Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4398, del 13-12-2002 (2002/13979)

LLEI 9/2002, de 12 de desembre, de Protecció Civil i Gestió d'Emergències de la Generalitat Valenciana.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2002/12/12/9**

### Versions

 Text inicial: 14/12/2002 - Actualitat 

### Dades del document

Número de DOGV
:   4398

Data del DOGV
:   13-12-2002

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2002/13782


Data del document
:   12-12-2002

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * personal de serveis
    * protecció civil
    * desastre natural
    * policia
    * legislació
    * estat d'emergència
    * administració local
    * primers auxilis
    * organització administrativa
    * voluntariat social

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Els textos consolidats de les normes són de caràcter informatiu i no tenen valor jurídic.

LLEI 9/2002, de 12 de desembre, de Protecció Civil i Gestió d'Emergències de la Generalitat Valenciana.  
  
Sia notori i manifest a tots els ciutadans que les Corts Valencianes han aprovat, i jo, d'acord amb el que establixen la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, en nom del Rei, promulgue la llei següent:   
  
PREÀMBUL   
  
I   
  
La geografia i el clima de la Comunitat Valenciana han originat, al llarg de la nostra história més recent, determinades situacions que difícilment els nostres ciutadans podran oblidar. La magnitud de les inundacions dels anys 1982 i 1987, i més recentment la de 2000, va requerir la mobilització de tots els mitjans personals i materials de salvament existents a la Comunitat Valenciana i, fins i tot, va caldre comptar amb l'ajuda d'efectius d'altres administracions autonómiques i de l'administració central.   
  
Esta mateixa geografia i els canvis climàtics, cada vegada més aguditzats amb situacions de sequera i vents forts, propicien tots els anys la declaració d'incendis a les nostres muntanyes, amb els greus perjudicis que aixó comporta per a la nostra important riquesa forestal i el medi ambient.   
  
Encara que les dades i les xifres de l'última dècada demostren l'eficàcia cada vegada més gran dels operatius de protecció civil, la seguretat dels nostres ciutadans i de la nostra riquesa necessita d'un model d'actuació més ambiciós que done resposta a totes les situacions de risc i emergència que puguen originar-se en la Comunitat Valenciana, de naturalesa tan variada com les esmentades anteriorment. Cal, en definitiva, un model que assumisca i desplegue, de forma eficaç, el concepte de ¿protecció civil¿, definit per la jurisprudència del Tribunal Constitucional com el conjunt d'accions dirigides a evitar, reduir o corregir els danys causats a persones i béns per tota classe de mitjans d'agressió i pels elements naturals o extraordinaris en temps de pau, quan l'amplitud i gravetat dels seus efectes tinguen el caràcter de calamitat pública.   
  
Concebre així la protecció civil exigix, necessàriament, arbitrar els mecanismes que permeten l'actuació coordinada i efectiva de tots els col·lectius que, amb unes o altres funcions concretes atribuïdes, tenen encomanada la labor de vetlar i protegir la seguretat dels ciutadans i dels béns; col·lectius entre els quals s'inclouen des dels servicis de prevenció i extinció d'incendis, fins als voluntaris de protecció civil.   
  
Per a aixó cal que les relacions entre totes les administracions públiques competents estiguen regides pels principis de cooperació, coordinació, solidaritat territorial, assistència recíproca i auxili mutu; únic marc possible per a la consecució d'un sistema de protecció civil eficaç, capaç de donar resposta a totes les situacions de risc que puguen produir-se en qualsevol part del nostre territori.   
  
Si bé l'any 1995 les Corts Valencianes van aprovar la Llei 2/1995, de 6 de febrer, d'Organització del Servei d'Emergències de la Generalitat Valenciana, el temps ha evidenciat el seu caràcter parcial i, en conseqüència, insuficient per organitzar de forma eficaç tots els servicis d'emergència. L'aplicació de la llei tenia com a suport dos elements fonamentals: la creació del Servei d'Emergències, amb categoria orgànica de direcció general, com a órgan gestor de les competències de la Generalitat en matèria d'emergències i protecció civil, i la creació del Servei de Bombers de la Generalitat Valenciana, com a instrument operatiu al servici de la protecció civil.   
  
Els problemes sorgits en el desplegament de la Llei 2/1995, respecte a la posada en marxa del model de gestió competencial que s'hi preveu, han aconsellat la creació d'un nou model que, reafirmant les competències de l'administració autonómica en la matèria, desplegue mecanismes de gestió més àgils i eficaços, amb total respecte a les competències que corresponen en la matèria a les administracions locals establides legalment.   
  
II   
  
Fruit d'este projecte és la promulgació de la present llei, l'objecte de la qual és regular, amb caràcter general en tot el territori de la Comunitat Valenciana, la protecció civil, amb ple respecte a la competència de l'estat en la matèria, ja que s'exclouen expressament del seu àmbit d'aplicació les emergències declarades d'interés nacional, segons la legislació estatal. La present norma és igualment respectuosa amb la doctrina del Tribunal Constitucional, que en les sentències 123/1984 i 133/1990 ha assenyalat que, en matèria de protecció civil, hi ha competències concurrents entre l'estat i les comunitats autónomes en virtut dels distints títols competencials derivats tant de la Constitució com dels estatuts d'autonomia.   
  
Els títols jurídics que justifiquen la competència de la Generalitat per a la promulgació d'esta llei deriven de l'Estatut d'Autonomia, que reconeix i atribuïx competències respecte a matèries concretes, totes elles amb un clar vessant de protecció civil; així, la competència derivada de l'article 36, quant a vigilància i custódia dels edificis i instal·lacions de la Generalitat, o les competències en matèria de muntanyes, aprofitaments i servicis forestals, higiene i ordenació farmacèutica, obres públiques, carreteres, assistència social i espectacles públics o indústria, legitimen sense més la seua competència en la protecció civil.   
  
Finalment, la llei és igualment respectuosa amb les competències que en la matèria corresponen a les administracions locals, competències que, segons que establix la legislació bàsica estatal, s'exerciran en els termes fixats per la normativa estatal i per l'autonómica, que és justament el que fa la present llei.   
  
III   
  
El títol I de la llei està dedicat a l'establiment dels principis bàsics que garantisquen la disponibilitat permanent d'un sistema de protecció civil integrat i compatible, capaç de donar resposta tant a situacions de risc greu, catàstrofe o calamitat pública com a situacions que, encara que menys greus, requerixen igualment la coordinació dels servicis d'intervenció per a garantir la seguretat de les persones.   
  
Aborda també les línies bàsiques d'actuació de totes les administracions públiques tant en matèria de prevenció com d'intervenció i rehabilitació, i inclou no sols les actuacions de caràcter individual, sinó, fonamentalment, les conjuntes que hagen de desplegar-se. La llei recull, com a principis bàsics que han de regir les relacions i l'actuació conjunta de les administracions públiques en matèria de protecció civil, la coordinació, la solidaritat territorial, la lleialtat institucional, l'assistència recíproca i l'auxili mutu. S'establixen, en definitiva, els pilars bàsics que permeten la participació conjunta de tots els servicis davant d'emergències i de tots els mitjans materials d'intervenció, amb independència del tipus d'emergència i, el que és més important, del lloc de la Comunitat Valenciana en què es produïsca.   
  
Dedica este títol també a establir els drets i obligacions dels ciutadans com a principals receptors dels servicis de protecció civil, si bé el text recull una realitat social cada vegada de ma or transcendència i importància: el voluntariat. Sense perjudici de la més detallada regulació que es realitza en els títols següents, es reconeix, ja des de l'inici, el dret dels ciutadans a participar activament en tasques de protecció civil.   
  
La llei regula els distints instruments de planificació de la protecció civil, de tal forma que, per la seua tipologia, contingut i estructura, així com pels mecanismes i procediments bàsics d'elaboració, aprovació i homologació, garantixen la compatibilitat i integrabilitat dels plans que elaboren les distintes administracions valencianes, Generalitat i administracions locals, possibilitant la necessària coordinació entre els uns i els altres. S'introduïxen, en el text de la llei, la definició i la regulació dels protocols operatius, com a instrument bàsic d'actuació dels centres de coordinació d'emergències de la Generalitat i del Comandament Únic, a través dels quals es farà realitat la coordinació i l'eficàcia en situacions d'emergència.   
  
IV   
  
El títol II de la llei regula l'organització de la protecció civil a la Comunitat Valenciana, i establix les competències i responsabilitats de l'administració autonómica, de les diputacions provincials i dels municipis, de forma que es dispose dels instruments necessaris, amb ple respecte a les competències provincials i a l'autonomia local.   
  
Menció especial mereix la concepció del Comandament Únic que es realitza en la llei. El Comandament Únic, la direcció del qual correspon al conseller competent en la matèria, es configura com l'exercici de les accions de coordinació i direcció dels servicis d'intervenció davant d'emergències, i li corresponen, entre altres, les funcions de declarar les distintes fases o situacions d'emergència i determinar els mitjans materials i personals que han de ser mobilitzats i les mesures a adoptar. Com a requisit ineludible per a la seua efectivitat, la llei preveu expressament l'obligació de totes les administracions públiques de posar a disposició del Comandament Únic tots els recursos que s'hagen de mobilitzar.   
  
Així mateix, establix la creació de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana, com a órgan col·legiat de caràcter consultiu i deliberant en la matèria, l'objecte de la qual és ser el fórum a través del qual les administracions públiques analitzen, debaten i acorden els programes d'actuació en la matèria. S'hi regulen les funcions, la composició i el funcionament de la Comissió de Protecció Civil, a la qual assigna l'informe previ de les normes tècniques i els plans de protecció civil la competència dels quals hi corresponga, i l'homologació dels plans la competència dels quals hi atribuïx la legislació vigent.   
  
V   
  
En el títol III la llei afronta, per primera vegada, la definició i la classificació posterior dels denominats servicis d'intervenció davant d'emergències, com el conjunt de col·lectius i organitzacions existents a la Comunitat Valenciana que tenen per objecte la protecció de les persones, dels béns i del medi ambient. La classificació es realitza al voltant de la distinció entre servicis essencials i complementaris. I es posa de manifest un dels objectius essencials de la llei: la regulació de tots i cadascun d'estos servicis com a peces claus del sistema de protecció civil. El Servici de Bombers, les Brigades Rurals d'Emergència, el Servici d'Atenció Sanitària Urgent, els cossos i forces de seguretat, els bombers voluntaris o d'empresa i els voluntaris de protecció civil, s'enquadren sota el concepte genèric de servicis d'intervenció.   
  
Es regula el voluntariat de protecció civil, com a instrument fonamental de participació dels ciutadans, mitjançant la seua adhesió lliure i desinteressada als fins de protecció civil. Amb esta regulació s'intenta facilitar i fomentar la seua participació, així com garantir-ne la formació correcta i necessària.   
  
El títol següent es dedica a la creació de l'Escola Valenciana de Protecció Civil, que, integrada en l'Institut Valencià de Seguretat Pública, té com a funció primordial formar específicament i adequadament tots els col·lectius que integren els servicis dó davant d'emergències, amb el convenciment que només la formació adequada i homogènia pot garantir l'efectivitat de la seua actuació.   
  
VI   
  
Els centres de coordinació d'emergències són objecte de regulació en el títol V de la llei, juntament amb el telèfon d'emergències 112. Els centres de coordinació d'emergències es conceben com els instruments de recepció i emissió d'informació i, en conseqüència, com a plataforma bàsica que permet activar els diversos plans i situacions d'emergència i coordinar els diversos servicis d'intervenció.   
  
S'establix l'existència d'una única base de dades d'ús compartit entre els centres d'emergència i els diversos servicis d'intervenció, i una única Xarxa Troncal de Comunicacions d'Emergències, a través de la qual es comuniquen els servicis d'intervenció. En esta mateixa xarxa s'integrarà el telèfon d'emergències 112, regulat pel Reial Decret 903/1997, de 16 de juny, al qual podran accedir tots els ciutadans que es troben en el territori de la Comunitat Valenciana, de forma gratuïta i amb servici multilingüe.   
  
VII   
  
Finalment, el títol VI establix el règim sancionador per garantir el compliment de les obligacions que contempla. Les infraccions i les sancions es regulen en el marc fixat per la legislació estatal de protecció civil i respectant el principi de legalitat, en relació amb la potestat sancionadora de les administracions públiques. Les competències sancionadores de les diverses administracions competents es distribuïxen d'acord amb el criteri de vinculació al pla de l'activitat infractora. Es preveu igualment que, per l'especial gravetat de la infracció, puga ser sancionada pels órgans superiors de la Generalitat   
  
La llei conclou amb quatre disposicions addicionals, quatre transitóries, una derogatória i dues finals.   
  
TÍTOL I   
  
Disposicions generals   
  
CAPÍTOL I   
  
De la Protecció Civil   
  
Article 1. Objecte i àmbit d'aplicació   
  
1. La present llei té per objecte regular les actuacions de protecció civil i gestió d'emergències en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, sense perjuí del que establix la legislació estatal per a les emergències declarades d'interés nacional.   
  
2. S'entén per actuació en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, als efectes d'esta llei, aquelles accions destinades a la protecció de les persones, els béns i el medi ambient, tant en situacions de risc greu, catàstrofe i calamitat pública, com en accidents greus i altres anàlogues.   
  
Article 2. Acció pública en matèria de protecció civil i gestió d'emergències   
  
L'actuació de les administracions públiques a la Comunitat Valenciana en matèria de protecció civil i gestió d'emergències tindrà com a objectius fonamentals els següents:   
  
a)Analitzar el territori de la Comunitat Valenciana i la seua vulnerabilitat, per a l'elaboració dels distints mapes de riscs.   
  
b) Previndre les situacions de risc i disminuir-ne les conseqüències.   
  
c) Promoure l'autoprotecció mitjançant la informació i la sensibilització dels ciutadans, les empreses i les institucions.   
  
d)Planificar les respostes davant de sinistres produïts o previsibles, mitjançant plans de protecció civil.   
  
e) Intervindre per a anul·lar les causes i pal·liar, corregir i minimitzar els efectes de les situacions d'emergència.   
  
f) Rehabilitar i reconstruir les zones afectades pels sinistres.   
  
g) Preparar de forma adequada les persones que pertanyen als servicis d'intervenció.   
  
h) Coordinar els diferents servicis d'intervenció en emergències.   
  
Article 3. Principis d'actuació entre les administracions públiques   
  
1. El conjunt de les administracions públiques a la Comunitat Valenciana, en l'àmbit de les seues competències, garantirà la disposició permanent d'un sistema de protecció civil i gestió d'emergències integrat i compatible.   
  
2. Amb esta finalitat, les seues relacions es regiran pels principis de cooperació, coordinació, col·laboració, solidaritat territorial, lleialtat institucional, assistència recíproca i auxili mutu, i s'adequaran les seues actuacions conforme a la complementarietat i subsidiarietat de mitjans i recursos i integrabilitat, capacitat i suficiència en l'aplicació dels plans de protecció civil.   
  
3. En desplegament d'estos principis, les administracions públiques de la Comunitat Valenciana i les entitats públiques o privades, amb servicis operatius que pogueren ser requerits per a controlar, atenuar o suprimir els efectes d'una emergència, hauran d'adequar els seus procediments de mobilització i intervenció al sistema integrat de gestió d'emergències que la Generalitat desenvolupe amb tal objecte.   
  
Article 4. Drets dels ciutadans, entitats i institucions.   
  
1. Els ciutadans, les entitats, les institucions i les organitzacions tenen dret que els servicis d'intervenció davant d'emergències, en les seues actuacions, complisquen els principis de ple respecte als drets fonamentals dels ciutadans i a les llibertats publiques. En particular tenen dret a:   
  
a) Ser informats sobre els riscs col·lectius greus que puguen afectar-los i sobre les actuacions previstes per afrontar-los.   
  
b) Rebre informació i instruccions sobre les mesures de seguretat a adoptar i la conducta a seguir.   
  
c) Col·laborar en les tasques de protecció civil.   
  
2. La col·laboració regular amb les autoritats de protecció civil es realitzarà a través de les organitzacions de participació ciutadana i voluntariat previstes en esta llei.   
  
Article 5. Deures dels ciutadans, entitats i institucions.   
  
1. Els ciutadans estan obligats a col·laborar personalment i materialment en les tasques de protecció civil, així com seguir les instruccions de l'autoritat competent en la situació d'emergència. Este deure es concreta a:   
  
a) Complir les mesures de prevenció i protecció per a les persones i béns establides en les lleis.   
  
b) Realitzar els simulacres oportuns i intervindre operativament en les situacions d'emergència quan se'ls requerisca.   
  
c) En els supósits de greu risc, catàstrofe o calamitat pública, a complir les prestacions de caràcter personal que l'autoritat competent en matèria de protecció civil determine, les quals no donaran dret a indemnització.   
  
2. Les entitats públiques o privades, l'activitat de les quals estiga relacionada amb la prevenció, l'atenció, el socors i seguretat de persones i dels seus béns, estan especialment obligades a col·laborar en situacions d'emergència amb els servicis d'intervenció.   
  
3. Si les característiques d'una emergència ho exigiren, les autoritats competents en matèria de protecció civil podrien requisar, intervindre i ocupar temporalment i transitóriament els béns que siguen necessaris per afrontar l'emergència. Les persones o entitats afectades per estes actuacions tindran dret a ser indemnitzades d'acord amb el que establix la legislació vigent.   
  
4. Les administracions públiques exigiran als responsables per dol o falta de la diligència deguda o infracció de les lleis, els costos de les intervencions publiques de conformitat amb el que disposa la legislació civil, a banda d'altres responsabilitats legals que pogueren correspondre.   
  
Article 6. Previsió   
  
Per part de les administracions competents per raó del territori es procedirà a l'elaboració de mapes de riscs, com expressió espacial dels distints riscs en cada àmbit geogràfic objecte de planificació, elaborats a partir de les dades facilitades pels corresponents subjectes públics o privats, reservant-se aquelles en tot cas els criteris de revisió de la informació que consideren oportuns.   
  
És competència de la Conselleria competent en matèria de protecció civil, impulsar el desenvolupament i la difusió del Mapa de riscs de la Comunitat Valenciana, que podrà requerir l'aportació de les dades que resulten necessàries per a aquest fi, i també subscriure convenis i fórmules de col·laboració al respecte.   
  
Article 7. Prevenció   
  
Les distintes administracions, en el marc de les competències que tenen, promouran actuacions orientades a la reducció de riscs i a la prevenió de catàstrofes i calamitats públiques. Vetllaran pel compliment de les disposicions normatives en la matèria, exercitant, si escau, les potestats d'inspecció i sanció.   
  
Reglamentàriament s'establirà el Catàleg d'activitats susceptibles de generar riscs.   
  
Article 8. Autoprotecció   
  
1. Les empreses, les entitats i els organismes que realitzen activitats que puguen generar situacions de risc col·lectiu greu, com també els centres i instal·lacions, públics i privats, que puguen resultar afectats de forma especialment greu per estes situacions, estan obligats a adoptar les mesures d'autoprotecció que reglamentàriament es determinen i a mantindre els mitjans personals i materials necessaris per afrontar situacions de risc i emergència. La Generalitat, a través de l'organisme competent, podrà, en qualsevol moment, inspeccionar l'estat de les mesures i dels mitjans d'autoprotecció existents.   
  
2. Els plans d'autoprotecció són l'instrument organitzatiu bàsic dels mitjans humans i materials disponibles i dels procediments d'actuació, per a la prevenció dels riscs que puguen produir-se, així com per a garantir l'evacuació i intervenció immediata, bé siga com a conseqüència de la seua activitat, o per situacions de risc, catàstrofes i calamitats públiques que puguen afectar-los.   
  
3. Els titulars dels establiments compresos en el Catàleg d'Activitats amb Risc hauran d'elaborar un pla d'autoprotecció i concertar els contractes d'assegurances necessàries per a cobrir, en quantia suficient, els riscs, almenys d'incendis i responsabilitat civil en general.   
  
4. Formació escolar. En els diferents cicles formatius dels centres escolars serà obligatori programar activitats d'informació, prevenció i divulgació en matèria de protecció civil i ha de realitzar-se , al menys una vegada a l'any, un simulacre d'evacuació, d'acord amb les previsions del Pla d'autoprotecció corresponent.   
  
Article 9. Mitjans de comunicació social.   
  
En casos de risc col·lectiu greu o emergència, els mitjans de comunicació social, de titularitat pública o privada, estan obligats a transmetre, de forma immediata, veraç, fefaent i gratuïta, tota la informació, els avisos i les instruccions que els siguen facilitats per l'autoritat competent.   
  
CAPÍTOL II   
  
Dels Plans de Protecció Civil   
  
Article 10. Els plans de protecció civil i gestió d'emergències   
  
1. Els plans de protecció civil i gestió d'emergències són l'instrument organitzatiu general de resposta a situacions de greu risc col·lectiu, catàstrofe o calamitat pública, i establixen els mecanismes per a la mobilització dels recursos humans i materials necessaris per a la protecció de les persones, els béns i el medi ambient.   
  
2. Els plans ajustaran la seua estructura i continguts al que disposa la Norma Bàsica de Protecció Civil, les directrius per a l'elaboració dels plans especials, la present llei i les normes que la despleguen.   
  
3. Els plans de protecció civil i gestió d'emergències podran ser dels següents tipus:   
  
a) Plans territorials.   
  
b) Plans especials.   
  
c) Procediments d'actuació.   
  
d) Protocols operatius.   
  
Article 11. El Pla Territorial d'Emergències de la Comunitat Valenciana   
  
1. El Pla Territorial d'Emergències de la Comunitat Valenciana és l'instrument organitzatiu general de resposta davant situacions de risc col·lectiu greu, catàstrofe o calamitat pública a l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, que per la seua naturalesa, extensió o la necessitat de coordinar més d'una administració requerisquen una direcció autonómica.   
  
2. El pla territorial d'emergències de la Comunitat Valenciana, en qualitat de pla director, desenvoluparà les directrius i els requeriments que cal observar per a l'elaboració, l'aprovació i l'homologació dels diferents plans de protecció civil a la Comunitat Valenciana. L'aprovació correspondrà al Consell de la Generalitat a proposta del titular de la conselleria competent, amb l'informe previ de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana, i l'homologarà la Comissió Nacional de Protecció Civil.   
  
Article 12. Els plans territorials d'àmbit inferior al comunitari   
  
1. Els plans territorials d'àmbit inferior al de la Comunitat podran ser d'àmbit municipal i supramunicipal.   
  
2. L'estructura i contingut d'estos plans s'acomodaran a les directrius que fixe el Pla Territorial d'Emergències de la Comunitat Valenciana.   
  
3. Aqueixos plans, els aprovaran els plens de les corporacions locals respectives o el ple de l'órgan supramunicipal, si escau, amb tràmit previ d'informació pública, i els homologarà la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana en un termini no superior a tres mesos des de la recepció. Transcorregut aquest termini sense resolució expressa, s'entendran homologats tàcitament.   
  
En el cas dels plans supramunicipals, a més a més, caldrà que els ratifiquen les corporacions locals que constitueixen l'órgan supramunicipal, amb caràcter previ al tràmit d'informació pública.   
  
Article 13. Els plans especials   
  
1. Els plans especials són l'instrument organitzatiu general de resposta per afrontar riscs concrets la naturalesa dels quals requerisca una metodologia tecnicocientífica específica, bé per sectors d'activitat bé per tipus d'emergència, o bé per activitats concretes.   
  
2. Els plans especials els aprovarà el Consell de la Generalitat, a proposta del conseller competent en matèria de protecció civil i previ informe de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana, excepte els plans especials afectats per l'article 11 del Reial Decret 1.254/1999, de 16 de juliol, que seran aprovats pel conseller competent en matèria de protecció civil, amb l'informe previ de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana i la seua homologació per la Comissió Nacional de Protecció Civil.   
  
Article 14. Els procediments d'actuació   
  
1. Els procediments d'actuació són l'instrument organitzatiu general de resposta per afrontar riscs concrets no previstos en l'article 6 de la Norma Bàsica de Protecció Civil. Es comptarà amb procediments d'actuació en aquells riscs que no disposen de directriu bàsica per a la seua elaboració, o que malgrat que en disposen calga comptar amb un document previ a l'elaboració del pla especial.   
  
2. Els procediments d'actuació de la Comunitat Valenciana els aprovarà el conseller competent en matèria de protecció civil, amb l'informe previ de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.   
  
Article 15. Els protocols operatius   
  
1. Els protocols operatius són l'instrument bàsic d'actuació dels centres de coordinació d'emergències de la Generalitat Valenciana i del Comandament Únic, i s'elaboren per a desenvolupar les mesures a adoptar i els criteris per a la mobilització de recursos davant determinats incidents de menor entitat o fases d'emergències.   
  
2. Els protocols operatius seran aprovats pel conseller competent en matèria de protecció civil.   
  
TÍTOL II   
  
Organització competencial   
  
CAPÍTOL I   
  
De l'Administració de la Generalitat   
  
Article 16. Consell de la Generalitat   
  
El Consell de la Generalitat és l'órgan superior de direcció i coordinació de la protecció civil a la Comunitat Valenciana en l'àmbit de les seues competències i, com a tal, li correspon:   
  
a) Aprovar les disposicions de caràcter general que s'elaboren en matèria de protecció civil i gestió d'emergències.   
  
b) Aprovar el Pla Territorial i els plans especials de protecció civil de la Comunitat Valenciana.   
  
c) Aprovar el Catàleg d'Activitats amb Risc a la Comunitat Valenciana.   
  
d) Fixar les directrius a seguir en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, i per a l'elaboració de l'inventari de riscs i el catàleg de recursos de la Comunitat Valenciana.   
  
e) Declarar la situació d'emergència catastrófica, quan la situació de perill, per la seua especial extensió o intensitat particularment greu, ho requerisca i en tant no siga declarada per l'estat d'interés nacional.   
  
f) Establir les línies de cooperació en matèria de protecció civil amb l'administració central i amb altres de la Comunitat Valenciana.   
  
g) Exercir la potestat sancionadora en els termes establits en la present llei.   
  
Article 17. Participació de les conselleries de la Generalitat   
  
La protecció civil incumbix totes les conselleries de la Generalitat. En especial, i en el seu àmbit de competències, correspon a cada una d'estes:   
  
a) Elaborar els mapes de riscs i realitzar les funcions de previsió, avaluació i prevenció dels riscs, susceptibles de generar emergències de protecció civil.   
  
b) Participar en l'elaboració dels plans de protecció civil i integrar-hi els recursos i servicis propis.   
  
c) Realitzar els treballs de rehabilitació que els són propis i impulsar, dins del seu àmbit competencial, els que corresponguen a altres administracions públiques o al sector privat.   
  
Article 18. Conselleria competent en matèria de protecció civil   
  
1. La conselleria que tinga atribuïda la competència en matèria de protecció civil és l'órgan responsable de la política de protecció civil i gestió d'emergències de la comunitat autónoma i, com a tal, li correspon:   
  
a) Desenvolupar i coordinar la política i programes en matèria de protecció civil i gestió d'emergències segons les directrius emanades del Consell de la Generalitat.   
  
b) Elaborar el Pla Territorial de la Comunitat Valenciana, els plans especials de protecció civil, els procediments d'actuació i protocols operatius a l'àmbit de la Comunitat Valenciana.   
  
c) Aprovar els procediments d'actuació i els protocols operatius i els plans especials d'emergència exterior dels establiments afectats per l'article 11.4 del Reial Decret 1.254/1999, de 16 de juliol.   
  
d) Requerir de la resta d'administracions públiques, entitats públiques o privades i particulars la col·laboració necessària per al compliment de les obligacions establides en esta llei.   
  
e) Establir els mitjans per a fomentar actuacions que contribuïsquen a la prevenció de sinistres, a l'atenuació dels seus efectes, i, en general, a la presa de consciència i sensibilització dels ciutadans de la importància de la protecció civil.   
  
f) Gestionar els centres de coordinació d'emergències de la Generalitat   
  
g) Coordinar les actuacions de la Generalitat amb altres administracions públiques en matèria de protecció civil i gestió d'emergències.   
  
h) Coordinar entre si els servicis públics o privats que hagen d'intervindre en situacions d'emergència.   
  
i) Disposar dels mapes de riscs i elaborar els catàlegs de recursos i d'activitats amb risc de la Comunitat Valenciana.   
  
j) Promoure i donar suport a la vinculació voluntària i desinteressada dels ciutadans en les activitats de protecció civil.   
  
k) Exercir la potestat sancionadora en els termes establits en la present llei.   
  
2. Corresponen al conseller titular de la conselleria competent en matèria de protecció civil i gestió d'emergències les funcions següents:   
  
a) Proposar al Consell de la Generalitat la declaració de la situació d'emergència catastrófica.   
  
b) Proposar al Consell de la Generalitat, per a la seua aprovació, el Pla Territorial d'Emergències de la Comunitat Valenciana, els plans especials i la resta de disposicions de caràcter general que es requerisquen en matèria de protecció civil i gestió dències.   
  
c) La decisió de constituir el Centre de Coordinació Operativa Integrat (CECOPI) quan l'evolució de la situació d'emergència així ho aconselle.   
  
Article 19. Comandament Únic   
  
1. Correspon al conseller competent en matèria de protecció civil el Comandament Únic dels servicis d'intervenció davant d'emergències de la Comunitat Valenciana.   
  
2. S'entén per Comandament Únic l'exercici de les accions de coordinació i direcció dels servicis d'intervenció davant d'emergències.   
  
3. Declarada una situació d'emergència, els servicis d'intervenció i els seus corresponents recursos quedaran a les ordes del Comandament Únic.   
  
4. Corresponen al Comandament Únic de l'emergència les següents funcions:   
  
a) Determinar les actuacions a desplegar i els recursos humans i materials que han d'assignar-se a cada situació d'emergència.   
  
b) Declarar els nivells, fases o situacions d'emergència, establits en els corresponents plans i procediments de protecció civil.   
  
c) Determinar les mesures de protecció més convenients per a les persones, els béns, el medi ambient i per al personal dels servicis d'intervenció.   
  
d) Coordinar la informació a la població durant la situació de l'emergència.   
  
e) Declarar l'acabament de l'emergència en aquells casos establits en els plans i procediments de protecció civil.   
  
5. La direcció tècnica d'intervenció davant d'emergències serà exercida per personal qualificat dels servicis essencials d'intervenció, format per a esta finalitat per l'Escola Valenciana de Protecció Civil.   
  
CAPÍTOL II   
  
De les administracions locals   
  
Article 20. Diputacions provincials   
  
Les diputacions provincials exerciran les seues competències en matèria de protecció civil i gestió d'emergències d'acord amb el que estableixen la legislació estatal i la de la comunitat autónoma, i com a tal els correspon:   
  
a) La presidència dels consorcis provincials per a la prevenció, extinció d'incendis i salvaments, segons el que disposen els respectius estatuts.   
  
b) L'elaboració dels inventaris de riscs i el catàleg de recursos dins l'àmbit de la província respectiva.   
  
c) L'assistència als municipis respectius per a l'elaboració i l'execució dels plans d'emergència.   
  
d) La col·laboració entre institucions en matèria de protecció civil i gestió d'emergències.   
  
 e) Posar a disposició del Comandament Únic els mitjans i els recursos disponibles de la seua titularitat.   
  
f) Garantir la prestació del servici de protecció civil en aquells municipis que no compten amb servicis propis, per no estar obligats a aixó o haver-ne obtingut dispensa.   
  
Article 21. Municipis   
  
1. Dins l'àmbit de competències atribuït en la legislació de règim local i d'acord amb els principis inclosos en la present llei, correspon als municipis:   
  
a) Crear una estructura municipal de protecció civil própia.   
  
b) Elaborar i aprovar el Pla Territorial Municipal davant d'Emergències, i els plans d'actuació municipal davant riscs concrets, així com, si cal, qualsevol altre instrument de planificació de protecció civil d'àmbit municipal.   
  
c) Col·laborar en la recollida i transmissió de dades i informació rellevants per a la protecció civil al Centre de Coordinació d'Emergències.   
  
d) Elaborar els inventaris de riscs i el catàleg de recursos municipals en situacions d'emergència.   
  
e) Posar a disposició del Comandament Únic de l'emergència els mitjans i els recursos disponibles de titularitat municipal.   
  
f) Crear o mantindre els servicis de prevenció, extinció d'incendis i salvaments segons el que establixen la Llei de Bases de Règim Local i la legislació de protecció civil.   
  
2. Correspon a l'autoritat municipal la responsabilitat primària de l'adopció de les mesures necessàries, d'acord amb el que establixen els plans de protecció civil d'àmbit local, en situacions de risc greu, catàstrofe o calamitat pública dins el terme municipal, i en especial la constitució dels centres de coordinació municipals en aquelles emergències que, per la seua envergadura, s'estime necessari, d'acord amb els plans d'emergències activats.   
  
CAPÍTOL III   
  
De la Comissió de Protecció Civil   
  
de la Comunitat Valenciana   
  
Article 22. Naturalesa i funcions   
  
La Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana és l'órgan col·legiat de caràcter consultiu, deliberant, coordinador i homologador en matèria de protecció civil, adscrit a la conselleria competent en la matèria. Per a l'exercici de les seues competències i de conformitat amb el que establix la Llei 2/1985, de 21 de gener, de Protecció Civil, exercirà les funcions següents:   
  
a) Informar les normes tècniques que es dicten en l'àmbit territorial de la Comunitat valenciana en matèria de protecció civil.   
  
b) Participar en la coordinació de les accions dels órgans relacionats amb la protecció civil.   
  
c) Homologar els plans municipals de protecció civil.   
  
d) Informar els plans territorials, plans especials i procediments de protecció civil de la Comunitat Valenciana.   
  
e) Estudiar i informar en relació amb la programació, el desplegament i l'execució de les actuacions preventives en matèria de protecció civil a què es referix l'article 14 de la Llei 2/1985.   
  
f) Assumir totes les altres funcions que hi siguen atribuïdes per disposicions legals o reglamentàries.   
  
Article 23. Composició i funcionament   
  
1. Per decret del Consell de la Generalitat es determinarà la composició, l'organització i el funcionament de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana, en la qual estaran representades l'administració autonómica, l'administració de l'estat, les diputacions provincials i l'administració municipal.   
  
2. La Comissió, per a l'exercici de les funcions, podrà crear comissions tècniques o grups de treball integrats per membres de la mateixa i altres tècnics que s'estimen necessaris en raó de la finalitat per a la qual es creen. Igualment, podrà sol·licitar informació de qualsevol entitat o persona física o jurídica.   
  
TÍTOL III   
  
Servicis d'intervenció davant d'emergències   
  
CAPÍTOL I   
  
Dels servicis d'intervenció   
  
Article 24. Definició dels servicis d'intervenció davant d'emergències   
  
Són servicis d'intervenció davant d'emergències els col·lectius, els servicis i les organitzacions a la Comunitat Valenciana que tenen per objecte la protecció de persones, els béns i el medi ambient tant davant de situacions urgents de greu risc, catàstrofe i calamitat pública, com en accidents i altres anàlogues.   
  
Article 25. Classificació dels servicis d'intervenciódavant d'emergències   
  
Als efectes d'esta llei, els servicis d'intervenció davant d'emergències es classifiquen en servicis essencials i servicis complementaris.   
  
1. Són servicis essencials d'intervenció els prestats per personal de l'administració o personal les funcions o activitats del qual s'han assumit per l'administració com a própies, pertanyent o contractat per les administracions, la concurrència dels quals és necessària en les emergències, atesa la disponibilitat permanent, pluridisciplinaritat o especialitat.   
  
2. Són servicis complementaris d'intervenció aquells pertanyents a organitzacions i agrupacions, professionals o voluntàries, públiques o privades, la mobilització i concurrència dels quals en les emergències complementa la intervenció dels servicis essencials.   
  
CAPÍTOL II   
  
Dels servicis essencials d'intervenció   
  
Article 26. Servicis essencials   
  
Pertanyen als servicis essencials d'intervenció el Servici de Bombers, les Brigades Rurals d'Emergència, els bombers voluntaris, els servicis d'atenció sanitària urgent i els cossos i forces de seguretat.   
  
Article 27. Servici de Bombers   
  
1. Integra el Servici de Bombers el personal pertanyent als servicis de prevenció, extinció d'incendis i salvament de les entitats locals i dels consorcis de bombers.   
  
2. La Generalitat, mitjançant llei, regularà l'estructura, el funcionament i l'organització dels serveis de prevenció, extinció i salvament i totes les qüestions que resulten necessàries.   
  
Article 28. Funcions del Servici de Bombers   
  
Corresponen al Servici de Bombers les funcions següents:   
  
a) L'extinció d'incendis, així com el rescat, auxili i salvament de persones i béns en cas de sinistre o situació d'emergència.   
  
b) La prevenció per a evitar o disminuir el risc d'incendis o accidents, i la inspecció del compliment de la normativa vigent, a requeriment de l'autoritat competent.   
  
c) Planificar, implantar i mantenir l'operativitat de les estructures i les unitats necessàries per garantir una resposta eficaç davant les emergències própies del seu àmbit d'actuació i una actuació coordinada amb la resta del servei d'emergències, damb alló regulat en aquesta llei.   
  
d) Informar sobre els sinistres en què s'intervinga en raó de la competència, i inspeccionar el compliment de la normativa vigent, a requeriment de l'autoritat competent.   
  
e) Intervindre en operacions de protecció civil, d'acord amb la legislació vigent.   
  
f) Assessorar, en la matèria de la seua competència, els altres servicis d'Intervenció.   
  
g) Aquelles altres que els atribuïsca la legislació vigent i qualsevol altra funció dirigida a la protecció de persones i béns.   
  
Article 29. Brigades Rurals d'Emergència   
  
1. Integren les Brigades Rurals d'Emergència el conjunt de persones que, pertanyents o contractades per les administracions, per la seua formació específica i dedicació exclusiva, tenen com a missió la intervenció essencial davant d'emergències.   
  
2. Les Brigades Rurals d'Emergència dependran funcionalment dels consorcis provincials de bombers.   
  
Article 30. Funcions de les Brigades Rurals d'Emergència   
  
Correspon a les Brigades Rurals d'Emergència les següents funcions:   
  
a) L'extinció d'incendis forestals.   
  
b) La intervenció en situacions d'emergència d'origen meteorológic, tals com nevades, inundacions, forts vents, i altres situacions d'adversitat meteorológica.   
  
c) La col·laboració en altres situacions de risc i emergència contemplades en plans i procediments de protecció civil, d'acord amb la legislació vigent.   
  
d) Aquelles altres que els atribuïsca la legislació vigent i qualsevol altra funció dirigida a la protecció de les persones, els béns i el medi ambient.   
  
Article 31. Bombers voluntaris   
  
1. Són bombers voluntaris els ciutadans que, lliurement i desinteressadament, s'adherixen a les tasques dels servicis de prevenció, extinció d'incendis i salvament. La Generalitat fomentarà la participació activa d'estos ciutadans i garantirà la seua preparació i formació a través de l'Escola Valenciana de Protecció Civil.   
  
2. Conforme amb el seu caràcter altruista i desinteressat, els bombers voluntaris no tenen la consideració de personal al servici de les administracions públiques. El bomber voluntari no té dret a percebre retribucions. Reglamentàriament s'establiran les compensacions a què siguen creditors per les despeses i perjuís económics que els ocasione l'acompliment de la seua funció i les activitats formatives necessàries.   
  
3. Es constituirà una assegurança que cobrirà la responsabilitat civil que es derive del compliment pel bomber voluntari de les seues funcions, així com una assegurança d'accidents en acte de servici que contemplarà els casos de mort, invalidesa i incapacitat transitória.   
  
4. El bomber voluntari dependrà funcionalment del Servici de Bombers corresponent.   
  
5. Els bombers voluntaris hauran de disposar d'una acreditació expedida per l'Escola Valenciana de Protecció Civil.   
  
Article 32. Servici d'Atenció Sanitària Urgent   
  
Integren el Servici d'Atenció Sanitària Urgent el personal i recursos, pertanyents a la conselleria competent en matèria de sanitat, que presta les seues funcions en l'emergència sanitària extra hospitalària, així com aquells altres d'índole sanitària que, complementàriament, pogueren ser contractats amb tercers per tal d'afrontar la situació d'emergència.   
  
Article 33. Funcions del Servici d'Atenció Sanitària Urgent   
  
Correspon al Servici d'Atenció Sanitària Urgent les següents funcions:   
  
a) La classificació, segons criteris sanitaris, de les persones afectades per la situació d'emergència per tal d'establir la prioritat d'actuacions.   
  
b) L'atenció sanitària in situ de les persones afectades i del personal dels servicis d'intervenció.   
  
c) L'organització i execució del transport sanitari urgent primari de les persones afectades cap als centres d'atenció o assistència sanitària   
  
d) L'assessorament en matèria sanitària als altres servicis d'intervenció.   
  
e) Aquelles altres que els atribuïsca la legislació vigent i qualsevol altra dirigida a la protecció de la salut ciutadana i atenció sanitària   
  
Article 34. Cossos i forces de seguretat   
  
1. La Generalitat, en l'àmbit de les seues competències en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, promourà la participació eficaç i coordinada dels cossos i forces de seguretat de l'estat, de la unitat del Cos Nacional de Policia adscrita a la Comunitat Valenciana, i de les policies locals, sense perjuí del que establix la legislació estatal en la matèria.   
  
2. La participació dels cossos i forces de seguretat s'establirà en els plans de protecció civil de la Comunitat Valenciana, que contindran les funcions i els recursos per intervenir en ells.   
  
CAPÍTOL III   
  
Dels servicis complementaris d'intervenció   
  
Article 35. Servicis complementaris   
  
Pertanyen als servicis complementaris d'intervenció els bombers d'empresa, el voluntariat de protecció civil, i els servicis dependents de les administracions de la Comunitat Valenciana no classificats com a essencials.   
  
Article 36. Bombers d'empresa   
  
Tindran la consideració de bombers d'empresa el personal de prevenció, extinció d'incendis i autoprotecció d'empreses públiques i privades que exercisquen estes funcions en l'empresa on es troben amb una relació de dependència. Els bombers d'empresa hauran de disposar d'una acreditació expedida per l'Escola Valenciana de Protecció Civil.   
  
Article 37. Convenis de col·laboració   
  
Les administracions públiques de la Comunitat Valenciana podran convindre amb empreses que compten amb bombers i/o grups d'autoprotecció els mecanismes de col·laboració mútua en matèria de prevenció, extinció d'incendis i salvament. Així mateix, es promourà l'establiment de convenis de col·laboració amb organitzacions i empreses que puguen prestar la seua col·laboració en la gestió de les situacions d'emergència.   
  
CAPÍTOL IV   
  
Del voluntariat de Protecció Civil   
  
Article 38. Voluntariat de protecció civil   
  
1. S'entén per voluntariat de protecció civil, als efectes d'esta llei, el conjunt de persones que, lliurement i desinteressadament, s'incorporen a entitats i organitzacions públiques o privades sense ànim de lucre el fi de les quals siga la protecció de les persones, els béns i el medi ambient, tant davant de situacions de risc greu, catàstrofe i calamitat pública, com en accidents i altres anàlogues, com a expressió organitzada de la solidaritat humana i mitjà significatiu de la participació ciutadana en la vida comunitària. Tot aixó entés sense perjuí del dret i deure de col·laboració ciutadana reconeguts en els articles 4 i 5 d'esta llei.   
  
2. L'activitat del voluntariat de protecció civil es prestarà a través de l'organització en què s'integre.   
  
3. El voluntariat de protecció civil, en les seues actuacions davant una emergència, estarà adscrit funcionalment als servicis essencials d'intervenció.   
  
4. Reglamentàriament es desenvoluparà l'organització i el funcionament dels servicis del voluntariat de protecció civil, així com l'Estatut del Voluntariat de Protecció Civil.   
  
Article 39. Règim jurídic del voluntariat de protecció civil   
  
1. L'actuació dels voluntaris de protecció civil es regirà pel que establisquen els seus estatuts, que hauran de respectar els principis continguts en esta llei, en els reglaments que la despleguen i en el que determinen els plans de protecció civil corresponents.   
  
2. El pla territorial municipal davant d'emergències i els plans d'actuació municipal davant riscs específics hauran de recollir les funcions a desenvolupar pels voluntaris de protecció civil.   
  
Article 40. Foment del voluntariat de protecció civil   
  
1. La Generalitat fomentarà la vinculació voluntària i desinteressada dels ciutadans a les tasques de protecció civil mitjançant la concessió d'ajudes per a les administracions locals que hagen creat l'Agrupació Local de Voluntaris de Protecció Civil i per a les associacions o entitats que col·laboren en tasques de protecció civil, dins el marc indicat en esta llei.   
  
2. Correspon, així mateix, a les administracions locals la promoció del voluntariat de protecció civil en els termes previstos en esta llei, en l'article 19.1 a) de la Llei 4/2001, de 19 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Voluntariat, en la Llei 7/1985, de 2 d'abril, Reguladora de les Bases de Règim Local i la resta de normativa sobre règim local.   
  
Article 41. Mobilització fora del terme municipal.   
  
Els voluntaris de protecció civil actuaran fora del terme municipal propi quan s'active un pla de protecció civil d'àmbit autonómic o a requeriment del Comandament Únic, amb l'autorització prèvia del responsable de l'organització a què pertanguen.   
  
Article 42. Assegurança   
  
Les organitzacions en què s'integren els voluntaris de protecció civil garantiran l'assegurament dels seus integrants per afrontar els riscs que els puguen sobrevindre en l'acompliment de les seues funcions, així com la responsabilitat per danys a tercers, de conformitat amb el que establix l'article 6.2.c) de la Llei 4/2001, de 19 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Voluntariat.   
  
CAPÍTOL V   
  
De les unitats bàsiques d'intervenció   
  
Article 43. Unitats bàsiques d'intervenció   
  
1. Declarada una situació d'emergència, els servicis d'intervenció s'organitzaran en unitats bàsiques d'intervenció a les ordes del Comandament Únic de l'emergència.   
  
2. Una unitat bàsica d'intervenció està integrada pel conjunt de persones i recursos pertanyents als diferents servicis d'intervenció, sota la responsabilitat d'un professional pertanyent a un dels servicis essencials, i la missió del qual és la de gestionar l'emergència en l'àrea que el Comandament Únic li assigne.   
  
3. Les unitats bàsiques d'intervenció treballaran de forma coordinada per afrontar de manera integral i multidisciplinària la situació d'emergència.   
  
Article 44. Composició de les unitats bàsiques d'intervenció   
  
El Comandament Únic, en l'exercici de les accions de coordinació i direcció dels servicis d'intervenció davant d'emergències, establirà, per a cada tipus de risc i/o emergència, la composició de les unitats bàsiques d'intervenció, d'acord amb els plans d'emergència i els procediments d'actuació de protecció civil.   
  
TÍTOL IV   
  
De l'Escola Valenciana de Protecció Civil   
  
Article 45. L'Escola Valenciana de Protecció Civil   
  
1. Es crea l'Escola Valenciana de Protecció Civil, integrada en l'Institut Valencià de Seguretat Pública, com a órgan adscrit a la conselleria competent en matèria de protecció civil i gestió d'emergències.   
  
2. El Consell de la Generalitat establirà reglamentàriament l'estructura, funcionament i organització de l'Escola Valenciana de Protecció Civil.   
  
Article 46. Funcions de l'Escola Valenciana de Protecció Civil   
  
L'Escola Valenciana de Protecció Civil té com a funcions la formació i el perfeccionament dels components dels serveis essencials i complementaris d'intervenció i del personal de protecció civil i l'acreditació dels bombers voluntaris i d'empresa a què fan referència els articles 31.5 i 36 d'aquesta llei.   
  
TÍTOL V   
  
Gestió d'emergències i catàstrofes   
  
CAPÍTOL I   
  
Dels centres de coordinació d'emergències   
  
Article 47. Centres de coordinació d'emergències   
  
1. Els centres de coordinació d'emergències, adscrits a la conselleria competent en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, coordinaran els servicis d'intervenció davant situacions de risc greu, catàstrofe i calamitat pública, així com en altres anàlogues.   
  
2. L'àmbit d'actuació dels centres de coordinació d'emergències serà provincial. El Centre de Coordinació d'Emergències ubicat a la província de València tindrà caràcter autonómic, i serà el centre superior d'informació, seguiment i coordinació de l'estructura de protecció civil i emergències a la Comunitat Valenciana.   
  
3. La Xarxa Troncal de Comunicacions d'Emergències de la Generalitat Valenciana és el sistema de comunicacions normalitzat per als diferents servicis d'intervenció que intervinguen en una emergència o catàstrofe.   
  
4. Reglamentàriament s'establirà l'estructura orgànica i funcional dels centres de coordinació d'emergències.   
  
Article 48. Funcions dels centres de coordinació d'emergències   
  
Els centres de coordinació d'emergències realitzaran les funcions següents:   
  
a) Activar els plans, els procediments d'actuació i els protocols operatius de protecció civil existents.   
  
b) Coordinar els servicis d'intervenció que gestionen les situacions d'emergència o catàstrofe.   
  
c) Rebre informació dels servicis d'intervenció i dels recursos mobilitzats durant el desplegament de l'emergència i a la seua fi.   
  
d) Proporcionar informació de retorn als servicis d'intervenció que gestionen l'emergència.   
  
e) Efectuar l'anàlisi i la valoració de les actuacions de coordinació realitzades.   
  
f) Constituir-se en Centres de Coordinació Operativa Integrats (CECOPI) en casos de emergència greu o catàstrofe.   
  
g) Aquelles altres que els siguen encomanades pel conseller competent en matèria de protecció civil.   
  
CAPÍTOL II   
  
Del telèfon d'emergències 112   
  
Article 49. El telèfon d'emergències 112   
  
1. El telèfon d'emergències 112 és l'instrument bàsic que la Generalitat posa a disposició dels ciutadans per a accedir als servicis d'urgència i emergència.   
  
2. L'atenció del telèfon d'emergències es realitzarà, a més de en les dues llengües oficials de la Comunitat Valenciana, en les principals llengües de la Unió Europea, en compliment de la Decisió del Consell de les Comunitats Europees de 29 de juliol de 1991.   
  
3. La gestió del telèfon d'emergències 112 en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana s'assigna a la conselleria competent en matèria de protecció civil i gestió d'emergències.   
  
Article 50. Gestió integrada   
  
El telèfon d'emergències 112 disposarà d'un sistema de gestió que integre els processos informàtics i de telecomunicacions, i permeta la interrelació i la distribució d'informació entre els servicis d'intervenció per tal de coordinar-ne les actuacions i optimar l'atenció al ciutadà. La Generalitat impulsarà i facilitarà la integració en el sistema de gestió comuna de tots els servicis d'intervenció, tant públics com privats, que operen en el camp de la seguretat i l'emergència.   
  
TÍTOL VI   
  
Infraccions i sancions   
  
Article 51. Infraccions   
  
1. Són infraccions administratives les accions i omissions tipificades en la present llei o en la legislació estatal que resultara d'aplicació.   
  
2. Les infraccions es classifiquen en molt greus, greus i lleus.   
  
Article 52. Infraccions molt greus   
  
1. Sense perjuí de les establides en la normativa estatal, i en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, són infraccions molt greus en matèria de protecció civil i gestió d'emergències les conductes consistents en:   
  
a) L'incompliment, per part de les empreses, entitats i organismes que realitzen activitats que puguen generar situacions de risc col·lectiu greu, de les mesures d'autoprotecció contingudes en el Catàleg d'Activitats amb Risc que aprove el Consell de la Generalitat.   
  
b) La carència del contracte d'assegurança que ha de ser subscrit pels titulars dels establiments compresos en el Catàleg d'Activitats amb Risc.   
  
c) Impedir la requisa, intervenció i ocupació temporal i transitória dels béns que siguen necessaris per afrontar una emergència, havent estat ordenades estes mesures per l'autoritat competent en matèria de protecció civil.   
  
d) Negar-se a transmetre, els mitjans de comunicació social, els avisos, les instruccions i les informacions que ordenen les autoritats competents de protecció civil.   
  
e) No comunicar, a les autoritats competents en matèria de protecció civil, qui estiga obligat a aixó, les previsions i els incidents que puguen donar pas a activar un pla de protecció civil, així com no comunicar l'activació dels plans d'autoprotecció.   
  
f) No mobilitzar un recurs o servici adscrits a un pla de protecció civil activat a requeriment de l'autoritat competent de protecció civil.   
  
g) Qualsevol infracció qualificada com a greu comesa durant l'activació d'un pla de protecció civil, sempre que amb esta s'haja posat en perill la vida o la integritat de les persones o haja augmentat la situació de risc greu col·lectiu o les conseqüències de la catàstrofe o calamitat pública.   
  
2. Així mateix, seran qualificades com a molt greus les infraccions greus comeses per una persona o entitat que haja estat sancionada mitjançant resolució ferma en els dos anys anteriors, per una o més infraccions greus en matèria de protecció civil.   
  
Article 53. Infraccions greus   
  
1. Són infraccions greus en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, i sense perjuí de les tipificades en la legislació de l'Estat, les conductes consistents en:   
  
a) No respectar les instruccions dictades per l'autoritat competent en matèria de protecció civil en activar-se un pla d'emergència o una vegada declarada esta.   
  
b) Negar-se a realitzar les prestacions personals ordenades per l'autoritat competent de protecció civil en situacions d'activació d'un pla.   
  
c) No respectar les mesures de prevenció davant situacions de risc greu col·lectiu, catàstrofe i calamitat pública, establides en la legislació sectorial específica, i no adoptar-les activament, quan s'estiga obligat a aixó.   
  
d) No complir l'orde de mobilització, les persones adscrites als servicis associats al pla de protecció civil activat per l'autoritat competent.   
  
e) Denegar la informació necessària per a la planificació de protecció civil, a requeriment de l'autoritat competent de protecció civil.   
  
f) No comunicar, al Centre de Coordinació d'Emergències d'àmbit superior, l'activació d'un pla de protecció civil, excepte causa justificada.   
  
g) L'incompliment del programa d'implantació o de manteniment de l'operativitat dels plans de protecció civil.   
  
h) Obstaculitzar, sense arribar a impedir, la requisa, la intervenció i l'ocupació temporal i transitória dels béns que siguen necessaris per afrontar una emergència, havent estat ordenades dites mesures per l'autoritat competent de protecció civil, així com obstaculitzar el compliment de les ordes i instruccions emanades de les autoritats de protecció civil en situacions d'activació de plans.   
  
i) Les infraccions lleus comeses durant la situació d'activació d'un pla de protecció civil i que hagen posat en perill la vida o la integritat de les persones o hagen augmentat la situació de risc greu col·lectiu o les conseqüències de la catàstrofe o calamitat pública.   
  
2. Així mateix, seran qualificades com a greus les infraccions lleus comeses per una persona o entitat que haja estat sancionada per mitjà de resolució ferma en els dos anys anteriors, per una o més infraccions lleus en matèria de protecció civil.   
  
Article 54. Infraccions lleus   
  
Són infraccions lleus en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, i sense perjuí de les establides en la legislació estatal, les conductes consistents en:   
  
a) Portar, els voluntaris de protecció civil o els bombers voluntaris, les insígnies i distintius establits per reglament en els casos i les condicions en què no s'autoritze el seu ús.   
  
b) Denegar als ciutadans la informació que requerisquen sobre els riscs col·lectius previstos en els plans i sobre les mesures de protecció civil adoptades.   
  
c) Denegar informació als ciutadans sobre aspectes de la planificació de protecció civil que els afecten de forma directa.   
  
d) No seguir o no respectar les mesures i les instruccions establides per l'autoritat de protecció civil en els simulacres.   
  
e) No complir l'orde de mobilització en un simulacre, les persones adscrites als servicis associats al pla de protecció civil activat per l'autoritat competent.   
  
Article 55. Sancions   
  
1. Les infraccions molt greus se sancionaran amb multa de 150.001 a 600.000 euros. A més a més, s'ordenarà la clausura temporal del centre, el local o la instal·lació per un termini màxim d'un any, sempre que el motiu pel qual s'ha sancionat s'haja resolt.   
  
2. Les infraccions greus se sancionaran amb multa de 6.001 a 150.000 euros. A més a més, podrà ordenar-se la clausura temporal del centre, el local o la instal·lació, o la suspensió temporal de les activitats de risc per un termini màxim de 6 mesos, sempre que el motiu pel qual s'ha sancionat s'haja resolt.   
  
3. Les infraccions lleus se sancionen amb multa de fins a 6.000 euros.   
  
4. Les sancions han de graduar-se d'acord amb la gravetat del fet constitutiu de la infracció, considerant la incidència en la seguretat, els danys i perjuís produïts, el risc objectiu causat a béns o persones, la rellevància externa de la conducta infractora, l'existència d'intencionalitat i la reincidència.   
  
5. Les sancions que corresponguen a les infraccions tipificades en la present llei han d'imposar-se amb independència de l'obligació d'indemnitzar pels danys i perjuís causats a les persones, béns i instal·lacions.   
  
6. Les infraccions greus comeses per membres de les associacions de voluntaris de protecció civil poden comportar, a més a més, la baixa forçosa de la respectiva associació. Les infraccions molt greus comportaran la baixa forçosa de la respectiva associació.   
  
Article 56. Competències sancionadores   
  
1. La potestat sancionadora correspon als municipis i a l'administració de la Generalitat, en els termes establits en el present article, d'acord amb l'àmbit del pla afectat per la conducta constitutiva d'infracció.   
  
2. La competència per a imposar les sancions correspon:   
  
a) Als alcaldes, en cas d'infracció lleu.   
  
b) Al conseller competent en matèria de protecció civil i gestió d'emergències, en cas d'infracció greu.   
  
c) Al Consell de la Generalitat, en cas d'infracció molt greu.   
  
Article 57. Règim sancionador   
  
1. Per a la imposició de les sancions anteriors se seguiran els principis i el procediment previst amb caràcter general en el títol IX de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, desplegat pel Reial Decret 1.398/1993, de 4 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament del Procediment per a l'Exercici de la Potestat Sancionadora.   
  
2. El termini màxim que ha de notificar-se la resolució del procediment sancionador és d'un any des de la data d'inici. Transcorregut el termini, s'acordarà la caducitat del procediment.   
  
Article 58. Prescripció   
  
1. Les infraccions molt greus prescriuen als tres anys; les infraccions greus, als dos anys, i les infraccions lleus, a l'any.   
  
2. Els mateixos terminis establits en l'anterior apartat seran els aplicables a la prescripció de les sancions.   
  
3. La prescripció de les infraccions i sancions s'apreciarà conforme al que establix l'article 132.2 i 3 de la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.   
  
Article 59. Responsabilitat   
  
1. Seran responsables de les infraccions previstes en la present llei tots els qui hagen participat en la comissió de les accions o omissions tipificades, siguen persones físiques o jurídiques. Seran per tant responsables aquells qui hagen comés directament o indirectament el fet infractor, així com aquells que hagen impartit les instruccions o ordes o facilitat els mitjans imprescindibles per a cometre'l.   
  
2. Els titulars dels establiments, activitats o indústries o de les respectives llicències, i els organitzadors o promotors d'espectacles públics i activitats recreatives, seran responsables de les infraccions administratives regulades en la present llei que hi puguen cometre els qui intervinguen en l'espectacle o activitat, i els qui estiguen sota la seua dependència, quan incomplisquen el deure de previndre la infracció.   
  
3. Els titulars i organitzadors o promotors esmentats seran responsables, així mateix, quan, per acció o omissió, permeten o toleren la comesa d'infraccions per part del públic o usuari.   
  
4. Quan hi haja una pluralitat de responsables a títol individual i no siga possible determinar el grau de participació de cadascun d'ells en la realització de la infracció, respondran civilment tots ells de forma solidària.   
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS   
  
Primera   
  
Podrà considerar-se com a mèrit en la contractació temporal de personal laboral per a l'execució de campanyes de temporada dels servicis de protecció civil la pertinença a organitzacions de voluntaris de protecció civil i bombers voluntaris.   
  
Segona   
  
La tasca desenvolupada com a bomber voluntari o l'exercida en organitzacions de voluntariat registrades o reconegudes com a tals per les administracions públiques competents en matèria de protecció civil podrà ser considerada com a mèrit per a accedir a l'ingrés en els servicis de prevenció, extinció d'incendis i salvament.   
  
Tercera   
  
En tot el que no s'hi regula respecte al voluntariat de protecció civil, serà d'aplicació la Llei 4/2001, de 19 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Voluntariat.   
  
Quarta   
  
La conselleria competent en protecció civil i gestió d'emergències fomentarà accions positives que afavoresquen l'accés de les dones al conjunt dels serveis de prevenció i extinció d'incendis i gestió d'emergències de la Comunitat Valenciana, i també a la seua formació i promoció.   
  
DISPOSICIONS TRANSITÒRIES   
  
Primera   
  
Els plans de protecció civil aprovats amb anterioritat a l'entrada en vigor de la present llei s'adequaran al que establix esta en el termini d'un any a partir de la data d'entrada en vigor.   
  
Segona   
  
Fins a l'acabament de la formació prevista en l'article 19.5 de la present llei, l'exercici de Comandament Únic podran exercir-lo professionals dels servicis essencials d'intervenció o de protecció civil.   
  
Tercera   
  
L'acreditació expedida per l'Escola Valenciana de Protecció Civil a què es referixen els articles 31.5 i 36 d'esta llei no serà exigible als bombers voluntaris i als bombers d'empresa que, en el moment de la seua entrada en vigor, estiguen integrats funcionalment en els servicis de bombers o presten els servicis en empreses públiques o privades, respectivament.   
  
Quarta   
  
Fins a l'aprovació del decret del Consell de la Generalitat que regule la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana, a què es referix l'article 23 de la present llei, continuarà en vigor el Decret 202/1999, de 3 de novembre, del Consell de la Generalitat, pel qual es regulen l'organització i el funcionament de la Comissió de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana.   
  
DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA   
  
És derogada expressament la Llei 2/1995, de 6 de febrer, d'Organització del Servei d'Emergències de la Generalitat Valenciana, i la normativa dictada en el seu desplegament.   
  
Queden així mateix derogades aquelles normes de rang igual o inferior que s'oposen al que establix la present llei.   
  
DISPOSICIONS FINALS   
  
Primera   
  
S'autoritza el Consell de la Generalitat que dicte totes les disposicions que calguen per al desplegament i l'aplicació de la present llei.   
  
Segona   
  
La present llei vigirà al sendemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.   
  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir esta llei.   
  
València, 12 de desembre de 2002   
  
El president de la Generalitat Valenciana,   
  
JOSÉ LUIS OLIVAS MARTÍNEZ


Còpia Permalink ELI