Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7024, del 15-05-2013 (2013/4636)

RESOLUCIÓ de 2 de maig de 2013, del director general de Centres i Personal Docent, per la qual es desestimen els recursos d'alçada presentats per funcionaris docents interins contra les resolucions de cessament en data 30 de juny de 2012, en aplicació de l'article 13.2 del Decret Llei 1/2012, de 5 de gener, del Consell, de mesures urgents per a la reducció del dèficit en la Comunitat Valenciana.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7024

Data del DOGV
:   15-05-2013

Secció del DOGV
:   II. AUTORITATS I PERSONAL - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2013/4636


Data del document
:   02-05-2013

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport
    * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ de 2 de maig de 2013, del director general de Centres i Personal Docent, per la qual es desestimen els recursos d'alçada presentats per funcionaris docents interins contra les resolucions de cessament en data 30 de juny de 2012, en aplicació de l'article 13.2 del Decret Llei 1/2012, de 5 de gener, del Consell, de mesures urgents per a la reducció del dèficit en la Comunitat Valenciana.  
 [2013/4636]  
Els interessats que es relacionen en l'annex d'esta resolució interposen els corresponents recursos d'alçada contra les respectives resolucions de cessament de data 30 de juny de 2012 i en què resulten els següents  
  
Fets  
Primer. Per mitjà del decret llei 1/2012, de 5 de gener, del Consell, de mesures urgents per a la reducció del dèficit a la Comunitat Valenciana (DOCV 6688, 10.01.2012), es van establir unes mesures excepcionals per al personal docent interí, professorat especialista i de religió catòlica que no tinga caràcter indefinit. L'article 13.2 del decret llei referit determina que tots els nomenaments vigents de funcionaris docents interins, així com els que s'efectuen a partir de l'entrada en vigor del present decret llei, es consideraran des de la data de l'inici de servici i, com a màxim, fins al 30 de juny de cada any, i que es meritaran les parts proporcionals de pagues extraordinàries i vacances.  
  
Segon. Els interessats interposen els corresponents recursos d'alçada contra les resolucions dels respectius directors territorials d'Educació, Formació i Treball, de data 30 de juny de 2012, per mitjà de les quals es declara el seu cessament, i sol·liciten que s'anul·len o revoquen les resolucions recorregudes i que se'ls repose en els seus llocs de treball amb tots els efectes inherents a este pronunciament.  
  
Fonaments de dret  
Primer. El director general de Centres i Personal Docent de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport resulta competent per a conéixer dels presents recursos d'alçada en virtut del que disposa l'article 7 del Decret 190/2012, de 21 de desembre, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport (DOCV 6929, 24.12.2012), així com els articles 114 i 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú (d'ara en avant LRJPAC).  
Segon. A causa de la identitat substancial existent entre els recursos d'alçada presentats i per raons d'economia processal i unificació de doctrina, és procedent disposar el tractament unitari i l'acumulació d'estos en virtut del que disposa l'article 73 de la LRJPAC.  
  
Tercer. Els recursos els han interposat els qui són titulars d'un dret que els conferix legitimació activa i dins del termini establit per a això, de conformitat amb allò que disposa l'article 115 de la LRJPAC.  
  
Quart. Els recurrents fonamenten la seua pretensió al·legant, en síntesi, la utilització del decret llei per a modificar normes amb rang de llei, com és l'Estatut Bàsic de l'Empleat Públic i la Llei d'ordenació i gestió de la Funció Pública Valenciana; que amb el seu cessament es vulnera el principi d'igualtat de tracte per al personal temporal que establix la Directiva Comunitària 1999/70/CE del Consell, de 28 de juny de 1999, que arreplega l'acord marc sobre treball de duració determinada, com també que s'han vulnerat les normes que han servit de cobertura legal per a nomenar-los. Així mateix, manifesten la falta de motivació de les resolucions dels seus cessaments.  
  
Quint. Per a resoldre els recursos d'alçada plantejats és imprescindible determinar si resulta ajustada a dret la utilització de la figura del decret llei com a instrument normatiu vàlid per a adoptar estes mesures excepcionals per al personal docent interí.  
  
La nostra Constitució ha previst en l'article 86 el decret llei com a instrument normatiu que és possible usar per a donar resposta a les perspectives canviants de la vida actual, sempre que este ús es faça amb certes cauteles (STC 6/1983, de 4 de febrer, FJ 5).  
  
S'ha d'entendre el decret llei no com un instrument excepcional i usat en situació extremadament excepcional (supòsits d'alarma i excepció regulats en l'article 116 CE), sinó que també és usat en situacions de necessitat relativa: situacions concretes governamentals que, per raons difícils de preveure, requerixen una acció normativa immediata en un termini més breu que el requerit per la via normal o pel procediment d'urgència per a la tramitació parlamentària de les lleis (STC 23/1993, de 21 de gener).  
La utilització del decret llei és constitucionalment lícita en tots aquells casos en què cal assolir els objectius marcats per a la governació del país i en què, per circumstàncies difícils o impossibles de preveure, es requerix una normativa d'acció immediata i només es podria rebutjar un decret llei en supòsits d'ús abusiu o arbitrari (STC 111/1983, de 2 de desembre).  
És per això que el govern ha utilitzat este instrument amb rang de llei per adoptar unes mesures davant d'una situació de necessitat extraordinària i urgent. En primer lloc, el Govern de la nació, per mitjà del Reial Decret Llei 20/2011, de 30 de desembre, i després, el Consell de la Generalitat, per mitjà del Decret Llei 1/2012, de 5 de gener.  
Sext. L'actual context econòmic i fiscal caracteritzat per la greu crisi financera internacional i els compromisos assumits per les comunitats autònomes en l'acord marc sobre sostenibilitat de les finances públiques 2010-2013 aprovat pel Consell de Política Fiscal i Financera, així com l'establiment de l'objectiu d'estabilitat pressupostària per a les comunitats autònomes durant el període 2012-2014 fixat en l'acord del Consell de Ministres de data 24 de juny de 2011, ha originat que siga necessària l'adopció urgent d'una sèrie de mesures tendents a la racionalització i eficàcia dels gastos de personal en les administracions públiques, pel fet de constituir estos una partida significativa en els pressupostos generals, i amb això reduir el dèficit públic per assegurar així la sostenibilitat fiscal.  
D'esta manera, la Generalitat Valenciana, fent ús de la potestat legislativa conferida en virtut de l'article 44.4 de la Llei Orgànica 5/1982, d'1 de juliol, per la qual s'aprova l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, el qual disposa que «el Consell, en casos d'extraordinària i urgent necessitat, podrà dictar disposicions legislatives provisionals per mitjà de decrets llei sotmesos a debat i votació en les Corts, atenent el que preceptua l'article 86 de la Constitució Espanyola per als decrets llei que puga dictar el Govern d'Espanya», i atenent la doctrina constitucional consolidada en diverses sentències, entre altres, la sentència del Tribunal Constitucional núm. 23/1993, de 21 de gener, que ha sigut reproduïda en la sentència 189/2005, de 7 de juliol, així com en la interlocutòria de l'Audiència Nacional, Sala Social, núm. 63/2010, de 28 d'octubre, en què s'assenyala que «la utilització del decret llei per al tractament de conjuntures econòmiques problemàtiques representa un instrument constitucionalment lícit, en la mesura que és pertinent i adequat per a la consecució del fi que justifica la legislació d'urgència, que no és un altre, segons hem reiterat, que subvindre a situacions concretes dels objectius governamentals que per raons difícils de preveure requerisquen una acció normativa immediata en un termini més breu del requerit per la via normal o pel procediment d'urgència per a la tramitació parlamentària de les lleis», ha abordat l'adopció de mesures urgents per a la reducció del dèficit a la Comunitat Valenciana, per mitjà del ja esmentat Decret Llei 1/2012, de 5 de gener, del Consell (DOCV 6688, de data 10.01.2012).  
  
Sèptim. Respecte a la pretensió dels recurrents i que és objecte dels recursos, el Reial Decret Llei 20/2011, de 30 de desembre, de mesures urgents en matèria pressupostària, tributària i financera per a la correcció del dèficit públic, en l'article 3, denominat «Oferta d'ocupació pública o un altre instrument semblant de gestió de la provisió de necessitats de personal», establix en l'apartat dos:  
«Durant l'any 2012 no es procedirà a la contractació de personal temporal, ni al nomenament de personal estatutari temporal o de funcionaris interins, excepte en casos excepcionals i per a cobrir necessitats urgents i inajornables, que es restringiran als sectors, les funcions i les categories professionals que es consideren prioritaris o que afecten el funcionament dels servicis públics essencials.»  
És per això que la Generalitat Valenciana, atenent el mandat establit en el citat Reial Decret Llei 20/2011, quan dicta el Decret Llei 1/2012, de 5 de gener, del Consell, de mesures urgents per a la reducció del dèficit a la Comunitat Valenciana, determina, en l'article 13, una sèrie de mesures excepcionals per al personal docent interí, professorat especialista i de religió catòlica que no tinga caràcter indefinit, i establix:  
  
«1. Durant els exercicis 2012 i 2013 esdevé inaplicable l'article 9 de la Resolució de 26 de novembre de 2010, del director general de Personal de la Conselleria d'Educació, per la qual s'acorda la publicació de l'acord subscrit per la Conselleria d'Educació i les organitzacions sindicals pel qual s'establix el sistema de provisió de llocs de treball en règim d'interinitat  
2. Tots els nomenaments vigents de funcionaris docents interins, així com els que s'efectuen a partir de l'entrada en vigor del present decret llei s'estendran des de la data d'inici del servici i, com a màxim, fins al 30 de juny de cada any, i es meritaran les parts proporcionals de pagues extraordinàries i vacacions.»  
La racionalització del gasto públic en matèria de personal fa necessari, en estos moments, que s'avance el cessament del personal interí que ha finalitzat el curs escolar en data 30 de juny i que no tindrà cap activitat lectiva fins que no comence el curs 2012-2013, l'1 de setembre.   
Com bé determina l'article 10 de la Llei 7/2007, de 12 d'abril, de l'Estatut Bàsic de l'Empleat Públic:  
«1. Són funcionaris interins els que, per raons expressament justificades de necessitat i urgència, són nomenats com a tals per a l'exercici de funcions pròpies de funcionaris de carrera [...].  
[...]  
3. El cessament dels funcionaris interins es produeix, a més de per les causes que preveu l'article 63, quan finalitza la causa que va donar lloc al nomenament.»  
Octau. Finalment, quant a l'al·legació dels recurrents fonamentada en la falta de motivació de les resolucions, cal subratllar que estes mesures s'adopten en un context excepcional i sense precedents que exigixen un esforç addicional d'austeritat en el conjunt de les administracions públiques. Com hem dit anteriorment, el Consell ha dictat el Decret Llei 1/2012 com a complement a les mesures adoptades pel Govern de la nació en el Reial Decret Llei 20/2011, de 30 de desembre, per la qual cosa no es tracta d'un acte fruit de l'arbitrarietat o del capritx de l'Administració, ja que hi ha legislació i informes suficients que avalen i justifiquen estes mesures. Estem davant d'una motivació per remissió o motivació in aliunde, que satisfà plenament les exigències de motivació que deriven de l'article 24.1 CE, segons la sentència de la Sala Primera del Tribunal Constitucional, sentència 82/2009, de 23 de març de 2009.   
Per la seua banda, la sentència del TSJ de la Comunitat de Madrid, Sala Contenciosa, 22 de maig de 2001, determina pel que fa a l'abast de la motivació que «el deure de motivació de les resolucions no implica el dret a exigir un raonament exhaustiu i detallat de tots els aspectes i les perspectives que les parts puguen tindre de les qüestions a decidir, sinó que han de considerar-se prou motivades aquelles resolucions que permeten conéixer quin han sigut els criteris jurídics essencials que fonamenten la decisió, és a dir, la ratio decidendi que ha determinat aquella».   
En conseqüència, s'ha de concloure que la concurrència d'una situació d'extraordinària i urgent necessitat derivada d'una alteració substancial de les circumstàncies econòmiques, possibilita que es puguen prendre una sèrie de mesures per a reduir els gastos de personal dels empleats públics, que poden ser legítimament adoptades per mitjà de la figura del decret llei, dins dels límits formals i materials que respecte d'este instrument normatiu exigix la legalitat vigent.  
En virtut del que s'ha exposat i fent ús de les atribucions conferides per l'article 7 del Decret 190/2012, de 21 de desembre, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, i la resta de legislació d'aplicació general i pertinent, emet la següent resolució:  
Desestime, per les raons exposades anteriorment, els recursos d'alçada interposats pels interessats que es relacionen en l'annex d'esta resolució, i es confirmen així les resolucions dels seus cessaments respectius, de data 30 de juny de 2012.  
Contra esta resolució, que esgota la via administrativa, els interessats podran interposar un recurs contenciós administratiu, sense perjuí de qualsevol altre que consideren procedent, en el termini de dos mesos, a comptar de l'endemà de la recepció d'esta notificació, davant del jutjat contenciós administratiu en què estiga la seu de l'òrgan autor de l'acte originari impugnat, d'acord amb el que preveuen els articles 8.2, 14, 25.1 i 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.  
  
València, 2 de maig de 2013.- El director general de Centres i Personal Docent: Santiago Martí Alepuz.  
  
  
ANNEX  
  
- Almela Lagarda, Carmen  
- Alonso Ribalta, Carmen  
- Andreu González, Tomás Antonio  
- Arnal Martínez, Salvador  
- Báez Arnau, Ignacio  
- Benavent Climent, Carmen  
- Benedicto Pasarrius, María José  
- Broseta Rico, Amparo  
- Carrión Chisvert, José  
- Casado Navarro, Enric Miquel  
- Castillo Sanchez, Antolina  
- Coso Casasus, Miguel  
- Cupe Bokoko, Fernando  
- Díaz Moro, Israel  
- Faus Ibáñez, Sagrario  
- Felip Orus, Vera  
- Felis Anaya, Mercé  
- Fernández Millán, Pilar  
- Galarza Cocharán, Milagros  
- Garcés Vázquez, Carles  
- García Dolz, Azucena  
- Gaya Montoliu, Carmen  
- Gisbert Catalá, Ruth  
- Gómez Serrano, Alicia  
- Gomis Gomis, Celia Manuela  
- González Sánchez, María Libertad  
- Gracia Albert, María del Remedio  
- Gracia García, Agustín Antonio  
- Guarino Drago, Josefa  
- Guillén Fernández, María Ángeles  
- Herrero Toledo, María Luisa  
- Hungría Hernando, Emilio  
- Ivars Pérez, M.ª Teresa  
- Jiménez Vicente, Bárbara  
- Llin Gea, Juan Jesús  
- Llorens Lloret, María Dolores  
- Llorente Carrasco, Cristina  
- Manzanera López, Silvia  
- Martín Gandia, Penélope  
- Martínez Ferrer, Eusebio José  
- Martínez Fonfría, Antonia  
- Martínez López, Elia  
- Miralles Ivars, Estíbaliz  
- Moliner López, Francisco  
- Morales Cavero, María Luisa  
- Narciso Romero, M.ª Begoña  
- Navarro Torres, María José  
- Olmos Ballesta, M.ª de las Nieves  
- Pardo Alonso, Ana Elena  
- Paredes Santos, Sergio  
- Peláez Pérez, Estela  
- Peral Miralles, M.ª Jesús  
- Pérez Ortiz Ruzafa, Alejandro  
- Pérez Simón, Alicia  
- Piqueras Martínez, José Javier  
- Salcedo Mari, Maria Dolores  
- Serrano Sánchez, Ana María Elena  
- Simarro Escrivá, Raquel  
- Sospedra Sebastián, Juan  
- Velasco Morente, José  
- Ventura Navarro, Rosa  
- Vicente Box, M.ª Teresa  
- Villanueva Gómez, Carmen  
- Zaragoza Blanes, Eduardo José  
- Zorrilla Peña, Lidón