Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6363, del 27-09-2010 (2010/9914)

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 752/2008.
--------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6363

Data del DOGV
:   27-09-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/9914


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 4 de Castelló de la Plana

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 752/2008. [2010/9914]  
Ordinari 000752/2008-B  
De: Castemader, SL.  
Procuradora: Eva María Pesudo Arenós.  
Contra: José Hernández Rivero, Fernando Arriero González i Inmova Promociones, CB.  
Procurador: Juan Borrell Espinosa.   
En aquest procediment ordinari seguit a instàncies de Castemader, SL, contra José Manuel Hernández Rivero, Fernando Arriero González i Inmova Promociones, CB, s'ha dictat la sentència que, literalment, és com segueix:  
«Jutjat de Primera Instància número 4 de Castelló de la Plana.  
Procediment: Judici ordinari 752/2008 (monitori 1199/2007).  
Castelló de la Plana, 20 de gener del 2010  
Víctor Calatayud Chollet, magistrat jutge del Jutjat de Primera Instància número 4 de Castelló de la Plana, he vist aquestes actuacions de judici ordinari número 752/2008, promogudes per la procuradora dels tribunals Eva María Pesudo Arenós, en representació de Castemader, SL, dirigida pel lletrat Antonio José Tirado Jiménez, contra José Manuel Hernández Rivero, representat pel procurador dels tribunals Juan Borrell Espinosa, assistida pel lletrat Felipe Nacer Colomer, contra Fernando Arriero González (en rebel·lia), dicte la sentència número 9/2010 sobre la base dels següents:  
Antecedents de fet:  
Primer. La procuradora dels tribunals Eva María Pesudo Arenós, en la representació ja esmentada de la mercantil Castemader, SL, va presentar el passat 25 d'abril de 2008, al deganat dels jutjats d'aquest partit, un escrit amb què promovia judici ordinari, dimanant del monitori número 1.199/2007, que per torn de repartiment va correspondre a aquest Jutjat, contra José Manuel Hernández Rivero i Fernando Arriero González, en què exercita una acció de reclamació de quantitat i demana que, de conformitat amb la pètita, es dicte sentència que declare que els demandats deuen a l'actora la suma de 3.043,95 euros, i que se'ls condemne a pagar-li-la, amb els interessos legals, amb expressa condemna al pagament de les costes i de les despeses processals del judici.  
Segon. Una vegada admesa a tràmit la demanda, es va acordar donar a les actuacions la tramitació establida per al judici ordinari de conformitat amb l'article 249 de la Llei d'Enjudiciament Civil, en relació amb l'article 399 i concordants de la mateixa llei processal civil.  
Tercer. Citats a termini de forma deguda els demandats, únicament el senyor Hernández Rivero va contestar la demanda, el qual es va oposar a les pretensions de contrari i va demanar la íntegra desestimació de la demanda. Fernando va ser declarat en rebel·lia.  
Quart. Una vegada complits els tràmits establits en l'article 414.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil i d'acord amb el que disposa aquest precepte, es van convocar les parts a una audiència prèvia al judici, i a aquest fi es va assenyalar el dia 31 de març de 2009, amb el resultat que es pot comprovar en les actuacions. No s'ha invocat cap excepció que obstara la prossecució del procés.  
Cinqué. De conformitat amb l'article 431 de la Llei d'Enjudiciament Civil i concordants, el dia 19 de gener de 2010, s'ha celebrat el judici, amb el resultat que consta en acta, i s'ha registrat el resultat de la vista en suport apte per a la gravació i reproducció del so i de la imatge d'acord amb l'article 187 de la Llei d'Enjudiciament Civil.  
Mentre que el condemnat declarat en rebel·lia ha continuat en aquesta situació, i no ha comparegut al judici, pel contracte José Manuel s'ha resignat íntegrament a les pretensions de contrari, i ha sol·licitat, no obstant això, la no-imposició de costes.  
Sisé. En la tramitació d'aquest judici s'han observat les prescripcions legals, excepte les relatives a terminis, a causa de l'elevat volum d'assumptes tramitats per aquest Jutjat.  
Fonaments de dret  
Primer. Exercita la mercantil Castemader, SL, una acció de reclamació de quantitat contra José Manuel Hernández Rivero i Fernando Arriero González, en demanda dels 3.043,95 euros, que xifra el deute d'aquests com a integrants de la comunitat de propietaris Innova Promociones, CB, que va mantindre relacions comercials amb l'actora que presenten un saldo deutor de 2.915,44 euros, i del qual són prova les factures unides a l'escrit de demanda com a documents 1 a 3, així com els albarans de lliurament assenyalats com a documents 4 a 7. També s'adjunten a l'escrit de demanda, sota els cardinals 8 al 10, els efectes lliurats per l'actora, presentats al cobrament per les entitats bancàries tenidores i que van resultar impagats. Igualment s'hi adjunta una còpia de la carta remesa en reclamació del crèdit (document 11). La reclamació es fa extensiva als interessos produïts en aplicació de la Llei 3/2004, de 29 de desembre, per la qual s'estableixen mesures de lluita contra la morositat en les operacions comercials, que són xifrats en 128,51 euros, resultants d'aplicar l'interés del 9,09 euros, als 177 euros de demora.   
Segon. Mentre que José Manuel Hernández Rivero ha acabat per aplanar-se a les pretensions de contrari, l'altre codemandat ha mantingut una actitud de total passivitat, i s'ha desentés totalment del procés.   
Tercer. Fernando Arriero González es troba en situació de rebel·lia processal. Com s'exposa en la sentència de l'Audiència Provincial València, Secció Huitena, de 7 de juny de 2005: «La situació de rebel·lia, conformement a la reiterada i consolidada doctrina jurisprudencial, no suposa ni l'aplanament del demandat o renúncia a l'oposició, com tampoc l'admissió dels fets constitutius de la pretensió, que alliberaria l'actor de la càrrega de provar els que valen de suport a la seua demanda, de manera que el promotor del procés ha de desenvolupar l'activitat probatòria que entenga necessària perquè la seua acció arribe a bon cap. La vigent Llei d'Enjudiciament Civil, seguint la doctrina jurisprudencial abans exposada, replega en l'article 496.2 aquests principis, en dir que la declaració de rebel·lia no serà considerada com a aplanament ni com a admissió dels fets de la demanda, excepte els casos en què la llei expressament dispose el contrari». No obstant això, com s'indica en la sentència de l'Audiència Provincial de Las Palmas, Secció Segona, de 16 d'octubre de 1998, «[...] també s'ha de dir que situant-se voluntàriament el demandat en aqueixa còmoda posició processal, l'exigència d'un rigor excessiu en les provances de l'actor, no resulta equitatiu ja que, precisament per aqueixa actitud de la contrapart, el demandant es veu privat dels habituals mitjans probatoris de major entitat (absolució de posicions del demandat, confrontació de lletres, etc.)». És més, davant de la inassistència a la vista del senyor Arriero González, la direcció lletrada de l'actora ha sol·licitat que siga tinguda per confés en els termes que disposa l'article 304 de la Llei d'Enjudiciament Civil, que per al cas d'incompareixença de la part a l'interrogatori atribueix a qui jutja la facultat de poder considerar reconeguts com a certs els fets en què aquesta part haguera intervingut personalment i la fixació d'aquests com a certs li siga enterament perjudicial. Atés el que s'ha exposat, i a la vista del voluntari i indolent procedir del demandat, que ha adoptat una conducta d'absoluta passivitat davant d'aquesta reclamació, així com la documental adjunta a l'escrit de demanda, que no ha sigut impugnada, cal considerar certs els fets de la demanda, i cal considerar que la quantitat reclamada en aquest procés és la que deu la demandada pel fet de no constar dades, fets o circumstàncies diferents de les presentades per l'actora i de les que es desprenguen fets extintius, impeditius o excloents del deute sol·licitat. En definitiva, la part actora ha acreditat suficientment, d'acord amb el que disposa l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil, els fets generadors del deute, mentre que Fernando no ha acreditat fet extintiu, excloent o impeditiu del naixement de l'obligació que el vinculava amb l'actora.   
Quart. En definitiva, pertoca la condemna de José Manuel Hernández Rivero a pagar a l'actora les sumes objecte de reclamació, en compliment del que s'ha convingut i en aplicació dels articles 1.258, 1.091 i 1.124 del Codi Civil de què resulta l'obligatorietat dels contractes i de les obligacions que naixen d'aquests, així com la seua exigibilitat per aquell dels contractants que ha complit amb les seues obligacions.   
Cinqué. Atés que José Manuel Hernández Rivero s'ha aplanat a les pretensions de contrari, pertoca, en aplicació de l'article 21.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, dictar sentència condemnatòria, d'acord amb el que sol·licita l'actora, ja que no s'aprecia que l'aplanament comporte frau de llei o supose renúncia contra l'interés general o perjudici per a tercer.  
Sisé. Com encertadament assenyala la sentència de l'Audiència Provincial d'Astúries, de 3 de novembre de 2003, «encara que la solidaritat no es presumeix, cal establir-la en el contracte o bé deduir-la de la mateixa naturalesa de l'obligació (articles 1.137 i 1.138 del Codi Civil), la jurisprudència, sense eixir-se'n d'aquests preceptes, ha estés favorablement els efectes de la solidaritat a determinats supòsits, com és el cas quan es tracta de relacions d'una comunitat amb tercers, al marge de les relacions internes, per a les quals continua regint l'article 393 del Codi Civil, que obliga a repartir els guanys i els deutes en proporció a la respectiva quota de cada comuner. Com afirma la jurisprudència (sentències 20 de març de 2003, 28 de desembre de 2000, així com les de 20 d'octubre de 1986, 12 de març de 1987, 26 de juliol de 1988, 17 de gener de 1990, entre altres), la solidaritat resulta tàcitament de la cogestió entre diversos de la seua activitat de negoci contra els qui pacten amb ells, per la qual cosa si concorren una pluralitat de deutors, una unitat d'objecte i que d'uns mateixos fets s'haguera generat obligació per a tots, no és necessària una manifestació expressa i pot inferir-se del contingut del contracte, com s'estima que és el cas, ja que l'obra afecta la comunitat de béns i, conseqüentment, a tots i cada un dels seus components, i tots ells es beneficien d'aquesta de manera general». Atés el que s'ha exposat, i atés que en els fonaments de dret de la demanda expressament s'invoquen els articles 392 i següents del Codi Civil relatius a la responsabilitat solidària dels components de la comunitat de béns, la condemna dels demandats ha de ser-ho en aquest sentit.  
Seté. Amb l'objecte de combatre la morositat en el pagament de deutes dineraris i l'abús, en perjudici del creditor, en la fixació dels terminis de pagament en les operacions comercials que donen lloc al lliurament de béns o a la prestació de serveis realitzades entre empreses o entre empreses i l'administració, la Llei 3/2004, de 29 de desembre, per la qual s'estableixen mesures de lluita contra la morositat en les operacions comercials, estableix l'article 5 que l'obligat al pagament del deute dinerari sorgit com contraprestació en operacions comercials incorrerà en mora i haurà de pagar l'interés pactat en el contracte o el fixat per aquesta llei automàticament pel mer incompliment del pagament dins del termini pactat o legalment establit, sense necessitat d'avís de venciment ni cap intimació per part del creditor. L'interés de demora que haurà de pagar el deutor serà, segons estableix l'article 7 de l'esmentada llei, el que resulte del contracte i, si no hi ha pacte, el tipus legal que s'estableix en l'apartat següent d'aquest precepte. D'acord amb aquest cardinal, «el tipus legal d'interés de demora que el deutor estarà obligat a pagar serà la suma del tipus d'interés aplicat pel Banc Central Europeu a la seua més recent operació principal de finançament efectuat abans del primer dia del semestre natural de què es tracte més 7 punts percentuals». En conseqüència, sent-ne l'avantdita llei (article 3), cal condemnar els demandats a pagar l'interés de demora reclamat per l'actora, produït d'acord amb aquests preceptes.   
Huité. D'acord amb el que disposa l'article 394.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, les costes processals s'imposen a Fernando Arriero en ser estimades les pretensions de l'actora íntegrament.   
Igualment, pertoca la condemna a costes de José Manuel Hernández, en aplicació del 395.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, ja que l'aplanament ha tingut lloc després de contestada la demanda.   
Atés el que s'ha exposat, vistos els preceptes indicats i tots altres que hi són aplicables de manera general i pertinent al cas plantejat,   
Dispositiva   
Que estime íntegrament la demanda interposada per la procuradora dels tribunals Eva-María Pesudo Arenós, en nom i representació de Castemader, SL, contra José Manuel Hernández Rivero i Fernando Arriero González, declare que els demandats deuen a l'actora la suma de tres mil quaranta-tres euros i noranta-cinc cèntims (3.043,95 euros) al pagament de la qual els condemne de forma solidària, amb els interessos legals, i els condemne igualment al pagament de les costes i de les despeses processals del judici.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts en els termes disposats i advertiu-los que s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació, que s'ha de preparar mitjançant un escrit adreçat a aquest Jutjat, dins del termini de cinc dies hàbils des que es notifique la resolució i amb els requisits de l'article 457 de la Llei d'Enjudiciament Civil; caldrà constituir el dipòsit exigit per la disposició addicional 15a de la Llei Orgànica del Poder Judicial, introduïda por la Llei Orgànica 1/2009, de 3 de novembre.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual es deixarà una testimoniança en les actuacions, que jutjant definitivament en primera instància pronuncie, mane i firme».   
Aquesta sentència va ser donada llegida i publicada pel jutge que la firma, mentre celebrava audiència pública en el dia de la seua data, i assistit per mi, el secretari judicial. En done fe.   
I atés que el demandat esmentat, Fernando Arriero González i Inmova Promociones CB, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.   
Castelló de la Plana, 7 de setembre de 2010.- El secretari judicial: Alexandre Ros Ros.