Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6126, del 20-10-2009 (2009/11846)

RESOLUCIÓ de 22 de setembre de 2009, de la Direcció General de Treball, Cooperativisme i Economia Social, per la qual s'ordena la publicació i el registre del laude arbitral referit a la determinació de l'increment salarial per a l'any 2009 en el conveni col·lectiu de l'empresa Dornier, SAU.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6126

Data del DOGV
:   20-10-2009

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2009/11682


Data del document
:   22-09-2009

Organisme emissor
:   Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * conveni col·lectiu

RESOLUCIÓ de 22 de setembre de 2009, de la Direcció General de Treball, Cooperativisme i Economia Social, per la qual s'ordena la publicació i el registre del laude arbitral referit a la determinació de l'increment salarial per a l'any 2009 en el conveni col·lectiu de l'empresa Dornier, SAU. [2009/11935]  
Vist el contingut del Laude Arbitral de data 9 de juny de 2009, dictat per Carlos Luis Alfonso Mellado, en el procediment d'arbitratge seguit davant del Tribunal d'Arbitratge Laboral de la Comunitat Valenciana i referit a la determinació de l'increment salarial per a l'any 2009 en el conveni col·lectiu de l'empresa Dornier SAU, i del que han sigut part, d'un costat, l'empresa Dornier SAU, i d'un altre, el seu Comité d'Empresa, i de conformitat amb el que disposa l'article. 91, en relació amb l'article 90, apartats 2 i 3 del Reial Decret Legislatiu 1/1995, de 24 de març, Text Refós de la Llei de l'Estatut dels Treballadors, i els articles 2, 3 i 6 del Reial Decret 1040/1981, de 22 de maig, sobre Registre i Depòsit de Convenis Col·lectius de Treball, esta Direcció General de Treball, Cooperativisme i Economia Social, conforme a les competències que té transferides segons Reial Decret 4105/82, de 29 de desembre, resol:  
Primer  
Ordenar la inscripció del Laude Arbitral esmentat en el Registre de Convenis Col·lectius de Treball d'esta direcció general.  
Segon  
Disposar la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
València, 22 de setembre de 2009.- El director general de Treball, Cooperativisme i Economia Social: Romà Ceballos Sancho.  
Laude arbitral   
que emet l'àrbitre Carlos Luis Alfonso Mellado, en el conflicte sotmés al seu arbitratge per l'empresa Dornier, SAU i el seu comité d'empresa.  
A València, a nou de juny de dos mil nou, després de l'anàlisi del conflicte sotmés a arbitratge, he dictat el present Laude Arbitral, de conformitat amb els següents   
Antecedents de fet  
Primer. Que, a l'empara del que preveu l'art. 19 del IV ASECLCV de 14 de juny de 2005 (DOGV núm. 5057, de 26.07.2005), per escrit del Comité d'empresa de Dornier, SAU, es va sol·licitar mediació del Tribunal d'Arbitratge Laboral de la Comunitat Valenciana per a resoldre el bloqueig produït en la Comissió Paritària del conveni de l'empresa Dornier, SAU Comunitat Valenciana, relatiu a la determinació de l'increment salarial per a l'any 2009.  
Segon. Que intentada esta, segons figura en l'Acta de la reunió realitzada davant del Tribunal d'Arbitratge Laboral de la Comunitat Valenciana, en data 18 de maig de 2009, les parts van arribar a l'acord de sotmetre's a un arbitratge de dret de qui firma el present Laude, i van subscriure el Conveni Arbitral corresponent en eixa mateixa data i acta i sotmetent a la meua resolució la qüestió abans al·ludida en atenció a les posicions que ambdues parts van establir.  
En resum, la representació empresarial manifestava la seua intenció d'elaborar les taules salarials provisionals per a l'any 2009 amb un IPC previst de l'1% més el diferencial de l'1% previst en l'article 21 del conveni col·lectiu d'aplicació, ja que oficialment no s'ha manifestat per part del Govern que el dit IPC previst siga superior, és a dir del 2%, i considerant que l'IPC interanual publicat en el mes de febrer de l'any 2009, ha sigut d'un 0,7%.  
La representació dels treballadors manifestava que la referència a l'IPC previst sempre ha sigut la que recull la Llei de Pressupostos Generals de l'Estat (per a l'any 2009, el 2% en el seu art. 44.2) i l'art. 48 del Text Refós de la Llei General de la Seguretat Social i que, per tant, l'IPC previst per a elaborar la taula provisional de 2009 ha de ser el 2%, sobre el qual, si és el cas, s'incrementarà el diferencial previst en el conveni.  
Les parts acordaven la possibilitat de realitzar escrits d'al·legacions en el termini de set dies des del compromís arbitral.  
La representació dels treballadors, efectivament, va fer arribar a qui subscriu diversa documentació que entenia que donava suport a la seua posició i que consistia en: una nota del Ministeri d'Economia i Hisenda de 9 de gener de 2009, diversos textos legals, dos laudes arbitrals d'Euskadi i Catalunya, el conveni col·lectiu de l'empresa, diverses revisions salarials corresponents als anys 2005, 2006, 2007, l'acta de revisió de les taules salarials de 2008 i l'acta de la comissió paritària de 17 d'abril de 2009, tots estos últims en relació amb l'empresa Dornier, SAU, de la Comunitat Valenciana.  
Tercer. En compliment dels tràmits establits en el IV ASECLCV, a què es van acollir les parts i pel qual es tramita el present arbitratge, es va convocar les parts per al passat dia 8 de juny de 2009, data en què efectivament van comparéixer davant de qui subscriu a este efecte que en la dita reunió, mantinguda amb totes dues, exposaren de paraula el que als seus interessos convenia i aportaren a l'expedient la documentació que estimaren oportuna, com així van fer, esgotant els torns de rèplica i dúplica.   
De tot això queda constància en l'Acta de la sessió del Tribunal d'Arbitratge Laboral firmada pels compareixents juntament amb mi i el secretari del tribunal. En la dita reunió, la representació dels treballadors va afegir a la documentació aportada una sentència de l'Audiència Nacional i la representació de l'empresa va aportar un document de l'INE, amb l'evolució de l'IPC des de 2007 fins a març de 2009, i una acta de la Comissió Paritària del IV Conveni Col·lectiu general d'àmbit nacional per al sector de regulació d'estacionament limitat de vehicles en la via pública, de 25 de febrer de 2009.   
Quart. El present laude complix les formalitats i es dicta dins del termini establit en el IV ASECLCV i conforme als condicionants fixats per les parts.   
La qüestió a resoldre queda concretada al fet de determinar l'increment aplicable per a confeccionar les taules salarials provisionals per al 2009 en concepte d'IPC previst. Concretament, si és l'1% com sosté la representació empresarial o el 2% com sosté la representació dels treballadors.  
Fonaments de la solució en dret  
Primer. Per a resoldre la qüestió és procedent fixar, en primer lloc, una sèrie d'antecedents de fet i normatius que pareixen clars i que es desprenen de les mateixes manifestacions de les parts, de la documentació aportada i de la consulta dels textos legals aplicables.  
Així pot afirmar-se:  
1r) La Llei de Pressupostos Generals per a l'any 2009, no conté de forma expressa una referència concreta i específica a l'IPC previst per a l'any 2009.  
2n) Esta situació no és nova, sinó que produïx en totes les lleis de pressupostos posteriors a la que els va aprovar per a l'any 2002. Per tant, des de l'any 2003 no ha existit una previsió expressa recollida en concret en les lleis de pressupostos sobre l'IPC previst.  
3r) A pesar d'això, és habitual que els convenis col·lectius establisquen les taules salarials, bé de forma definitiva, bé de forma provisional i amb revisions posteriors que es regulen en diferents formes (revisió a l'alça i a la baixa, només a l'alça, etc.), d'acord amb l'IPC previst.  
En el cas concret de l'empresa DORNIER, SAU, Comunitat Valenciana, així ho fa l'article 21 del conveni vigent en l'any 2009, que en concret establix que amb caràcter definitiu per a l'any 2009 «l'increment serà de l'IPC real + 1% en el salari base i resta de conceptes retributius IPC real any 2009», i amb caràcter provisional que «a l'inici de cada any s'aplicarà una pujada inicial de l'IPC previst per a l'any més el diferencial de guany de poder adquisitiu corresponent a cada any- (1% en 2009)- i s'efectuarà revisió salarial a l'IPC real definitiu de cada any a 31 de desembre en el cas que este supere el previst».  
4t) En realitat la clàusula indicada és semblant a la que existia ja en l'anterior conveni subscrit per les mateixes parts. En efecte, en eixe conveni, publicat en el DOGV de 22 de novembre de 2005, i en l'article 21 també s'establien increments conforme a l'IPC real i s'assenyalava que «a l'inici de cada any s'aplicarà una pujada inicial de l'IPC previst per a l'any més el diferencial de guany del poder retributiu corresponent a cada any?.».  
Dels documents aportats per la representació dels treballadors consta que en tot eixe període, 2005 al 2007, i fins i tot en el primer any del nou conveni, 2008, les parts pacíficament van acceptar com a IPC previst el que tàcitament es desprenia de les lleis de pressupostos en atenció als indicadors continguts en estes a què es farà referència (essencialment: increment de les pensions de la seguretat social i de classes passives i, si és el cas, increment de les retribucions dels empleats públics).  
5é) L'article 44.1 i 2 de la Llei de Pressupostos Generals per a l'any 2009, Llei 2/2008, de 23 de desembre, establix un increment general del 2% en les pensions de classes passives, conforme a l'article 27 del Text Refós de la Llei de Classes Passives de l'Estat i un increment, igualment del 2%, per a les pensions del sistema de la Seguretat Social en la seua modalitat contributiva, de conformitat amb el que preveu l'article 48 del Text Refós de la Llei General de Seguretat Social.  
6é) Hi ha, doncs, en la Llei de Pressupostos de 2009 una remissió expressa als dos preceptes indicats, article 27 del Text Refós de la Llei de Classes Passives i article 48 del Text Refós de la Llei General de Seguretat Social.  
Doncs bé, ambdues remissions són d'interés respecte del que es debat en este procediment arbitral.  
En efecte, l'article 27 del Text Refós de la Llei de Classes Passives literalment disposa: «1. Les pensions de classes passives, inclòs l'import de la pensió mínima i dels havers reguladors aplicables per a la determinació de la seua quantia seran revalorades al començament de cada any, en funció de l'índex de preus al consum previst per a eixe any».  
En sentit absolutament coincident amb això, l'article 48 del Text Refós de la Llei General de Seguretat Social establix literalment: «1. Les pensions reconegudes per jubilació o per invalidesa permanent, en la seua modalitat contributiva, la base reguladora de les quals s'haja determinat de conformitat amb el que establixen els articles 162.1 i 140, respectivament, seran revalorades al començament de cada any, d'acord amb l'Índex de Preus al Consum previst per a tal any».   
7é) El Govern d'Espanya, a proposta del Ministeri d'Economia i Hisenda, va aprovar el 9 de gener de 2009 (BOE del 10 de gener) el Reial Decret 1/2009, de revaloració i complements de les pensions de classes passives per a l'any 2009.  
En la introducció, literalment es feia: «La Llei 2/2008, de 23 de desembre, de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2009, conté, dins del títol IV i disposicions concordants, els criteris bàsics per a determinar l'import de les pensions públiques, fixant amb caràcter general, la seu revaloració d'acord amb l'índex de preus de consum (IPC) previst per a eixe exercici econòmic?.».  
La presentació pública del dit decret es va fer per mitjà d'una nota de premsa del Ministeri d'Economia i Hisenda, disponible en la seua pàgina web, en la qual en un dels seus paràgrafs literalment es deia: «La Llei de Pressupostos Generals de l'Estat per al 2009 fixa, amb caràcter general, la revaloració de les pensions per a l'esmentat exercici econòmic en un 2 per 100, igual a l'IPC previst per a eixe mateix any?.».  
8é) És clar que és impossible en estos moments conéixer l'evolució real de l'IPC de l'any 2009, si bé bastants previsions de diversos organismes la situen, per descomptat, per davall del 2%. És també cert que han existit dubtes i discussions en els interlocutors socials sobre si existia o no una previsió oficial de l'IPC per a l'any 2009. N'és bona prova l'acta de la Comissió Paritària del conveni d'àmbit nacional abans mencionada i aportada per la representació de l'empresa, en la qual es llig literalment: «?quant a l'establiment de les taules provisionals de l'any 2009 i atés que les parts no arriben a un acord respecte a l'IPC previst que hauria de pactar-se, no es procedix a la firma d'estes i les parts queden que en conéixer-se la dada oficial de l'IPC previst es reunirà la Comissió Paritària a fi de firmar les taules corresponents».  
Segon. Conforme a tot això es pot establir-se una solució sobre si hi ha o no previsió de IPC per a l'any 2009.  
En principi el conveni al·ludix a un concepte indeterminat: IPC previst.  
La determinació d'eixe concepte ha de donar prioritat, sens dubte, al que puga desprendre's de les normes legals vigents.  
Si es comença l'anàlisi per eixe estudi de les normes legals vigents, s'ha de concloure que efectivament hi ha una previsió normativa d'IPC per a l'any 2009.  
Així es desprén de la Llei de Pressupostos per a l'any 2009 que, quan establix l'increment de les pensions públiques, tant de classes passives com de la seguretat social contributiva, concreta un percentatge, el 2%, però no com a previsió pròpia o discrecional, sinó en aplicació, per mitjà de remissió expressa, de dos preceptes legals en què s'establix que eixe increment es farà conforme a l'IPC previst.  
No poden haver dubtes respecte d'això, no sols per la claredat dels textos legals, sinó perquè el Govern, quan desplega el precepte en matèria de classes passives, expressament afirma en el Reial Decret 1/2009, que l'increment s'ha produït acudint a l'IPC previst i així ho confirma, també expressament, la nota de premsa que difon el Ministeri d'Economia i Hisenda en presentar la norma esmentada.  
Es podria al·ludir a altres referències en la llei de pressupostos que generalment s'han associat, també, a les previsions d'IPC, com la pujada salarial establida per als empleats públics, però estes no gaudixen del suport normatiu clar amb què compten les que ací s'han citat.  
No pot, doncs, haver dubtes que hi ha una previsió d'IPC que compta amb suport del legislador, del Govern i que fins i tot s'assumix pel Ministeri d'Economia i Hisenda.  
Eixa previsió no és una altra que la d'un 2%.  
Tercer. A la dada normativa, clar de per si, s'afig la mateixa conducta de les parts en els anys precedents.  
No ha canviat la situació normativa. La Llei de Pressupostos per al 2009 no és diferent, en esta matèria, de la regulació de nombroses lleis pressupostàries precedents i en estes les parts sempre van acceptar com a IPC previst el que anteriorment s'ha indicat.  
No s'assolixen les raons jurídiques per a negar validesa a una interpretació pacífica entre les parts quan no ha canviat la dada normativa en què esta se sustentava.  
Tampoc la situació irreal de les previsions d'IPC justifica un canvi de criteri interpretatiu.   
Normalment, les desviacions sobre l'IPC han sigut quasi constants en els anys precedents i ha estat sempre clar que l'IPC previst era una mera referència teòrica. Que responia a raons de política econòmica i que diferia, prou en alguns casos, de l'IPC real - i fins i tot del previsible ja des del començament de cada any -.  
Precisament eixa realitat és la que va motivar les clàusules de revisió salarial que en cada conveni s'han pactat d'una manera distinta i que pretenien ajustar, més o menys, l'increment produït en atenció a l'IPC previst a l'IPC real que posteriorment es comprovava.  
Eixes clàusules no són objecte d'este arbitratge i a més són complexes d'interpretar perquè en cada conveni presenten perfils distints, però evidencien la realitat que les parts sempre han conegut i pogut buscar solucions per al cas, molt freqüent, que l'IPC previst no s'ajustara al real.  
No canvia la situació el fet que normalment les desviacions es produïren a l'alça, és a dir amb un IPC real superior al previst i que en el cas de l'any 2009 podria ocórrer el contrari, ja que això no altera jurídicament la qüestió que, en si, és molt simple: les diferències entre taules provisionals i taules definitives s'han pogut preveure en la negociació col·lectiva i res impedia, ni impedix, pactar ajustos en el sentit que fóra.  
No hi ha, doncs, raons jurídiques que sustenten una solució contrària al que clarament es desprén de les normes vigents i de la mateixa pràctica de les parts que no és que genere un dret adquirit al seu manteniment, però que subministra un element interpretatiu essencial del que es va voler pactar en el conveni, perquè este, encara que siga norma, té un origen contractual, naix de la voluntat de les parts i per això pot ser interpretat, no sols en atenció als seus termes literals, que pareixen clars, sinó també conforme a la intenció de les parts (article 1281 del Codi Civil) que, en la mesura que van reproduir la clàusula vigent en l'anterior conveni, no pot entendre's que fóra la d'alterar la forma en què esta s'havia aplicat de manera absolutament pacífica entre elles.  
Tot això conduïx a entendre que certament existia una previsió d'IPC del 2% per a l'any 2009.  
Així s'ha entés igualment ja en diversos laudes a què es va fer referència amb anterioritat i en la sentència de la Sala Social de l'Audiència Nacional de 21 de maig de 2009.  
A la vista d'això procedix resoldre la qüestió sotmesa a arbitratge en els termes que s'indiquen en la part dispositiva del laude que a continuació s'exposa:  
Laude  
«He de resoldre el conflicte que m'ha sigut sotmés entenent que, tal com sol·licita la representació dels treballadors, l'elaboració de les taules salarials inicials o provisionals per a l'any 2009 en l'empresa Dornier, SAU, Comunitat Valenciana s'ha d'efectuar aplicant un IPC previst del dos per cent (2%), al qual, si és el cas, s'haurà d'addicionar el que correspon en concepte de diferencial addicional conforme a l'article 21 del conveni aplicable (l'1%)».  
Així ho resolc en la data i lloc indicats en l'encapçalament d'este Laude.