Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 1763, del 10-04-1992 (1992/824456)

ORDRE de 27 de març de 1992, de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, mitjançant la qual s'aprova l'especificació tècnica <<Maquinària per a la Indústria pirotècnica. Exigències de seguretat i salubritat>>.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/1992/03/27/(1)/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   1763

Data del DOGV
:   10-04-1992

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1992/824456


Data del document
:   27-03-1992

Organisme emissor
:   Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme

Tipus de document
:   Ordre

Anàlisi jurídica

Ordre de 27 de març de 1992, de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, mitjançant la qual s'aprova l'Especificació Tècnica "Maquinària per a la indústria pirotècnica. Exigències de seguretat i salubritat".  
L'activitat industrial dels tallers pirotècnics comporta uns riscos específics per les característiques de les matèries manipulades que fan necessària una actuació tendent a reduir-los en la mesura del possible.  
La maquinària utilitzada en la manipulació d'aquestes matèries i aquests productes pirotècnics té una part important en els riscos d'accidents que poden produir-se, per això cal prendre les mesures oportunes per a suprimir-los o almenys reduir-los durant la vida útil de les màquines, incloent-hi les fases de muntatge i desmuntatge, i també per situacions anòmales previsibles.  
Aquesta maquinària es troba inclosa en l?àmbit d'aplicació del Reial Decret 1495/1986, de 26 de maig, pel qual s'aprova el Reglament de Seguretat de les Màquines d?acord amb l'article 2.2 i el punt 13 de l'annex, això no obstant l?estat no ha desenrotllat fins a la data la instrucció tècnica complementària que en concrete i especifique els requisits tècnics de seguretat exigibles.  
Per això, aquesta Conselleria d?Indústria, Comerç i Turisme, fins que siga aprovada per l?estat la corresponent instrucció tècnica complementària, considera necessari establir . els requisits de seguretat i salubritat que a la Comunitat Valenciana han de reunir aquest tipus de màquines, per a la qual cosa s'ostenten les competències oportunes d'acord amb l'article 34.1.dos) de l?Estatut d?autonomia.  
En virtut d'això, vist el Reial Decret 1495/1986, de 26 de maig, pel qual s'aprova el Reglament de Seguretat en les màquines relatives a l'aplicació de mesures per a promoure la millora de la seguretat i la salut dels treballadors, a proposta de la Direcció General d?Indústria i Energia,  
ORDENE:  
Article primer  
Aprove l'Especificació Tècnica «Maquinària per a la indústria pirotècnica. Exigències de seguretat i salubritat», que es recull en l'annex d'aquesta ordre, que s'aplicarà a totes les màquines de pirotècnia que hi són indicades.  
Article segon  
Totes les màquines instal·lades a partir de l'entrada en vigor d'aquesta ordre en tallers pirotècnics, incloses en el seu àmbit d'aplicació, hauran d'acreditar el compliment del Reglament de Seguretat en les Màquines, aprovat pel Reial Decret 1495/1986, de n de maig, i aquesta especificació tècnica com a requisit previ a la seua autorització, mitjançant l'autocertificació del fabricant, regulada en l'article següent.  
Article tercer  
1. L'autocertificació del fabricant és el procediment pel qual aquest declara que la maquina comercialitzada satisfà tots els requisits generals de seguretat que li són aplicables.  
2. Abans d'emetre'n l'autocertificació, el fabricant haurà d'assegurar-se i poder garantir que la documentació definida a continuació estarà i romandrà disponible en els seus locals amb la finalitat d'un control eventual:  
A) Un expedient tècnic de construcció que haurà d'estar constituït per:  
- El plànol de conjunt de la màquina i els plànols dels circuits de comandament;  
- Els plànols detallats i complets, acompanyats eventualment de notes de càlcul, resultats de proves, etc., que permeten comprovar que la màquina compleix els requisits generals de seguretat;  
La llista dels requisits generals de seguretat i salubritat aplicables, de les normes, i de la resta d'especificacions tècniques utilitzades per al disseny de la màquina;  
- La descripció de les solucions adoptades per a previndre els reiscos presentats per la màquina;  
- Si ho desitja, qualsevol informe tècnic o certificat obtingut d'un laboratori acreditat o d'una entitat d'inspecció i control reglamentari, o d'organisme de control legalment reconegut al pafs d'origen, sempre que oferesca les garanties tècniques, professionals i d'independència equivalents als anteriors;  
- Un exemplar del manual d'instruccions de la màquina.  
B) En cas de fabricació en sèrie, les disposicions internes que s'hagen d'aplicar per a mantenir la conformitat de les màquines amb els requisits generals de seguretat que els siguen aplicables.  
3. El fabricant, així mateix, haurà d'efectuar les investigacions i les proves necessàries sobre els components, els accessoris o la màquina en la seua totalitat per determinar si aquesta última, tenint en compte el disseny i la fabricació, pot muntar-se i posar-se en servei amb seguretat. A aquest efecte caldrà tenir en compte per a cada tipus de màquina la caracterització de la matèria de càrrega pirotècnica, és a dir, els valors de sensibilitat a l'inici per diversos tipus d'energia tal com s'indica en l'especificació tècnica annexa a aquesta ordre.  
4. El fet de no presentar la documentació esmentada en els apartats anteriors en resposta a un requeriment degudament motivat per les autoritats competents podrà constituir raó suficient per a dubtar de la presumpció de conformitat de la màquina als requisits generals de seguretat que li són exigibles.  
5. La documentació esmentada en l'apartat 2 anterior podrà no existir permanentment d'una forma material, encara que haurà de ser possible reunir-la i tenir-la disponible en un temps compatible amb la seua importància; no haurà d'incloure els plànols detallats ni altres dades precises sobre els subconjunts utilitzats per a la fabricació de les màquines, tret que el seu coneixement fos indispensable o necessari per a comprovar la conformitat amb els requisits generals de seguretat.  
La documentació contemplada en l'apartat 2 es conservarà i es tindrà a disposició de les autoritats competents com a mínim 10 anys a partir de la data de fabricació de la màquina o de l?últim exemplar de la màquina, si es tractava de fabricació en sèrie.  
6. L'autocertificació del fabricant haurà d'ajustar-se al contingut següent:  
- Nom i adreça del fabricant (raó social i direcció completa i inscripció en el registre industrial si es tracta de fabricants nacionals).  
- Descripció de la màquina (marca, tipus, número de sèrie, potència en KW, contrasenya d'homologació si escau, etc).  
- Totes les disposicions pertinents a les que s'ajuste la màquina.  
- Si escau, referència a les normes harmonitzades.  
- Si escau, normes i especificacions tècniques nacionals que s'hagen utilitzat.   
- Identificació del signatari apoderat per a vincular el fabricant.  
DISPOSICIONS TRANSITORIES  
Primera  
Totes les màquines de pirotècnia autoritzades amb anterioritat a l?entrada en vigor d'aquesta especificació tècnica s'hi hauran d'adaptar, en un termini màxim de dos anys, i hauran d'acreditar aquesta adaptació davant els òrgans competents de la Conselleria d?Indústria, Comerç Turisme mitjançant la presentació d'un certificat expedit per un laboratori oficial acreditat.  
La sol·licitud per a la certificació d'aquestes màquines haurà de presentar-se a un laboratori oficial acreditat en un termini no superior a sis mesos.  
Segona  
Faculte la Direcció General d?Indústria i Energia a prorrogar el termini màxim indicat en la disposició transitòria primera d'aquesta ordre amb caràcter excepcional, en el cas que així siga sol·licitat raonadament per un titular de taller de pirotècnia, per estar afectat d'un gran nombre de màquines per regularitzar.  
DISPOSICIO FINAL  
1. Aquesta ordre entrarà en vigor el dia de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i regirà quant a les exigències de seguretat i salubritat de les màquines per a la indústria pirotècnica que s'instal·len a la Comunitat Valenciana fins que l?estat establesca amb caràcter general les condicions de seguretat que han de reunir.  
Una vegada l?estat actue en la forma indicada, aquesta ordre continuarà en vigor en aquells aspectes no regulats o que no s'oposen al que s'estableix en la norma estatal.  
València, 27 de març de 1992.  
El Conseller d?Indústria, Comerç i Turisme   
ANDRES GARCIA RECHE  
ANNEX  
Generalitat Valenciana. Conselleria d'Industria, Comerç i Turisme Especificació tècnica: KN-GQAI-GAV-387 Maquinària per a la industria pirotècnica: exigències de seguretat i salubritat  
INDEX  
0. Objecte i camp d'aplicació   
0.1 Abast   
0.2 Exclusions   
1. Requisits essencials de seguretat i salubritat   
1.1 Generalitats   
1.1.1 Definicions   
1.1.2 Principis d'integració de la seguretat   
1.1.3 Materials i productes   
1.1.4 Disseny de la màquina amb vista a la manipulació   
1.2 Comandaments   
1.2.1 Seguretat i fiabilitat dels sistemes de comandament 1.2.2 Organs d'accionament   
1.2.3. Posada en marxa   
1.2.4 Dispositiu de parada  
7.8.0.6 Parada normal   
4.6.7.6 Parada d'emergència   
5.9.7.9 Instal·lacions complexes   
1.2.5 Selector de mode de marxa   
1.2.6 Fallada en l'alimentació d'energia   
1.2.7 Fallada del circuit de comandament   
1.2.8 Programes   
1.3 Mesura de protecció contra riscos mecànics   
1.3.1 Estabilitat   
1.3.2 Risc de ruptura en servei   
1.3.3 Riscos deguts a caigudes i projeccions d'Objectes 1.3.4 Riscos deguts a superfícies, arestes, angles   
1.3.5 Riscos deguts a les màquines combinades   
1.3.6 Riscos deguts a les variacions de velocitat de rotació de les ferramentes   
1.3.7 Prevenció dels riscos relacionats amb els elements mòbils   
1.3.8 Elecció de protecció contra els riscos amb elements mòbils  
7.3.4.3 Elements mòbils de transmissió   
0.0.0.7 Elements mòbils que intervinguen en el treball   
1.4 Característiques que han de reunir els resguards i els dispositius de protecció   
1.4.1 Requisits generals   
1.4.2 Requisits específics per als resguards   
2.2.0.5 Resguards fixos   
4.7.1.5 Resguards mòbils   
1.6.8.1 Resguards regulables que restringesquen l'accés 1.4.3 Requisits específics per als dispositius de protecció   
1.5 Mesures de protecció contra altres riscos   
1.5.1 Riscos deguts a l?energia elèctrica   
1.5.2 Riscos deguts a l'electricitat estàtica   
1.5.3 Riscos deguts a energies distintes de l'elèctrica 1.5.4 Riscos deguts a errors de muntatge   
1.5.5 Riscos deguts a temperatures extremes   
1.5.6 Riscos d'incendi   
1.5.7 Riscos d'explosió   
1.5.8 Riscos deguts al soroll   
1.5.9 Riscos deguts a vibracions   
1.6 Manteniment   
1.6.1 Conservació de la màquina   
1.6.2 Separació de les fonts d'energia   
1.6.3 Intervenció de l?operador   
1.7 Indicacions   
1.7.0 Dispositius d'informació   
1.7.1 Dispositius d'advertiment   
1.7.2 Senyals d'advertiment dels riscos persistents   
1.7.3 Marcatge   
1.7.4 Manual d'instruccions   
2. Requisits complementaris per als distints tipus de màquina   
2.0 Introducció   
2.1 Premsa de carregament de cartutxeria   
2.1.1 Identificació   
2.1.2 Mètode de treball   
2.1.3 Procés   
2.1.4 Característiques de la matèria de carregament   
2.1.5 Característiques dels contenidors   
2.1.6 Sistemes que eviten la iniciació   
2.1.7 Sistemes de confinament   
2.1.8 Altres condicions   
2.2 Premsa de carregament d'espoletes   
2.2.1 Identificació   
2.2.2 Mètode de treball   
2.2.3 Procés   
2.2.4 Característiques de la matèria de carregament   
2.2.5 Sistemes que eviten la iniciació   
2.2.6 Sistemes de confinament   
2.2.7 Altres condicions   
2.3 Premsa de carregament de candeles romanes   
2.3.1 Identificació   
2.3.2 Mètode de treball   
2.3.3 Procés   
2.3.4 Característiques de la matèria de carregament   
2.3.5 Característiques dels contenidors   
2.3.6 Sistemes que eviten la iniciació   
2.3.7 Sistemes de confinament   
2.3.8 Altres condicions  
2.4 Premsa de fabricació de pastilles   
2.4.1 Identificació   
2.4.2 Mètode de treball   
2.4.3 Procés   
2.4.4 Característiques de la matèria de carregament   
2.4.5 Sistemes que eviten la iniciació   
2.4.6 Sistemes de confinament   
2.4.7 Altres condicions   
2.5 Drageadora de color   
2.5.1 Identificació   
2.5.2 Mètode de treball   
2.5.3 Procés   
2.5.4 Característiques de la matèria de carregament   
2.5.5 Sistemes que eviten la iniciació   
2.5.6 Altres condicions   
2.6 Màquina de fabricació d'estopí   
2.6.1 Identificació   
2.6.2 Mètode de treball   
2.6.3 Procés   
2.6.4 Característiques de la matèria de carregament   
2.6.5 Sistemes que eviten la iniciació   
2.6.6 Altres condicions   
2.7 Màquines de fabricació de pólvora   
2.7.1 Molí de boles per a carbó   
8.0.1.7 Identificació   
2.7.7.5 Mètode de treball   
0.6.4.5 Procés   
2.5.6.9 Característiques de la matèria de carregament  
3.6.8.4 Sistemes que eviten la iniciació edicions  
4.3.7.9 Altres con   
2.7.2 Molí de martells per a carbó   
6.0.3.5 Identificació   
1.3.2.5 Mètode de treball   
6.2.6.4 Procés   
6.2.6.5 Característiques de la matèria de carregament 9.7.7.6 Sistemes que eviten la iniciació   
8.0.1.4 Altres condicions   
2.7.3 Molí-mesclador de boles   
4.8.1.5 Identificació   
0.5.1.9 Mètode de treball   
0.1.6.5 Procés   
0.1.3.9 Característiques de la matèria de carregament   
6.4.2.0 Sistemes que eviten la iniciació   
7.7.8.3 Altres condicions   
2.7.4 Mescladora ternària   
5.4.4.1 Identificació   
3.4.0.8 Mètode de treball   
7.1.3.0 Procés   
0.9.7.3 Característiques de la matèria de carregament   
4.8.5.8 Sistemes que eviten la iniciació   
9.0.4.2 Altres condicions   
2.7.5 Drageadora de pólvora   
2.7.6 Pastadora de pólvora   
6.1.1.3 Identificació   
2.4.9.8 Mètode de treball   
5.0.0.7 Procés   
6.9.9.8 Característiques de la matèria de carregament   
0.7.9.7 Sistemes que eviten la iniciació   
7.5.1.8 Altres condicions   
2.7.7 Molí xilè o molassa   
4.0.8.9 Identificació   
8.4.7.4 Mètode de treball   
1.0.5.0 Procés   
6.2.3.6 Característiques de la matèria de carregament   
6.8.8.4 Sistemes que eviten la iniciació   
6.7.7.7 Altres condicions   
2.7.8 Maça de compactar pólvora   
4.2.1.7 Identificació   
9.1.9.5 Mètode de treball   
6.9.0.0 Procés   
6.1.6.1 Característiques de la matèria de carregament   
7.5.9.8 Sistemes que eviten la iniciació   
8.4.7.4 Altres condicions   
2.7.9 Premsa de compactar ? 5 kg pólvora   
5.2.2.2 Identificació   
5.3.4.6 Mètode de treball  
5.4.4.8 Procés   
0.2.2.4 Característiques de la materia de carregament   
1.7.3.7 Sistemes que eviten la iniciació   
1.6.4.5 Sistemes de confinament   
6.5.1.4 Altres condicions   
2.7.10 Premsa de compactar   
 5 kg pólvora   
9.2.53.9 Identificació   
6.6.59.3 Mètode de treball   
7.3.81.6 Procés   
5.4.25.F Característiques de la matèria de carregament   
1.7.73.0 Sistemes que eviten la iniciació   
1.4.94.0 Altres condicions   
2.7.11 Granejadora de pólvora   
7.2.01.8 Identificació   
6.6.85.3 Mètode de treball   
8.4.53.9 Procés   
4.5.98.6 Característiques de la matèria de carregament   
9.4.10.2 Sistemes que eviten la iniciació   
9.6.46.7 Altres condicions   
2.7.12 Classificadora de pólvora   
6.1.49.8 identificació   
3.2.38.1 Mètode de treball   
9.5.07.0 Procés   
6.5.42.8 Característiques de la matèria de carregament   
6.9.55.7 Sistemes que eviten la iniciació   
4.5.02.3 Altres condicions   
2.8 Altres màquines   
2.8.1 Característiques de la matèria de carregament   
2.8.2 Sistemes que eviten la iniciació   
2.8.3 Sistemes de Confinament   
2.8.4 Altres condicions   
3. Assajos   
4. Normes de consulta  
0. Objecte i camp d'aplicació  
0.1 Abast  
1. Aquesta especificació tècnica estableix els requisits de seguretat i salubritat que ha de complir, en disseny, fabricació, assajos, ubicació i funcionament, la maquinària que s'utilitze en la fabricació de productes pirotècnies.  
2. S'hi recullen, de forma general, les exigències de màquines i, de forma particular, els requisits per a definir un nivell adequat de seguretat a causa del risc de manipulació del material pirotècnic.  
0.2 Exclusions  
1. Aquesta especificació tècnica no s'aplicarà a:  
- La maquinària mòbil.  
- Les màquines que tinguen com a única font d'energia la força humana, emprada directament.  
- Les màquines que no siguen màquines pirotècniques.  
1. Requisits essencials de seguretat i salubritat  
1.1 Generalitats  
1.1.1 Definicions  
En el camp de l'especificació tècnica, s'entén per:  
1. «Zona perillosa», qualsevol zona dins i/o al voltant d'una màquina en la qual la presència d'una persona exposada comporte un risc per a la seguretat o la salut d'aquesta persona.  
2. «Persona exposada», qualsevol persona que es trobe, del tot o en part, en una zona perillosa.  
3. «Baqueta», element compressor animat d'un moviment rectilini que s'utilitza en la indústria pirotècnica per a comprimir materials pirotècnics dins d'un contenidor.  
4. «Matriu», suport individual o col·lectiu que s'utilitza en la indústria pirotècnica per a recolzar o subjectar els contenidors portadors de material pirotècnic durant el carregament per premsatge.   
5. «Material pirotècnic», és tota matèria primera o producte semielaborat que s'utilitza en la indústria pirotècnica i que per si sol pot produir efectes sonors, lluminosos i de colorit, o bé de propulsió, en els artificis pirotècnics.  
6. «Màquina pirotècnica», és aquella que durant el procés de treball té alguna de les parts en contacte directe amb material pirotècnic.  
7. «Contenidor», és tot recipient destinat a contenir material pirotècnic, amb substàncies inèrcies o sense, i que forma part constituent d'un artifici pirotècnic.  
8. «Fabricant de màquines», persona física o jurídica que amb mitjans tècnic o humans realitza la fabricació d'una màquina d?acord amb un disseny previ, i que disposa de la llicència de fabricació necessària que la legislació vigent exigesca per a a realitzar aquesta activitat.  
9. «Cartutxeria», família d'artificis pirotècnics que contenen dins d'un embolcall o Continent de forma cilíndrica una petita quantitat de material pirotècnic net de substàncies cloratades i que poden o no dur també material inert.  
10. «Manual» i/o «manualment», acció que s'executa amb les mans, de manera directa o indirecta (mitjançant la utilització d'utensilis), sobre la màquina o sobre qualsevol dels seus elements auxiliars i/o associats.  
1.1.2 Principis d'integració de la seguretat  
1. Per la construcció mateixa, les màquines hauran de ser aptes per a realitzar la seua funció i per a la seua regulació i manteniment sense que les persones s'exposen a cap risc quan les operacions es duguen a cap en les condicions previstes pel fabricant.  
Les mesures que es prenguen hauran d'anar encaminades a suprimir els riscos d'accident durant la vida útil previsible de la màquina, incloses les fases de muntatge i desmuntatge, fins i tot quan els riscos d'accident resulten de situacions anormals previsibles.  
2. En optar per les solucions més adequades, el fabricant aplicarà els principis següents, en l?ordre que s'indica:  
- eliminar o reduir els riscos en la mesura dels possibles (integració de la seguretat en el disseny i fabricació de la màquina);  
- adoptar les mesures de protecció que siguen necessàries davant els riscos que no puguen eliminar-se;  
- informar els usuaris dels riscos residuals deguts a la incompleta eficàcia de les mesures de protecció adoptades, indicar si es requereix una formació especial i assenyalar si és necessari un equip de protecció individual.  
3. Quan dissenye i fabrique la màquina i quan redacte les instruccions, el fabricant haurà de preveure no sols un ús normal de la màquina, sinó també l?ús que de la màquina puga esperar-se de forma raonable.  
Quan la utilització anormal de la màquina comporte un risc, haurà d'estar dissenyada per a evitar que s'utilitze de forma anormal. Si cal, en les instruccions d'utilització s'hauran d'assenyalar a l?usuari les contraindicacions d'utilització de la màquina que, segons l'experiència, pogueren presentar-se.  
4. En les condicions previstes d'utilització, hauran de reduir-se al mínim possible la molèstia, la fatiga i la tensió psíquica (estrès) de l?operador, tenint en compte els principis ergonòmics.  
5. El fabricant, en l?etapa de disseny i de fabricació, tindrà en compte les molèsties que pot patir l?operador per ús necessari o previsible d'equips de protecció individual (per exemple: calçat, guants, etc.).  
6. La màquina haurà d'entregar-se amb tots els equips o accessoris especials i essencials perquè puga ser regulada, mantinguda i usada sense riscos.  
1.1.3 Materials i productes  
1. Els materials que s'utilitzen per a fabricar la màquina, o els productes que s'utilitzen durant el seu ús, no originaran riscos per a la seguretat ni per a la salut de les persones exposades.  
2. Especialment quan s'utilitzen fluids, la màquina es dissenyarà i fabricarà de manera que puga utilitzar-se sense que es presenten riscos provocats per l?ompliment, la utilització, la recuperació i l?evacuació.  
1.1.4 Disseny de la màquina amb vista a la seua manipulació  
1. La màquina o cadascun dels seus diferents elements:  
- estarà dissenyada per a poder ser manipulada amb seguretat estarà embalada o dissenyada perquè puga ser emmagatzemada sense deteriorament ni riscos (per exemple: estabilitat suficient, suports especials, etc.).  
2. Quan el pes, grandària o forma de la màquina o dels seus diferents elements no en possibiliten el desplaçament manual, la màquina o cadascun dels seus diferents elements haurà de:  
- portar accessoris que possibiliten la prensió per un mitjà d'elevació,  
- o estar dissenyada de tal manera que se la puga dotar d'accessoris d'aquest tipus (per exemple, forats cargolats),  
- o tenir una forma susceptible que els mitjans normals d'elevació puguen adaptar-s'hi amb facilitat.  
3. Quan la màquina o un dels seus elements siga transportat manualment, haurà de:  
- ser fàcilment desplaçable,  
- o disposar de mitjans de prensió (per exemple, anses, etc.) amb els quals puga ser desplaçada amb total seguretat.  
4. S'establiran disposicions específiques respecte a la manipulació de les ferramentes i/o parts de les màquines, per més lleugeres que siguen, que puguen ser perilloses (forma, material, etc.).  
1.2 Comandaments  
1.2.1 Seguretat i fiabilitat dels sistemes de comandament  
1. Els sistemes de comandament hauran de ser dissenyats i fabricats perquè resulten segurs i fiables, a fi d'evitar qualsevol situació perillosa. En particular, hauran de ser dissenyats i fabricats de manera  
- que resistesquen les condicions normals de servei i les influències externes,  
- que no es donen situacions perilloses en cas d'error en la lògica de les maniobres.  
1.2.2 òrgans d'accionament  
1. Els òrgans d'accionament:  
- seran clarament visibles i identificables i, si fos necessari, aniran marcats de manera adequada,  
- estaran col·locats de tal manera que es puga maniobrar amb seguretat, sense vacil·lació ni pèrdua de temps i de forma inequívoca,  
- es dissenyaran de tal manera que el moviment de l?òrgan d'accionament siga coherent amb l?efecte ordenat,  
- estaran col·locats fora de les zones perilloses llevat, si fóra necessari, certs òrgans com ara una parada d'emergència,  
- estaran situats de manera que la seua maniobra no comporte riscos addicionals,  
- estaran dissenyats o aniran protegits de forma que l?efecte desitjat, quan puga comportar un risc, no puga produir-se sense una maniobra intencional,  
- estaran fabricats de manera que resistesquen els esforços previsibles; es prestarà una atenció especial als dispositius de parada d'urgència que puguen estar sotmesos a esforços importants.  
2. Quan es dissenye i fabrique un òrgan d'accionament per a executar moltes accions distintes, és a dir, quan la seua acció no siga unívoca (per exemple: utilització de teclats, etc.), l'acció ordenada s'haurà de visualitzar de forma clara i, si fóra necessari, requerirà una confirmació.  
3. Els òrgans d'accionament tindran una configuració tal que la seua disposició, el seu recorregut i el seu esforç, resistent siguen compatibles amb l'acció ordenada, tenint en compte els principis ergonòmics. Caldrà tenir en compte les molèsties provocades per l?ús, necessari o previsible, d'equips de protecció individual (per exemple, calçat, guants, etc.).  
4. La màquina haurà d'estar equipada amb els dispositius de senyalització i amb les indicacions, sempre que siguen necessaris, perquè puga funcionar de manera segura. Des del lloc de comandament, l?operador haurà de poder advertir les indicacions dels dits dispositius.  
5. Des del lloc de comandament principal, l?operador haurà d'estar en situació d'assegurar-se que cap persona es trobe exposada en les zones perilloses. Si això resultàs impossible, el sistema de comandament haurà de dissenyar-se i fabricar-se de manera que qualsevol posada en marxa vaja precedida d'un senyal d'advertència sonor i/o visual. La persona exposada haurà de tenir el temps i els mitjans per a oposar-se ràpidament a la posada en marxa de la màquina.  
1.2.3 Posada en marxa  
1. La posada en marxa d'una màquina només haurà de poder efectuar-se mitjançant una acció voluntària exercida sobre un òrgan d'accionament previst per a tal fi.  
2. Aquest requisit també serà aplicable:  
- a la posada en marxa de nou després d'una parada, siga quina siga la causa d'aquesta;  
- a l?ordre d'una modificació important de les condicions de funcionament (per exemple, velocitat, pressió ... ),  
- llevat que la mateixa posada en marxa o la modificació de les condicions de funcionament no presente cap risc per a les persones exposades.  
3. La posada en marxa després d'una parada o la modificació de les condicions de funcionament resultants de la seqüència normal d'un cicle automàtic no s'inclouen en aquesta exigència bàsica.  
4. Si una màquina té diversos òrgans d'accionament per a la posada en marxa, i si, com a conseqüència, els operadors poguessen posar-se mútuament en perill, s'hauran de preveure dispositius complementaris (com per exemple, dispositius de validació o selectors que només permeten el funcionament d'un òrgan de posada en marxa al mateix temps) a fi d'excloure aquest risc.  
5. La posada en marxa de nou, en funcionament automàtic d'una instal·lació automatitzada després d'una parada, s'haurà de poder realitzar amb facilitat, una vegada complides les condicions de seguretat.  
1.2.4 Dispositiu de parada  
9.5.1.8 Parada normal  
1. Cada màquina anirà proveïda d'un òrgan d'accionament que en permeta la parada total en condicions segures.  
2. Cada lloc de treball anirà proveït d'un òrgan d'accionament que permeta parar, en funció dels riscos existents, o bé tots els elements mòbils de la màquina, o bé una part només, de manera que la màquina quede en situació de seguretat. L'ordre de parada de la màquina tindrà prioritat sobre les ordres de posada en marxa. Una vegada obtinguda la parada de la màquina o dels seus elements perillosos, s'interromprà l'alimentació d'energia dels accionadors.  
7.1.0.2 Parada d'emergència  
1. Cada màquina estarà proveïda d'un o més dispositius de parada d'emergència per mitjà dels quals es puguen evitar situacions perilloses que puguen produir-se de forma imminent o que s'estiguen produint. Queden excloses d'aquesta obligació:  
- les màquines en què el dispositiu de parada d'emergència no puga produir el risc, bé perquè no redueix el temps per a obtenir la parada normal, bé perquè no permet adoptar les mesures particulars que exigeix el risc,  
- les màquines portàtils i les màquines guiades a mà.  
2. Aquest dispositiu haurà de:  
- tenir òrgans d'accionament clarament identificables, molt visibles i ràpidament accessibles,  
- provocar la parada del procés perillós en el mínim temps possible, sense crear nous riscos,  
- eventualment, desencadenar o permetre que es desencadenen determinats moviments de protecció.  
3. El comandament de parada d'emergéncia haurà de quedar blocat; només podrà desblocar-se amb una maniobra adequada; aquest desblocatge no haurà de tornar a posar la màquina en marxa, sinó només autoritzar que puga tornar a arrancar; no podrà desencadenar la funció de parada abans d'estar en la seua posició de blocatge.  
6.5.7.2 Instal·lacions complexes  
1. Si es tracta de màquines o d'elements de màquines dissenyats per a funcionar solidàriament, el fabricant dissenyarà i fabricarà la màquina perquè els dispositius de parada, incloent-hi la parada d'emergència, puguen parar, no sols la màquina, sinó també tots els equips situats abans o després, si el fet que continuen funcionant pogués constituir un perill.  
1.2.5 Selector de mode de marxa  
1. El mode de comandament seleccionat tindrà prioritat sobre tots els altres sistemes de comandament, llevat de la parada d'emergència.  
2. Si la màquina ha estat dissenyada i fabricada perquè puga ser utilitzada segons diversos modes de comandament o funcionament amb distints nivells de seguretat (per exemple, per a permetre la regulació, el manteniment, la inspecció, etc.), portarà un selector de mode de marxa enclavable en cada posició. Cadascuna de les posicions del selector només correspondrà a un únic mode de comandament o de funcionament.  
3. El selector podrà ser substituït per altres mitjans de selecció amb els quals es puga limitar la utilització de determinades funcions de la màquina a determinades categories d'operadors (per exemple: codis d'accés a determinades funcions de comandaments numèrics, etc.).  
4. Si, en determinades operacions, la màquina ha de poder funcionar amb els dispositius de protecció neutralitzats, el selector de mode de marxa, al mateix temps, haurà de:  
- excloure el mode de comandament automàtic,  
- autoritzar els moviments únicament mitjançant òrgans que demanen un accionament mantingut,  
- autoritzar el funcionament dels elements mòbils perillosos només en condicions de seguretat reforçada (per exemple: velocitat lenta, esforç reduït, marxa a impulsos o altres disposicions adequades) i evitant qualsevol risc derivat d'una successió de seqüències,  
- prohibir qualsevol moviment que puga implicar perill actuant de manera voluntària o involuntària sobre els directors interns de la màquina.   
1.2.6 Fallada en l'alimentació d'energia  
1. La interrupció, el restabliment després d'una interrupció, o la variació :en el sentit que siga, de l'alimentació d'energia de la màquina no provocaran situacions perilloses.  
2. En particular, no haurà de produir-se:  
- ni una posada en marxa intempestiva,  
- ni un impediment per a detenir la màquina si ja s'ha donat l?ordre,  
- ni la caiguda o projecció de qualsevol element mòbil de la màquina o de qualsevol pega subjectada per aquesta,  
- ni un impediment de la parada automàtica o manual dels elements mòbils, siguen quins siguen,  
- ni la ineficàcia dels dispositius de protecció.  
1.2.7 Fallada del circuit de comandament  
1. No crearan situacions perilloses els defectes que efecten la lògica del circuit de comandament, ni les fallades o les avaries del circuit de comandament.  
2. En particular, no s'haurà de produir:  
- ni una posada en marxa intempestiva,  
- ni un impediment per a detenir la màquina si ja s'ha donat l?ordre,  
- ni la caiguda o projecció de qualsevol element mòbil de la màquina o de qualsevol pega subjectada a a ella,  
- ni un impediment de la parada automàtica o manual dels elements mòbils, siguen quins siguen,  
- ni la ineficàcia dels dispositius de protecció.  
1.2.8 Programes  
1. Els programes de diàleg entre l?operador i el sistema de comandament o de control d'una màquina es dissenyaran de forma interactiva.  
1.3 Mesures de protecció contra riscos mecànics,  
1.3.1 Estabilitat  
1. La màquina, com també els seus elements i equips, serà dissenyada i fabrica per tal que, en les condicions previstes de funcionament (tenint en compte, si cal, les condicions climàtiques) tinga prou estabilitat perquè puga utilitzar-se sense córrer el risc que bolque, calga o es desplace de forma intempestiva.  
2. Si la mateixa forma de la màquina o la instal·lació a què es destina no permet garantir l?estabilitat suficient, caldrà disposar uns mitjans de fixació adequats, que s'indicaran en les instruccions.  
1.3.2 Rise dé ruptura en servei  
1. Tant les parts de la màquina com les connexions entre elles hauran de poder resistir les condicions a què es vegen sotmeses durant l?ús previst pel fabricant.  
2. Els materials utilitzats tindran una resistència suficient, adaptada a les característiques de l?entorn d'utilització previst pel fabricant, especialment pel que fa als fenòmens de fatiga, envelliment, corrosió, abrasió.  
3. EL fabricant indicarà en les instruccions el tipus i la freqüència de les inspeccions i manteniments necessaris per motius de seguretat. Si cal, indicarà les peces que puguen desgastar-se i també els criteris per a la substitució d'aquestes.  
4. Els conductes rígids o flexibles per on circulen fluids, especialment a alta pressió, hauran de poder suportar els esforços interns i externs previstos; estaran sòlidament subjectes i/o aniran protegits contra les agressions externes de tot tipus; es prendran precaucions perquè, si es produeix una ruptura, no puguen provocar riscos (moviments bruscos, dolls a alta pressió, etc.).  
1.3.3 Riscos deguts a caigudes i projeccions d'objectes  
1. Caldrà prendre precaucions per a evitar les caigudes o projeccions d'objectes (peces mecanitzades, ferramentes, serradures, fragments, rebutjos, etc.) que puguen presentar un risc.  
1.3.4 Riscos deguts a superfícies, atestes, angles  
1. Els elements de la màquina que siguen accessibles no presentaran, en la mesura que ho permeta la seua funció, ni arestes, ni angles pronunciats, ni superfícies rugoses que puguen produir ferides.  
1.3.5 Riscos deguts a les màquines combinades  
1. Quan la màquina estiga prevista per a poder efectuar diverses operacions diferents en les quals calga agafar la pega amb les mans entre operació i operació (màquina combinada), es dissenyarà i construirà de manera que cada element puga utilitzar-se per separat sense que els altres elements constituesquen perill o molèstia per a la persona exposada.  
2. A aquest fi, cadascun dels elements, si no està protegit, haurà de poder posar-se en marxa o parar-se individualment.  
1.3.6 Riscos deguts a les variacions de velocitat de rotació de les ferramentes.  
1. Quan la màquina s'haja dissenyat per a efectuar operacions en diferents condicions d'utilització (per exemple, en matèria de velocitat i d'alimentació), s'haurà de dissenyar i fabricar de forma que l?elecció i la regulació d'aquestes condicions puguen efectuar-se de manera segura i fiable.  
1.3.7 Prevenció dels riscos relacionats amb els elements mòbils  
1. Els elements mòbils de la màquina es dissenyaran, fabricaran o disposaran a fi d'evitar tot risc, o quan subsistesca el risc estaran equipats amb resguards o dispositius de protecció, de manera que es previnga qualsevol risc de contacte que puga provocar accidents.  
2. S'hauran de prendre totes les disposicions necessàries per a evitar el blocatge inesperat dels elements mòbils de treball. Si, a pesar de les precaucions preses, es produís un blocatge, el manual d'instruccions i, si cal, una indicació inscrita en la màquina, hauran de donar les indicacions oportunes per a desblocar la màquina sense cap perill.  
1.3.8 Elecció de la protecció contra els riscos amb elements mòbils  
1. Els resguards o els dispositius de protecció que s'utilitzen per a protegir contra els riscos relacionats amb els elements mòbils s'elegiran en funció del risc existent. Les indicacions següents s'hauran d'utilitzar per a efectuar l?elecció.  
8.9.3.6 Elements mòbils de transmissió  
1. Els resguards dissenyats per a protegir les persones exposades contra els riscos ocasionats pels elements mòbils de transmissió (com per exemple, politges, corretges, engranatges, cremalleres, arbres de transmissió, etc.) seran:  
- resguards fixos que complesquen els requisits dels apartats 1.4.1 i 5.3.1.7,  
- o resguards mòbils que complesquen els requisits dels apartats 1.4.1 i 2.9.5.1 (punt 1).  
Es recorrera a aquesta última solució si es preveuen intervencions freqüents.  
4.6.7.7 Elements mòbils que intervinguen en el treball  
1. Els resguards o els dispositius de protecció dissenyats per a poroitegir les persones exposades contra els riscos ocasionats pels elements mòbils relatius al treball (per exemple, pintes de tancament, òrgans mòbils de les premses, cilindres, etc.) seran:  
- resguards fixos que complesquen els requisits dels apartats 1.4.1 i 8.4.0.8, sempre que siga possible,  
- si no, resguards mòbils que complesquen els requisits dels apartats 1.4.1 i 3.1.2.9 (punt 2) o dispositius de protecció com ara els sensibles, (per exemple barreres immaterials, estores sensibles), dispositius de protecció mitjançant manteniment a distància (per exemple, comandaments bimanuals) dispositius de protecció destinats a impedir mecànicament l'accés de tot o part del cos de l?operador a la zona perillosa que complesquen els requisits dels apartats 1.4.1 i 1.4.3.  
2. No obstant això, quan no es puga aconseguir de fer inaccessibles durant el funcionament, en tot o en part, determinats elements mòbils que intervinguen en el treball perquè calga realitzar operacions que exigesquen la intervenció de l?operador a prop, aquests elements, sempre que siga possible, portaran:  
- resguards fixos que complesquen els requisits 1.4.1 i 1.7.4.2 i que impedesquen l'accés a les partes dels elements que no s'utilitzen en el treball,  
- i resguards regulables que complesquen els requisits dels apartats 1.4.1 i 8.1.5.5 i limiten l'accés a les parts dels elements mòbils que siguen estrictament necessàries per al treball.  
1.4 Característiques que han de reunir els resguards i els dispositius de protecció  
1.4.1 Requisits generals  
1. Els resguards i els dispositius de protecció:  
- seran de fabricació sòlida i resistent,  
- no provocaran riscos suplementaris,  
- no hauran de ser fàcilment burlats o posats fora de funcionament amb facilitat,   
- no hauran de limitar més del que és necessari l?observació del cicle del treball  
- hauran de permetre les intervencions indispensables per a la col·locació i/o la substitució dels útils, i també per als treballs de manteniment, limitant l'accés al sector on s'haja de realitzar el treball i, si és possible, sense desmuntar el resguard o el dispositiu de, protecció.  
1.4.2 Requisits específics per als resguards  
9.7.5.9 Resguards fixos  
1. Els resguards fixos quedaran sòlidament subjectes al seu lloc.  
2. La fixació-estarà garantida perquè en resulte impossible qualsevol modificació manualment, i farà falta per a la seua manipulació la utilització de ferramentes.  
3. Sempre que siga possible, no podran estar-se en el seu lloc si està mancat de mitjans de fixació.  
1.8.2.9 Resguards mòbils  
1. Els resguards mòbils de tipus A:  
- sempre que siga possible, hauran de restar units a la màquina quan siguen oberts,  
- estaran associats a un dispositiu d'enclavament que impedesca que els elements mòbils comencen a funcionar mentre es puga accedir a aquests elements, i que provoque la parada quan deixen d'estar en posició de tancament.  
2. Els resguards mòbils de tipus B estaran dissenyats i integrats dins del sistema de comandament de manera que:  
- siga impossible que les elements mòbils comencen a funcionar mentre l?operador puga entrar-hi en contacte,  
- la persona exposada no puga entrar en contacte amb els elements mòbils que estiguen en moviment,  
- per a regular-los calga una acció voluntària, per exemple: utilització d'una ferramenta, d'una clau, etc.,  
- l'absència o la fallada d'un dels seus òrgans impedesca la posada en marxa que provoque la parada dels elements mòbils,  
- es garantesca una protecció amb un obstacle adequat si hi hagués risc de projecció.  
1.0.0.8 Resguards regulables que restringesquen l'accés  
1. Els resguards regulables que restringesquen l'accés a les parts dels elements mòbils estrictament necessàries per al treball:  
- hauran de poder regular-se manualment o automàticament, segons el tipus de treball que s'haja de realitzar,  
- hauran de poder regular-se sense ferramentes i fàcilment;  
- reduiran al màxim el risc de projecció.  
1.4.3 Requisits específics per als dispositius de projecció  
1. Els dispositius de projecció estaran dissenyats i integrats dins del sistema de comandament de manera que:  
- siga impossible que els elements mòbils comencen a funcionar mentre l?operador puga entrar-hi en contacte;  
- la persona exposada no puga entrar en contacte amb els elements mòbils que estiguen en moviment;  
- per a regular-los calga una acció voluntària, per exemple: utilització d'una ferramenta, d'una clau, etc;  
- l'absència o la fallada d'un dels seus òrgans impedesca la posada en marxa o provoque la parada dels elements mòbils.  
1.5 Mesures de protecció contra altres riscos  
1.5.1 Riscos deguts a l?energia elèctrica  
1. Si la màquina s'alimenta amb energia elèctrica, estarà dissenyada, fabricada i equipada per a prevenir o possibilitar la prevenció de tots els riscos d'origen elèctric.  
2. La normativa específica en vigor relativa al material elèctric destinat a ser utilitzat dins de determinats límits de tensió s'aplicarà a les màquines que estan subjectes a aquesta normativa.  
1.5.2 Riscos deguts a l?electricitat estàtica  
1. La màquina estarà dissenyada i fabricada per a evitar o restringir l'aparició de càrregues electrostàtiques que puguen ser perilloses i/o disposarà de mitjans per a poder evacuar-les.  
1.5.3 Riscos deguts a energies altres que l'elèctrica  
1. Si la màquina s'alimenta amb una energia altra que l'elèctrica, (per exemple, hidràulica, pneumàtica o tèrmica) estarà dissenyada, fabricada i equipada per a prevenir tots els riscos procedents d'aquest tipus d'energia.  
1.5.4 Riscos deguts a errors de muntatge  
1. Els errors comesos en el muntatge o reposició de determinades peces que poguessen provocar riscos, hauran d'impossibilitar-se mitjançant la concepció d'aquestes peces o, si no n'hi ha, mitjançant indicacions que figuren en les mateixes peces i/o en els càrters. Les mateixes indicacions figuraran en les peces mòbils i/o en els seus càrters respectius quan, per a evitar un risc, calga conèixer el sentit del moviment. Si s'escau, el manual d'instruccions haurà d'incloure informació complementària.  
2. Quan una connexió defectuosa puga originar riscos, qualsevol connexió errònia de fluids, incloent-hi la de conductors elèctrics, s'haurà de fer impossible pel mateix disseny o, en tot cas, per indicacions que figuren en les conduccions i/o en els borns.  
1.5.5 Riscos deguts a temperatures extremes  
1. S'adoptaran disposicions per evitar qualsevol risc de ferir-se per contacte o a distància, amb peces o materials d'alta temperatura o de molt baixa temperatura.  
2. S'estudiaran els riscos de projecció de matèries calentes o molt fredes. Si n'hi haguessen, s'adoptaran els mitjans necessaris per a evitar-los i, si això fóra tècnicament impossible, fer que perden la perillositat.  
1.5.6 Riscos d'incendi  
1. La màquina estarà dissenyada i fabricada per a evitar qualsevol risc d'incendi o de sobreescalfament provocat per la mateixa màquina o pels gasos, líquids, pols, vapors i altres substàncies produïdes o utilitzades per la màquina.  
1.5.7 Riscos d'explosió  
1. La màquina s'haurà de dissenyar i fabricar a fi d'evitar qualsevol risc d'explosió provocada per la mateixa màquina o pels gasos, líquids, pols, vapors i altres substàncies que produesca o utilitze la màquina i s'haurà de complir amb el que indica l'apartat 2 d'aquesta especificació tècnica.  
1.5.8 Riscos deguts al soroll  
1. La màquina estarà dissenyada i fabricada a fi que els riscos que resulten de l?emissió del soroll aeri produït es reduesquen al més baix nivell possible, tenint en compte el progrés tècnic i la disponibilitat de mitjans de reducció del soroll, especialment en la font.  
2. Es donaran les indicacions següents sobre el soroll aeri emés per la màquina (valor real o valor calculat partint de el mesuratge efectuat en una màquina idèntica):  
- el nivell de pressió acústica continu equivalent ponderat A en els llocs de treball, quan supere els 70 db (A); si aquest nivell fos inferior o igual a 70 db (A), caldrà que siga mencionat;  
- el valor màxim de la pressió acústica instantània ponderada C, quan supere els 63 Pa (130 db amb relació a 20,4 Pa);  
- el nivell de potència acústica emés per la màquina, si el nivell de pressió acústica continu equivalent ponderat A supera, en els llocs de treball, els 85 db (A).  
3. Quan la màquina siga de dimensions molt grans, la indicació del nivell de potència acústica podrà ser substituït per la indicació dels nivells de pressió acústica continus equivalents en llocs especificat entorn de la màquina.  
4. Les xifres acústiques s'amidaran utilitzant el codi d'amidament més adequat adaptat a la màquina.  
5. El fabricant indicarà les condicions de funcionament de la màquina durant el mesuratge, i també quins mètodes s'hi han utilitzat.  
6. Quan el o els llocs de treball no estiguen definits o no puguen definir-se, el mesuratge del nivell de pressió acústica s'efectuarà a un metre de superfície de la màquina i a una alçada d'1.60 metres per damunt de terra o de la plataforma d'accés. S'indicarà la posició i el valor de la pressió acústica màxima.  
1.5.9 Riscos degut" vibracions  
1. La màquina estarà dissenyada i fabricada perquè els riscos que resulten de les vibracions que produesca es reduesquen al més baix nivell possible, tenint en compte el progrés tècnic i la disponibilitat de mitjans de reducció de les vibracions, especialment en la font  
1.6 Manteniment  
1.6.1 Conservació de la màquina  
1. Els punts de regulació, greixatge i conservació estaran situats fora de les zones perilloses. Les operacions de regulació, manteniment, reparació, neteja i conservació de la màquina hauran d'efectuar-se amb la màquina parada.  
2. Si, com a mínim, una de les anteriors condicions no pogués complir-se per motius tècnics, aquestes operacions hauran de poder efectuar-se sense risc (vegeu en particular l'apartat 1.2.5).  
3. Es imprescindible que les elements de les màquines automatitzades que s'hagen de substituir sovint, en particular per canvi de fabricació o perquè són sensibles al desgast o perquè es puguen deteriorar com a conseqüència d'una incident, puguen desmuntar-se i tornar a muntar-se fàcilment amb tota la seguretat. L'accés a aquests elements ha de permetre que les dites tasques es puguen sa cap amb els mitjans tècnics necessaris (utillatge, instruments de mesuratge, etc.) seguint un modus operandi definit pel constructor.  
1.6.2 Separació de les fonts d'energia  
1. Tota màquina estarà proveïda de dispositius que permeten aïllar cadascuna de les seues fonts d'energia. Aquests dispositius seran clarament identificables. Hauran de ser blocats amb clau sis, en connectar-se de nou, poguessen posar en perill les persones circumdants. En el cas de les màquines alimentades amb energia elèctrica mitjançant una presa de corrent, la desconnexió de la clavilla serà suficient.  
2. El dispositiu haurà de ser igualment blocat amb clau quan l?operador no puga comprovar, des de tots els llocs que ha d'ocupar, la permanència d'aquest aïllament.  
1.6.3 Intervenció de l'operador  
1. Les màquines hauran de dissenyar-se, fabricar-se i equipar-se de manera que es limiten les causes d'intervenció dels operadors.  
2. Sempre que no puga evitar-se la intervenció de l?operador, haurà de poder efectuar-se amb facilitat i seguretat.  
1.7 Indicacions  
1.7.0 Dispositius d'informació  
1. La informació necessària per al maneig d'una màquina no tindrà cap ambigüitat i s'haurà de comprendre fàcilment.  
2. No haurà de ser excessiva fins al punt que constituesca una sobrecàrrega per a l?operador.  
3. Quan la salut i la seguretat de les persones exposades puga estar en perill per funcionament defectuós d'una màquina que funciona sense vigilància, haurà d'anar proveïda d'un sistema que ho avise adequadament.  
1.7.1 Dispositius d'advertiment  
1. Si la màquina porta dispositius d'advertència (per exemple, mitjans de senyalització, etc.), seran comprensibles sense ambigüitats i es percebran fàcilment.  
2. S'adoptaran mesures perquè l?operari puga verificar si aquests dispositius d'advertència continuen sent eficaços.  
3. S'aplicaran les prescripcions de les directives específiques sobre colors i senyals de seguretat.  
1.7.2 Senyals, d'advertència dels riscos persistents  
1. Si, a pesar de totes les disposicions adoptades, o si es tracta de riscos potencials no evidents (per exemple: armari elèctric de distribució, purga d'un circuit hidràulic, risc en una part no visible, etc.), els riscos persistissen, el fabricant haurà de col·locar senyals d'advertiment.  
2. Aquests senyals d'advertiment constaran, preferentment, de pictogrames comprensibles per tot el món i/o estaran redactats en les llengües que comprenguen els operaris.  
1.7.3 Marcatge  
1. Cada màquina, de forma legible i indeleble, tindrà com a mínim les indicacions següents:  
- nom, adreça i registre industrial del fabricant;  
- l'any de fabricació;  
- la referència a aquesta especificació tècnica;  
- designació de la sèrie o el model;   
- número de sèrie, si n'hi ha.  
2. En funció de la seua naturalesa, la màquina també haurà de portar totes les indicacions que siguen indispensables per a una utilització segura (per exemple: velocitat màxima de rotació de determinats elements giratoris, massa, etc.) o si no n'hi ha, referència a l?informe d'assajos d'un laboratori oficial acreditat.  
3. Quan un element de la màquina s'haja de manipular mitjançant dispositius d'elevació, la massa haurà d'inscriure's de manera legible i duradora.  
1.7.4 Manual d'instruccions  
1. Cada màquina portarà un manual d'instruccions on, com a mínim, s'indique:  
- el recordatori de les indicacions establides per al marcatge (vegeu l'apartat 1.7.3) completades, si s'escau, per les indicacions que permeten facilitar-ne el manteniment (per exemple: adreça del fabricant, dels reparadors, etc.),  
- les condicions previstes d'utilització, d?acord amb el punt 3 de l'apartat 1.1.2,  
- el o els llocs de treball que puguen ocupar els operadors,  
- les instruccions perquè pugen efectuar-se sense risc:  
? la posada en servei,  
? la utilització,,  
? la manutenció amb la indicació de la massa de la màquina i els diversos elements quan, de forma regular, s'hagen de transportar per separat,  
? la instal·lació,  
? el muntatge, el desmuntatge,  
? el reglatge, el manteniment (conservació i reparació),   
- si escau, instruccions d'aprenentatge.  
Si fos necessari, en el manual s'advertiran les contraindicacions d'ús.  
2. El fabricant elaborarà el manual d'instruccions, que estarà redactat en espanyol.  
3. El manual d'instruccions inclourà els plànols i esquemes necessaris per a posar en servei, conservar, inspeccionar, comprovar el bon funcionament i, si los necessari, reparar la màquina i qualsevol altra instrucció pertinent, en particular, referida ala seguretat.  
4. Quant als aspectes de seguretat, la ressenya comercial que servesca de presentació de la màquina no s'haurà de contradir amb les instruccions; esmentarà les informacions relatives a l'emissió de soroll aeri a què fa referència l'apartat 1.5.8.  
5. El manual d'instruccions s'oferirà, si cal, les prescripcions relatives a la instal·lació i el muntatge dirigides a reduir el soroll i les vibracions produïdes (per exemple, utilització d'amortidors, tipus i massa de la fundació, etc.).  
6. En el manual d'instruccions es donaran les indicacions sobre el soroll aeri emès per la màquina d'acord amb el que s'exposa en l'apartat 1.5.8.  
2. Especificacions tècniques per als distints tipus de màquines  
2.0 introducció  
1. Com que les màquines de pirotècnia, independentment que puguen tenir mètodes de treball, processos i/o matèries de càrrega diferents, han de complir amb exigències de seguretat que com més gran és la similitud entre elles Més comunes són. Es per això que s'ha pres com a base els requisits exigits a les màquines de cartutxeria, ja que són unes màquines d'ús i de requisits amplis als tallers de pirotècnia, i tots els requisits tracten de seguretat de les màquines i fan referència als de cartutxeria quan siguen d'aplicació comuna.  
2.1. Premsa de càrrega de cartutxeria  
2.1.1 Identificació  
1. La premsa de càrrega de cartutxeria és una màquina l?element compressor de la qual està animat per un moviment que treballa el material pirotècnic dins d'un contenidor cilíndric.  
2. Es compon d'un grup compressor, constituït per una baqueta o conjunt de baquetes, i d'un suport inferior individual o col·lectiu denominat matriu, on estan els contenidors cilíndrics que cal carregar.  
3. Hi ha premses lineals i rotatives, els accionaments de les quals poden ser de tipus mecànic, hidràulic, pneumàtic o combinats entre ells.  
4. En el cas de les premses rotatives, el moviment dels elements compressors és vertical, i el moviment de la matriu (part de la subjecció dels contenidors), circular; és per això que aquestes mànigues són conegudes com premses rotatives. Poden tenir actuació automàtica o semiautomàtica.  
5. En el cas de les premses lineals, el moviment dels elements compressors és també vertical, i la matriu (part de subjecció dels contenidors) en aquest tipus de màquines va fixa a la part inferior del bastidor de la premsa. L'actuació és manual o automàtica.  
6. L'accionament més emprat en les premses és l'hidràulic, i a voltes, quan la màquina disposa d'accionament mixt o combinat, sol utilitzar-se l'hidràulic per als moviments dels grups compressors i el pneumàtic, per als moviments que reclamen menys esforç, com a rotació dels plats giratoris, desplaçaments horitzontals dels capçals, etc.  
2.1.2 Mètodes de treball  
Les premses de càrrega de cartutxeria tenen el mètode de treball següent:  
Premses lineals.  
1. Se selecciona el joc de baquetes i la matriu d?acord amb el contenidor que cal carregar. S'acobla el capçal al suport sobre el pistó de la premsa en la part superior. Es col·loca la matriu en la base de la màquina amb els contenidors cilíndrics.  
2. Es realitza el carregament dels contenidors amb el material pirotècnic per capes (gruixàries), d'acord amb el tipus de contenidor, comprimint cada capa fins al carregament total del contenidor.  
3. Una vegada realitzada l?operació, es retira la cartutxeria carregada i es col·loquen nous contenidors per a tornar a l?operació de carregament amb el material pirotècnic.  
Premses rotatives  
4. Les premses rotatives, realitzen l?operació de forma seqüencial: col·locació del contenidor, carregament del material inert i compactació d'aquest, carregament en capes del material pirotècnic i compactació i expulsió del contenidor carregat.  
5. Hi ha també màquines rotatives en les quals la compactació es fa també verticalment. Però en els dos sentits, és a dir, per dalt i per baix alhora. En aquest cas, el carregament del material pirotècnia es fa abans que el carregament de la massa inerta.  
2.1.3 Procés  
1. Cada màquina, amb el seu utillatge, estarà dissenyada i fabricada segons les distintes matèries de càrrega amb què treballa. Per això, ja des del disseny i la fabricació tindrà definit el o els processos de treball, sense poder modificar l?usuari cap dels paràmetres que puguen alterar el o els processos prèviament establerts.  
2. Cada màquina tindrà un manual de processos en el qual estaran perfectament definits el procés o processos, i també les distintes matèries de càrrega i s'hi incorporaran els Informes d'assaig d'aquests materials i la Certificació de la màquina.  
3. El taller pirotècnic elaborarà aquest manual d'acord amb el fabricant de la màquina i estarà redactat en espanyol.  
2.1.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Es definirà el valor més desfavorable de cada matèria de carrega (o de la mescla sensible, si coexisteixen més d'una matèria en el procés), per als paràmetres següents:  
- Temperatura d'inflamació, segons norma UNE 31.011-76.  
- Sensibilitat al fregament o fricció, segons norma UNE 31.018-73.  
- Sensibilitat al xoc, segons norma UNE 31.016-72.  
2. Els assajos de caracterització es realitzaran en un laboratori oficial acreditat.  
2.1.5 Característiques dels contenidors  
1. Els contenidors usats per al confinament del material pirotècnic que no estiguen ubicats en el procés de carregà dins d'un recipient hauran d'estar dissenyats i fabricats per a resistir una pressió, com a mínim, el doble de la pressió màxima de treball.  
2.1.6 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Cap punt de la màquina que estiga en contacte amb la matèria de carregament no tindrà una temperatura superior al 50% del valor mínim definit en l'apartat «Característiques de la matèria de càrrega»:  
2. Aquesta mateixa condició s'aplicarà a aquelles zones de la màquina o dels seus equips auxiliars on puga dipositar-se la pols durant el funcionament.  
3. Es limitarà el recorregut mecànic del grup compressor per a evitar el contacte amb la matriu (extrems superiors de les agulles).  
4. La premsa lineal disposarà de sistemes que impedesquen el moviment del grup compressor quan la matriu no siga l'adequada o quan estiga mal col·locada. La premsa rotativa disposarà d'un sistema que impedesca moviment de l?element compressor quan el plat giratori no estiga en la posició adequada de treball.  
5. Els límits de recorregut s'han de realitzar mitjançant finals de correguda amb sistemes redundants, topalls mecànics, etc., i se'ls situarà de manera que no menyscaben la seguretat en el lloc de treball de la màquina.  
6. Els materials de la màquina que estiguen en contacte amb la matèria de càrrega no podran produir espurnes electrostàtiques o mecàniques per xocs o fregaments perillosos.  
7. Les peces que durant el desplaçament en presència de material pirotècnic puguen fregar-se o xocar entre si, no podran ser ambdues de ferro ni d'acer, ni tan sols de l?inoxidable.  
8. Segons la sensibilitat de la matèria de carregament als paràmetres fregament i xoc, definits en l'apartat «Característiques de la matèria de càrrega», es definiran els valors de la pressió de càrrega i velocitat d'aplicació.  
9. Qualsevol equip elèctric situat en el mateix recinte que la màquina tindrà un grau de protecció IP-65. En els casos on la pols inflamable existent en l'ambient tinga una resistivitat elèctrica més gran de 105 ? cm es podrà utilitzar un grau de protecció IP54. Aquests equips elèctrics es construiran i es muntaran sobre la màquina segons les exigències de l'apartat 3.1.2 de la ITC MIE SM 09.0.07.  
10. Si en la màquina s'utilitzen manegues per a la càrrega del material pirotècnic i hauran de complir la norma UNE 22.070, sempre que la longitud en centímetres siga major a 100/diàmetre interior, o la superfície projectada màxima siga superior a 100 cm2.  
11. Les màquines que tinguen parts metàl·liques (conductors) en contacte amb la matèria de carregament o en presència de pols produïda pel procés, tindran una resistència a terra inferior a 1 M.?.  
12. Els materials de plàstic que formen part de les màquines i que estiguen en contacte amb el material pirotècnic durant el procés, tindran una resistència superficial inferior a 109 ?, valorada segons CEI 167, apartat 7. Si aquesta condició no es pot complir, la superfície projectada màxima es limitarà en funció de les característiques de la mescla pirotècnica més sensible present en el procés.  
13. Els orificis dels elements compressors d'ànima buida no podran ser cecs, hauran de tenir eixida a fi d'evitar que a l'interior s'acumulen sobrepressions d'aire i a fi també de facilitar-ne la neteja.  
2.1.7 sistemes de confinament  
1. La premsa disposarà d'un sistema de confinament individual o col·lectiu que siga capaç de reduir els efectes d'una possible iniciació del material confinat.  
2. Aquest sistema pot ser d'acoblament fix o mòbil. Si és mòbil, haurà de ser operatiu quan el grup compressor actue sobre la matèria de càrrega.  
3. La barrera que defineix el sistema de confinament actuarà com a pantalla protectora de l?operador de la màquina.  
4. El sistema de confinament es calcularà per a la condició mes desfavorable de càrrega, i haurà d'estar justificat en el projecte tècnic de la màquina. En els casos en què aquest forme part d'un confinament més ampli (que efecte altres elements a banda de la màquina), se n'haurà de verificar l?eficàcia mitjançant assajos avalats pel protocol corresponent.  
2.1.8 Altres condicions  
1. La màquina, en tant que siga possible, es dissenyarà sense racons ni ressalts que propicien l'acumulació de pols o en dificulten la neteja.  
2. Dispositius especials impediran el dipòsit de pols en els òrgans sotmesos a possibles fregaments o escalfaments, principalment en l?interior dels sistemes de transmissió.  
3. Quan el greixatge de la màquina es realitze mitjançant lubricants d'origen no orgànic, el sistema haurà de ser concebut de manera que la possible barreja del lubricant amb la matèria de càrrega no puga comportar una reacció perillosa per al personal.  
4. Si en el sistema hidràulic d'accionament de la màquina està previst un radiador, aquest haurà d'ubicar-se fora del recinte en s'instal·le la màquina.  
5. No es permet l?ús de motors de combustió interna com a element motriu en el grup hidràulic quan estiguen ubicats en el mateix recinte que la màquina.  
6. Els recipients auxiliars associats a la màquina, que s'utilitzen per al transport de la matèria de càrrega (processada o no), hauran d'estar construïts amb materials fàcils de netejar, de manipulació fàcil, sense cossos metàl·lics en els quals estiga present l'element «ferro», i amb un sistema que els faça de fàcil agafar. Quan la matèria de càrrega que es transporte estiga en estat sec, si els recipients utilitzats són de plàstic, hauran de tenir una resistència superficial inferior a 109 ?, segons la norma CEI 167, apartat 7, sempre que la seua superfície projectada màxima siga major a 100 cm2.  
7. Si es carreguen productes que en cas d'iniciació poden projectar-se, hauran d'estar introduïts en un contenidor que n'impedesca la projecció. Les exigències sobre aquests contenidors són les mateixes que les. exposades en el punt anterior.  
8. Si s'utilitzen tolvins d'emmagatzemament de material pirotècnic en el procés de càrrega, hauran d'estar dissenyats perquè es descarreguen només per l'acció de la gravetat, i disposarà d'un sistema de buidatge independent del circuit de descàrrega.  
9. Aquests tolvins hauran d'estar separats de la màquina bé per barreres adequades o bé ubicant-los en un recinte diferent de la màquina.  
10. sobre aquests tolvins es podran utilitzar vibradors que actuen de forma esporàdica, i amb accionament directe i mantingut de l?operador de la màquina. Es poden utilitzar també vibradors que actuen de forma permanent sobre el material pirotècnic, mentre dure l?operació de càrrega de la màquina.  
2.2 Premsa de càrrega d'espoletes  
2.2.1 Identificació  
1. La premsa de càrrega d'espoletes és una màquina l?element compressor de la qual pressiona el material pirotècnic dins d'un contenidor de superfície interior cilíndrica disposat sobre un suport inferior.  
2. L'element compressor està animat d'un moviment vertical que compacta el material pirotècnic dins de l?espoleta, la qual està subjecta en un plat disposat sobre el suport inferior de la premsa. el plat pot estar animat d'un moviment giratori, horitzontal o pot anar fix a la bancada de la premsa.   
3. Els accionaments regularment utilitzats són el pneumàtic o l?hidràulic i la seua actuació generalment és de tipus manual, utilitzant com a font d'energia normalment l'elèctrica o la pneumàtica.  
4. La forma de comprimir la màquina és, en el seu moviment, semblant al d'un martell, és per això que en alguns casos és conegut com martell pneumàtic.  
2.2.2 Mètode de treball  
Aquestes premses tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona l?element compressor i l?espoleta, d'acord amb la grandària i el tipus de carcassa. Es col·loca l?element compressor en el capçal de la premsa, com també l?espoleta que cal carregar en el plat del suport inferior de la premsa.  
2. Es realitza la càrrega de l?espoleta amb el material pirotècnic per capes (gruixàries), es comprimeix cada capa mitjançant moviments verticals (descendents i ascendents) fins a la compressió d'aquesta i així fins a la càrrega total de l?espoleta.  
3. Una vegada realitzada aquesta operació, es retira l'espoleta ja carregada i se'n col·loca una altra per carregar.  
4. La càrrega del material pirotècnic es fa de forma manual o automàtica, entre premsatge de capes.  
2.2.3 Procés  
1. El procés d'aquestes premses ha de complir amb el que indica l'apartat 2.1.3.  
2.2.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que indica l'apartat 2.1.4.  
2.2.5 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Es limitarà el recorregut mecànic del grup compressor a fi d'evitar-ne el contacte amb el suport dels contenidors.  
2. La premsa disposarà de sistemes que impedesquen el moviment del grup compressor quan el plat no estiga en la posició adequada de treball.  
3. A més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 i 13 de l'apartat 2.1.6.  
2.2.6 Sistemes de confinament  
1. Els sistemes de confinament han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.17.  
2.2.7 Altres condicions  
1. Altres condicions que hauran de complir són les indicades en l'apartat 2.1.8.   
2.3 Màquina de càrrega de candeles romanes  
2.3.1 Identificació  
1. La màquina de càrrega de candeles romanes està constituïda per un grup d'empenyiment animat d'un moviment lent vertical descendent que baixa la càrrega de pólvora en gra, sense arribar a comprimir-la, i també l?espoleta, dins d'un contenidor cilíndric.  
2. Es compon d'un grup d'empenyiment constituït per un o més elements, i d'un suport inferior fix o mòbil, on se subjecten els contenidors cilíndrics que cal carregar.  
3. La subjecció dels contenidors es fa mitjançant guies, disposades sobre les parts superior i inferior del contenidor.  
4. Hi ha màquines lineals i rotatives els accionaments de les quals poden ser de tipus pneumàtic, hidràulic, etc., si bé el més utilitzat és el pneumàtic. L'hidràulic s'utilitza generalment quan el nombre de candeles simultàniament que cal carregar és important (normalment, més de quatre).  
5. En les màquines lineals l?únic moviment és el del grup d'empenyiment, que és vertical. En el cas de les rotatives, a més del moviment vertical del grup d'empenyiment, també està animat el suport inferior d'un moviment giratori (normalment de 180º).  
2.3.2 Mètode de treball  
Les maquines lineals tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona l'element d'empenyiment i el suport-guia, d'acord amb la candela romana que calga carregar. Es col·loca en les seues guies el contenidor cilíndric buit.  
2. Una volta definida la seqüència de càrrega dels diferents productes pirotècnies que formen la càrrega total de la candela romana, es procedeix a la càrrega i empenyiment d'aquests. Això és:  
- càrrega de pólvora en gra,  
- càrrega de pastilla, carcasseta, etc.,  
- càrrega d'espoleta,  
- i així successivament.  
3. La dosificació de la pólvora es pot fer de forma automàtica si es disposa d'una tremuja dosificadora, o bé manualment. La introducció de les espoletes i de les pastilles es fa manualment.  
4. Allò més normal en aquestes màquines és carregar simultàniament una, dues o quatre candeles romanes.  
5. La seqüència de càrrega manejada anteriorment és només un exemple, ja que es poden utilitzar altres productes pirotècnics en la càrrega de les candeles romanes.  
6. Una vegada realitzada l'operació de càrrega, es retiren les candeles romanes i se'n col·loquen altres de buides per a ser carregades.  
7. Les màquines rotatives difereixen de les lineals en el fer que les primeres disposen d'un plat giratori on van allotjats els contenidors, de manera que, mentre es realitza la càrrega de la pólvora en uns contenidors, en els altres es van carregant simultàniament les pastilles i les espoletes.  
8. La dosificació de la pólvora es fa de forma automàtica mitjançant la dosificació per tremuges, mentre que el càrrega d'espoletes i de pastilles es fa manualment.  
2.3.3 Procés  
1. El procés de la màquina ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
2.3.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
2.3.5 Característiques dels contenidors  
1. Les característiques dels contenidors han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.5.  
2.3.6 Sistemes que eviten la iniciació  
1. La màquina disposarà de sistemes que impedesquen el moviment del grup d'empenyiment quan els contenidors no estiguen en la posició adequada de treball.  
2. A més a més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 8, 9, 10, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
2.3.7 Sistemes de confinament  
1. Els sistemes de confinament han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.7.  
2.3.8 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en l'apartat 2.1.8.   
2.4 Premsa de fabricació de pastilles  
2.4.1 Identificació-  
1. La premsa de fabricació de pastilles és una màquina l'element compressor de la qual està animat d'un moviment vertical lent que comprimeix el material pirotècnic dins d'un contenidor cilíndric de la màquina.  
2. Es compon d'un grup compressor constituït per un o més elements de compactació i d'un suport inferior individual o col·lectiu denominat matriu, on es realitza la compressió del material pirotècnic. Hi ha també màquines en les quals la compactació es fa mitjançant dos grups compressors alineats verticalment.  
3. Aquestes premses són lineals i els seus accionaments poden ser de tipus pneumàtic, hidràulic, o combinació d'ambdós. La seua actuació és manual.  
2.4.2 Mètode de treball  
1. Se selecciona el joc d'elements compressors i la matriu d'acord amb la grandària de les pastilles que s'han d'obtenir.  
2. A continuació s'agafa la quantitat de material pirotècnic necessària per a la càrrega, seca o ben mullada prèviament amb el líquid adequat (que no reaccione amb el material pirotècnic) i s'acciona el comandament de la màquina per a la compressió.  
3. Una volta realitzada aquesta operació, es retiren les pastilles i es procedeix a una nova operació de càrrega. La càrrega es realitza manualment, com també la retirada de les pastilles.  
2.4.3 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
2.4.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
2.4.5 sistemes que eviten la iniciació  
1. Es limitarà el recorregut mecànic del grup compressor a fi d'evitar-ne el contacte amb la matriu. Quan la compactació es realitze mitjançant dos grups compressors, aquests tindran també limitats els seus recorreguts per evitar el contacte entre ells.  
2. A més a més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
2.4.6 Sistemes de confinament  
1. Els sistemes de confinament han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.7.  
2.4.7 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2, 3, 4, 5,.6 i 7 de l'apartat 2.1.8.  
2.5 Drageadora de color  
2.5.1 Identificació  
1. Aquestes màquines s'utilitzen per a l?obtenció de boles de colors. Estan animades d'un moviment giratori uniforme que treballa el material pirotècnic en el seu interior.  
2. El moviment giratori de la drageadora és transmès generalment de forma mecànica des d'un grup motriu i la seua actuació és manual. La font d'energia generalment utilitzada és l'elèctrica.  
2.5.2 Mètode de treball  
Les drageadores tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona el material pirotècnic necessari per a la transformació en boles de color, s'aboca a l?interior de la drageadora i s'hi afig el líquid adequat (que no reacione amb el material pirotècnic) en petites dosis per a ser pastades fins a obtindre'n petites esferes (boles). Per a la formació de les esferes es parteix normalment d'un nucli no metàl·lic de forma tan esfèrica com siga possible. Amb el gir de la drageadora el material pirotècnic va formant-se entorn del nucli fins a tenir la grandària de les boles que es desitgen. La càrrega del material pirotècnic, nuclis i l'addició de líquid per al pastament, es fa manualment.   
2. El grup motriu podrà transmetre el moviment a una o més drageadores, segons la seua potència.  
2.5.3 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
2.5.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria pirotècnica han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
2.5.5 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 9, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
2.5.6 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 2.1.8.  
2.6 Màquina de fabricació d'estopí  
2.6.1 Identificació  
1. La màquina per a la fabricació d'estopí està constituïda per un alimentador de fils de cotó, cànem o altres fibres naturals, un recipient per a la massa de pólvora mullada i d'un suport on es recolza una sínia o quadrat per a la recollida de l?estopí humit.  
2. Tant la sínia o quadrat com el recipient estan animats de moviment. El primer és giratori, a fi de permetre que s'enrotlle l'estopí. El segon és horitzontal, a fi de permetre que l'estopí s'enrotlle en una volta simple, és a dir, perquè no hi haja possibilitat que es munten unes voltes amb altres. Això es fa així a fi de permetre'n posteriorment un bon assecament.  
3. L'accionament de la màquina, normalment és pneumàtic o mecànic, amb font d'energia elèctrica. L'actuació de la màquina és manual.  
2.6.2 Mètode de treball  
Aquestes màquines tenen el mètode de treball següent:  
1. Es carrega l'alimentador de fils en els seus porta-rotllos i s'ompli el recipient amb pólvora mullada. A continuació es fa passar el fil pel recipient impregnant-lo de pólvora mullada i, mitjançant el desplaçament horitzontal del recipient, el fil impregnat va recollint-se en la sínia o quadrat.  
2. Una vegada que la superfície de la recollida de la sínia o quadrat ha estat completada amb l?estopí humit en una sola capa, es retira a fi de sotmetre a continuació l?estopí a un procés d'assecament.  
3. Retirada la sínia o quadrat, es procedirà a la incorporació d'una de buida i es realitzarà de nou una altra operació.  
2.6.3 Procés  
1. el procés ha de complir el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
2.6.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria pirotècnica han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
2.6.5 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 9, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
2.6.6 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 2.1.8.  
2.7 Màquines de fabricació de pólvora  
2.7.1 Molí de boles per a carbó  
3.8.5.4 Identificació  
1. El molí de boles es compon d'un recipient, normalment cilíndric, animat d'un moviment giratori uniforme, d'unes boles, generalment de forma esfèrica, construïdes en material metàl·lic (generalment bronze o llautó), les quals en els seus moviment dins del recipient produeixen la molta del carbó.  
2. El recipient (generalment de ferro o de fusta) disposat horitzontalment sobre el seu eix, incorpora una porta, normalment desmuntable, que permet la introducció del carbó vegetal en formes i volums menuts, segons la procedència, i la recollida del carbó una vegada molt.  
3. El moviment del recipient és transmès generalment de forma mecànica o hidràulica des d'un grup motriu, i la seua actuació és manual. La font d'energia més utilitzada és l'elèctrica.  
0.5.6.3 Mètode de treball  
Els molins de boles tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona la grandària i el nombre de boles més adequats per a la quantitat de carbó que cal moldre i s'introdueixen en l?interior del recipient.  
2. S'aboca el carbó vegetal objecte de la mòlta (net d'impureses considerades «perilloses), també dins del recipient.  
3. Es tanca la boca o porta del recipient i s'acciona el molí per a la seua posada en funcionament.  
4. Una vegada que el carbó s'haja mòlt, es para el molí i es procedeix a la retirada del carbó.  
5. Tot seguit es procedeix a una nova operació de mòlta. En el cas que siga l?última operació que cal realitzar, cal tancar la porta del recipient a fi d'evitar l?entrada de partícules estranyes.  
6. Tant la introducció com la retirada del carbó es fa mecànic ment o amb utensilis manuals.  
7. Durant el temps que dura l?operació de mòlta cap operari no ha d'estar en el recinte del molí.  
6.1.5.5 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
4.1.4.1 Característiques de la matèria de carrega  
1. Es definirà el valor més desfavorable del carbó utilitzat per al paràmetre següent:  
- temperatura mínima d'ignició en capa, segons norma UNE 22.330.  
2. Els assajos de caracterització es realitzaran en un laboratori oficial acreditat.  
0.4.8.6 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Cap punt de la màquina que estiga en contacte amb la matèria de càrrega no tindrà una temperatura superior al 50% del valor mínim definit en l'apartat «Característiques de la matèria de càrrega».  
2. La mateixa condició s'aplicarà a aquelles zones de la màquina o dels seus equips auxiliars on puga dipositar-se pols durant el funcionament.  
3. La màquina disposarà d'un dispositiu per al mesuratge de la temperatura (termopar, etc.) en l'interior del recipient i que en provoque la parada en el cas que aquesta temperatura arribe al paràmetre definit en el punt 1 d'aquest apartat.  
Es podrà prescindir d'aquest dispositiu si els materials de construcció del recipient permeten la dissipació de la calor produïda de forma que la temperatura en l?interior no arribe al paràmetre definit en el punt 1 d'aquest apartat.  
Es podrà substituir el dispositiu de mesurament de temperatura per un altre que limite el temps d'operació automàticament i que. garantesca que durant aquest temps no s'arriba al paràmetre definit en el punt 1 d'aquest apartat.  
4. També es podran fer servir altres mètodes alternatius als del control de temperatura d'inflamació, com ara la inertització de l'atmosfera en l?interior del recipient a fi d'evitar la ignició del material que s'estiga processant.  
5. La màquina estarà dissenyada de manera que les càrregues electrostàtiques generades en l'interior del recipient durant el treball puguen evacuar-se en condicions mínimes de seguretat això es podrà fer utilitzant materials conductors (amb presa a terra) amb suficient superfície de contacte amb el material de càrrega, que permeta la dita evacuació.  
6. A més a més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 6, 7, 9, 11 i 121 de l'apartat 2.1.6.  
7.2.7.6 Altres condicions  
1. L'accionament de posada en funcionament i de parada ha d'estar situat fora del recinte de la màquina. Excepcionalment, es podrà situar dins del recinte de la màquina sempre que siga accessible des de l?exterior.  
2. Quan el recinte de la màquina siga tancat, la màquina disposarà d'un dispositiu de control (final de cursa, etc.), de manera que l'accés de personal al recinte de la màquina en provoque la parada automàtica.  
Si tot l'anterior no es pot complir, caldrà incorporar-hi un senyal lluminós fix de color roig o centellejant, en l'accés principal del recinte de la màquina. Aquest senyal romandrà en operació mentre la màquina estiga funcionant.  
Quan el recinte de la màquina forme part d'un conjunt de recintes adossats (cel·les), es podrà utilitzar sols un senyal lluminós. En aquest supòsit, sempre que una de les màquines estiga funcionant, el senyal ha d'estar en operació.  
3. Quan el recinte de la màquina o recintes de màquines adossats siguen oberts (construcció en 3 parets), a més del senyal lluminós exigible per als recintes tancats, han de disposar en els accessos . a la «zona perillosa» d'una barrera, cadena, etc., per tal de dissuadir l?entrada de personal. En aquest supòsit, s'han d'incorporar ben .visible i sobre o prop de l'element dissuassori els senyals de seguretat següents:  
- un senyal de prohibició B.1.3, segons norma UNE 1.115-85,  
- un senyal d'advertència de perill B.3.3, segons norma UNE 1.115-85.  
4. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.2 Molí de martells per a carbó  
5.5.7.8 Identificació  
1. EL molí de martells es compon bàsicament d'un recipient (normalment de ferro) d'una tremuja d'alimentació superior (normalment amb dosificació manual) i dels martells, els quals estan allotjats en l?interior del recipient.  
2. En la part superior disposa de dos respiradors a fi de permetre l?eixida de l'aire des de l?interior del molí, que normalment es realitza mitjançant la utilització de mànigues flexibles.  
3. en la part inferior incorpora la boca de recollida a la qual se cenyeix el sac o contenidor que ha d'albergar el carbó mòlt.  
4. EL moviment giratori dels martells produeix ta mòlta del carbó. Normalment, aquest moviment es transmet de forma mecànica des d'un grup motriu i l'actuació és manual. La font d'energia més utilitzada és l'elèctrica.  
5. Tant la introducció com la recollida del carbó està controlada per uns garbells o sedassos, els quals provoquen el rebuig de partícules grosses a l?interior del molí i la retenció de grandàries de gran superiors al pas del sedàs, respectivament.  
4.7.5.1 Mètode de treball   
Els molins de martell tenen el mètode de treball següent:  
1. Es lliga el sac o contenidor del carbó mòlt a la boca de recollida.  
2. Se selecciona el pas de dosificació en la tremuja d'alimentació i s'hi aboca el carbó vegetal objecte de la mòlta.  
3. S'acciona el molí per posar-lo en funcionament i se'n para una vegada s'haja mòlt la quantitat de carbó requerida.  
1.6.1.9 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
8.6.1.5 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques dels carbons han de complir amb el que s'indica en l'apartat 4.1.8.3.  
5.7.0.4 Sistema que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 5 i 6 de l'apartat 9.4.0.5.  
0.0.4.7 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1 i 4 de l'apartat 6.1.2.0.  
2.7.3 Molí mesclador de boles  
5.3.2.9 Identificació  
1. El molí mesclador de boles es compon d'un recipient allargat, normalment de secció circular o poligonal regular, animat d'un moviment giratori uniforme i d'unes boles, generalment de forma esfèrica o polièdrica regular, construïdes en bronze o llautó, les quals en els seus moviments dins del recipient produeixen simultàniament la mòlta i mescla binària de la matèria de càrrega: nitrat potàssic i carbó vegetal o sofre i carbó vegetal.  
2. El moviment giratori del recipient és transmès, normalment de forma mecànica, des del grup motriu.  
3. La font d'energia normalment és l'elèctrica i els accionaments més usuals són el mecànic, el pneumàtic o hidràulic.  
4. El molí mesclador de boles pren el nom del tipus de recipient emprat, i així són coneguts com a bombos binaris o com a formigoneres.  
5. Els bombos, normalment de fusta o de ferro, estan disposats horitzontalment sobre el seu eix longitudinal i incorporen una porta, normalment desmuntable, que permet la introducció de les primeres matèries que calga moldre mesclar i la retirada de la mescla binària. Generalment, la forma de la seua secció és circular per als 1 bombos de ferro i poligonal o circular per als de fusta.  
6. Les formigoneres, es construeixen generalment en ferro, acer inoxidable o bronze.  
5.1.2.9 Mètode de treball  
Els molins mescladors de boles tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona la grandària (si n'hi ha més d'un) i el nombre de boles més adequat per a la quantitat de matèries que cal moldre i mesclar, i s'introdueixen en l?interior del recipient.  
2. S'aboquen les primeres matèries objecte de la mòlta-mescla també dins del recipient.  
3. Es tanca la boca o porta del recipient i s'acciona el molí mesclador per posar-lo en funcionament.  
4. Una vegada que les matèries s'hagen mòlt i mesclat, es para el molí mesclador i es procedeix a la retirada de la mescla binària. Tant la introducció com la retirada de les matèries es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
5. Tot seguit, es procedeix a una operació més de mòlta-mescla.  
6. Durant el temps que dure l'operació de la mòlta-mescla cal que cap operari no s'estiga en el recinte de la màquina.  
9.1.3.3 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
9.6.2.8 Característiques de la matèria de càrrega  
1 Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
9.1.6.6 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en l'apartat 4.5.5.8.  
3.6.4.9 Altres condicions  
1. La utilització del molí mesclador ha de ser exclusiva per a cada mescla binària [(nitrat potàssic + carbó vegetal) o (sofre + carbó vegetal)], i no es podran fer servir per a altres de diferents.  
2. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2, 3 i 4 de l'apartat 2.4.6.0 i el punt 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.4 Mescladora ternària  
6.0.0.1 Identificació   
1. Aquestes màquines s'utilitzen per mesclar les binàries (nitrat potàssic + carbó vegetal) i (sofre + carbó vegetal).  
2. Les mescladores ternàries es componen bàsicament d'un recipient de forma cilíndrica, prismàtica o en Y, construït normalment en fusta o en acer inoxidable i animat d'un moviment giratori uniforme.  
3. A fi de facilitar l?homogeneïtzació de la mescla, es poden incorporar a l?interior dels recipients unes boles de forma esfèrica o polièdrica, regular amb l?única finalitat d'evitar l'atapeïment o aglutinament de parts aïllades de la mescla.  
4. Les boles utilitzades són normalment les de fusta. També poden utilitzar-se boles d'ànima pesant recobertes de material elàstic conductor,, sempre que es limite l?espai per al moviment en l?interior del recipient.  
5. A l?igual que en els molins mescladors de boles utilitzats per a mescles binàries, les mescladores prenen el nom del tipus de recipient utilitzat, i doncs se les coneix com a bombos ternaris, bicònics, o mescladores de mànigues (en Y).  
6. Els bombos ternaris, normalment construïts de fusta, es disposen horitzontalment sobre el seu eix longitudinal i incorporen una porta, normalment desmuntable, que permet la introducció de les matèries que s'han de mesclar i la retirada de la mescla ja homogeneïtzada (pólvora en pols). Generalment, la secció del bombo és poligonal.  
7. Els bicònics es construeixen normalment en acer inoxidable i giren sobre un eix horitzontal. Disposen, a l?igual que els bombos, d'una porta d'accés a l?interior del recipient.  
8. Les Mescladores de mànigues disposen de dues boques d'entrada (normalment una per a cada binària) i d'una boca més menuda per a la recollida de la mescla ternària. En posició de repòs, la boca menuda queda en la part inferior de la mescladora, cosa que permet la caiguda per gravetat de la pólvora al recipient de recollida, una vegada s'haja oberta aquesta boca.  
9. Quan s'utilitzen boques d'ànima pesant, cal incorporar una segona porta al recipient a fi de tenir accés a la zona delimitada per al moviment de les boles.  
2.7.5.4 Mètode de treball  
La mescladora ternària té el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona la grandària (si n'hi ha més d'una) i el nombre de boles més adequat per a la quantitat de matèries que s'hagen de mesclar i s'introdueixen en l?interior del recipient o en la part confinada a tal fi si són d'anima pesant. En aquest últim cas, tot seguit es tanca la porta d'entrada de boles.  
2. S'aboquen les matèries objecte de la mescla també dins del recipient.  
3. Es tanca la porta o portes d'accés a l?interior i s'acciona la mescladora a fi de posar-la en funcionament.  
4. Una vegada s'hagen mesclat les matèries de forma homogènia es para la mescladora i es procedeix a la retirada de la mescla ternària (pólvora en pols).  
5. Tot seguit, es procedeix a una altra operació de mescla.  
6. Tant la introducció com la retirada del material es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
7. Durant el temps que dure l?operació de la mescla, no hi haurà cap operari en el recinte de la màquina.  
1.7.9.9. Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
4.8.8.0 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
7.5.7.1 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en l'apartat 8.2.4.7.  
5.5.2.5 Altres condicions  
1. L'accionament de posada en funcionament i de parada ha d'estar situat fora del recinte de la màquina.  
2. La utilització de cada mescladora ha de ser exclusiva per a la mescla ternària i no es podrà utilitzar per a altres de diferents. Excepcionalment es podrà utilitzar per a mescles binàries (nitrat potàssic + carbó vegetal) i en queda prohibit l?ús per a operacions de mòlta o mòlta-mescla.  
3. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 2, 3 i 4 de l'apartat 2.3.0.3 i amb el punt 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.5 Drageadora de pólvora  
Aquestes màquines s'utilitzen per a l?obtenció de boles de pólvora a partir d'uns nuclis no metàl·lics sotmesos a un moviment giratori dins la drageadora.  
El material de càrrega està format per pólvora en pols i aigua amb algun additiu que afavoresca la cohesió entorn del nucli.  
Les drageadores de pólvora són anàlogues a les drageadores de color descrites en l'apartat 2.5., per tant, han de complir amb el que s'indica en aquell apartat. L'única diferència és la matèria de càrrega, que ert aquelles és una variant segons el color que es desitge produir.  
2.7.6 Pastadora de pólvora  
4.4.7.1 Identificació  
1. Les pastadores de pólvora s'utilitzen per a obtenir pólvora mullada homegeneïtzada a partir de pólvora en pols.  
2. Aquestes màquines es componen bàsicament d'un recipient en el qual es tira la pólvora en pols i l'aigua, i d'un agitador o grup d'agitadors, els quals pasten la pólvora fins a aconseguir el grau de pastositat homogeni desitjat.  
3. Si el recipient utilitzat és de forma cilíndrica, està disposat verticalment sobre el seu eix longitudinal, i la seua base superior està oberta per a permetre l?entrada de l'agitador o grup d'agitadors. Normalment el recipient va fix i l'agitador o grup d'agitadors són els que reben el moviment d'un grup motriu.  
4. Si el recipient utilitzat és una formigonera, el seu eix de gir ha d'estar situat entre 450 i 90' respecte al pla horitzontal, de manera que en el seu moviment giratori no hi haja possibilitat de vessar per la seua boca oberta la pólvora que s'estiga pastant. L'agitador o grup d'agitadors van solidaris a la part interna del recipient.  
5. La font d'energia normalment és l'elèctrica i el seu accionament pneumàtic o hidràulic.  
9.4.3.8 Mètode de treball  
La pastadora de pólvora té el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona la quantitat de pólvora en pols i l'aigua i s'introdueixen en l?interior del recipient.  
2. Es posa el grup d'agitadors en posició d'operació (això en el cas de la pastadora cilíndrica) i s'acciona la màquina a fi que entre en funcionament.  
3. Una vegada la pólvora sigut estat humida homogèniament, es para la pastadora i es retira la massa de pólvora del recipient.  
4. Tot seguit es procedeix a una nova operació de pastament o a la neteja de la màquina si no té una utilització immediata.  
5. Tant la introducció com el buidatge de la pólvora es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
2.1.5.7 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
8.9.6.5 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la pólvora han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
5.1.1.0 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els equips elèctrics es construiran i es muntaran segons les exigències de l'apartat 3.1.2 de la ITC MIE SM 09.0.07.  
2. El grau d'humitat del material en procés, durant el temps d'operació de la màquina, en cap cas no ha de ser inferior al 5%.  
3. A més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
8.7.3.8 altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2, 3 i 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.7 Molí xilè o molassa  
6.8.0.3 Identificació  
1. El molí xilè o molassa s'utilitza per a obtenir dos efectes simultanis, la mescla ternària i la compactació d'aquesta. La matèria de càrrega es processa en estat humit.  
2. Bàsicament es compon d'un plat base en el qual es tira el material que s'ha de processar i d'un capçal amb dos braços dels quals se suspenen els rodets o moles (un per braç), i d'unes paletes o separadors que remenen la pólvora abans de ser aixafada pels rodets. El capçal està animat d'un moviment giratori entorn de l?eix central del molí i permet el desplaçament dels braços. Així mateix, les moles o rodets exerceixen el seu propi rodament sobre la massa de pólvora distribuïda sobre el plat base.  
3. L'accionament normalment utilitzat és el mecànic i te una actuació generalment de tipus manual. La font d'energia normalment és l'elèctrica.  
6.7.7.1 Mètode de treball  
Els molins xilens tenen el mètode de treball següent:  
1. Se seleccionen les quantitats de material que cal processar i d'aigua i es distribueixen per parts iguals sobre el plat base.  
2. tot seguit, se seleccionen les velocitats de girament, tant dels braços com dels rodets, i es regula també la separació entre rodets i plat. Aquestes operacions de regulació, si el molí en té, no han de comportar cap disminució de la seguretat de la màquina.  
3. S'acciona el molí per a posar-lo en funcionament i, una vegada acaba l?operació, es para i es procedeix a la retirada del material processat.  
4. Tot seguit, es procedeix a una nova operació de mescla i compactació. suposant que siga l'última, es procedirà a netejar completament el molí.  
5. Tant la càrrega com la descàrrega del material es fa mecànicament o mitjançant utensilis manuals.  
6. Durant el temps que dure l?operació de mescla i compactació, cal que no hi haja cap operari en el recinte de la màquina.  
8.6.0.5 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3  
2.4.4.3 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
4.1.1.9 sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 8, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6 i amb el punt 1 de l'apartat 7.5.5.9.  
4.1.8.9 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 8.5.2.2 i amb els punts 1, 2, 3, 4, 5 i 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.8 Maça de compactar pólvora  
1.8.9.6 Identificació  
1. Aquesta màquina es compon bàsicament d'una massa o grup de maces animades d'un moviment vertical i d'un recipient o grup de recipients (més coneguts per morters) disposats en la part inferior de la màquina.  
2. El cap de la maça és cilíndric amb la punta més o menys esfèrica. La concavitat del morter, on es diposita la pólvora per a ser colpejada, és igualment cilíndrica amb el fons esfèric. La capacitat d'allotjament del morter ha de ser l'adequada per a albergar la quantitat màxima de pólvora a compactar sense que en el moviment de la maça puga saltar-ne gens de pólvora cap enfora.  
3. La massa s'utilitza per a compactar la pólvora pastada prèviament, fins a aconseguir la densitat desitjada.  
4. El moviment de la massa generalment és transmès de forma mecànica, hidràulica o pneumàtica des d'un grup motriu. L'actuació és manual i la font d'energia més usual és l'elèctrica.  
5. Aquesta màquina de compactar és coneguda pel seu element de colpejament, és a dir, per la maça. El nombre de maces per màquina normalment és 1, 2 o 4.  
7.9.2.5 Mètode de treball  
Les maces de compactar pólvora tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona la quantitat de pólvora humida que s'ha de compactar i es tira al morter.  
2. Tot seguit, es posa en marxa la màquina, i se la para cada cert període de temps preestablert, amb la finalitat de poder trencar i remenar la pólvora. L'operació de compactació acaba quan s'ha assolit la densitat desitjada de la pólvora.  
3. Durant el temps que dure el colpejament de la maça no hi ha d'haver cap operari en el recinte de la màquina. Per a trencar i remenar la pólvora, en cada fase de colpejament, és necessari que la màquina estiga parada.  
4. Tant la càrrega com el trencament i la retirada de la pólvora es fan mecànicament o amb utensilis manuals.  
2.7.1.8 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
9.9.6.0 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la pólvora han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
5.8.2.0 Sistemes que eviten la iniciació  
1. La màquina tindrà una sola posició de funcionament, de manera que la maça en el seu desplaçament s'allotge sempre centrada en el seu morter.  
2. A més a més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 8, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6 i amb el punt 1 de l'apartat 4.7.4.1.  
9.9.3.4 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les que s'indiquen en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 7.1.2.5 i en els punts 1, 2, 3, 5 i 6 de l'apartat 2.1.8  
2.7.9 Premsa de compactar < 5 kg de pólvora  
0.0.1.2 Identificació  
1. Aquesta premsa de compactar pólvora es compon d'un element compressor cilíndric o prismàtic (normalment de secció quadrada o rectangular) animat d'un moviment vertical, i d'un suport inferior, en el qual es col·loca la plata o plates que contenen la pólvora humida que s'ha de compactar.  
2. Es d'accionament hidràulic o pneumàtic i l'actuació, manual. La font d'energia més utilitzada és l'elèctrica.  
3. S'utilitza per a compactar pólvora pastada prèviament, fins a aconseguir la densitat desitjada, i s'obté en forma de planxes o galetes.  
3.6.2.9 Mètode de treball  
Aquestes premses de compactar pólvora tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona el joc compressor plata, si n'hi ha més d'un.  
2. Es realitza la càrrega de la plata amb la pólvora mullada que s'ha de compactar.  
3. Si s'utilitza mes d'una plata, es carreguen de baix a dalt apilades, sobre el suport inferior de la premsa.  
4. S'acciona la màquina per a posar-la en funcionament i es para una vegada la pólvora haja sigut compactada.  
5. Es retira la galeta de pólvora de la plata i es procedeix a una altra operació de premsatge. Tant la càrrega de la pólvora humida com la retirada de les galetes es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
7.7.3.2 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
8.4.4.3 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la pólvora han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
2.6.9.5 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 8, 10, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6, amb els punts 1 i 2 de l'apartat 4.8.32.9 i amb el punt 1 de l'apartat 1.4.1.7.  
6.5.3.6 sistemes de confinament  
1. Els sistemes de confinament han de complir el que s'indica en l'apartat 2.1.7.  
8.5.2.8 altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2, 3, 4, 5 i 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.10 Premsa de compactar   
 5 Kg de pólvora -  
1.9.02.9 Identificació  
1. Aquesta premsa de compactar pólvora es compon d'un element compressor, normalment de secció quadrada o rectangular i d'un suport col·lectiu on es col·loquen les plates que contenen la pólvora humida que s'ha de compactar.  
2. L'element compressor està animat d'un moviment vertical que comprimeix la pólvora en planxes o galetes mitjançant una disposició d'apilament per plates.  
3. L'accionament és hidràulic i l'actuació, manual. La font d'energia més utilitzada é l'elèctrica.  
4. S'utilitza per a compactar pólvora pastada prèviament, fins a aconseguir la densitat desitjada, i s'obté en forma de galetes.  
8.1.05.5 Mètode de treball  
Aquestes premses de compactar pólvora tenen el mètode de treball següent:  
1. Se selecciona el joc compressor plates, si n'hi ha més d'un.  
2. Es realitza la càrrega de les plates amb la pólvora humida que s'ha de compactar.  
3. S'allotgen les plates ja carregades de baix a dalt, en posició d'apilament, sobre el suport inferior de la premsa.  
4. S'acciona la màquina per posar-la en funcionament i es para una vegada la pólvora haja sigut compactada.  
5. Es retiren les galetes de pólvora de les plates i es procedeix a una nova operació de premsatge. Tant la càrrega de la pólvora humida com la retirada de les galetes es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
6. Durant el temps que dure l?operació de compactació no hi haurà cap operari en el recinte de la premsa.  
Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
8.2.80.2 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la pólvora han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
9.2.02.2 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Es limitarà el recorregut mecànic de l?element compressor a fi d'evitar-ne el contacte amb el suport que conté les plates.  
2. La premsa tindrà una sola posició de funcionament, de manera que l?element compressor mentre es desplaça s'allotge sempre centrat sobre el conjunt de les plates.  
3. A més a més, els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 8, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6 i amb el punt 1 de l'apartat 0.7.5.4.  
6.2.51.7 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 4.3.8.4 i amb els punts 1, 2, 3, 4, 5 i 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.11 Granejadora de pólvora  
3.2.62.0 Identificació  
1. Les granejadores s'utilitzen per a obtenir pólvora en gra a partir de pólvora que prèviament ha sigut pastada, compactada i triturada.  
2. Es compon bàsicament d'un recipient construït en malla metàl·lica, d'un element mòbil ubicat dins del recipient i d'un recollidor per a la pólvora granejada.  
3. Hi ha dos tipus de granejadores, i per diferenciar-les es denominaran granejadores de paletes i granejadores de boles.  
4. En el cas de les granejadores de paletes, el recipient és de forma semicilíndrica o cilíndrica i l?element mòbil és un grup de paletes solidàries entre si que giren sobre l?eix longitudinal del recipient i produeix una lleu pressió sobre la pólvora perquè passe a travé de la retícula de la malla del recipient.  
5. En el cas de les granejadores de boles, el recipient està constituït per un grup de tamisos rectangulars, normalment 2 o 3, disposats lleugerament inclinats perquè la pólvora granejada es desplace amb facilitat cap al recollidor. En el tamís superior és on es tira la pólvora i on s'incorporen les boles, les quals, junt amb el moviment vibratori del grup de tamisos, produeixen el pas de la pólvora per les retícules de les malles dels tamisos.  
6. El moviment de les paletes i dels tamisos és transmès des d'un grup motriu, de forma pneumàtica i mecànica, respectivament. L'actuació és manual i la font d'energia més usual és l'elèctrica.  
2.2.66.8 Mètodes de treball  
Les granejadores de pólvora tenen el mètode de treball següent:  
1. Se seleccionen petites quantitats de pólvora humida i es van tirant en el recipient mallat.  
2. S'acciona la màquina per posar-la en funcionament i es para una vegada el recollidor tinga la quantitat de pólvora en gra desitjada.  
3. tot seguit, es procedirà a la retirada de la pólvora en gra i es passa a una nova operació. En cada operació es processarà tota la pólvora que continga el recipient mallat.  
4. Tant la càrrega com la retirada de la pólvora es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
5. En el cas de les granejadores de paletes, durant el temps que dure l?operació de granejament no hi ha d'haver cap operari en el recinte de la màquina.  
5.1.87.4 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
7.8.30.7 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la pólvora han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
5.9.27.8 sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 10, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6 i amb el punt 1 de l'apartat 1.3.5.1.  
2.4.09.8 Altres condicions  
Granejadores de paletes:   
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 9.9.0.7 i amb els punts 1, 2, 3, 6, 7, 8 i 9 de l'apartat 2.1.8.  
Granejadores de boles:  
2. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 3 i 6 de l'apartat 2.1.8.  
2.7.12 Classificadora de pólvora  
5.4.42.9 Identificació  
1. Les classificadores o tamisadores s'utilitzen per a classificar la pólvora seca segons la grandària dels grans.  
2. Es compon bàsicament d'una tremuja on es tira la pólvora, d'un rodet situat en la part inferior de la tremuja i d'un grup de tamisos que permeten el pas dels grans de pólvora segons la grandària de la retícula de la malla.  
3. El rodet està animat d'un moviment giratori pel qual escampa uniformement la pólvora pel tamís.  
4. El grup de tamisos ubicats sota el rodet estan en una posició lleugerament inclinada perquè la pólvora es desplace amb facilitat cap al recollidor disposat a tal fi. el grup de tamisos està format per tantes unitats com grandàries de gra es desitgen classificar (normalment 2 o 3) i la seua posició de dalt-baix és de major o menor separació entre malles.  
5. el grup de tamisos estan sotmesos a un moviment vibratori cosa que facilita el desplaçament dels grans de pólvora.  
6. En la part baixa del grup dels tamisos es recull la pólvora en pols mitjançant la conducció cap a un contenidor.  
7. Tant el moviment giratori del rodet com el vibratori són transmesos des d'un grup motriu.  
8.5.14.2 Mètode de treball  
Les classificadores de pólvora tenen el mètode de treball següent:  
1. Se seleccionen petites quantitats de pólvora granejada i es van tirant en la tremuja d'alimentació.  
2. S'acciona la màquina, entra en moviment el rodet distribuïdor de pólvora i el moviment vibratori dels tamisos, i es confinen els grans de pólvora en el recollidor de cada tamís i cau la pólvora en pols a un recollidor disposat sota els tamisos.  
3. Una vegada s'haja classificat la quantitat de pólvora requerida i s'haja buidat completament la tremuja, es para la màquina i es procedeix a la retirada de la pólvora tamisada.  
4. Tant la càrrega de la tremuja com la retirada de la pólvora classificada es fa mecànicament o amb utensilis manuals.  
5. Durant el temps que dure l?operació de classificació no hi haurà d'haver cap operari en el recinte de la màquina.  
9.7.56.6 Procés  
1. El procés ha de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.3.  
2.8.82.4 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la pólvora. han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
8.9.61.8 Sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 6, 7, 9, 10, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
4.5.63.4 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir són les indicades en els punts 1, 2 i 3 de l'apartat 5.9.2.7 i amb els punts 1, 2, 3, 6, 7, 8 i 9 de l'apartat 2.1.8.   
2.8 Altres màquines  
1. Les màquines específiques, com les utilitzades per a la fabricació de traques, enfundament d'estopí, etc., tenen característiques molt particulars i no se'n pot unificar ni mètode ni treball ni procés.  
2.8.1 Característiques de la matèria de càrrega  
1. Les característiques de la matèria de càrrega han de complir amb el que s'indica en l'apartat 2.1.4.  
2.8.2 sistemes que eviten la iniciació  
1. Els sistemes que eviten la iniciació han de complir amb el que s'indica en els punts 1, 2, 7, 9, 10, 11 i 12 de l'apartat 2.1.6.  
2.8.3 Sistemes de confinament  
1. Segons el risc d'iniciació, aquestes màquines disposaran d'un sistema de confinament que siga capaç de reduir els efectes d'una possible iniciació només al material confinat.  
2. A més a més, els sistemes de confinament han de complir amb el que s'indica en els punts 3 i 4 de l'apartat 2.1.7.  
2.8.4 Altres condicions  
1. Altres condicions que han de complir les màquines són les indicades en l'apartat 2.1.8.  
3. Assajos  
Tots els equips, productes o materials per als quals s'exigeix en aquesta especificació tècnica algun requisit de conformitat o verificació respecte a norma o a aquesta mateixa especificació tècnica hauran de- ser objecte dels assajos corresponents.  
Aquests assajos donaran lloc a dos tipus de documents:  
A) Per a màquines pirotècniques: certificat de conformitat del mateix fabricant (autocertificat) que la màquina compleix tots els requisits de l'especificació tècnica. Aquest certificat, al seu torn, podrà ser emès o estar basat en el certificat emès per un laboratori oficial acreditat.  
B) Per a matèria de càrrega: informe d'assajos  
La caracterització de cada matèria de càrrega d'acord amb les normes establides en la present especificació tècnica serà realitzada pel laboratori oficial acreditat, el qual emetrà l?Informe d'assajos corresponent.  
La tramitació que calga seguir per a la caracterització de cada matèria de càrrega, haurà d'efectuar-la cada fabricant, i amb aquesta finalitat enviarà al laboratori oficial acreditat la documentació següent:  
- La sol·licitud d'assajos que indique la identitat del peticionari.  
- Memòria tècnica de la matèria de càrrega que incloga la descripció dels components.  
- Mostres per a assaig, la quantitat de les quals serà definida puntualment pel laboratori oficial acreditat, el qual podrà disposar l?execució de les proves pertinents en instal·lacions alienes a les pròpies, si ho creu convenient.  
4. Normes de consulta  
UNE 1.115-85 Colors i senyals de seguretat.  
UNE 15.004-75 Sentit de maniobra dels òrgans de comandament de les màquines ferramenta.  
UNE 20.0988-81 Conjunts d'aparamenta de baixa tensió muntats en fàbrica (CSMF).  
UNE 20.128-75 Auxiliars de comandament de baixa tensió. Sentit de moviment dels elements de maniobra.  
UNE 20.324-89 Classificació dels graus de protecció proporcionat per les envoltants.  
UNE 20.557-85 Marques a utilitzar sobre els aparells. Generalitats i índex.  
UNE 21.326-74 Esquemes, diagrames i quadres utilitzats en electrotècnia.  
UNE 22.070-86 Manegues d'aire comprimit. Mesura de la resistència elèctrica. Mètode d'assaig i especificacions.  
UNE 22.330 Explosivitat de pols de carbó. Mètode d'assaig per a la determinació de la temperatura mínima d'ignició en capa.  
UNE 31.011-76 Temperatura d'inflamació de les nitrocel·luloses, pólvores i explosius.  
UNE 31.016-72 Assaig per al mesuratge de la sensibilitat al xoc dels explosius.  
UNE 31.018-73 Assaig per a la mesura de la sensibilitat al fregament, o fricció, dels explosius.  
UNE 81.501-81 Senyalització de seguretat en els llocs de treball.  
UNE 81.600-85 Tècniques de seguretat aplicades a les màquines.  
UNE 101149-86 Transmissions hidràuliques i pneumàtiques. Símbols gràfics.  
UNE 101.901 Transmissions hidràuliques. Regles generals per a la instal·lació d'equips en els sistemes de transmissió i comandament.  
CEI 167-64 Mètodes d'assaig per a la determinació de la resistència d'aïllament dels aïllants sòlids.   
89/392/CEE Directiva del consell de 14 de juny de 1989 relativa a l'aproximació de les legislacions dels estats membres sobre les màquines.  
89/655/CEE Directiva del consell de 30 de novembre de 1989 relativa a les disposicions mínimes de seguretat i de salut per ala utilització pels treballadors en el treball dels equips de treball (Segona Directiva específica d'acord amb l'apartat 1 de l'article 16 de la Directiva 89/391/CEE).  
ITC SM 09.0.07 Electricitat. Instal·lacions on es fabriquen, manipulen o emmagatzemen substàncies explosives.


Còpia Permalink ELI