Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5816, del 29-07-2008 (2008/9417)

DECRET 110/2008, de 25 de juliol, del Consell, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, l'edifici de l'Ajuntament de Llíria.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2008/07/25/110/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   5816

Data del DOGV
:   29-07-2008

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2008/9417


Data del document
:   25-07-2008

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * Llíria
    * protecció del patrimoni
    * legislació
    * monument
    * ben cultural
    * patrimoni arquitectònic

DECRET 110/2008, de 25 de juliol, del Consell, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, l'edifici de l'Ajuntament de Llíria. [2008/9417]
L'article 49.1.5ª. de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural s'ha de fer mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura, tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració de l'Estat.
Mitjançant una resolució de 3 d'octubre de 2006 de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus, es va acordar incoar l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria.
La dita resolució, amb els seus annexos, va ser comunicada als interessats en l'expedient i a l'Ajuntament de Llíria, als quals se'ls va concedir el tràmit d'audiència.
En compliment del que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, en l'expedient consten els informes favorables de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles i del Consell Valencià de Cultura.
L'expedient va ser sotmés a informació pública durant un termini d'un mes i s'han obtingut els informes exigits per l'article 43 de la Llei del Consell.
En virtut d'allò exposat i d'acord amb el que establix la normativa indicada, a proposta de la consellera de Cultura i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell, en la reunió del dia 25 de juliol de 2008,
DECRETE
Article 1
Es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, l'edifici de l'Ajuntament de Llíria.
Article 2
L'entorn de protecció afectat per la declaració de Bé d'Interés Cultural, així com el seu règim de protecció, queden definits en els dos annexos que formen part del present decret. La documentació complementària figura en l'expedient corresponent.
DISPOSICIÓ ADDICIONAL
Única
La present declaració s'ha d'inscriure en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
DISPOSICIÓ FINAL
Única
El present decret s'ha de publicar en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
València, 25 de juliol de 2008
El president de la Generalitat,
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
La consellera de Cultura i Esport,
TRINIDAD MARÍA MIRÓ MIRA
ANNEX I
Dades sobre el bé objecte de la declaració
1. Denominació.
a) Principal.
Ajuntament.
b) Secundària.
Casa de la Vila.
2. Descripció.
a) Immoble objecte de la declaració.
En el perfil urbà de Llíria destaquen l'edifici de l'ajuntament, l'església de la Sang i l'església Arxiprestal. Es tracta d'un esplèndid edifici adscribible al Renaixement tardà amb influències manieristes, exempt, de planta rectangular, d'uns 29,50 per 11,50 m. i 14,50 m. d'alçària de cornisa, de tres plantes i coberta de teula àrab de quatre aiguavessos sobre la qual sobreïx un mirador xicotet. La façana principal, blasonada amb l'escut de la vila, coronada per la clàssica arcuació del segle xvi i orientada a l'oest, dóna a la plaça Major de la vila.
Va ser construït com a almodí, presó, cambra dels Jurats i sala del Consell de 1596 a 1602, any en què va ser acabat i posat en funcionament.
Història
La data més antiga referida a este edifici es remunta al dia 8 de setembre de 1596. En el Consell celebrat en esta data es declara: "en una casa tan principal com la ques fa y majorment essent com es una de les principals Viles del pnt. Regne". Posteriorment, el setembre de 1596, ja s'edificava. Però el projecte o decisió de construir una nova casa devia datar d'un any o dos abans.
El 19 de gener de 1597 el Consell diu "que se continue e proseguixca la obra de la sala, del almodí... si es segon es estado feta relació per Guillem del Rey...", i això predisposa a creure que Guillem del Rey en fou l'arquitecte, però més tard va ser nomenat, amb Francesc Figuerola i Vicent Esteve, "pedra piquers de la ciutat de Valencia", com a "experts elets e nomenats per part dels Jurats de dita Vila".
El començament de les obres es va efectuar amb l'expropiació prèvia d'uns quants edificis, com es desprén de tres processos dels quals tenim notícies:
1. En un document de 1597 es diu: "per que se deu advertir que la dita vila de Llíria per fer y construir almodí, presons, cambra de jurats i sala de Consell, tingueren nessesitat de prendre y comprar certes cases" (ARV, Síndic de Llíria contra Joana Baptista ratia. Reial Audiència. Part 2ª, lletra S, apèndix 408).
2. En un altre document de 1599 es diu: "una cassa que los jurats... compraren de Joan Carbonell, fuster, pera la cassa y obra del Almodí y Sala de dita vila, la qual cassa al present se construix..." (Arxiu del Col·legi Patriarca. Protocol de Sebastián Monraval).
3. Es testifica que l'any 1596, Jaume Pasqual, ferrer, posa un cens de 16 de lliures de capital sobre la seua casa, cens que va redimir a principis del segle xvii: "la vila de Llíria per haver pres la cassa que era de Pascual para la obra del almodi y cassa de la Vila" (ARV, llibre 3597, f. 449).
Un altre document de 1599 indica que la vila estava construint la casa destinada al servici de l'Almodí, sala de Jurats i sala de Justícia, amb el detall de com havia de fer les portes i finestres el fuster Tomàs Martínez, veí de Llíria (protocol de Sebastián Monraval de l'arxiu del Col·legi del Patriarca).
El 2 de juny de 1602, sent jurats Pere Portolés i Guillem Alama, es reunix el Consell General en el nou emplaçament; fins aleshores ho havia fet a la casa vella de la vila.
En un consell de 8 de juny de 1620, es determina que, ja que s'havia gastat tant en l'altar i els ornaments de la capella de la Casa de la Vila, es gestione de Roma o de Madrid una llicència per a celebrar-hi missa. En una visita pastoral del 18 de juliol de 1622, el visitador general de València concedix una llicència per a celebrar les misses anuals següents: la Pasqua de l'Esperit Sant, per a l'elecció dels Jurats; la vespra de Sant Miquel, per a l'elecció del mostassaf; la vespra de Sant Tomàs, per a l'elecció del Justícia, i qualsevol dia que hi haja Consell General.
Després de la batalla d'Almansa el 1707, Felip V dóna al mariscal Berwick la ciutat de Llíria com a cap de ducat; James FitzJames Stuart, quan va prendre possessió del seu títol i ducat, va determinar que l'Ajuntament abandonara la sala capitular, que a partir d'aquell moment va passar a ser domicili de la família, encara que realment mai va complir eixa funció. El 1720 es mantingué un plet entre la vila de Llíria i el duc, arran de la pretensió del duc de col·locar el seu escut d'armes en les portes principals. Arran de la posició de la vila es va dictar una reial orde en què es declarava que el duc era amo jurisdiccional de la vila però no territorial, perquè la vila continuava sent del Patrimoni Reial.
L'any 1847 Pascual Madoz, en la seua obra Diccionario Geográfico-Estadístico-Histórico de España, es referix a l'edifici com a Casa Consistorial, ús que ha mantingut fins als nostres dies.
Descripció
La planta de l'edifici consta de dos crugies formades pels murs de càrrega que constituïxen les façanes i un mur central que en la planta baixa es troba perforat per quatre arcs de mig punt: tres formen part de l'antic almodí i l'últim emmarca l'escala en l'obertura d'accés. En l'última planta este mur desapareix i queden únicament quatre pilars rectangulars sobre els quals recolza el magnífic bigam que forma la coberta.
Es coneix, gràcies a la descripció de l'edifici de Pascual Madoz i a l'estudi de la seua arquitectura, que, des de l'accés, a l'esquerra es trobava l'almodí i a la dreta les presons i una altra peça denominada la Cort, on antigament el Justícia exercia la seua jurisdicció civil i criminal. L'escala de planta quadrada i ull central, construïda amb doble volta de rajola comuna i barana de ferro forjat de principis de segle, se situa en la segona crugia, al vestíbul, enfront de la porta principal. A la planta superior, es va disposar la sala de sessions, la secretaria i el despatx de l'alcalde. A la cambra, una escala de caragol de rajola conduïx al miradoret octogonal que sobreïx en la coberta; l'arxiu es trobava també en esta planta. L'edifici disposava de capella, però s'ignora en este moment on estava situada.
L'edifici té els llenços de paret de maçoneria i els angles de carreus bossellats. Els forjats estan formats de peces de fusta i entre estos hi ha voltes de rajola comuna. El conjunt es corona, finalment, amb la clàssica arcuació del segle xvi, que recorre, davall una ampla cornisa, el perímetre de l'obra. Esta galeria renaixentista s'enquadra en el més pur estil d'arcades a l'aragonesa que comenta Lampérez, i seguix la gran tradició de l'arquitectura catalanoaragonesa d'utilitzar la coronació en galeria a partir d'este segle, com podem veure en multitud d'exemples de la ciutat de València: el Col·legi del Patriarca, el palau de Valeriola etc.
La portada és plateresca de mig punt, entre pilastres toscanes, amb tríglifs, àtic sobre entaulament coronat per craters i l'escut de la ciutat sostingut per dos querubins. Damunt es troben les motlures del balcó principal, al seu torn coronat per unes altres motlures i dos poms; dos poms més coronen la finestra de l'esquerra, i les altres finestres de la façana són iguals però sense poms. Estes finestres es troben en el llibre Regla de los cinco órdenes de arquitectura de Giacomo Barozzio de Vignola, publicat el 1562 i d'àmplia difusió en tot Europa (la primera traducció al castellà és de 1593). Cal remarcar, a més, el carreuat que hi ha entre la finestra principal i la contigua.
La construcció coincidix amb l'última etapa del Renaixement, encara que formalment la disposició de les obertures i la resta d'estructures pertany al manierisme. La unitat de l'escena, les regles de la proporcionalitat i la resta de supòsits harmònics renaixentistes es trenquen sobretot a la façana principal: la porta principal no se situa al centre de l'edifici, al mateix temps que persistix una porta al costat (ara finestra), que no té equivalent simètric. Esta situació irregular produïx que la disposició dels finestrals del segon pis siga també irregular, i trenque les lleis harmòniques renaixentistes i pròpies del manierisme, molt donat a estos virtuosismes.
En resum, l'edifici presenta en conjunt una estructura bàsicament renaixentista, però amb un matís un poc manierista, regional i propi que no el fa menys valuós.
b) Parts integrants.
L'edifici.
c) Béns mobles que integren o formen part de l'edifici.
c.1 Pintura mural.
c.1.a. 38.02.282-651-6050. Grafits.
c.1.b. 43.52.046-451-5109.51. Efígies de militars liberals de les guerres carlines, al sostre, a manera de cassetons octogonals.
c.2 Escultura.
c.2.a. 13.75.484-311-0652. Escut de Llíria, sobre la façana principal de la porta.
c.3. Reixes.
c.3.a. 12.37.359-007-4337. Tres Reixes en la façana principal i posterior.
c.3.b. 88.19.872-982-2305. Reixa de barana.
d) Béns mobles que no formen part de l'edifici, però que s'hi vinculen consubstan-cialment.
d.1. Tancaments.
d.1.a. 32.46.793-197-8163. Porta.
d.1.b. 78.42.227-468-1961. Porta.
d.1.c. 97.30.556-475-3076. Porta.
d.1.d. 36.41.240-891-5152. Porta.
e) Delimitació de l'entorn afectat.
Justificació de la delimitació propasada.
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consistix a incloure dins de la seua àrea els elements urbans següents:
- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el Bé d'Interés Cultural i en què qualsevol intervenció que es realitze pot afectar-lo tant visualment com físicament.
- Parcel·les que donen al mateix espai públic que el Bé d'Interés Cultural i constituïxen l'entorn visual i ambiental immediat i en què qualsevol intervenció que es realitze pot suposar una alteració de les condicions de percepció o del caràcter de l'espai urbà.
- Espais públics en contacte directe amb el Bé d'Interés Cultural i les parcel·les enumerades anteriorment i que constituïxen part del seu ambient urbà immediat.
- Edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que, tot i no tindre una situació d'immediatesa amb el Bé d'Interés Cultural, n'afecten de forma fonamental la percepció.
Origen: intersecció de l'eix del carrer entre les parcel·les cadastrals números 65150 i 65150 amb l'eix del carrer Mestre August Roca, punt A.
Sentit: horari.
Línia delimitadora: des de l'origen, la línia gira al sud-oest i trenca per a continuar al nord per l'eix del primer tram del carrer Mestre August Roca fins a girar de nou al sud-oest per l'eix del carrer Laurona. Continua per este eix fins a girar al nord per l'eix del carrer Sant Joaquim per a penetrar en l'illa cadastral núm. 64847, per la mitgera sud de la parcel·la cadastral núm. 06; travessa l'illa i continua al nord per l'eix del carrer Recared fins a la intersecció amb l'eix del carrer Cova Santa, pel qual continua al nord fins a l'eix del carrer del Salvador, continua a l'est per este carrer per a girar a continuació al nord i penetrar en l'illa cadastral núm. 64238, per la mitgera sud de la parcel·la núm. 25. Recorre les posteriors de les edificacions que donen a la plaça Major d'esta illa, gira a l'oest rodejant la plaça 9 d'octubre fins a la intersecció amb la prolongació de la façana nord de la parcel·la núm. 81 de l'illa cadastral núm. 65069, i continua per esta a l'est. La línia recorre esta façana, s'introduïx en l'illa i recorre les posteriors de les parcel·les que donen a la plaça Major fins a la núm. 75, gira a l'est per la mitgera nord de la parcel·la núm. 75 per a rodejar la parcel·la núm. 48 i continuar per les façanes que donen al carrer Major en direcció sud fins a la façana de la parcel·la núm. 50, continua per l'eix del carrer Santa Sang fins a l'eix del carrer de Viriat. Seguix per l'eix del carrer de Viriat i per l'eix del carrer Tirador per a penetrar en l'illa núm. 66339, incorporant la parcel·la núm. 01. Gira al sud pel carrer Juan Izquierdo i prosseguix per l'eix del carrer entre les illes cadastrals números 65605 i 65862 fins al punt a d'origen.
f) Normativa de protecció de l'Ajuntament de Llíria i el seu entorn.
Monument:
Article 1
Cal atindre's al que disposa la secció segona "Règim dels béns immobles d'interés cultural" del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.
Article 2
Pel que fa als béns mobles, cal atindre's al que disposa la secció tercera del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, relativa al règim dels béns mobles d'interés cultural.
Article 3
Els usos permesos són tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i el gaudi patrimonial del Bé i que contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús s'ha de regir pel que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Entorn de protecció:
Article 4
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del Monument requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'ha d'emetre conforme als criteris establits en la present normativa i, per al que no s'hi preveja, s'han d'aplicar directament els criteris de l'article 39 de la llei esmentada.
Totes les intervencions requeriran, per al tràmit d'autorització, la definició precisa de l'abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la transcendència patrimonial.
Article 5
Sense perjuí del que disposa l'article anterior, d'un sospesat informe tècnic municipal es podrà derivar la no necessitat del tràmit d'autorització previ en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior d'estos immobles.
En estos casos, l'ajuntament haurà de comunicar a la conselleria competent en matèria de cultura, en el termini de deu dies, la concessió de la llicència municipal, adjuntant com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la falta de transcendència patrimonial.
Article 6
La contravenció del que preveuen els articles anteriors determinarà la responsabilitat de l'ajuntament en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 7. Criteris d'intervenció
Les alineacions i alçàries de l'edificació d'aplicació patrimonial són les establides pel Pla Especial i Reforma Interior de la Vila de Llíria aprovat definitivament per la Comissió Territorial de València el 25 de juliol de 1994. En les illes no incloses en el perímetre del Pla Especial de Protecció són les marcades en el pla corresponent del Projecte de Revisió del Pla General d'Ordenació Urbana de Llíria aprovat definitivament per la Comissió Provincial d'Urbanisme el 26 de setembre de 2003.
Els paràmetres de l'edificació són els regulats pel Pla Especial per a cada zona. Es fa extensiva l'aplicació dels paràmetres generals (capítol 1) i de les ordenances específiques de l'àrea 1.3 Entorn (capítol 4) a l'àmbit de l'entorn de protecció no regulat pel Pla Especial.
Usos i activitats: és d'aplicació patrimonial en la totalitat de l'entorn l'article 48 del Pla Especial.
Article 8
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en la contemplació de l'escena o paisatge urbà del Monument i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o plantació d'arbres, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualsevol altre d'un tipus i unes conseqüències similars, hauran de sotmetre's a l'auto-rització de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans esmentats.
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i durant un temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
Article 9
Qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o del seu entorn de protecció s'ha de sotmetre al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 10
Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del Pla Especial de Protecció previst en l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, per als entorns de protecció dels Monuments.
ANNEX II / ANEXO II
DOCUMENTACIÓ GRÀFICA/ DOCUMENTACIÓN GRÁFICA


Còpia Permalink ELI