Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8441, del 11-12-2018 (2018/10179)

Informació pública de la resolució de l'adjudicació del Programa d'actuació integrada per a l'execució de la urbanització de la unitat d'execució Garbinet - Gran Via.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8441

Data del DOGV
:   11-12-2018

Secció del DOGV
:   V. ANUNCIS - A) ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   2018/10929


Data del document
:   15-11-2018

Organisme emissor
:   Ajuntament d'Alacant

Tipus de document
:   Anunci

Descriptors 

:   * Alacant
    * administració local
    * pla d'urbanisme

Informació pública de la resolució de l'adjudicació del Programa d'actuació integrada per a l'execució de la urbanització de la unitat d'execució Garbinet - Gran Via. [2018/10592]  
  
El Ple de l'Ajuntament, amb data 27 de setembre de 2018, va adoptar, entre altres, el següent acord:  
«I-3.4. Resolució de l'adjudicació del PAI per a l'execució de la urbanització de la unitat d'execució Garbinet - Gran Via: aprovació.   
  
Antecedents i cronologia  
Amb data 26 de maig de 1999, Mare Nostrum de Inversiones, SL, va sol·licitar que se sotmetera a informació pública una alternativa tècnica de PAI per al desenvolupament de la unitat d'execució Garbinet - Gran Via, de conformitat amb quant permetia l'article 45.1 de la LRAU. Acompanyava a la seua alternativa un document d'homologació modificativa del pla general, una memòria, i un avantprojecte d'urbanització, que van ser sotmesos a informació pública mitjançant edictes publicats en el tauler d'anuncis municipal, en el periòdic Informació del dia 18 de setembre de 1999, i en el DOGV número 3597, de 5 d'octubre de 1999.  
Els informes tècnics de 26 de juliol de 2000 i de 5 de febrer de 2001 van exigir la introducció de determinades correccions, que haurien de tindre's en compte en el projecte d'urbanització.  
El 3 de juliol de 2001, el Ple de l'Ajuntament va aprovar provisionalment el document d'homologació i el PAI, i va adjudicar la seua execució a Mare Nostrum de Inversiones, SL. Posteriorment, va remetre la documentació a la Conselleria de Territori i Habitatge, la qual va exigir que es dugueren a terme determinades correccions. Entre elles, va considerar necessari tramitar un pla de reforma interior (PRI).  
En la sessió celebrada el 12 de juliol de 2005, el Ple de l'Ajuntament va aprovar provisionalment el PRI de l'àmbit i el va remetre a la Comissió territorial d'Urbanisme per a la seua aprovació definitiva.  
El 10 de març de 2006, el conseller de Territori i Habitatge va aprovar la modificació puntual, l'homologació i el PRI de la unitat d'execució.  
El 15 de març de 2007, es va signar el conveni urbanístic del PAI, entre l'Ajuntament d'Alacant i l'agent urbanitzador.  
  
Consideracions prèvies  
Com a consideració prèvia, ha de posar-se de manifest que, des que la mercantil va presentar la seua alternativa tècnica, el 26 de maig de 1999, s'han emés nombrosos informes a avantprojectes, projectes d'urbanització i altres documents remesos per l'urbanitzador, sense que, fins hui, haja sigut possible la tramitació d'un projecte d'urbanització, pels motius que es diran. Això s'ha posat de manifest en diversos informes tècnics que obren en l'expedient. De ells, cal destacar l'emés pel Departament Tècnic d'Urbanització el 18 d'abril de 2012, que conté un apartat de conclusions especialment gràfic, al qual ens remetem, sense perjudici d'utilitzar el seu contingut en la present argumentació.  
  
La mercantil Mare Nostrum de Inversiones, SL, va obtindre la condició d'agent urbanitzador amb un avantprojecte d'urbanització el pressupost de la qual era de 668.381,27 ?, d'acord amb els costos d'urbanització habituals en l'àmbit, segons es desprén de l'informe del Departament Tècnic d'Urbanització de 18 d'abril, per remissió a un altre informe anterior del Servei d'Obres i Projectes, de 5 de febrer de 2001. Amb motiu de l'adjudicació del programa, els serveis tècnics municipals van efectuar una sèrie d'observacions, que havien de corregir-se en el Projecte d'Urbanització -informes de dates 26 de juliol de 2000 i 5 de febrer de 2001. Es tractava de meres correccions necessàries per a la correcta execució de l'obra, d'acord amb la normativa vigent i els criteris d'urbanització de l'Ajuntament d'Alacant, que no havien sigut tinguts en compte pels tècnics redactors de l'avantprojecte. O dit d'una altra manera, no es tractava d'un increment dels preus per imposicions de l'Administració en els acords d'aprovació dels plans i projectes, un dels supòsits de retaxació aprovats per la Comissió de Govern municipal el 24 de gener de 2001.  
  
L'única modificació imposada per l'Ajuntament va ser una obra suprasectorial, consistent en la implantació d'una canonada de sanejament de formigó de 1.500 mm, per import de 118.455,71 ?, que, no obstant això, havia de sufragar l'Ajuntament.  
L'urbanitzador, per part seua, ha defensat la correcció tècnica del projecte d'urbanització, i ha vingut mantenint, en conseqüència, que la incorporació de les demandes municipals justifica prou els successius augments pressupostaris. D'acord amb la seua tesi, el mes d'abril de 2007, va presentar un projecte d'urbanització que incorporava les -segons ell- modificacions derivades dels informes municipals, en el qual va elevar el pressupost d'execució material a 1.806.248,94 ?, és a dir, amb un increment del 170,27 % sobre l'inicial. El projecte, si bé era tècnicament correcte, no era assumible a causa de l'increment pressupostari.  
Com es pot apreciar amb detall en l'informe de 18 d'abril de 2012, a partir d'ací l'urbanitzador va dur a terme successives retaxacions amb independència que el projecte hagués sigut informat favorablement o no, utilitzant fórmules polinòmiques inexistents -almenys, no són les contemplades en el Decret 3.650/1970-, i al marge dels criteris municipals establits en els acords adoptats per la Comissió de govern de 24 de gener de 2001, que suposen increments pressupostaris inacceptables.  
  
No s'estima necessari reproduir l'alternança de documents creuats entre l'urbanitzador i l'Ajuntament, sempre al voltant de la inadequació pressupostària. Com a botó de mostra, basta el denominat Projecte d'urbanització refós de 7 de juny de 2011, document que, de nou, presentava manques en la seua redacció, omissió de detalls constructius normalitzats, no s'ajustava a la normativa vigent en alguns supòsits, i incomplia determinades correccions imposades pel servei d'obres i projectes municipal. Tot això per a justificar un pressupost d'execució material de 2.117.722,20 ?, qualificat en l'informe tècnic de 18 d'abril, com totalment inassumible.  
  
Per fi, en un informe de 21 de gener de 2016, el cap del Servei de Gestió i Urbanització, després de reiterar l'argumentació abocada en l'anterior de 18 d'abril de 2012, va proposar la resolució del contracte.  
Com a conseqüència d'aquest últim informe, a la fi de 2016, es va requerir a l'urbanitzador perquè presentara un projecte d'urbanització amb un pressupost d'acord amb el programa d'actuació integrada aprovat per l'Ajuntament i amb els criteris municipals expressats en els successius informes tècnics municipals. Se li advertia que, en cas d'incompliment, es procediria a incoar el corresponent expedient dirigit a la declaració de la caducitat del programa i/o la resolució del contracte, de conformitat amb els termes previnguts en el conveni, en l'article 143 de la LUV, i legislació concordant.  
La resolució va ser recorreguda en reposició i, després de la seua desestimació, en via contenciosa: és el procediment ordinari núm. 590/2017, que se substancia en el Jutjat contenciós administratiu número 4 d'Alacant.  
Finalment, en un escrit presentat el passat 2 d'agost de 2017, l'urbanitzador va sol·licitar expressament la resolució de l'adjudicació, amb base en els següents arguments:  
a) El programa ha de ser resolt d'acord amb quant estableix l'article 155.7 de la LUV i l'estipulació novena del propi conveni urbanístic, ja que és indiscutible la superació del 20 % de les càrregues d'urbanització.  
  
En el sentit indicat, el citat article 155 de la LUV establia en els seus paràgrafs 6 i 7 el següent:  
«6. En seleccionar una proposta de programa d'actuació integrada, els ajuntaments podran introduir modificacions en el contingut del projecte d'urbanització presentat pel concursant seleccionat com a urbanitzador.  
7. Si com a conseqüència de les modificacions que l'ajuntament pretenguera introduir s'incrementara el cost de les obres d'urbanització en més d'un 20 % del pressupost del projecte originari presentat pel concursant seleccionat com a urbanitzador, s'haurà de convocar un nou concurs per a la selecció i aprovació del programa d'actuació integrada que es tracte.»  
I l'estipulació novena del conveni urbanístic:  
«Altres causes de resolució de l'adjudicació. Les decisions públiques que alteren el desenvolupament de l'Actuació Integrada, variant les previsions del programa, comportaran les compensacions econòmiques que procedisquen per a restaurar l'equilibri econòmic de l'actuació a favor de l'Administració o de l'adjudicatari. Quan aquestes alteracions, per la seua importància, afecten en més d'un vint per cent el cost dels compromisos i les obligacions assumides per l'adjudicatari, es resoldrà l'adjudicació, llevat que, per l'estat de desenvolupament de l'Actuació, això lesione els interessos públics o que, per a la millor satisfacció d'aquests, s'aconseguisca acord entre les parts afectades que permeta prosseguir l'actuació».  
b) Resolució del programa, per incompliment de les obligacions municipals de tramitació del projecte d'urbanització. Incompliment de les obligacions previstes en l'estipulació quarta del conveni:  
  
«L'Ajuntament es compromet a tramitar i a aprovar, d'acord amb els principis de màxima agilitat i eficàcia, els instruments urbanístics de desenvolupament del programa d'actuació integrada, bàsicament els projectes d'urbanització i reparcel·lació. Així mateix assumirà totes les obligacions que siguen correlatives dels drets de l'urbanitzador establits en la legislació urbanística.»  
L'urbanitzador argumenta que la demora en la tramitació s'ha prolongat, res menys que huit anys i set mesos. És més, ni tan sols s'ha exposat al públic el projecte d'urbanització, a pesar que Mare Nostrum de Inversiones, SL, el va presentar dins del termini i en la forma escaient, i a pesar que cap retret se li ha fet tècnicament.  
c) Procedència de la devolució de la garantia, atés que no s'està davant una resolució per incompliment culpable de l'urbanitzador, i no existeix mal ni perjudici per a l'Ajuntament, ni per a tercer.  
  
Expedient de resolució  
El 3 d'octubre de 2017, un informe subscrit pel Departament de Planejament Urbanístic va proposar iniciar un expedient dirigit a la resolució del contracte; i un decret de 6 d'octubre va acollir la proposta i va donar audiència en l'expedient a l'urbanitzador, a l'entitat avalista del programa -Caixa Rural del Mediterrani, Rural Caixa, S. Cooperativa de Crèdit- i als propietaris afectats per l'actuació.  
En el tràmit d'audiència, l'urbanitzador va insistir en la seua argumentació anterior, i, com a novetat, va proposar la resolució de l'adjudicació per mutu acord, amb renúncia a les possibles compensacions o indemnitzacions a les quals poguera tindre dret, i amb devolució de la garantia prestada en el seu moment.  
  
Legislació aplicable  
La disposició transitòria quarta de la Llei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat -LOTUP­- regula la legislació aplicable als programes aprovats amb anterioritat a la seua entrada en vigor:  
«1. Els programes d'actuació adjudicats amb anterioritat a l'entrada en vigor de la present llei es regiran, quant als seus efectes, compliment i extinció, inclosa la seua durada i règim de pròrrogues, per la normativa que li resultava d'aplicació abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei.  
  
2. No obstant l'anterior, en el procediment de resolució o pròrroga del programa d'actuació integrada o aïllada no s'haurà de sol·licitar dictamen del Consell Superior del Territori i Urbanisme o òrgan que exercia les seues funcions.»  
Abans de l'entrada en vigor de la LOTUP, la legislació aplicable era la LUV i el seu reglament, el ROGTU. Est disposava en la seua disposició transitòria quarta la seua aplicació als programes que, com ací succeeix, havien sigut aprovats provisionalment abans de la vigència de la LUV i definitivament després de la seua entrada en vigor.  
En conseqüència, són aplicable la LUV i el ROGTU.  
L'article 119.4 de la LUV, a més, fa una remissió expressa a l'aplicació supletòria de la normativa de contractació administrativa:  
«La relació entre l'urbanitzador i l'administració actuant es regeix pel que s'estableix en la present Llei, aplicant-se supletòriament les disposicions contingudes en el títol IV del llibre II del Text Refós de la Llei de contractes de les administracions públiques, aprovat per Reial decret legislatiu 2/2000, de 16 de juny, d'ara endavant TRLCAP».  
  
  
Causes de resolució contractual  
A l'efecte de present document, ens interessa, en primer lloc, l'article 143.2 de la LUV, que té el següent tenor:  
«2. Seran causes de resolució de l'adjudicació del programa, les derivades de la incapacitat legal sobrevinguda de l'urbanitzador per a l'acompliment de la seua tasca i les altres previstes en la legislació general aplicable a les seues relacions amb l'administració, incloent la falta de prestació de garanties o de subscripció del contracte que formalitze els compromisos contrets davant aquesta, així com l'incompliment greu d'aquests, i també, les següents:  
[...]  
e) El mutu acord entre l'administració actuant i l'urbanitzador, sense perjudici de les indemnitzacions que, si escau, procedisquen en benefici dels propietaris de terrenys o altres afectats.»   
També són causes de resolució les contemplades en l'article 155.7 de la LUV i en la clàusula novena del conveni -que reprodueix, literalment, l'article 29, paràgraf 10, in fine, de la LRAU- al·legades per l'urbanitzador en el seu escrit de 2 d'agost de 2017.  
Es dóna la circumstància que, en l'expedient que ens ocupa, el conveni va ser l'últim acte administratiu vàlid, a partir del qual únicament hi ha hagut un encreuament de propostes i contrapropostes dirigides a la determinació del pressupost, com a condició sine qua non per a la tramitació i aprovació del projecte d'urbanització. En definitiva, les contingudes en els informes tècnics municipals de 26 de juliol de 2000 i de 5 de febrer de 2001 són meres correccions a l'avantprojecte presentat per Mare Nostrum de Inversiones, SL, per a obtindre l'adjudicació, que juguen com a autèntiques condicions legals. Dit d'una altra manera: el projecte d'urbanització solament hauria sigut vàlid en la mesura en què haguera incorporat les correccions indicades en els informes tècnics municipals. Precisament per això, no ens trobem davant modificacions que l'administració haguera pretés incloure en el projecte d'urbanització amb motiu de la seua tramitació, que seria el supòsit de l'article 155, paràgrafs 6 i 7 de la LUV, ni davant posteriors decisions públiques que hagen alterat el desenvolupament de l'actuació integrada, variant les previsions del programa.  
Dit això, no és adequada la proposta de l'urbanitzador de declarar la resolució del contracte atés l'increment de les càrregues en un percentatge superior al 20 %, amb fonament en l'article 155.7 de la LUV i en la clàusula novena del conveni.  
Sí que sembla assumible, en canvi, la resolució per mutu acord, que deixaria lliure l'accés a una nova programació, en un moment de reactivació del sector immobiliari.  
En el sentit indicat, l'article 112 del TRLCAP, relatiu a l'aplicació de les diverses causes de resolució, estableix en el seu apartat quart que:  
  
«La resolució per mutu acord només podrà tindre lloc quan no concórrega una altra causa de resolució imputable al contractista i sempre que raons d'interés públic facen innecessària o inconvenient la permanència del contracte».  
Segons l'informe tècnic de referència -el de 18 d'abril de 2012-, l'origen de tanta confusió -amb independència d'altres consideracions, com podria ser la paràlisi de l'activitat immobiliària, esdevinguda precisament en el període al qual se circumscriu la "polèmica" mantinguda, pràcticament, des de l'any 2000, entre urbanitzador i Ajuntament- té a veure, fonamentalment, amb la forma en què es va dur a terme el pressupost contingut en l'avantprojecte d'urbanització, calculat a partir de la Guia d'urbanització per al disseny i formulació de programes d'actuació integrada de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports i el Col·egi Oficial d'Arquitectes de la Comunitat Valenciana, que determinava els costos d'urbanització per metre quadrat de viari i zones verdes, en funció de les categories que inclou (S3 -aigua, electricitat, enllumenat i clavegueram-, S4-5 -aigua, electricitat, enllumenat, clavegueram i telèfon-, i S6 -aigua, electricitat, enllumenat, clavegueram, telèfon i gas-), sense unitats d'obra ni partides, i sense tindre en consideració ni els criteris normalitzats per l'Ajuntament ni els criteris i normes de les companyies subministradores de serveis, per a la seua redacció. D'aquesta manera, per posar un exemple, en categoritzar i pressupostar el cost d'urbanitzar un carrer com S3, se suposa que la mateixa inclou de seu els serveis indicats. Si, com ha succeït, aquests no apareixen en els projectes presentats, la correcció del document duta a terme per l'Ajuntament per a incloure'ls no suposa, de cap manera, una imposició ni una modificació, i menys retaxable. Així va succeir, per posar un exemple, al carrer de l'escultor Montañés (S3), en la qual només es preveia la implantació de la xarxa de sanejament i d'enllumenat, però no els d'aigua potable i electricitat. Òbviament, qualsevol informe en el qual s'especifique la necessitat d'implantar l'aigua potable no ha de produir un augment de càrrega d'urbanització perquè aquestes ja vénen contemplades en la implantació d'un viari del tipus S3.   
I també tindria a vore amb la polèmica interpretació dels articles 29.4 i 67.3 de la LRAU, vigents en l'època en què es va iniciar l'expedient.  
  
A l'efecte de determinar la possible resolució contractual per mutu acord, hem de considerar que han transcorregut més de díhuit anys des de la proposta inicial de programació, i onze des de la signatura del conveni; i, després d'una infinitat d'escrits i informes municipals de difícil valoració en alguns casos, la veritat és que no s'ha aconseguit un consens en cap dels extrems citats. És més, ni tan sols ha arribat a tramitar-se el projecte d'urbanització ni s'ha procedit a la reparcel·lació del sòl afectat ni s'han executat les obres. Tampoc s'ha declarat la caducitat del programa, malgrat haver transcorregut amb escreix el termini per a executar-lo -art. 29.10 LRAU i 143.2.d) LUV-. Tot està com al principi, sense cap modificació en l'estatus físic i jurídic dels propietaris afectats. En aquest sentit, s'ignora el rerefons de la conducta de la mercantil, doncs, en definitiva, es tracta d'una empresa que ha desenvolupat altres polígons a Alacant, sense major problema. Pot inferir-se, no obstant això, que tot es deu a la modificació substancial de la situació en el moment d'executar el contracte en relació amb l'existent al temps de la seua celebració: ens referim a la crisi que ha patit el sector immobiliari i que, sense lloc a dubte, ha influït en l'alentiment d'aquesta actuació urbanística, com així ha ocorregut en la majoria d'instruments d'ordenació i execució que s'han vist impossibilitats de complir els seus objectius.  
  
Pels motius indicats, s'estima raonable acabar amb aquesta situació, a fi de possibilitar la nova programació de l'àmbit en qüestió. Qualsevol altre tipus de mesura no seria coherent amb l'actuació municipal en altres sectors que, de la mateixa manera, han patit els efectes de la crisi.  
  
Finalment, respecte de la procedència de la devolució de la garantia, i atés que l'acord de resolució del programa ha de contindre un pronunciament exprés sobre la seua destinació, és necessari concretar el règim legal que ha d'aplicar-se. Així, la finalitat de la garantia -un aval bancari per valor de 148.346,70 ?, equivalents al 7 % del total de costos del pressupost d'execució material previstos, constituïda per exigència de l'article 29.8 de la LRAU-, era la d'assegurar el compliment de les previsions del programa, previsions que, òbviament, no s'han complit  
  
Segons el conveni, la garantia es cancel·laria "després de la recepció definitiva de les obres d'urbanització, liquidada l'actuació i saldats els deutes resultants".  
L'article 43.2 del TRLCAP -vigent en el moment de l'adjudicació- estableix que la garantia definitiva respondrà, entre altres conceptes, de les obligacions derivades del contracte i de la confiscació que puga decretar-se en els casos de resolució del contracte, d'acord amb el que s'estableix en el mateix o amb caràcter general en aquesta llei. Aquesta última procedeix sempre que el contracte es resolga per incompliment culpable del contractista, el qual deurà, a més, indemnitzar a l'Administració els danys i perjudicis ocasionats en el que excedisquen de l'import de la garantia confiscada -art.113.4 TRLCAP-.  
En el sentit indicat, s'han pronunciat, a més, el Consell d'Estat i el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana: la confiscació de garanties només procedirà en cas d'incompliment culpable del contractista i verificats els danys i perjudicis per a l'administració i, si escau, per als particulars.  
En sentit contrari, quan no s'aprecie o no es puga fonamentar la culpabilitat de l'urbanitzador, procedirà la devolució de la garantia. És el supòsit de la resolució per mutu acord.  
  
Procediment i efectes  
1. Com diu el paràgraf 4 del citat article 143 de la LUV, "La resolució de l'adjudicació s'acordarà per l'administració actuant, previ dictamen del Consell Superior de Territori i Urbanisme". Aquest últim no és necessari, segons el que es disposa en el paràgraf 2 de la disposició transitòria quarta de la LOTUP, al tenor de la qual «...en el procediment de resolució o pròrroga del programa d'actuació integrada o aïllada no s'haurà de sol·licitar dictamen del Consell Superior de Territori i Urbanisme o òrgan que exercia les seues funcions».  
A continuació, el mateix precepte enumera una sèrie de pronunciaments que hauran de contindre els acords resolutoris, «quan siga procedent», relatius a la situació jurídica de l'àmbit afectat, després de deixar sense efecte l'adjudicació, dels quals únicament fem al·lusió a l'assenyalat amb la lletra d), doncs, com s'ha dit, no s'ha produït cap actuació jurídic-administrativa -a part de l'intercanvi de propostes i contrapropostes citat anteriorment, relatiu a l'abast del pressupost d'urbanització- ni de transformació material del sòl. Diu així:  
  
«d) A l'efecte del que es preveu en aquest apartat, l'administració, en cas de mantindre la gestió indirecta del programa, podrà requerir als qui van formular proposicions jurídic-econòmiques a l'alternativa tècnica seleccionada, per l'ordre derivat de l'aplicació dels criteris d'adjudicació de l'article 135, a fi que accepten l'adjudicació i prosseguisquen amb l'execució del programa. Subsidiàriament, l'administració actuant podrà acordar l'inici de nova licitació sobre l'alternativa tècnica seleccionada pel procediment previst en l'article 130 i següents de la present llei, o declarar la caducitat del programa.»  
  
Ha de descartar-se la possibilitat de requerir a l'altra mercantil que va concórrer a l'adjudicació, la Inmobiliaria Albir, SL, que va desistir expressament de la seua opció. El desistiment va ser acceptat pel Ple municipal de 3 de juliol de 2001.  
D'altra banda, la possibilitat d'acordar una licitació sobre l'alternativa tècnica seleccionada xoca amb el fet que aquella no va arribar a completar-se amb el condicionat tècnic derivat dels informes de 26 de juliol de 2000 i de 5 de febrer de 2001. Des d'aquest punt de vista, l'alternativa tècnica està incompleta, si considerem els requisits que, amb tal fi, establia l'art. 126 de la LUV.  
Procedeix, en conseqüència, declarar la caducitat del programa.  
2. El procediment per a la resolució ve regulat en l'article 342 del ROGTU, si bé amb algun matís derivat de l'aplicació supletòria de la legislació de contractació pública. En concret, dels articles 111 i següents del TRLCAP.  
Segons l'article 342.2 del ROGTU:  
«Per a la resolució del contracte haurà d'instruir-se el procediment per a declarar l'extinció del contracte, i els efectes que deriven de la resolució. En tot, cas, hauran de substanciar-se els tràmits següents:  
a) Quan la resolució s'inste d'ofici, audiència a l'urbanitzador per termini mínim de deu dies naturals.  
b) En aqueix cas, i sempre que es propose la confiscació de la fiança, també es donarà audiència pel mateix termini a qui haguera avalat o garantit a l'urbanitzador.   
c) El tècnic d'urbanisme i el secretari de l'Ajuntament emetran informe en el termini màxim de quinze dies naturals[...]»  
3. Són d'aplicació supletòria els següents preceptes del TRLCAP:  
  
L'article 112, paràgraf quart, del referit text legal, relatiu a l'aplicació de les diverses causes de resolució, estableix que:  
«La resolució per mutu acord només podrà tindre lloc quan no concórrega una altra causa de resolució imputable al contractista i sempre que raons d'interés públic facen innecessària o inconvenient la permanència del contracte».  
L'article 113, paràgrafs 2) i 5), sobre els efectes de la resolució:  
«2) Quan obeïsca a mutu acord els drets de les parts s'acomodaran al vàlidament estipulat entre l'Administració i el contractista.  
  
[...]   
5) En tot cas, l'acord de resolució contindrà pronunciament exprés sobre la procedència o no de la pèrdua, devolució o cancel·lació de la garantia constituïda».  
4. La resolució per mutu acord implica la renúncia a qualsevol acció de responsabilitat patrimonial per part de l'urbanitzador.  
En el sentit indicat, amb data 26 d'abril, la mercantil Mare Nostrum de Inversiones, SL, va posar en coneixement de l'Ajuntament el seu compromís exprés i indubtable de no reclamar cap indemnització o compensació, així com de no exercitar cap acció judicial en relació amb la resolució per mutu acord de l'adjudicació del PAI; com també de dur a terme les actuacions pertinents per a finalitzar el procediment ordinari número 590/2017, seguit davant el Jutjat contenciós administratiu número 4 d'Alacant.  
5. Obra en l'expedient un informe favorable del lletrat cap de l'assessoria jurídica municipal, de data 12 de juny de 2018.  
Altres acords que ha d'adoptar l'Ajuntament  
En vista de l'argumentació i dels preceptes legals que precedeixen, és necessari resoldre sobre la resolució del contracte per mutu acord, efectes de la resolució, i acords complementaris. En particular:  
  
a) La subsistència del pla de reforma interior aprovat com a conseqüència de la programació.  
«Els plans amb continguts normatius tenen vigència indefinida, llevat que en ells es dispose una altra cosa, i vinculen a l'Administració i als particulars. La seua revisió i substitució procedeix en els casos que ells mateixos regulen o quan es manifeste la inadequació del seu model territorial a noves circumstàncies.» (art.67 LOTUP).  
b) Declarar la caducitat de la programació, en compliment de quant estableix l'article 143.4.d) in fine de la LUV.  
c) Quan la resolució obeïsca a mutu acord els drets de les parts s'acomodaran al vàlidament estipulat entre l'Administració i el contractista. En aquest cas, implica la renúncia a qualsevol acció de responsabilitat patrimonial per part de l'urbanitzador, i el seu desistiment del recurs contenciós administratiu 590/2017 seguit davant el Jutjat contenciós administratiu núm. 4 d'Alacant.  
  
Òrgan competent  
És competent per a adoptar els presents acords el Ple de l'Ajuntament, per ser est l'òrgan que va acordar l'adjudicació del programa, tal com estableix l'article 109 del Reial decret 1.098/2001, de 12 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques.  
En virtut de quant s'ha exposat, el Ple de l'Ajuntament adopta els següents acords:  
L'expedient ha sigut dictaminat favorablement per la Comissió permanent d'Urbanisme.  
  
Debat:  
  
[...]   
  
Votació i acords:  
El Ple de l'Ajuntament, per majoria - 27 vots a favor (GP, GS, GGA, GC's, GC, Nerea Belmonte Aliaga i Fernando Sepulcre González) i 1'abstenció de Daniel Simón Pla, que es va absentar del Saló de Sessions durant la deliberació i no va estar present en el moment de la votació, article 113.2 ROP ?, adopta els següents acords:  
Primer. Resoldre per mutu acord el contracte subscrit amb la mercantil Mare Nostrum de Inversiones, SL, per al desenvolupament i execució de la unitat d'execució Garbinet - Gran Via d'Alacant.  
Segon. Declarar la subsistència del pla de reforma interior aprovat com a conseqüència de la programació.  
Tercer. Declarar la caducitat del programa.  
Quart. Declarar la procedència de la devolució de l'aval bancari que, per valor de 148.346,70 ?, va depositar en el seu moment, la mercantil Mare Nostrum de Inversiones, SL.  
Cinqué. Notificar aquests acords a Mare Nostrum de Inversiones, SL, i a les altres parts interessades en aquest procediment, i comunicar-lo al Departament Econòmic, i al Servei d'Estudis, Projectes i Viari.  
  
Sisé. Publicar els acords precedents en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Seté. Facultar la regidora d'Urbanisme per a dictar les resolucions necessàries per a l'execució dels acords precedents."  
  
Alacant, 15 de novembre de 2018.- El sotssecretari: Germán Pascual Ruiz-Valdepeñas.