Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3237, del 07-05-1998 (1998/2640)

RESOLUCIÓ de 10 de març de 1998, del secretari general de la Conselleria de Sanitat, per la qual dóna publicitat al Conveni de la Conferència Sectorial del Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut sobre la formació continuada de les professions sanitàries i es determina l’organisme competent.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3237

Data del DOGV
:   07-05-1998

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - A) CONVENIS INTERADMINISTRATIUS

Número del document
:   1998/2640


Data del document
:   10-03-1998

Organisme emissor
:   Conselleria de Sanitat

Tipus de document
:   Resolució

Anàlisi jurídica

RESOLUCIÓ de 10 de març de 1998, del secretari general de la Conselleria de Sanitat, per la qual dóna publicitat al Conveni de la Conferència Sectorial del Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut sobre la formació continuada de les professions sanitàries i es determina l'organisme competent. [1998/C2640]
  
El dia 15 de desembre de 1997, les comunitats autònomes d'Andalusia, Aragó, Astúries, Balears, Cantàbria, Catalunya, Canàries, Castella-la Manxa, Castella i Lleó, Galícia, Extremadura, Madrid, Múrcia, Navarra, País Basc, Comunitat Valenciana i la Rioja, el ministre de Sanitat i Consum i la ministra d'Educació i Cultura han subscrit el Conveni de la Conferència Sectorial aprovat pel Consell Interterritorial del Sistema Nacional de la Salut sobre la formació continuada de les professions sanitàries.
  
Per resolució del 22 de desembre de 1997 de la Subsecretaria de Sanitat i Consum publicada en el Boletín Oficial del Estado número 38, de 13 de febrer de 1998, s'ha donat publicitat a aquest conveni, que figura més avall com a annex.
  
En compliment del punt vuité d'aquest conveni, en relació amb l'article 8.2 de la Llei 30/1992, cal donar-li publicitat en l'àmbit de la Comunitat Valenciana mitjançant la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
Per tot això, i d'acord amb l'article 1 de l'Ordre de 10 de març de 1997, per la qual s'aproven delegacions en matèria de personal, modificada per l'Ordre de 24 de setembre de 1997, resolc:
  
Primer
  
Donar publicitat, en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, al Conveni de la Conferència Interterritorial del Sistema Nacional de la Salut sobre la formació continuada de les professions sanitàries, subscrit entre les comunitats autònomes d'Andalusia, Aragó, Astúries, Balears, Cantàbria, Catalunya, Canàries, Castella-la Manxa, Castella i Lleó, Galícia, Extremadura, Madrid, Múrcia, Navarra, País Basc, Comunitat Valenciana i la Rioja, el ministre de Sanitat i Consum i la ministra d'Educació i Cultura el dia 15 de desembre de 1997, que apareix com a annex d'aquesta resolució.
  
Segon
  
En l'àmbit de la Comunitat Valenciana serà l'Institut Valencià d'Estudis en Salut Pública (IVESP), dependent de la Conselleria de Sanitat, l'organisme que exercirà totes les funcions en matèria de la formació continuada de les professions sanitàries que no s'encomanen expressament en el conveni a la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut, i especialment les funcions que figuren en el punt quart del conveni.
  
València, 10 de març de 1998.- El secretari general de la Conselleria de Sanitat: Roberto Jesús Roig Oltra.
  
ANNEX
  
Conveni de la Conferència Interterritorial del Sistema Nacional de la Salut sobre la formació continuada de les professions sanitàries
  
Les administracions públiques que subscriuen aquest conveni
  
EXPOSEN:
  
Primer
  
L'incessant progrés científic i tècnic que s'està produint en les ciències de la salut té una influència fonamental en l'organització i el funcionament de l'assistència mèdica sanitària, cada vegada més complexa i eficaç, i en la formació dels professionals sanitaris, especialment en els metges pel seu paper central decisiu en els processos diagnòstics i terapèutics.
  
Els coneixements científics, tot i que constitueixen el nucli principal dels programes formatius, tenen una vida relativament curta i cal substituir-los o renovar-los adequadament en intervals regulars. Cap sistema pedagògic, per molt bo que siga, pot assegurar als seus graduats una alta competència professional indefinidament. La formació continuada es justifica també pels canvis que s'estan produint en els sistemes de prestació de l'assistència que tendeixen a assolir una eficiència major en els recursos humans i materials que hi intervenen. També cal considerar els processos patològics nous que apareixen en un país, els canvis en la morbiditat, la prevalença i les manifestacions de les diferents malalties, així com la necessitat, cada vegada major, de sistematització dels procediments diagnòstics i terapèutics de determinats processos patològics, que generen despeses importants en faltar la sistematització esmentada. Igualment, cal considerar el ràpid desenvolupament d'activitats preventives de la salut, així com l'incessant augment de la demanda assistencial d'una societat que és, cada vegada, més exigent amb la qualitat dels serveis sanitaris.
  
Si la formació dels professionals de la medicina, en països desenvolupats com el nostre, no pot limitar-se als estudis universitaris i la formació especialitzada, i ha de completar-se amb activitats periòdiques d'actualització de la competència en el marc de la formació mèdica continuada, similar consideració és possible efectuar-la respecte a la resta de les professions sanitàries, ja que la formació continuada hi és necessària en totes.
  
Segon
  
La formació sanitària continuada no constitueix un retitulació, i per això no pot ser considerada obligatòria, sinó de caràcter voluntari, ja que la motivació hi ha de ser personal, respectant la llibertat individual. La millor motivació per a la formació sanitària continuada és, sens dubte, la interna, la que sorgeix en cada professional com una predisposició intel·lectual permanent que ha hagut de ser adquirida durant els anys de formació pregraduada. No obstant això, cal contemplar altres motivacions externes, que van des de les facilitats per a realitzar les activitats pròpies d'aquest tipus de formació fins a les conseqüències, tant administratives com socials, que la formació continuada ha de tenir en un sistema assistencial que ha de desenvolupar, en el seu moment, una carrera professional.
  
A pesar de la seua importància, la formació continuada no està configurada com una formació regulada, cosa que possibilita que qualsevol agent, públic o privat, puga establir sistemes de formació i els seus corresponents requisits d'acreditació i realització d'activitats. Les administracions públiques tenen, no obstant això, la responsabilitat d'assegurar la qualitat de les múltiples activitats de formació que s'ofereixen als professionals sanitaris. El millor camí per obtenir aquest fi és l'establiment de sistemes voluntaris d'acreditació, ja implantats per algunes comunitats autònomes, el valor i l'eficàcia dels quals es potenciarà més com més general siguen la seua configuració i el seu àmbit, i mentre estiga obert a la participació de totes les administracions públiques.
  
Tercer
  
Conscients de la importància de tot això, els consellers de sanitat i salut de totes les comunitats autònomes, junt amb el ministre de Sanitat i Consum i la ministra d'Educació i Cultura, convenen a establir un sistema d'acreditació vàlid per a tot el Sistema Nacional de la Salut, basat en la coordinació i en la col·laboració eficaç entre totes les administracions públiques.
  
Per això, i segons les previsions dels articles 7, 18, 47 i 104 de la Llei General de Sanitat, dels article 5 i 8 de la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i de l'article 7 del seu Reglament de Règim Interior, el Consell Interterritorial del Sistema Nacional de la Salut, en la sessió plenària celebrada el dia 15 de desembre de 1997, acorda subscriure aquest Conveni de la Conferència Sectorial, segons les clàusules següents
  
CLÀUSULES:
  
Primera
  
Es crea la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut per a la coordinació de les conselleries de sanitat i salut de les comunitats autònomes i dels ministeris de Sanitat i Consum i d'Educació i Cultura en matèria de formació continuada de les professions sanitàries.
  
La Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut tindrà la consideració i el caràcter de comissió permanent del Consell Interterritorial, d'acord amb el que preveu l'article 8 del seu reglament de règim interior.
  
Les funcions i els acords de la comissió es desenvoluparan i s'executaran a través dels òrgans administratius de les conselleries de sanitat i salut de les comunitats autònomes. Si hi ha un acord de la comissió i quan l'àmbit territorial de l'activitat ho aconselle, aquestes funcions podran ser desenvolupades pels òrgans administratius del Ministeri de Sanitat i consum.
  
Segona
  
La Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut estarà formada per un representant de cada una de les comunitats autònomes i per un representant de cada un dels ministeris, de Sanitat i Consum i d'Educació i Cultura.
  
El seu funcionament seguirà els preceptes que, sobre òrgans col·legiats, conté el capítol II del títol II de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
La Comissió podrà elaborar el seu reglament de règim interior i designarà, entre els seus membres, al president i al vicepresident. Les funcions de secretaria les farà un funcionari, amb veu però sense vot, de la Secretaria del Consell Interterritorial, que també prestarà el suport tècnic i administratiu necessari.
  
S'incorporarà a la comissió, amb veu i vot en les reunions, una personalitat de prestigi reconegut en matèria de formació, pertanyent al col·lectiu professional de què en cada cas es tracte. Quan la comissió exercisca funcions de caràcter general, quan desenvolupe específicament el Programa de Formació Mèdica Continuada o quan aquesta personalitat siga el president del Consell General de Col·legis Mèdics o la persona que hi delegue. Assistiran, també, a les reunions de la comissió, amb veu però sense vot, els experts que la comissió acorde convocar i, en tots els casos, representants del Consell Nacional d'Especialitats Mèdiques, de les societats científiques i de les universitats.
  
Quan es tracte dels programes específics de formació continuada d'altres professions sanitàries, la comissió mateixa, atenent els criteris adés indicats, determinarà els professionals que s'hi incorporaran.
  
Tercera
  
Correspondran a la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut les funcions següents:
  
1. L'establiment dels criteris generals, comuns i mínims, perquè els centres o les unitats docents, sanitaris o administratius, a sol·licitud de l'entitat titular, puguen rebre una acreditació vàlida en tot el Sistema Nacional de la Salut per desplegar activitats de formació sanitària continuada.
  
2. L'establiment dels criteris generals, comuns i mínims, perquè les activitats concretes de formació, a sol·licitud de les persones o entitats organitzadores, puguen rebre una acreditació i una valoració en hores i crèdits vàlida per a tot el Sistema Nacional de la Salut de les activitats.
  
3. La definició de les àrees i els continguts materials de desenvolupament i acreditació preferents per a la formació continuada en cada una de les diferents especialitats i professions sanitàries, i de les matèries troncals que abasten diferents especialitats d'una mateixa professió o diferents professions, i també la proporció que, en cada període, n'han de tenir els professionals sanitaris.
  
4. La determinació dels criteris generals, comuns i mínims, perquè els professionals que ho sol·liciten i que tinguen els requisits d'hores i crèdits i els altres que es determinen, puguen rebre un certificat d'actualització professional la validesa temporal del qual serà determinada en cada cas.
  
5. La coordinació dels plans o les actuacions de les comunitats autònomes per a l'auditoria, l'avaluació i el control dels centres i les activitats acreditats.
  
6. L'elevació al Ple del Consell Interterritorial dels estudis, informes i propostes que resulten procedents en relació amb el finançament de la formació continuada en el Sistema Nacional de la Salut.
  
Quarta
  
Les comunitats autònomes, a través dels òrgans en cada cas adients, exerciran totes les funcions en matèria de formació continuada de les professions sanitàries que no s'encomanen expressament en aquest conveni a la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut, i especialment les següents:
  
1. L'organització i la gestió de l'acreditació dels centres, les activitats i els professionals, i també dels sistemes d'informació i registre.
  
2. L'avaluació del sistema de formació sanitària continuada i la inspecció i l'auditoria dels centres i les activitats acreditats, així com la realització d'estudis estadístics, els resultats dels quals seran presentats de forma periòdica a la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut.
  
3. La difusió a les entitats, els particulars i els professionals interessats, a través dels mitjans que es consideren adequats, dels criteris aprovats i de les formes i els òrgans administratius a què podrà sol·licitar-se l'acreditació.
  
Cinquena
  
A l'entrada en vigor d'aquest conveni, la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut iniciarà immediatament els treballs relatius al Programa de Formació Mèdica Continuada.
  
Per al desplegament d'aquest programa, la comissió tindrà en consideració les actuacions i les propostes que, en aquesta matèria, facen o desenvolupen els òrgans competents de les comunitats autònomes, l'Escola Nacional de Sanitat i les institucions equivalents de les comunitats i els serveis de la salut.
  
La comissió també prendrà en consideració les propostes i els informes que facen les col·legis professionals, el Consell Nacional d'especialitats Mèdiques, les societats científiques i les universitats. La presentació d'aquests informes i propostes s'articularà a través dels representants d'aquestes corporacions, organismes i associacions incorporats a la Comissió de Formació Continuada del Sistema Nacional de la Salut.
  
La comissió podrà sol·licitar i rebre informes i propostes de les organitzacions sindicals, de les acadèmies científiques i de totes les persones, entitats i institucions que actuen, directament o indirectament, en el camp de la formació mèdica continuada.
  
Sisena
  
Els programes de formació continuada en altres professions sanitàries es desplegaran de manera progressiva i atenent les propostes, estudis i informes que facen les comunitats autònomes o que elaboren els col·legis, sindicats, associacions científiques o professionals i altres entitats o institucions que actuen en l'àmbit de la formació continuada de la professió.
  
Setena
  
Aquest conveni vigirà durant sis anys a partir de l'1 de gener de 1998, i es prorrogarà automàticament per períodes de sis anys, llevat del cas de denúncia expressa d'alguna de les parts sotasignades efectuada amb una anticipació de sis mesos de la data d'acabament.
  
Vuitena
  
Segons el que preveu l'article 8.2 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, aquest conveni, una vegada formalitzat, es notificarà al Senat i es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i en els diaris oficials de les comunitats autònomes.