca de la Safor, província de València, i en plena Horta de Gandia. Fita amb els municipis de Beniflà, Palma de Gandia, la Font d'en Carròs, Vilallonga i Ador, i es troba a poc més de 7 km al sud de Gandia.  
  
  
b) Àmbit  
Comarcal.  
  
c) Tipologia  
Mercat tradicional, fira i actes religiosos.  
  
d) Denominació principal i altres  
Porrat de Sant Blai.  
  
e) Comunitats o persones relacionades amb l'element  
El Porrat de Sant Blai no seria possible sense la total implicació de la localitat. Per començar, seria impensable sense la col·laboració voluntària d'algunes de les dones del poble, ja que són elles les que s'encarreguen del manteniment, neteja i decoració de l'església dels Sants Joans els dies previs a l'onomàstica del sant. Ja el mateix dia de la festivitat canten els gojos, passen pel coll la relíquia del sant de manera continuada des del dia 3 fins al diumenge següent, i venen les estampetes amb la imatge del sant i els ciris.  
Altres agrupacions sense ànim de lucre i comerços són essencials per al suport logístic i el desenvolupament ple del porrat:  
- El forn fa donació dels panellets que es beneeixen durant la missa del dia de sant Blai.  
- La floristeria cedeix flors per a decorar l'església.  
- La Confraria del Carme, composta per dones de la localitat, juntament amb l'Associació de Festes de Potries, són les encarregades, per un costat, de dur a terme la tradicional bunyolada, i per un altre, de repartir begudes a les persones assistents, així com de la necessària organització de les zones d'aparcament.  
- Els bars i restaurants locals, a més a més, es comprometen a servir el mateix menú, el plat principal del qual consisteix en l'olleta de sant Blai.  
- El grup de teatre local, TriesTitelles, representa l'obra sobre sant Blai des de 2013.  
- L'Associació Artisticomusical Sant Blai de Potries té un lloc inqüestionable en el programa de festes des de l'any 2001, amb actuacions i activitats musicals diverses.  
- Els veïns i veïnes que així ho desitgen poden inscriure's al programa «Art al carrer», que té com a objectiu la decoració de carrers i balconades, i que forma part d'una iniciativa del Tries-Art, activa de manera intermitent des de 2011.  
- Diverses associacions vinculades al medi ambient de Potries, com el Col·lectiu Nostra Terra i l'Associació La Madrilla, s'encarreguen de les excursions per a mostrar i explicar el patrimoni natural de la localitat, junt amb altres activitats de caràcter ambiental.  
Una altra comunitat molt arrelada al porrat, però no resident a Potries, és la dels firers; és a dir, les persones que munten la fira. Aquest fenomen es percebia sobretot fa unes dècades, quan no hi havia tantes fires ni festes després de Nadal: aquests professionals s'instal·laven permanentment a Potries des de mitjan gener fins a mitjan març, i en marxaven coincidint amb les Falles, amb la qual cosa durant aquest temps es creava una relació quasi familiar i de solidaritat amb ells.  
  
f) Descripció breu  
El porrat és un mercat a l'aire lliure de productes tradicionals i fruites seques, molt popular a principis del segle passat, que es desenvolupava en honor a un sant de devoció local, i que s'inaugurava just després de la romeria a l'ermita dedicada, o no, al dit sant. Aquest tipus de mercats s'han mantingut particularment a la comarca de la Safor, on han arrelat, i on comptem amb nombrosos exemples de porrats a banda del de Potries, com per exemple el de la Font d'en Carròs o el de Ròtova. Les diverses parades, proveïdes tant amb aliments tradicionals com amb productes artesanals de tota classe, sempre de proximitat, ocupen els carrers més cèntrics de les localitats. En les últimes dècades, aquest mercat popular ha anat expandint la seua oferta, fins al punt d'incorporar altres activitats paral·leles, com les fires d'atraccions per a menuts i majors, actuacions musicals, així com balls o tallers artesanals de tota classe.  
En el cas que ens ocupa, el Porrat de Sant Blai de Potries ha estat declarat festa d'interés turístic provincial de la Comunitat Valenciana (18 d'abril de 2007, DOGV 22.05.2007). La principal singularitat d'aquest porrat rau en l'existència de la relíquia: aquest tret és únic d'entre tots els porrats veïns. El fervor popular centrat en la relíquia és, sense dubte, el que ha afavorit l'arrelament del porrat de Potries en tota la comarca, ja que moltes persones s'hi arrimaven el dia 3 de febrer només per passar-se l'os del sant per la gola després de la missa, i de pas, passejar-se per les parades del mercat. A més a més, la relíquia és la protagonista dels actes religiosos que tenen lloc a l'església dels Sants Joans, des dels cants dels gojos fins a emportar-se un record en forma de panellet beneït, de ciri o d'estampeta.  
Els assistents a la missa són tant els veïns i veïnes de Potries com els d'altres localitats properes, que acudeixen al poble moltes vegades a peu. No obstant, si hi ha un col·lectiu que destaca per desplaçar-se al porrat d'aquesta manera, i que una vegada més fa especial el porrat de Potries, és el de molts xiquets i xiquetes en edat escolar que hi aflueixen des de les localitats veïnes, acompanyats pels seus mestres. La denominada setmana escolar s'ha convertit en una activitat tradicional del porrat, i que es realitza la setmana prèvia a la celebració dels grans actes d'aquest.  
A banda de tot el que acabem d'esmentar, no volem oblidar la multitud d'activitats que giren entorn del porrat i que són complementàries: cada edició compta amb un tema central, sempre relacionat amb aspectes culturals, econòmics i socials de la localitat, amb un objectiu que no és altre que el de donar a conéixer Potries. Entorn el tema escollit es munten exposicions, es fan visites guiades, de vegades dramatitzades, o els diferents especialistes més competents en cada àrea i procedents de les diferents institucions de recerca valencianes imparteixen conferències.  
Un altre fet que destaca com a propi del Porrat de Sant Blai de Potries és l'interés d'integrar i promocionar tant els productes artesanals de proximitat com els artistes i figures valencianes més rellevants. Dintre d'aquest corrent situem les ganes de promocionar la música en valencià de diferents estils, tant en format de Tries-Fusió com sota el format de festivals, de manera que el porrat de Potries és un referent per al foment i la difusió de la música i els grups que canten en la nostra llengua.  
  
Amb tot, és fàcil comprendre com gràcies al Porrat de Sant Blai de Potries s'han revitalitzat alguns porrats de les localitats veïnes, amb la iniciativa junt amb Ròtova de crear a finals dels noranta la Ruta dels Porrats. Com veiem, tots els sentits s'exalten i es potencien en el porrat de Potries: un porrat tradicional valencià i d'arrelament en el territori, on totes les sensibilitats religioses, culturals, paisatgístiques, gastronòmiques, artístiques, festives i d'implicació local tenen cabuda.  
  
  
2. Marc espacial  
a) Localització  
Pràcticament tots els esdeveniments es desenvolupen al nucli urbà de Potries. Els carrers i les places del centre de la població són escenari de les diferents activitats a l'aire lliure, que actualment se subdivideixen en diferents àrees segons es trobe:  
  
- el porrat: carrer Major, avinguda Constitució i carrer la Pau;  
  
- el mercat artesanal: carrer Boamit, carrer de la Bomba;  
- el mercat gastronòmic, de la terra i de jocs tradicionals: plaça de l'Ajuntament, carrer de la Bomba i carrer Llavadors;  
- la fira d'atraccions: carrer la Pau;  
- la fira d'entitats: plaça de l'Església;  
- Art al carrer: carrer Boamit, carrer Sant Joan Baptista, carrer del Cup, carrer Jaume I, carrer Pare Garrigós;  
- La carpa musical: carrer Ferrocarril d'Alcoi.  
Els immobles municipals també tenen part activa en el programa d'actes proposats, ja que són seu d'exposicions, conferències, visites guiades o mostres. A banda de tot el que es desenvolupa en el seu interior, són edificis rellevants per si mateixos:  
- l'església dels Sants Joans, on té lloc la missa a sant Blai el dia 3 de febrer, es canten els gojos, es passa la relíquia per la gola entre els fidels i es reparteixen els panellets, estampetes i ciris;  
- la Casa de Cultura, seu d'exposicions, conferències i representació de titelles;  
- el Museu Etnològic Cassoleria d'Àngel Domínguez, visites guiades; en alguna edició, dramatitzades.  
- la casa consistorial, seu d'altres exposicions i visites guiades.  
  
b) Recorregut  
La visita és lliure, ja que les diverses parades, exposicions, actuacions o conferències tenen lloc a l'aire lliure o als edificis públics. Només en el cas de les visites guiades, conferències, actes o excursions ja hi ha un horari preestablit i enunciat al programa.  
  
  
3. Marc temporal  
a) Calendari  
Les activitats principals (actes religiosos, inauguració festiva del porrat, actuacions més destacades, bunyolada, passejades pel terme, etc.) sempre tenen lloc el dia de l'onomàstica del sant, és a dir, el 3 de febrer. Es compleix amb la dita popular: «dels porrats de febrer, el de sant Blai és el primer». No obstant això, algunes d'aquestes tenen lloc fora del cap de setmana del porrat, que és el cap de setmana posterior, o si coincideix, el mateix del dia 3. Es tracta, per una part, de la programació per a la setmana escolar, i per l'altra, de les activitats previstes per al Tries-Art, amb la projecció de documentals, passejades artístiques pels carrers de Potries o la presentació de cartells.  
  
b) Periodicitat  
Anual.  
  
4. Descripció i caracterització  
a) Orígens documentats o atribuïts  
Els porrats són mercats anuals que tenien lloc en ocasió de la festivitat religiosa en qüestió. Aquests se situaven als voltants de les esglésies o capelles, i tant si hi havia romeria com si no. Els productes que es venien a les diferents parades eren les llepolies del moment, és a dir, no eren productes de consum bàsic ni diari. Estem parlant primordialment de fruites seques, com ametles, avellanes, tramussos, panses, castanyes, figues seques o cacau, i sobretot cigrons torrats, que es consumien al mateix carrer o es compraven per a regalar. Aquestes fires van ser molt populars, fins al punt que l'expressió «anar al porrat de» significa acudir a tot el conjunt d'activitats, tant les religioses com les festives (Llop, Mira 1985: 188). El Porrat de Sant Blai de Potries, sense dubte, encarna aquesta definició general fil per randa.  
  
Sant Blai és el patró del poble. D'entre els múltiples miracles atribuïts, és conegut aquell en què va salvar un xiquet de morir ofegat per una espina de peix travessada a la gola, raó per la qual també es creu que és el protector de les malalties de la gola, encara que se'l dota d'un caràcter sanador en general. Finalment, capturat i empresonat per l'emperador, Blai de Sebaste va ser martiritzat i mort l'any 316. Pel seu caràcter taumaturg, el culte a sant Blai es va estendre fàcilment i ràpida entre els fidels cristians, ja des del mateix segle IV a Armènia. En el cas de la península Ibèrica, i pel que fa a l'expansió del culte a sant Blai, en el segle XVI trobem monestirs, esglésies, ermites, oratoris i capelles sota la seua advocació. Felip II va ser un gran difusor de les mesures del concili de Trento, pel qual es van prendre mesures per a afavorir la construcció d'altars i reliquiaris nous, per no parlar del foment de les festivitats relacionades amb els sants i l'exaltació de les seues relíquies.  
  
En territori valencià el culte a sant Blai no era un fenomen rar: es documenta la seua devoció a Borriana ja des dels primers moments de la seua conquesta per part de Jaume I, el 1233. En el cas de València, el Sínode Episcopal de l'any 1320 assenyala la celebració de sant Blai com a festivitat de precepte en tota la diòcesi valentina. A la colegiata de Gandia, pertanyent al ducat que porta el mateix nom, se sap de l'existència d'una capella dedicada a sant Blai des del segle XIII.  
Des del punt de vista històric, i ja respecte a la localitat de Potries, sabem que abans de la conquesta es conformava com un nucli de població musulmana dependent del castell de Rebollet. Com en altres pobles de la comarca, així va continuar durant quasi quatre-cents anys, de manera que els seus habitants van conservar els costums i religió, però des d'aleshores com a vassalls sota el domini dels senyors cristians.  
  
Les dades sobre els orígens de la devoció a sant Blai a Potries són poques i gens consistents, molt disperses al llarg dels segles, i per tant, desconeixem les circumstàncies concretes de la seua arribada. En aquest sentit, esbossem una sèrie d'hipòtesis o probables vies d'aproximació a la figura del sant a la localitat.  
La primera d'aquestes és que el culte el portara a finals del segle XIV Gilabert de Centelles, fill de Pere de Centelles i Ramoneta de Riu-sec, i hereu de la baronia de Rebollet i Oliva. Part de la família d'aquesta última procedia de la baronia de Nules, on, igual que a la veïna Borriana, ben aviat es va desenvolupar el culte al sant, tal om hem comentat més amunt.  
La segona hipòtesi data d'uns anys després, a partir de 1449, quan el comtat d'Oliva, on estava inclosa Potries, és cedit pel rei Alfons el Magnànim a Francesc Gilabert de Centelles. És ben sabut que el monarca va instal·lar la seua cort a Nàpols, des d'on aquesta poderosa família valenciana, que formava part de la seua cort i que el va acompanyar de ben a prop a les seues campanyes, pogué aprofundir en el culte a sant Blai, propi de la ciutat de Maratea, Amalfi o Ragusa, aquesta última a Sicília. De fet, a Oliva se celebra la festivitat a sant Blai, amb un porrat el dia 3 de febrer.  
La tercera hipòtesi es remunta a la segona meitat del segle XVI, en un context posterior a les Germanies i les conversions forçades de musulmans, quan un esperit evangelitzador va recórrer el territori valencià, en especial entre les comunitats de cristians nous. Aquest esperit es va fer sentir d'una manera particularment forta a la Safor, amb l'arrelament de jesuïtes, dominics i franciscans, però també amb figures d'un gran calat entre la població, com el posterior sant Francesc de Borja i el beat Andrés Hibernón.  
La quarta hipòtesi és que el culte arribaria a Potries entorn del 1609, data d'expulsió dels moriscos. En el segle XVI hi residien els Boamit, una família morisca, rica i molt influent pels seus negocis variats, que de ben segur van ostentar algun tipus d'autoritat pública, però també religiosa, a les comunitats locals on pertanyien. No és casual, doncs, que, almenys des de 1611, Pere de Borja, aspirant a posseir els territoris de la baronia de Rebollet després d'una sèrie de complicats plets, s'instal·lara a Potries, just quan s'acabava de construir un palau rural precisament a la casa del costat dels Boamit, en el que hui és la casa consistorial del municipi. Per a consolidar el seu prestigi davant dels possibles nous vassalls, Pere de Borja podria haver fet arribar la relíquia i el culte de sant Blai. En qualsevol dels casos, el que sí que és cert és que el 1574 es crea la parròquia de Potries sota l'advocació dels Sants Joans, ja independent d'Oliva, però no tenim cap element per a afirmar o negar l'existència d'un altar o capella consagrats a sant Blai des d'aquests moments de finals del segle XVI, o si en canvi es va fer més avant. Malgrat això, és indubtable que aquest edifici constituirà des d'aleshores el nou referent espiritual del municipi.  
  
La cinquena i última hipòtesi és que el culte a sant Blai tinga una data posterior a 1609, quan noves poblacions cristianes arribades dels regnes de València i Castella s'instal·laren a la comarca, i per tant a Potries, per tal de repoblar les terres buides de moriscos.  
Una darrera dada sobre la devoció a sant Blai a Potries la tenim en una estampeta que actualment es conserva en la col·lecció d'imatges de l'Ajuntament. Dubtem sobre la seua data d'impressió, que podria ser del segle XIX o de principis del XX. El que té d'interessant és que a la part de darrere, on consta la lletra dels gojos, i a manera de nota a peu de pàgina, figura aquest escrit: «El Ilmo. Sr. D. Andrés Mayoral, Arzobispo de Valencia, concedió 40 días de indulgencia a quien rezare al Santo un Padrenuestro y un Avemaría con devoción». Andrés Mayoral va exercir d'arquebisbe de València des de 1738 fins a 1769, per la qual cosa la celebració de la festa de sant Blai ja estaria consolidada a Potries entre aquestes dates de mitjan o final del segle XVIII, fins al punt que es concediren indulgències als fidels que hi participaren devotament. Just pels moments en què data la primera estampeta que es conserva de sant Blai a Potries, tenim també el testimoni d'una sèrie d'articles que apareixen en el diari El Litoral, publicat a Gandia el 6 de febrer de 1881. L'investigador Josep Enric Gonga es va fer ressò d'aquests articles d'un periodista anònim, que podem llegir en part transcrits al seu llibre Les festes de la Safor. D'entre moltes referències al bullici, festejos, abundància de menjar i sobretot de beguda, el porrat de 1881, el corresponsal diu:  
  
  
«Què tropell, què ruido,  
què rises, què mones,  
quants mils de persones  
nos porta eixe sant!  
Què grupes, què adornos!  
Què dolces promeses!  
Què flames enceses  
du el cor suspirant!  
Tambors i panderos,  
tahurs, pipanteros,  
navaixes, pistoles,  
rifes i demés,  
tauletes de rollos  
coquetes i bollos,  
a on poden gastar-se  
els xics sons diners.  
Bandúrries, guitarres,  
bon suc de les parres,  
cançons d'amorios  
se escolten si es vol;  
de tot té Potries  
en estos tres dies,  
pos velles i joves  
van totes al vol.»  
  
Per a continuar: «después de santificar la garganta orando al santo y recibiendo el contacto de su milagrosa reliquia, la endulzan con ricos turrones, sabrosos caramelos y exquisitos dulces; y entre uno y otro procedimiento, y con alguna libación del néctar de la vid, hay quien regresa dando un do de pecho que envidiaría Tamberlik y Gayarre...» (Gonga 1990: 67-71). És a dir: és fàcil de percebre com a Potries s'aglutinarien una sèrie de gents vingudes en romeria dels pobles veïns, a peu, al llom d'animals o en carros, atretes per la novetat, la desinhibició i la festa, mentre que per als mateixos habitants de la localitat la celebració es veuria com l'excusa per a traure els seus carrers de la rutina.  
  
Altres testimonis escrits en la premsa comarcal de l'època els trobem just l'any següent, el 29 de gener de 1882, en el setmanari El Litoral, on s'informa que diversos ajuntaments que limitaven amb Potries estaven reparant i adequant els camins que hi conduïen, ja que era coneguda la seua concurrència. Un altre exemple el trobem en la Revista de Gandia, el 10 de febrer de 1906, quan ja se li dedicava una breu nota a la celebració del porrat i la veneració al sant; el setmanari de Gandia Bayrén, el 16 de febrer de 1928 publicava un article, signat per M. Martínez Ribes, que parlava de la festa i de com Potries es convertia durant el porrat en un poble que acollia amb els braços oberts tots aquells que volgueren festejar el sant i les activitats lúdiques. Qüestions històriques a banda, la llegenda de l'arribada de la relíquia a Potries no es troba exempta d'un aire de misteri i miracle, tal com ocorre amb la majoria d'imatges sacres que posseeixen les localitats. Conta la tradició oral que, quan la relíquia s'aproximava a Potries, diversos pobles es van disputar la seua acollida. Per a solucionar el litigi, es va col·locar al coble d'uns bous, i soltaren els animals, que es dirigiren a Potries. Davant de la protesta de la resta de municipis, la prova es va tornar a repetir, fins al punt que es diu que fins a onze vegades els bous es dirigiren a Potries amb la relíquia de sant Blai, on per fi es van quedar a l'església dels Sants Joans. Precisament són aquests els fets que es rememoren en la lletra del cant dels Gojos el dia de l'onomàstica de sant Blai.  
  
  
b) Evolució històrica / modificacions  
Les primeres notícies escrites del Porrat de Sant Blai de Potries ja les hem reflectides breument al final de l'apartat anterior. Juntament amb la impressió de les primeres estampetes, ja a final del segle XIX o principi del XX, tenim els testimonis primigenis del que devia ser la festa fa més de 100 anys: des del punt de vista religiós, una devoció a la relíquia totalment arrelada a la comarca; des del punt de vista festiu, una celebració consistent en la presència de parades de dolços, música i joc.  
  
En els anys vint del segle XX es va intentar traure en processó el sant pel poble, però no es va repetir perquè li tiraven tota classe de dolços a la imatge (llepolies, peladilles, etc.).  
Va ser en els anys setanta del segle passat quan el nou rector del poble, Josep Escrivà Gregori, va introduir el costum d'encarregar els panellets al forn del poble i beneir-los durant la missa, per a repartir-los en acabant entre els fidels. De tota manera, es diu que els propietaris del forn del carrer Boamit, José Guillem Morant i la seua dona, sempre han donat els panellets a l'església per a la celebració. Ja des del carrer Major, antic carrer de la Carnisseria, començaven a situar-se a una banda les paradetes del porrat, on venien fonamentalment llepolies, joguets, torrons i fruites seques, escampant-se per la plaça del País Valencià, antiga plaça Major. Està documentat que en els anys seixanta es va col·locar alguna atracció i alguna parada dispersa del porrat a la pujada de l'ermita, encara que, tal com es veu en fotografies anteriors, de mitjan anys deu, les parades se situaven a la plaça Major. Per la plaça del País Valencià instal·laven les tradicionals parades de casetes de tir, de barques o de cadires, i ja en els anys setanta vingueren els cotxes de xoc, els carrusels, les nòries i les tómboles, que començaren a ocupar l'avinguda Constitució, antic carrer Barranc.   
  
El següent canvi substancial en la festa tal com la coneixem en l'actualitat es produeix en els anys noranta, quan des del mateix ajuntament es va veure la necessitat d'elaborar un programa per tal d'organitzar l'allau de persones que assistien a Potries. La qüestió de fons es trobava en el que posteriorment es denominarà setmana escolar, i és que molts centres educatius de la comarca inundaven els carrers de la localitat els dies de festa, i com a resultat, el poble es col·lapsava i els assistents no podien gaudir plenament del porrat. És d'aquesta manera com s'inauguren una sèrie de visites coordinades per part de l'Ajuntament la setmana prèvia al porrat, així com la setmana cultural. Els centres educatius que hi participen des d'aleshores provenen d'Oliva, la Font d'en Carròs, Almoines, Bellreguard, Gandia, Vilallonga, Rafelcofer o Beniarjó, alguns dels quals repeteixen any rere any, ja que la visita al porrat s'inclou dintre de les activitats escolars programades. Per descomptat, aquesta passejada ha contribuït al fet que la festa haja arrelat i s'haja vist com quelcom tradicional entre molts joves de la Safor, que han reproduït la seua particular romeria a Potries una vegada s'han fet més majors.  
  
Ja a principi dels 2000, es decideix incloure les activitats musicals nocturnes. El 2014 va tindre lloc per primera vegada la representació de l'obra de titelles Sant Blai i la seua relíquia, activitat que no ha fet més que consolidar-se al llarg d'aquests últims anys. Una altra fita la trobem el 2016, quan després d'una minuciosa restauració, s'inclouen entre les activitats predilectes dels assistents al porrat la visita guiada a la casa consistorial i la Cassoleria, seguint una altra tradició no escrita de visitar la primera durant cada porrat, encara que estiguera tancada.  
  
En l'actualitat, els assistents al porrat poden ser partícips d'una festivitat plena i madura, amb una evolució pròpia des de fa més de cent anys. El porrat de sant Blai ha anat creixent en el temps i s'ha ajustat a les necessitats que en aquest mateix han anat sorgint i s'ha adaptat, per tant, a tots els gustos, tots els públics i les modes de cada moment, encara que sempre ha sabut mantindre el sabor tradicional valencià que l'ha caracteritzat.  
  
  
c) Personatges: indumentàries, pràctiques i funcions  
El personatge principal del porrat, sense cap mena de dubte, és sant Blai. La iconografia ens presenta el sant amb els atributs del seu estatus de bisbe, el bàcul i la mitra, i de vegades a la mà, el símbol de la seua passió, una pinta de cardar llana, i per aquesta raó és el patró dels cardadors. Encara que també pot aparéixer amb dues candeles enceses, o amb un porquet. A banda de la imatge que tenim a l'església dels Sants Joans, el sant es representa tant en l'estampa com en l'obra de teatre que recrea la història de la vida del patró i la seua relíquia. Com ja hem comentat més amunt, l'ànima del Porrat de Sant Blai la constitueixen totes i cadascuna de les dones, i alguns homes, que voluntàriament netegen l'església dels Sants Joans, passen la relíquia, canten els gojos, reparteixen els panellets i venen les estampetes i els ciris beneïts.  
  
  
d) Elements / processos (activitats i oficis)  
Sempre es procura que hi haja un taller de torn de terrisser al mercat artesanal, on s'ensenya a fer recipients de fang, ja que als de Potries se'ls denomina amb el malnom de cassolers. Es perpetua i es difon el coneixement d'aquesta tècnica ancestral, pròpia de la localitat des de fa centenars d'anys. De manera puntual es fan altre tipus de tallers artesans, com el de joguets tradicionals, mosaics, amb tèxtils, feltre o cuir.  
  
e) Desenvolupament i seqüència temporal  
El Porrat de Sant Blai segueix la seqüència aproximada:  
- Recepció per part de l'Ajuntament, entre octubre i desembre, de sol·licituds per part dels expositors.  
- Contacte amb artistes, entre octubre i desembre.  
- Creació del cartell, novembre i desembre.  
- Contractació de serveis per l'Ajuntament, de novembre a gener.  
  
- Reunions de responsables i tècnics de cadascuna de les regidories interessades, de novembre a gener.  
- Presentació del cartell i del programa, al gener.  
- Muntatge d'infraestructures expositives i instal·lació d'ornamentació, dues setmanes abans de la inauguració del porrat, a mitjan gener.  
  
- Setmana escolar, la setmana prèvia a la inauguració del porrat.  
- Muntatge de les casetes, entre el divendres a la nit i el dissabte a les 10.00 h.  
- Tall de trànsit, organització de llocs d'aparcament, de divendres a la nit a diumenge a la nit.  
- Inauguració de les exposicions, cap de setmana anterior al porrat.  
- Inauguració oficial del porrat dissabte de matí, amb la celebració d'un passacarrer de les autoritats.  
- Celebració del porrat, amb neteja diària dels seus espais, dissabte i diumenge.  
- Desmuntatge de les instal·lacions i neteja final dels espais del porrat, diumenge a la nit.  
- Obertura al trànsit, diumenge a la nit.  
- Difusió de participació en els mitjans de comunicació mitjançant una nota de premsa, el dia o dies següents a la finalització del porrat.  
- Elaboració d'informes d'avaluació del porrat, que quan s'han elaborat, s'han redactat durant les dues setmanes posteriors al porrat.  
  
  
f) Organització / dedicació / finançament  
L'Ajuntament dona suport econòmic i logístic a les diferents associacions locals per tal que desenvolupen les seues activitats, amb el muntatge de les diverses infraestructures, de manera que proporcionen llum, recursos per a megafonia, tarimes, tendals, material per als tallers, etc. Així mateix, i des d'uns dies abans, es prepara la zona del porrat per a les diferents àrees previstes d'aparcaments i regular el trànsit. És essencial també la tasca prèvia de tindre cura de l'entorn, és a dir: de paviments i voreres, poda de plantes i arbres, així com la neteja diària del carrer i la vigilància nocturna durant les jornades del porrat, aspectes molt importants, perquè gran part de les activitats tenen lloc a l'aire lliure. No oblidem els interiors dels edificis, que atrauen gran part del públic que hi assisteix.   
  
La setmana escolar no seria possible sense la col·laboració d'un total de 90 alumnes en pràctiques de cicles formatius d'Educació Infantil, tècnics en Socioculturals, Educació Especial i tècnic superior en Activitats Físiques i Esportives de diferents centres de la Safor. No menys rellevant és el disseny i posada en marxa d'un pla d'emergències, amb la participació de diferents cossos i mitjans de protecció: voluntaris de protecció civil, servei permanent d'UCI mòbil, zona de prevenció de bombers, centre de coordinació d'emergències i el suport de la Guàrdia Civil i la Guàrdia Civil de Trànsit.  
Apartat a banda mereix la preparació prèvia de l'església dels Sants Joans, que uns dies abans és netejada i decorada per les dones voluntàries, que a més porten del forn els panellets. Un punt essencial és la impressió, distribució i difusió que es fa de la festa i les activitats amb l'edició del cartell i dels fullets amb el programa del porrat. Tot ho podem trobar a les diferents oficines de turisme de les localitats veïnes i el mateix ajuntament de Potries: de tot açò s'encarrega la mateixa casa consistorial, amb un pressupost destinat a la tasca divulgativa del porrat. En els últims anys s'ha vist necessari i molt productiu penjar aquesta documentació en suport informàtic en la pàgina web de l'Ajuntament i les xarxes socials corporatives, des d'on qualsevol persona resident en qualsevol punt del món pot accedir a la informació del porrat i se la pot descarregar.  
  
  
g) Relació dels béns mobles i immobles o entorns d'interés vinculats  
- Església dels Sants Joans i relíquia de sant Blai  
És on tenen lloc els actes religiosos en honor a sant Blai, el dia 3 de febrer: ací es fa la missa, es canten els gojos, es mengen els panellets beneïts, es reparteixen les estampetes i els ciris i es passa la relíquia pel coll. Durant tot l'any, i sota l'ara consagrada de l'altar major, es troba la relíquia de sant Blai, que només ix del seu lloc amb motiu de la celebració de la festivitat del sant i del porrat.  
La relíquia és un fragment d'os que la tradició atribueix al sant, i que el dia 3 de febrer, després de la missa, es passa pel coll dels fidels tal com és preceptiu, dient «Sant Blai gloriós, cura'ns la gola i emporta't la tos». Es conserva a l'interior d'un reliquiari amb forma d'ampolla de plata daurada de secció redona i protegit per un cristall. Aquest xicotet reliquiari, a la vegada, queda acoblat dins d'un altre de majors dimensions de plata, segurament obra del segle XIX, i que pensem que està construït a partir de dues peces: per una banda, un calze de plata amb la inscripció «San Blas» a la base de la peça, sobre el qual s'ha instal·lat, per l'altra, un altre cos que imita un baldaquí sota el qual està el més menut amb la relíquia.  
  
- Casa consistorial  
Restaurada a principi dels anys huitanta, actualment alberga per al porrat les diferents exposicions, i també s'efectuen visites guiades pel seu interior.  
  
- Museu Cassoleria d'Àngel Domínguez  
Últim testimoni de l'activitat industrial per la qual es coneix Potries per tot arreu de la comarca, aquesta terrisseria és l'exemple de les moltes que van existir als afores de la localitat a principi del segle passat. Recordem que el malnom dels potriers no és altre que el de cassolers. Rep el nom del seu últim propietari, Àngel Domínguez, que va morir el 1983. A banda d'estar integrat perfectament en un dels carrers centrals del porrat, el carrer del Cup, s'obri per a aquells que vulguen visitar l'edifici, de vegades fent teatralitzacions a l'interior, i conéixer com es treballava en una terrisseria.  
  
5. Interpretació i simbolismes  
Sense dubte, la relíquia de Sant Blai ha actuat com a pol d'atracció i com a àncora per a la continuïtat del porrat de Potries, i efectivament molts dels assistents hi acudeixen per tal de passar-se la relíquia per la gola, com mana la tradició. És aquest un dels factors per tal que el porrat s'haja mantingut amb continuïtat en el temps, i que com a tal, Potries es convertira, junt amb Ròtova i Benirredrà, en impulsora de la creació de la Ruta dels Porrats, una iniciativa amb un gran èxit.  
Però, si per alguna cosa més s'ha d'identificar el porrat de Potries, no és una altra que pels bunyols. Tots aquests, juntament amb les cassoles, encara que en menor mesura, han estat utilitzats com a elements recurrents en la iconografia dels programes que es conserven el dia de hui. Tanmateix, a causa de les activitats que se celebren al porrat, el de Potries és un símbol de com els porrats són un enllaç entre el passat i el present. En el d'aquesta localitat es veu perfectament com la tradició i les tendències més actuals es donen la mà: per un costat, amb les parades de llepolies i altres productes típics dels porrats i fires, o l'obertura d'espais tradicionals com la Cassoleria; per l'altre, amb les actuacions nocturnes o els concursos de pintura, per posar uns pocs exemples.  
  
6. Percepció i implicació de la població i grau d'obertura als públics  
El Porrat de Sant Blai de Potries constitueix un orgull per a la seua població: els seus habitants, ambaixadors de primera mà del seu porrat, veuen que es manté la tradició que van viure els seus avis, i a més a més, perceben que s'hi aglutinen els elements culturals valencians més importants del moment. Per això, podem afirmar que la implicació veïnal és total en tots els actes i activitats del porrat, un porrat que és inclusiu i que té en compte les sensibilitats i els gustos de tots i totes. Així, confirmem que la tradició del porrat està més que garantida, però no només pel grau de participació dels habitants de Potries, sinó també per part dels artistes i personatges rellevants de la localitat i de la comarca, ja que hem vist que la seua intervenció és continuada i esperada.  
  
Per si no n'hi haguera prou, tal com hem vist, Potries compta amb la voluntat de participació dels veïns d'altres localitats properes, per la qual cosa el porrat constitueix un punt de trobada desitjat i un acte de socialització. D'aquesta manera, les tradicionals romeries a peu dels escolars i les visites en autobús, juntament amb la bona tasca de difusió a les oficines de turisme i xarxes socials, tenen un efecte crida per a totes aquelles persones que vulguen arrimar-se a Potries i participar en les rutes, exposicions, o simplement passejar-se pels seus carrers plens de parades o ser testimonis dels actes religiosos entorn la relíquia de sant Blai, i de pas, assegurar-se que es llevaran els mals de gola per al que queda de temporada hivernal. Potries es converteix en el màxim exponent de poble acollidor.  
Un símptoma del fet que el porrat de Potries funciona és que cada vegada més pobles promocionen o creen els seus propis porrats. Es veu en aquelles localitats on tradicionalment no existia un porrat o era una festa amb poca entitat. El màxim exponent el trobem amb l'impuls de la Ruta dels Porrats a final dels anys noranta, gràcies inicialment a Potries, Ròtova i Benirredrà. El 1997, Potries i Ròtova ajunten forces per dinamitzar els seus respectius porrats. El resultat va ser tan positiu que l'any següent s'hi va unir Benirredrà, per la qual cosa es va decidir proposar a la Mancomunitat de Municipis de la Safor crear una Ruta dels Porrats, amb una imatge corporativa i els paràmetres bàsics per a aquells porrats que es volgueren sumar. De manera oficial, per tant, entre 1998 i 1999 donem per començada aquesta ruta, que actualment inclou els porrats de: Potries (Sant Blai), Ròtova (Sant Macià), Benirredrà (Sant Antoni del Porquet), Oliva (calderes i Sant Antoni), la Font d'en Carròs (Sant Antoni), Gandia (Sant Josep, al Raval), Tavernes de la Valldigna (la Sang, Sant Llorenç) i l'Alqueria de la Comtessa (Sants de la Pedra).  
  
Pel que respecta a les xifres que podem proporcionar, tenint en compte el sistema de comptabilitat corresponent, basat en l'espai d'aparcament i la rotació de vehicles, es va estimar que, per a únicament els dos dies del cap de setmana del porrat de 2016, hi van assistir un total de 9.180 persones. No es van considerar ni les places fora de les àrees habilitades per a aparcar, així com tampoc l'afluència a peu o en altres mitjans de transport, ni tampoc el dia 3 de febrer ni el divendres anterior, on l'afluència va ser més que nombrosa. També es van comptabilitzar l'assistència a l'exposició del moment, amb una estimació de 3.472 persones, o el públic al teatre de Titelles, amb 1.147 espectadors, aquesta última dada més concreta per l'aforament limitat del recinte. A banda, vora 800 escolars van acudir a la setmana escolar.  
La repercussió en els mitjans de comunicació comarcals és més que evident, ja que tots aquests, en major o menor mesura, tant els escrits com els audiovisuals, es fan ressò de la inauguració i dels actes entorn del porrat de sant Blai. En aquests, es destaca l'oferta cultural programada, o la gran afluència de públic, a banda de recollir la publicitat encarregada a tal efecte. Les xarxes socials corporatives, sobretot Facebook i Twitter, no es queden enrere i emeten imatges en directe de la festa al món, al mateix temps que transmeten als usuaris d'aquestes el que els mitjans diuen del seu porrat. L'abast total per a aquestes dues xarxes socials el 2016 es va comptabilitzar en 10.611 visites.  
  
7. Salvaguarda  
a) Agents i metodologia de transmissió  
No hi ha cap dubte que és el mateix Ajuntament, esperonat per l'acollida i l'interés local, així com la gran afluència comarcal, el que vetla perquè la festa es repetisca any rere any. Per a fer això, es preocupa per assegurar-se la deguda dotació econòmica, el suport tècnic i de personal. En aquest sentit, per exemple, les diverses associacions implicades en el porrat són també essencials perquè tot l'engranatge del porrat funcione correctament durant els dies de celebració.  
Amb aquest grau d'implicació dels veïns, junt amb mesures per a acostar els més joves a la tradició del porrat, locals i no locals, no és d'estranyar que el que més ha funcionat en el Porrat de Sant Blai de Potries haja sigut la transmissió, tant oral com escrita. En aquest sentit, dues mesures molt importants van ser les impulsades per l'Ajuntament: la primera d'aquestes, el 2007, que va consistir en una entrevista a Maria Estruch Frasquet, una dona molt implicada en la vessant religiosa del porrat, la qual ha proporcionat una valuosa informació; la segona és la creació d'un banc de fotos, de manera que el municipi compta amb un vertader arxiu fotogràfic de la festa, i que només ha sigut possible per la col·laboració ciutadana.  
  
b) Altres accions de salvaguarda  
Al marge de l'interés per part del poble i de l'Ajuntament de Potries que hem mencionat en els apartats anteriors, altres mesures destinades a salvaguardar el Porrat de Sant Blai són, en primer lloc, l'esforç en la seua difusió per tots els mitjans possibles (impresos, audiovisuals, digitals). Una altra mesura molt rellevant ha sigut la integració del porrat dintre de la Ruta dels Porrats, amb la consegüent publicitat comarcal.  
  
El nomenament de Potries com a capital cultural entre 2018-2019 és un fet indubtablement derivat del porrat, igual que la localitat haja sigut escenari en els últims dos anys de múltiples congressos i exposicions amb una vessant històrica («Jornades hortes històriques valencianes»), patrimonial («III Jornades de museus» i CMP de la Comunitat Valenciana «A museu obert», «VI Jornades de Museus Locals») o artística («Més enllà de l'objecte: narratives codificades», «Història i memòria» i «Els altres paisatges»).  
  
c) Identificació de riscos i diagnòstic  
Per tot el que hem dit, no és difícil de comprendre que el Porrat de Sant Blai de Potries està més viu que mai, i per tant, no es troba exposat a cap risc que puga comportar-ne la desaparició.  
  
Com hem vist, és una festivitat que es troba en constant evolució, amb ampliacions de programa i augment d'activitats, cosa que suposa l'increment de la implicació dels veïns i de les poblacions de la comarca, fet que ve reforçat amb activitats com la setmana escolar. A més, s'ha detectat un augment de visitants procedents d'altres indrets més enllà de la comarca. Les activitats programades estan pensades per a tots els cassolers i cassoleres, condició que és clau per a la seua salvaguarda i transmissió, a banda de mesures proactives per part del consistori a l'hora de detectar amb anticipació els possibles punts més problemàtics, com els accessos, amb personal de protecció civil, o les places d'aparcament de vehicles privats i autobusos.  
  
  
d) Objectius, estratègies i accions proposades per a la salvaguarda  
La corporació municipal, juntament amb els organismes locals i els veïns, són la màxima garantia de continuïtat de la festa i el Porrat de Sant Blai. Mostra d'això és el canvi constant que ha experimentat el porrat amb la introducció de novetats i l'eliminació dels aspectes que no funcionaven, amb l'objectiu d'una màxima implicació veïnal i comarcal.  
  
8. Valoració i justificació de la declaració  
Per tot el que hem dit, pensem que el Porrat de Sant Blai mereix especial atenció pel següent:  
- El Porrat de Sant Blai és un esdeveniment identitari des del punt de vista social, cultural i econòmic, no només per al poble de Potries, sinó que aquesta circumstància es fa extensible a tota la comarca. Com ja hem assenyalat, la seua celebració és un referent, símbol i testimoni dels mercats ambulants típics d'altres èpoques passades, ja que de fet el de sant Blai ha actuat com a motor per a l'elaboració de la Ruta dels Porrats a la Safor.  
- La seua antiguitat, almenys des de meitat del segle XVIII, tal com hem justificat més amunt, juntament amb la seua continuïtat, fan que la seua celebració siga una garantia d'èxit i que estiga especialment valorat.  
- El de Potries és un porrat que compta amb el valor afegit de considerar-se un referent religiós, amb l'exhibició i contacte amb la relíquia del sant, ja que gaudeix de la particularitat de conservar-la, a banda de mantenir uns cants en honor al sant que no han variat en anys.  
  
- El marc on es desplega el porrat, els carrers de la localitat, és excepcional, ja que són ben poques les poblacions valencianes que han mantingut el traçat tradicional dels seus nuclis urbans. D'aquesta manera, el visitant, siga o no de la comarca, pot gaudir de l'experiència d'un entorn poc alterat, amb un encant únic i impossible de reproduir.  
  
- A tot el que hem esmentat hem d'afegir el grau d'implicació local, amb un seguit de corporacions, associacions, veïns, negocis variats, etc., que promouen i participen de manera activa a fer que el porrat, any rere any, siga un èxit. Durant el Porrat de Sant Blai, el poble de Potries torna a ser aquell poble acollidor del qual parla la premsa ja en el primer terç del segle XX, ja que multitud de gents d'àmbit comarcal i provincial hi acudeixen per a gaudir de l'experiència d'un porrat innovador i tradicional, una cita ineludible per a tots els bons amants de la cultura valenciana. El porrat de Potries és la festa popular per excel·lència.  
  
- Durant els dies que se celebra el porrat, gents de totes les edats de la comarca de la Safor acudeixen al poble per a participar-hi de manera activa. Prova d'això és la setmana escolar, per exemple. Aquest pol d'atracció de Potries sobre la resta de poblacions veïnes no és un fet desconegut per a èpoques recents, ja que, com hem dit, succeeix almenys des que se'n té constància escrita a la premsa (vegeu més amunt, el 29 de gener de 1882, en el setmanari El Litoral, o el setmanari de Gandia Bayrén, el 16.02.1928).  
- Una altra característica no menys important per a la localitat és l'ús i la difusió que fa de l'idioma propi, el valencià, que es manté viu en tota la senyalística local, i per la participació d'artistes que s'expressen en aquest idioma.  
- A més, és una festa que ha perdurat en els anys i que tots els governs de les diferents tendències han procurat mantindre.  
  
9. Documentació associada i annexos:  
a) Audiovisual  
- En l'expedient consta un CD on es pot veure un tall del programa de Levante TV Tot és festa, gravat al mateix porrat de 2017, i on es mostra clarament l'envergadura social, econòmica, gastronòmica i cultural del Porrat de Sant Blai de Potries.  
  
b) Documental  
- A l'Ajuntament de Potries es conserva la primera estampeta de sant Blai, de data indeterminada de final del segle XIX o principi del segle XX, i que mostra, per un costat, la imatge del sant amb els seus atributs, el bàcul i mitra de bisbe, i la pinta de cardar del seu martiri; i per l'altre, el text imprés dels gojos que tradicionalment es canten en finalitzar la missa el dia de sant Blai.  
- Ací la lletra dels gojos que es canten en honor del sant en finalitzar la missa del dia 3 de febrer:  
  
Pues del lugar de Potries  
sois excelente Patrón.  
Oye, Blas, a tus devotos,  
como Dios tu petición.  
En un prodigio a la vista  
se vio vuestra protección,  
cuando dos lugares son  
los que pusieron en lista;  
mas once veces conquista  
Potries la advocación.  
Oye, Blas, etc.  
Con suceso tan loado  
logró, Potries dichoso,  
que seáis con sumo gozo  
en su iglesia venerado;  
donde halla el necesitado  
el consuelo en su aflicción.   
Oye, Blas, etc.  
De los portentos que obráis  
es el boril la capilla,  
que es toda una maravilla  
con los dones que mostráis,  
la salud que a tantos dais,  
causa al mundo admiración.  
Oye, Blas, etc.  
Sois tan pronto en socorrer  
a quien os llega a invocar,  
que junto el pedir y el dar  
halla el hombre y la mujer;  
cuantos os vienen a ver  
con tan grande devoción.  
Oye, Blas, etc.  
A la devota que un ruego  
hizo le dierais un hijo,  
llenasteis de regocijo,  
pues Dios le dio un niño luego,  
gozando paz y sosiego  
con tan feliz sucesión.  
Oye, Blas, etc.  
Tantas gargantas sanáis  
dando a los hombres salud,  
que acreditan tu virtud  
con los milagros que usáis;  
pues de una mujer sacáis  
un infernal escuadrón.  
Oye, Blas, etc.  
Sois la fuente manantial,  
que siempre se ve manando  
de tantas gentes que entrando  
a verte sin mal,  
porque sois el cordial  
de toda consolación.  
Oye, Blas, etc.  
Enfermos, cojos, tullidos,  
libres ya de su dolencia  
te ofrecen a competencia  
mortajas, joyas, vestidos;  
tributando agradecidos  
a tus plantas por blasón.  
Oye, Blas, etc.  
  
- L'Ajuntament conserva un important fons fotogràfic del porrat. La imatge més antiga data del 1915, aproximadament. Aquest afany per recopilar instantànies del porrat es manté fins ara.  
- La biblioteca de la localitat ha conservat en el seu fons local tots els fullets i díptics amb el programa de cada edició, des de l'any 1994 fins a l'actualitat, fet que constitueix un testimoni de primera mà dels canvis i continuïtats que han tingut lloc en el si del porrat.  
  
- Alberto Vázquez va fer una entrevista el 2007 a Maria Estruch Frasquet, veïna de Potries i col·laboradora amb la missa de sant Blai, i que és testimoni dels canvis i costums del porrat en les últimes desenes d'anys.  
  
c) Bibliogràfica  
GONGA, J. E. (1990): Les festes de la Safor. Colomar Editors, Oliva: 67-71.  
LLOP, F.; MIRA, J. F. (1985): «Comerç, transport i mercats». A: GREGORI, J.J.; CUCÓ, J.; LLOP, F.; CABRERA, M. R. (1985): Bosc i muntanya, indústria tradicional, comerç i serveis. Temes d'etnografia valenciana, vol. III. Institució Alfons el Magnànim, Institució Valenciana d'Estudis i Investigació. Alzira. 149-193.  
10. Informació tècnica  
a) Investigadors  
- J. E. Gonga, que, en el llibre Les festes de la Safor (1990), sintetitza en què consisteix el porrat de sant Blai i, a més, es fa ressò d'unes publicacions antigues sobre aquest.  
- Alberto Vázquez Blanco, tècnic de l'Ajuntament de Potries, que el 2007 es va encarregar de redactar un informe amb un perfil històric i artístic sobre el porrat, i d'entrevistar Maria Estruch i Frasquet.  
  
b) Informants  
- Damià Oliver, regidor de l'Ajuntament de Potries, el 2018.  
- Maria Estruch Frasquet, veïna de Potries, nascuda el 1937 i entrevistada el 2007.