Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8065, del 19-06-2017 (2017/5364)

RESOLUCIÓ de 9 de juny de 2017, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, a favor del Santuari i les Termes Romanes de Mura a Llíria i se sotmet l'expedient incoat a tràmit d'informació pública.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8065

Data del DOGV
:   19-06-2017

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2017/5364


Data del document
:   09-06-2017

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ de 9 de juny de 2017, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, a favor del Santuari i les Termes Romanes de Mura a Llíria i se sotmet l'expedient incoat a tràmit d'informació pública. [2017/5364]  
Vist l'informe emés pels serveis tècnics de la Direcció General de Cultura i Patrimoni d'aquesta conselleria favorable a incoació d'expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica el Santuari i les Termes Romanes de Mura a Llíria (València).  
  
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, aquesta Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, en allò que és matèria de la seua competència, ha resolt:  
  
Primer  
Incoar expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, a favor del Santuari i les Termes Romanes de Mura a Llíria (València), i encomanar la seua tramitació a la Direcció General de Cultura i Patrimoni d'aquesta conselleria.  
  
Segon  
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, determinar els valors del bé que justifiquen la seua declaració, descriure aquest i les seues parts integrants per a la més perfecta identificació, així com fixar les normes de protecció del bé, en els annexos que s'hi adjunten a la present resolució.  
  
Tercer  
En compliment del que s'estableix en l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, notificar aquesta resolució a l'Ajuntament de Llíria i a les persones interessades i fer-los saber que, de conformitat amb el que estableixen els articles 35, 36 i 62.3 en relació amb el 27.4 de la mateixa llei, la realització de qualsevol actuació en la zona arqueològica haurà de ser autoritzada preceptivament per la Direcció General de Cultura i Patrimoni amb caràcter previ a la seua realització i a l'atorgament de llicència municipal, si és el cas, quan aquesta resulte preceptiva, així com qualsevol canvi d'ús en l'immoble a què es refereix la present incoació, de conformitat amb el que estableixen els articles 36.2 i 62.3 de la mencionada llei, sense perjuí de l'íntegra aplicació a l'àmbit delimitat del bé d'interés cultural del règim que per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic estableix el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
  
Quart  
La present incoació, d'acord amb el que estableix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble, així com de les esmentades actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, i els efectes de la seua suspensió, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es resoldran després de la declaració.  
  
No obstant això, la Direcció General de Cultura i Patrimoni podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció establides en la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa de força major o interés general s'hagen de realitzar inajornablement.  
Cinqué  
D'acord amb el que preveuen l'article 83 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, i l'article 27.6 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, sotmetre l'expedient incoat a tràmit d'informació pública a fi que totes les persones tinguen interés puguen examinar-lo durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana. L'expedient estarà a disposició de les persones interessades a les dependències de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, avenida de la Constitució, número 284 de València.  
  
Sisé  
Que en compliment del que disposa l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural dependent de l'Administració general de l'Estat per a la seua anotació preventiva.  
  
  
Seté  
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.  
  
València, 9 de juny de 2017. El conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport: Vicent Marzà Ibáñez.  
  
  
ANNEX I  
Delimitació literal de la zona arqueològica del Santuari i Termes Romanes de Mura a Llíria (València), descripció de les seues parts integrants i valors patrimonials que justifiquen la seua declaració  
  
1. Denominació principal  
Santuari i Termes Romanes de Mura  
  
2. Localització  
Província: València  
Comarca: Camp de Túria  
Municipi: Llíria  
  
3. Delimitació literal de la zona arqueològica  
3.1. Justificació de la delimitació proposada del jaciment declarat zona arqueològica:  
El bé d'interés cultural queda definit tant literalment com gràficament en els annexos adjunts que formen part de la present resolució. La documentació complementària està en l'expedient. Els criteris utilitzats per a delimitar la zona arqueològica es basen en la legislació vigent en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, d'acord amb els paràmetres següents:  
  
- Arqueològics: l'àmbit arqueològic integrat i protegit comprén la zona excavada amb el jaciment en si i les àrees marginals pendents d'excavació.  
- Administratius: referències cadastrals i finques registrals mencionades anteriorment que delimiten un polígon irregular en què es troba la zona arqueològica (jaciment del Santuari i Termes Romanes de Mura) i que s'enquadrada entre els espais públics i privats contigus.  
  
Actualment figura inclosa en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià com a bé de rellevància local. Codi 55.10.457-108.  
El jaciment està constituït per un polígon irregular que conformen els punts següents i les seues coordenades:  
3.2. Delimitació literal del jaciment declarat zona arqueològica:  
  
Coordenades:  
Fus: 30 ETRS 89. Sentit horari  
UTMe: 706402  
UTMn: 4389358  
Altura: 169 m.s.n.m.  
3.3. Descripció de la línia delimitadora:  
Origen punt A: punt 1  
Sentit: horari.  
Coordenades:  
  
Punt X UTMe Y UTMn  
  
1 735729 4389334  
2 185492 4389371  
3 396961 4389373  
4 684412 4389377  
5 574927 4389400  
6 092099 4389400  
7 367158 4389388  
8 269891 4389392  
9 395480 4389339  
04 925014 4389325  
36 181183 4389325  
86 569098 4389316  
72 215934 4389314  
11 445871 4389321  
67 171943 4389335  
  
La delimitació literal de la zona arqueològica del Santuari i les Termes Romanes de Mura de Llíria s'inicia en el punt d'origen punt A 1: cantó de l'edifici del c/ Sant Vicent i cantó de pas de vianants de la zona verda. Des del punt d'origen 1 continua, seguint la línia del mur/banc que delimita l'àmbit excavat del jaciment arqueològic cap al N, fins al punt 2 situat al mur del Col·legi Fundació Llopis al c/ Sant Vicent. Continua cap a l'E pel punt 3 fins al punt 7 en el qual defineix el soterrani arqueològic i el mur de separació de les Termes amb el col·legi de la Fundació Llopis (punts 2, 3, 4, 5, 6 i 7). Contínua cap al punt 8, situat al carrer de vianants i seguint cap al SE la línia de façanes i voreres dels edificis situats a la plaça de les Termes (punts 8, 9), creuant el carrer Creu Roja fins al punt 10, segueix la línia en direcció cap a l'O fins al punt 11, travessant l'edifici que fa xamfrà en l'actualitat propietat privada, i continuant fins a la zona enjardinada (punts 11, 12, 13, 14 i 15) fins a connectar amb el punt d'origen A 1.  
  
  
4. Descripció del jaciment declarat, de les parts que l'integren i determinació dels seus valors  
4.1. Descripció del jaciment declarat i les seues parts integrants:  
  
A) Via dels temples i via de les termes amb dos monuments funeraris.  
B) Illa 1 amb temple grec i taverna. Es documenten les restes d'un edifici en forma de temple grec, que bé podria ser realment un temple o bé un monument funerari alçat al costat de la via d'eixida/entrada a la ciutat (urbs) romana.  
Al costat d'aquest edifici, al cantó S del carrer dels temples i de les termes, va ser construïda una taverna, una instal·lació comercial permanent, amb rebotiga, que conserva restes de les pintures al fresc de les seues estances.  
C) Illa 2 amb hospitia i tèmenos amb temple i edícula. Es conserven les restes d'una construcció denominada hospitia o hospitalia, a la qual s'accediria des del c/ Sant Vicent, a través d'una o dos portes (ostium) situades a la façana O. Es documenten diverses estances agrupades entorn d'un pati central descobert, envoltat en tres dels seus costats per una columnata, un porxat, un corredor, una ambulatio que configuren una espècie de casa (domus) de peristil. Al centre es trobaria un jardí amb arbres i plantes rodejat en tres dels costats per un safareig.  
  
Al costat d'aquest edifici es conserven les restes d'un probable temple hexàstil, demolit en construir el thesauroi. Aquesta nova construcció es troba delimitada per un tèmenos, i inclou al seu interior un temple pròstil, dístil, in antis. Al centre de la cella es conserven les restes d'una cambra subterrània ?2,96 m per 1,75m per 1,34 m- construïda amb grans lloses que descansen directament sobre el terreny natural.  
Adossat al temple es troba una edícula (aedicula) de planta pràcticament quadrada utilitzada probablement com a estança per a depositar els exvots i les ofrenes.  
D) Illa 3 amb dos edificis termals i zona de serveis. Se situen els dos edificis termals i les dependències de serveis. Les termes dobles ocupen una superfície aproximada de 3.600 m², dels quals 2.100 m² corresponen a la superfície edificada i els 1.500 m² restants a les palestres o patis a l'aire lliure. Amb poques paraules, s'emmarcarien dins del denominat tipus pompeià, ja que la palestra corre paral·lela a les sales termals, la disposició de totes les sales és axial respecte del mateix front i tenen un itinerari bàsic.  
  
Termes majors  
La primera estança de les termes és el prothyrum o diathuron, una espècie de vestíbul (vestibulum), que podríem denominar també com a accesus o ingresus, amb una escalinata que permet salvar el desnivell de l'edifici respecte al carrer. És una sala de planta rectangular (4,66/4,68 m de llarg per 3,73/3,84 m d'ample) situada entre la porta del carrer, la porta thermarum, i la porta interior -ostium-, permetia el pas a la basilica thermarum.  
La basilica thermarum és una estança de planta basilical de 14,98 m de llarg per 11,40 m d'ample. Al centre de la sala es defineix un peristil amb 3 columnes als costats curts i 4 als costats llargs, que delimita una perístasi interior (8,64 m de longitud per 5,90 m d'amplària). Els espais que queden entre les columnes i el mur exterior configuren uns corredors laterals (porticus, ambulatio), amb paviment de rajoles romboïdals i pintures al fresc, i conserva al sòcol motius geomètrics que imiten crustae marmorae.  
Des de la basílica es pot accedir a l'apoditeri (apodyterium) i iniciar el recorregut per les diverses estances de bany o a la palestra, gimnàs (gymnasium).  
La basilica thermarum va acompanyada d'instal·lacions secundàries com la botiga, tabernae o popinae (1,50/2,00 m per 4,10/4,20 m), amb la seua corresponent rebotiga (3,90 m per 3,20 m) on s'emmagatzemaven les mercaderies i es realitzava la comptabilitat. Es conserven nombroses restes de les perforacions realitzades per a fixar les prestatgeries de fusta.  
La primera sala termal (14,58 m de llarg per 7,74 m d'ample) es troba situada a continuació de la basilica thermarum. Al seu interior conté diverses estances relacionades amb les distintes fases del bany.  
  
L'apoditeri és la primera sala termal i comunica amb el frigidari (frigidarium), sala on es prenien banys d'aigua freda, amb el tepidarium destrictarium i amb la cella fornacarum i/o amb les latrines (latrinae).  
Al costat de l'apoditeri es troba la cella frigidaria, sala en què es troba una piscina d'aigua freda, utilitzada normalment després del recorregut pels diversos espais calefactats de les termes. Una porta de servei, posticum, comunicava amb la sala de calderes per a calfar l'aigua (praefurnium).  
Al costat de l'apoditeri, entre aquest i la primera sala calenta o sauna (assa sudatio), es localitza una estança calefactada, separada del primer per un envà de lateres, és la denominada com a tepidari, destrictarium, unctorium, elaeothesium (cella tepidaria, unctuaria). L'hipocaust (hypocaustum) d'aquesta habitació no disposa d'un forn propi.  
A la segona sala es troba el denominat bany d'aigua calenta (caldarium) I, probablement una assa sudatio o sauna, una sala rectangular (6,28/6,32 m d'ample per 9,36 m de llarg) situada entre el tepidari (tepidarium) i la sala del bany d'aigua calenta (caldarium) II, amb una superfície aproximada de 58,40 m². En la seua configuració interna es defineixen dos moments: un primer corresponent a la construcció inicial en què el paviment ocupa la totalitat de l'estança i un segon, realitzat poc de temps després, en el qual es construeix un alveus en el seu extrem E, que ocupa tot l'ample de la sala, la qual cosa obliga a travessar-lo per a poder accedir al bany d'aigua calenta (caldarium) II. Aquesta estança presentava un sistema de calefacció extremadament complex, amb la sala de calderes per a calfar l'aigua (praefurnium), l'hipocaust (hipocaustum) realitzat amb sèries d'arcs de rajola i pilae, suspensura (suspensurae) i concameració (concameratio).  
La tercera i última sala correspon al caldari, sala on es podien prendre banys de vapor (cella caldaria) o cella aquarum coctilium; la sala del bany d'aigua calenta II. L'estança (18,84/18,90 m de llarg per 7,94/ 7,96 m d'ample) es compon de tres parts principals: una estança circular, el laconicum, en un dels extrems, amb un estany (labrum) sobre un peu elevat al centre, un espai buit en meitat de l'estança, la sudatio, sudatorium, espai per al bany de vapor i un bany d'aigua calenta: l'alveus, en l'altre extrem. La calefacció de la cella caldaria es realitzava a través del seu hipocaust, una cambra construïda en el subsòl, bàsicament amb arcuacions, emprant les pilae per a reforçar la zona sobre la qual recolzava el pluteus del bany d'aigua calenta (alveus) gran. En aquesta cambra subterrània, la temperatura s'elevava amb l'ajuda de dos forns i dels seus conductes (hypocausis), col·locats sota el paviment de la sala del bany d'aigua calenta (caldarium). Comptava l'estança, a més, amb una elaborada concameració (concameratio) per a evacuar el fum de l'estança.  
Afrontant amb les tres sales anteriors, amb accés des de l'estança del frigidari (frigidarium) i des de la zona de serveis, es localitza la cella fornaculae balnearum, la sala de calderes en què es troben els forns i els conductes utilitzats per a calfar la sala termal als banys. Les sales amb calderes per calfar l'aigua (praefurnia) es troben situades als murs E i S. Es coneixen tres forns, tots comunicats amb els hypocausta de les estances contigües a través d'obertures practicades als murs, dos d'aquests comuniquen amb el caldari i un tercer comunica amb l'hipocaust (hypocaustum) de la sauna (assa sudatio). A aquesta estança arribava l'aigua canalitzada, per a la qual cosa es va utilitzar una tecnologia complexa, comptant a més, amb els seus corresponents canals d'evacuació de residus, com les cloaques (cloacae) i els canals (canalis).  
  
Termes menors  
L'edifici, estructuralment consta de dos cossos: les estances de bany i el cos d'entrada.  
Les termes menors són una construcció en forma de «L» que tanca el conjunt termal pel SE. En l'actualitat s'han pogut delimitar la totalitat de les sales que configuren aquest edifici termal que, a diferència de l'anterior, presenta una planta més complexa. S'ha observat una palestra a l'aire lliure, una basílica thermarum o peristil frigidari-apoditeri (frigidarium-apodytherium), una piscina càlida, dos caldaria i dos sales per a calderes per calfar l'aigua (praefurnia).  
La palestra és la primera sala de les termes, per on s'accedeix a l'interior del recinte. Consta d'un corredor porticat i un espai obert de 176 m², amb una xicoteta piscina coberta (natatio), on es practicaven els esports.  
Una estança de planta rectangular (7,40 m per 4,80 m) separa la palestra de la basílica thermarum, un espai de planta rectangular (18 m per 10,90 m) amb un espai central (12,40 m per 5,60 m) delimitat per pilars o columnes.  
Des d'aquesta estança es passa a la primera sala termal, l'apoditeri (11,90 m per 6,30 m), amb una edícula (aedicula) lateral per al frigidari (frigidarium) (5,60 m per 4 m). També des de l'apoditeri s'accedeix a la denominada piscina càlida (6,70 m per 5,90 m) element innovador respecte de les termes grans, perquè es tracta d'una piscina coberta i climatitzada, amb el seu corresponent hipocaust (hipocaustum). Aquesta estança faria probablement la funció de tepidari (tepidarium).  
Des de l'apoditeri s'accedeix al denominat bany d'aigua calenta (caldarium) I, sala de planta rectangular (10 m per 6 m) i d'aquest a la sala del bany d'aigua calenta II, sala de dimensions semblants i presència de l'absis característic. La seua configuració interna i el sistema de calefacció segueix les pautes descrites per a les termes majors.  
Aquestes termes menors disposen de dos cel·les fornacarum, una situada dins de la construcció monumental, a continuació de la sala de bany d'aigua calenta (caldarium) i una altra construïda posteriorment, fora del conjunt, en l'angle que creuen la sala de bany d'aigua calenta (caldarium) II i la piscina càlida.  
La sala per a les calderes de l'estança del bany d'aigua calenta (praefurnium del caldarium) es caracteritza per ser de planta bàsicament rectangular amb edícules (aediculae) laterals (10,62 m per 7 m). L'accés a la sala per a les calderes (praefurnium) es realitza per dos punts diferents: des de l'àrea de serveis situada a la part posterior de l'edifici, corresponent a l'entrada del combustible i des de la palestra de les termes majors passant per una porta xicoteta i baixant almenys huit escalons de pedra calcària. A l'interior de la sala hi ha dos fornii connectats amb la sala de bany d'aigua calenta (caldarium), un que comunica directament amb el gran alveus frontal, calfant per mitjà del «sistema de tortuga», i un altre que es comunica amb l'hipocaust (hypocaustum) de la dita sala, per sota de l'edícula (aedicula) lateral.  
La sala de les calderes (praefurnium) de la piscina càlida i el bany d'aigua calenta (caldarium) I és una sala de planta rectangular (5,20 m per 4,70 m), amb dos fornii, un per a cada estança.  
Aquest gran conjunt arqueològic monumental presenta senyals d'abandó des de principis del segle IV d. C., encara que a partir de mitjan del segle V i fins a principis del segle VII d. C. s'aprofita l'antic edifici termal amb una altra funció, probablement com a establiment monàstic.  
4.2. Determinació dels seus valors:  
Llíria, antiga Edeta, és junt amb Saguntum i Valentia una de les ciutats de referència del nostre territori per a les èpoques ibèrica i romana. En l'època imperial la ciutat adquireix un poder notable lligat, en molts casos, al prestigi que arriben a adquirir alguns dels seus habitants, com és el cas de M. Cornelio Nigrino Curiacio Materno, membre de l'aristocràcia senatorial de l'imperi i candidat a l'imperi.  
Les restes més monumentals i representatives d'aquesta antiga ciutat romana són, fins a la data, les corresponents a l'àmbit ocupat pel Santuari i les Termes Romanes de Mura. En un primer moment aquest espai corresponia a una zona situada fora del pomerium de la ciutat (urbs). Per aquesta discorria una de les principals vies d'entrada a la ciutat en què es van construir importants monuments funeraris, algun dels quals encara es poden contemplar en l'àmbit arqueològic integrat i protegit.  
A partir de mitjan del segle I d. C. la ciutat creix amb la construcció de nous espais públics que impliquen l'ampliació de la ciutat romana, i absorbeixen els antics monuments funeraris.  
El Santuari i les Termes Romanes de Mura constitueixen un dels conjunts arqueològics i arquitectònics monumentals més singulars i importants de la Hispània Romana. Manté un bon estat de conservació. Les restes conservades formen part d'un complex de caràcter públic, en què es diferencien dues zones: una religiosa (santuari) i un conjunt termal doble amb les seues dependències dotacionals.  
  
  
ANNEX II  
Normativa de protecció de la zona arqueològica  
  
1. Règim de la zona arqueològica  
El jaciment arqueològic Santuari i Termes Romanes de Mura a Llíria (València), és un bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, i es regirà per allò que es disposa per als béns immobles d'interés cultural de naturalesa arqueològica en la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, en la secció segona, capítol III, del títol II, sense perjuí a més de l'íntegra aplicació a la zona arqueològica delimitada del règim que per a la protecció del patrimoni d'aquesta índole estableix el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
2. Usos permesos  
Els usos permesos seran tots aquells que contribuïsquen a la investigació, la posada en valor, el gaudi patrimonial del bé, així com els existents en l'actualitat de conformitat amb la qualificació urbanística que atribueix a les parcel·les incloses en aquest enclavament el planejament en vigor. L'autorització particularitzada d'ús es regirà pel que disposen els articles 18 i 36 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
3. Règim d'intervenció en la zona arqueològica  
De conformitat amb el que estableixen els articles 35, 59, 60 i 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, qualsevol actuació que pretenga realitzar-se en la zona arqueològica requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Aquesta autorització s'emetrà aplicant els criteris considerats en la present declaració.  
  
4. Patrimoni arqueològic  
Per a la realització d'actuacions arqueològiques al jaciment declarat bé d'interés cultural s'haurà de presentar una proposta d'intervenció que haurà de definir el seu abast en els termes que prescriu la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià i anar acompanyada de la documentació tècnica oportuna que permeta la seua avaluació patrimonial. També haurà d'especificar la ubicació així com adjuntar les fotografies que permeten constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial.