Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8838, del 18-06-2020 (2020/4628)

RESOLUCIÓ de 12 de juny 2020, de la Direcció General de Política Territorial i Paisatge, respecte de la utilització de la cartografia territorial dels sòls de crítics per a la recàrrega d'aqüífers dins del marc de l'ordenació i gestió de la infraestructura verda del territori a la Comunitat Valenciana.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8838

Data del DOGV
:   18-06-2020

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2020/4628


Data del document
:   12-06-2020

Organisme emissor
:   Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat

RESOLUCIÓ de 12 de juny 2020, de la Direcció General de Política Territorial i Paisatge, respecte de la utilització de la cartografia territorial dels sòls de crítics per a la recàrrega d'aqüífers dins del marc de l'ordenació i gestió de la infraestructura verda del territori a la Comunitat Valenciana.  
 [2020/4628]  
En el marc de les estratègies de mitigació i adaptació del territori a l'efecte del canvi climàtic, la planificació i gestió de la infraestructura verda del territori és un dels instruments fonamentals per a dissenyar un territori resilient que siga capaç d'adaptar-se fins i tot als escenaris climàtics més adversos. Per a això, l'ordenació de la infraestructura verda del territori ha d'optimitzar els serveis ambientals que el territori produeix per al conjunt de la societat, integrant aquells més rellevants i procurant, alhora, una gestió que permeta millorar els seus valors i processos ecològics sense menyscabar, en cap cas, la seua funcionalitat. Dins d'aquests serveis ambientals, concretament dels denominats de regulació, el de manteniment i millora del cicle hídric resulta cabdal per a una regió com la nostra, integrada en un context mediterrani greument amenaçat pel risc de sequeres i desertització. Al respecte, la Llei d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge, concretament en els articles 5 i 9, determina l'obligació d'integrar en la infraestructura verda del territori els sòls crítics per la incidència de riscos naturals i induïts; i exigeix la identificació dels sòls vulnerables a la contaminació de les aigües.  
  
El disseny de la infraestructura verda, considerada com el sistema territorial bàsic que ha de precedir en tota planificació territorial o urbanística, ha d'afavorir entre altres funcions la disponibilitat i millora dels recursos hídrics ?imprescindibles per a la vida- i reforçar les estratègies de mitigació dels riscos que pogueren derivar-se de la seua insuficient qualitat o escassetat. Per tant, definir quines són les àrees crítiques per a la recàrrega dels aqüífers i posar de manifest la conveniència de la seua incorporació a la infraestructura verda del territori, és un objectiu completament alineat amb la declaració d'emergència climàtica duta a terme pel Govern valencià, així com amb els objectius de desenvolupament sostenible 6 [Aigua neta i sanejament] i 13 [Acció pel clima] de l'Agenda 2030, i amb els continguts del bloc dedicat a la qualitat urbana i la salut de la futura Agenda urbana valenciana, que es troba en fase d'elaboració i tramitació. A més, els sòls crítics per a la recàrrega d'aqüífers estan presents en les línies d'acció més importants del Pla nacional d'adaptació al canvi climàtic 2011-2030.  
  
En aquest context, i com mostren els registres de consum de recursos hídrics a la Comunitat Valenciana, les aigües subterrànies constitueixen la principal font d'obtenció d'aquests recursos, amb el 47,5 % del total, molt per damunt dels recursos superficials, 33,1 % del total, i de les altres fonts no convencionals. Per tant, els sòls que permeten la recàrrega i emmagatzematge d'aquests recursos subterranis en bones condicions de qualitat i accessibilitat resulten estratègics per a la Comunitat Valenciana, i així han de ser considerats pel planejament urbanístic, territorial i sectorial en el moment d'atribuir els usos i activitats de manera coherent i apropiada a la seua localització i estat.  
  
Donada la importància d'aquests sòls crítics, la Comunitat Valenciana és pionera en dotar-se d'una cartografia de sòls prioritaris per a la recàrrega d'aqüífers i de directrius per a la seua regulació amb caràcter instrumental. Entenem que això pot ser útil per a evidenciar el gran pes que tenen els recursos hídrics subterranis, especialment en una realitat assotada per amplis períodes de sequera que aguditzen l'escassetat territorial d'aquests recursos. Aquesta realitat és consubstancial amb la nostra posició mediterrània, però està agreujada per unes elevades demandes de consum per part dels diferents sectors econòmics de la Comunitat Valenciana, alguns d'ells molt fràgils donada la seua gran dependència d'aquests recursos escassos. D'altra banda, cal tindre present que la importància de la qualitat del recurs en el consum final es pot veure empitjorada per la sobreexplotació dels aqüífers i les pràctiques agrícoles intensives. Tots aquests efectes s'intensifiquen com a conseqüència del canvi climàtic els escenaris del qual, fins i tot els més moderats, preveuen substancials augments de temperatures, i per tant de l'evapotranspiració i reducció de les precipitacions que comportaran un increment del dèficit hídric de moltes comarques de la Comunitat Valenciana.  
Per tot això, aquesta cartografia té com a objectiu principal determinar els sòls de major interés per a la recàrrega i emmagatzematge d'aigua en els aqüífers de la Comunitat Valenciana, i ho fa a través d'una metodologia senzilla i rigorosa alhora, considerant la permeabilitat del territori en funció de la seua naturalesa litològica, i la seua relació tant amb l'aqüífer subjacent com amb l'estat de les masses d'aigua subterrànies, i atenent a més una doble visió quantitativa i qualitativa.  
Amb això s'obtenen unes categories de sòls, destacant com a més estratègics aquells molt permeables i d'alta qualitat de l'aigua del subsòl, com per exemple els massissos de Caroig, el Mondúber o els sistemes muntanyencs de Castelló. La cartografia de les zones de recàrrega d'aqüífers també distingeix les zones amb bona permeabilitat del sol però mal estat de les aigües, especialment en les planes litorals per la pressió de l'agricultura intensiva, així com les zones que per la seua baixa permeabilitat presenten un escàs interés a escala regional com a àrees de recàrrega d'aqüífers, sense perjudici de la seua possible rellevància a escala local.  
Aquest treball es complementa amb l'anàlisi dels usos del sol que s'han produït sobre les masses d'aigua de la Comunitat Valenciana, especialment el segellament del sol, detectant que algunes d'aquestes masses superen el 25 % del segellament de la seua superfície, la qual cosa dificulta enormement la infiltració de l'aigua i amenaça la sostenibilitat dels aqüífers subjacents. Aquesta anàlisi del segellament del sol en les zones de major permeabilitat també es detalla, per a cadascun dels municipis de la Comunitat Valenciana, en la documentació que acompanya a la cartografia de sòls prioritaris per a la recàrrega dels aqüífers.  
En definitiva, la cartografia dels sòls crítics per a la recàrrega d'aqüífers podrà ser de gran utilitat en els processos de planificació i gestió del territori, i constitueix un instrument bàsic de coneixement i anàlisi del territori que pot orientar i facilitar el disseny de la infraestructura verda, basant-lo en decisions multicriteri en funció de quins siguen els serveis ecosistèmics proveïts per cada àrea territorial. La intenció de la Direcció General de Política Territorial i Paisatge és elaborar i difondre altres cartografies temàtiques complementàries, amb la finalitat de facilitar la presa de decisions públiques i el treball d'elaboració dels plans urbanístics o territorials.  
Per tot això, es resol:  
  
Primer  
La cartografia territorial de les principals zones de recàrrega i emmagatzematge de massa d'aigua en els aqüífers, amb caràcter informatiu, haurà de ser observada en el disseny de la infraestructura verda i en la planificació territorial, municipal i sectorial, així com en els projectes que tinguen un reflex espacial sobre el territori, sempre que les decisions afecten els sòls considerats crítics per a afavorir la infiltració de l'aigua cap als aqüífers i garantir la sostenibilitat d'aquests recursos a la Comunitat Valenciana. S'haurà de valorar i justificar la seua consideració en els seus diferents instruments d'ordenació i gestió, incorporant disposicions normatives que afavorisquen la preservació d'aquestes zones respecte de la implantació d'usos i activitats en el territori, quan s'estime oportú.  
  
Segon  
La cartografia elaborada estarà disponible per a consulta i descàrrega al visor cartogràfic de la Generalitat (https://visor.gva.es/visor/?idioma=es) i la memòria tècnica en: http://politicaterritorial.gva.es/es/conselleria.  
  
Tercer  
Els instruments de planejament territorial i urbanístic hauran de valorar almenys, com a elements significatius de la infraestructura verda del territori, els sòls d'alta permeabilitat que permeten la provisió d'aigua de bona qualitat, identificats com a àrees estratègiques en el Pla d'àrees per a la recàrrega natural d'aqüífers.  
  
  
Quart  
Es recomana el seguiment dels criteris següents per a l'ordenació i gestió de la infraestructura verda:  
a) Restricció d'usos i activitats que impliquen un segellament significatiu del sol o una possible contaminació de l'aqüífer en les zones d'alta permeabilitat i bona qualitat de les aigües.  
b) Justificació i regulacions acurades per a la implantació d'usos i activitats en funció de la capacitat autodepurativa dels sòls en les zones de permeabilitat mitjana i bona qualitat de les aigües, per a evitar qualsevol contaminació del subsòl.  
c) Desplegament de pràctiques agrícoles no contaminants i d'agricultura ecològica en les zones d'elevada permeabilitat però de baixa qualitat de les aigües, planificant de manera progressiva aquesta mesura almenys en una part substancial dels sòls que presenten aquesta problemàtica i estudiant alternatives temporals per a l'aprofitament d'aquests recursos.  
d) Foment de la recuperació dels aqüífers i la substitució de l'ús dels recursos subterranis per altres convencionals i no convencionals en les zones d'elevada permeabilitat i baixa qualitat quantitativa de les aigües, afavorint una estratègia de gestió racional a partir de la demanda dels recursos hídrics.  
e) Priorització de la instal·lació d'usos i activitats de major impacte potencial en zones d'escàs interés pel seu elevat grau d'impermeabilització, considerant-les aptes a priori (sense perjudici altres valors ambientals, territorials i culturals que van haver de ser tinguts en compte en les decisions de localització).  
f) Priorització de la permeabilització de la superfície dels nous usos i activitats que s'implanten en el territori:  
En els municipis amb més del 20 % de la seua superfície permeable segellada, convé que els nous usos i activitats que s'implanten permeabilitzen almenys el 40 % de la superfície prevista per a ús residencial, o el 20 % de la superfície prevista per a ús industrial o terciari. Si es tracta d'una renovació urbana, aquestes superfícies mínimes podrien plantejar-se entorn del 30 % o al 15 % respectivament.  
En els municipis on la superfície permeable segellada estiga entre el 10 % i el 20 %, els nous usos i activitats que s'implanten haurien de permeabilitzar-se, almenys el 30 % de la superfície prevista per a ús residencial, o el 15 % de la superfície prevista per a ús industrial o terciari. Si es tracta d'una renovació urbana, aquestes superfícies podrien reduir-se al 25 % o el 10 % respectivament.  
Si el terme municipal, en tot o part de la seua superfície, estiguera situat sobre una massa d'aigua amb una impermeabilització superior al 20 %, els percentatges anteriors haurien d'incrementar-se un 50 %, i si la massa d'aigua es trobara impermeabilitzada entre el 10 % i el 20 %, aquest percentatge d'increment hauria de ser del 25 %.  
Per al càlcul de la superfície impermeable es recomana utilitzar metodologies contrastades en altres àmbits territorials. Com a exemple, es mostra en l'annex de la instrucció la utilitzada en altres ciutats europees i americanes.  
g) Control i seguiment dels consums hídrics de les activitats agrícoles en relació amb els canvis de cultius que siguen més consumidors d'aigua per unitat de superfície, i aquests no es recomanen en zones de baixa qualitat quantitativa dels recursos hídrics.  
h) Prioritat del consum de fonts de recursos hídrics no convencionals per als nous usos i activitats no agrícoles que s'implanten en el territori, dins d'una estratègia racional i de la gestió de la demanda dels recursos.  
  
València, 12 de juny de 2020.- La directora general de Política Territorial i Paisatge: Rosa Pardo Marín.  
  
  
  
  
ANNEX  
Els coeficients de ponderació per a calcular el percentatge final de sol permeable en la implantació d'usos i activitats en el territori seran els següents:  
  
Tipus de superfície Factor de ponderació  
Superfície segellada. Superfície impermeable a l'aire i a l'aigua sense vegetació (ciment, asfalt, enllosats amb una base sòlida) 0,0  
Superfícies segellades parcialment. ón permeables a l'aigua i a l'aire però sense vegetació (paviment de mosaic, enllosats amb una subbase d'arena o de grava) 0,3  
Superfícies semiobertes. Permeables a l'aigua i a l'aire, que poden contindre vegetació (graves amb cobertura de vegetació, paviments a base de fusta, paviment en forma de bresca amb vegetació) 0,5  
Superfícies amb vegetació sense connexió amb el sol (1)Sol sobre coberta impermeable amb menys de 80 cm de profunditat de sol 0,5  
Superfícies amb vegetació sense connexió amb el sol (2)Sol sobre coberta impermeable amb més de 80 cm de profunditat de sol 0,7  
Superfícies amb vegetació. Vegetació implantada sobre el sol sense base impermeable, favorable per al desenvolupament de la flora i la fauna 1,0  
Jardins verticals. Jardins vegetals que cobreixen murs i parets exteriors sense finestres. Es computarà la superfície fins als 10 metres d'altura 0,5  
Teulades verdes. Coberta extensiva i intensiva de teulades amb vegetació 0,7