Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6843, del 20-08-2012 (2012/7840)

Notificació de la sentència dictada en el procediment ordinari número 56/2009.
------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6843

Data del DOGV
:   20-08-2012

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2012/7840


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 5 d'Elx

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment ordinari número 56/2009. [2012/7840]  
Procediment ordinari 000056/2009  
De: Carpintería y Cocinas Bigastro, SL.  
Procurador: Miguel Martínez Hurtado.  
Contra: Contratas Dols, SL.  
En el procediment de juí ordinari seguit a instàncies de Carpintería y Cocinas Bigastro, SL contra Contratas Dols, SL s'ha dictat la sentència que, literalment, diu el següent:   
«Sentència  
Elx, 28 de juny de 2012   
Encarnación Aganzo Ramón, magistrada jutgessa del Jutjat de Primera Instància número 5 d'Elx, ha vist i oït les actuacions de juí ordinari seguides davant d'este jutjat amb el número 56/09, promogudes a instàncies de la mercantil Carpintería y Cocinas Bigastro, SL i, en representació seua, el procurador dels tribunals Miguel Martínez Hurtado, i assistit pel lletrat Juan Vives Cano, contra la mercantil Contratas Dols, SL, en reclamació d'una quantitat.   
  
Antecedents de fet  
Primer. La representació meritada de la part actora va formular una demanda d'acord amb les prescripcions legals en què sol·licitava, amb l'al·legació prèvia dels fets i fonaments de dret i demanant la recepció del plet a prova, que es dictara una sentència en què s'estimara íntegrament la demanda i es condemnara la demandada al pagament de la suma de 29.897,83 euros de principal, més els interessos legals que corresponen en dret, amb la imposició expressa de les costes causades en el procediment.   
Segon. Per mitjà d'una interlocutòria amb data 26 de febrer de 2009 es va admetre a tràmit la demanda formulada i s'acordà substanciar-la d'acord amb allò que s'establix per al juí ordinari segons les disposicions de l'article 399 de la Llei d'Enjudiciament Civil, i traslladar la demanda a la demandada perquè poguera contestar-la en el termini de 20 dies, amb la prevenció a què es referix l'article 405 de la Llei d'Enjudiciament Civil. El demandat no ha comparegut ni ha contestant la demanda i, per tant, va ser declarat en rebel·lia per mitjà d'un expedient d'ordenació de 18 d'abril de 2011.  
Tercer. D'acord amb les disposicions de l'article 414 de la Llei d'Enjudiciament Civil, es van convocar les parts per a l'audiència prèvia corresponent, que es va celebrar en la sala d'audiències d'este jutjat amb data 28 de juliol de 2012. En l'acte, l'actora es va afirmar i va ratificar en la seua demanda. Practicada la prova proposada per l'actora, les actuacions van quedar sobre la taula per a dictar sentència.  
Quart. En la substanciació d'este procediment s'han observat les prescripcions legals i la resta d'aplicació pertinent al supòsit d'actuacions.   
Fonaments jurídics  
Primer. En este supòsit, l'actora exercita l'acció de reclamació d'una quantitat al·legant que, com a conseqüència de les relacions comercials que hi ha hagut entre les parts, la demandada havia deixat pendent de pagament una sèrie de factures, totes relatives a subministraments de material de construcció i per un import de 29,897,83 euros. Totes les factures, va afirmar, es corresponien amb la realització i instal·lació dels mobles de cuina de diferents bungalous de la promoció El Manantial, situada al paratge de Villamartín d'Orihuela Costa. La demandada, va afegir, sense al·legar-hi cap motiu, va deixar impagades les factures referides, i van resultar infructuosos els requeriments amistosos realitzats per al cobrament del deute.   
Segon. La demandada, per la seua banda, no es va personar en el procediment ni va contestar la demanda, i va ser declarada en rebel·lia. Respecte d'això, cal assenyalar que la rebel·lia és la conducta que adopta el demandat que no compareix en el procés després d'haver sigut citat en forma. A diferència d'altres legislacions en què la rebel·lia es considera com a assentiment o admissió dels fets de la demanda, en el nostre dret no comporta cap altre efecte que es tinga per contestada la demanda i seguisca el seu curs el procés sense la intervenció del rebel. Però la jurisprudència ha entés que esta contestació, fictícia, ha de ser-ho en el sentit d'oposar-s'hi, de manera que resta sobre l'actor la càrrega de provar els fets constitutius de la seua pretensió, és a dir, els fets normalment constitutius del dret que reclama. Així ho ha entés el Tribunal Suprem, que ha declarat que de tal manera ha de ser entés el principi jurídic sancionador per la jurisprudència segons el qual la prova de les obligacions incumbix a qui reclama el seu compliment, arreplegat substancialment en l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil.  
  
Tercer. Disposa l'article 1138 del Codi Civil que "si del text de les obligacions a què es referix l'article anterior no resulta una altra cosa, el crèdit o el deute es presumixen dividits en tantes parts iguals com creditors o deutors hi haja, i es consideren crèdits o deutes diferents els uns dels altres", i l'article 1145 del Codi Civil disposa que "el pagament fet per un dels deutors solidaris extingix l'obligació. El qui va fer el pagament només pot reclamar dels seus codeutors la part que correspon a cadascun, amb els interessos de l'acompte. La falta de compliment de l'obligació per insolvència del deutor solidari l'han de suplir els seus codeutors, a prorrata del deute de cadascun".   
Quant a la prova de les obligacions, disposa l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil que "correspon a l'actor i al demandat reconvinent la càrrega de provar la certesa dels fets dels quals es desprenga ordinàriament, segons les normes jurídiques aplicables, l'efecte jurídic corresponent a les pretensions de la demanda i de la reconvenció. Incumbix al demandat i a l'actor reconvingut la càrrega de provar els fets que, de conformitat amb les normes que els siguen aplicables, impedisquen, extingisquen o enerven l'eficàcia jurídica dels fets a què es referix l'apartat anterior [...] Per a l'aplicació del que disposen els apartats anteriors d'este article, el tribunal ha de tindre present la disponibilitat i la facilitat probatòria que correspon a cada una de les parts del litigi". Respecte a la norma de distribució de la càrrega de la prova, ha manifestat el nostre Tribunal Suprem, en la Sentència de 24 de juny de 1974, que "l'article 1214 del Codi Civil resol la càrrega de la prova d'acord amb la teoria clàssica en establir que incumbix la càrrega de la prova de les obligacions a qui en reclama el compliment, i el de l'extinció a qui l'oposa, basant-se en un doble principi: el principi segons el qual incumbix a l'actor la prova dels fets que siguen fonament de la seua demanda, qualsevol que en siga la naturalesa positiva o negativa, i aquell segons el qual el demandat que opose excepcions ha de provar els fets en que es funden, i si bé és cert que la doctrina científica moderna i la jurisprudència han donat més flexibilitat a este concepte precisant-ne l'abast, no s'aparten del seu concepte legal en el sentit d'atribuir a l'actor l'obligació de provar els fets normalment constitutius del dret que reclama i al demandat la dels fets impeditius, per oposar-se a la constitució vàlida del fet, i els extintius".  
  
Quart. En este cas es consideren acreditats, a la vista de la prova practicada i dins de les actuacions, la realitat de la relació mercantil descrita en la demanda, el rèdit de les quantitats que es fan constar en les factures que s'aporten i l'impagament per part de la demandada de les quantitats que s'hi reflectixen sense causa justificada. I això a la vista de la documental presentada, a més de tindre's en compte així mateix les disposicions de l'article 326 de la Llei Enjudiciament Civil, que establixen que "els documents privats fan prova plena en el procés, en els termes de l'article 319, quan la seua autenticitat no siga impugnada per la part a qui perjudiquen", tenint en compte també que la demandada no es va personar en el procediment per a acreditar la inexperiència del deute, el pagament de les quantitats reclamades o la falta d'obligació d'efectuar el pagament. Ha de ser estimada, per tant, la demanda íntegrament.  
Quint. D'acord amb l'article 1108 del Codi Civil, si l'obligació consistix en el pagament d'una quantitat de diners i el deutor incorre en mora, com és el cas que ens ocupa, la indemnització de danys i perjudicis consistirà en el pagament dels interessos convinguts i a falta de conveni en l'interés legal. Estos interessos són exigibles des que són judicialment reclamats segons l'article 1109 del Codi Civil, és a dir, des del dia de l'emplaçament, incrementats en dos punts des de la data de la sentència d'acord amb l'article 576 de la Llei Processal Civil, fins a la del pagament complet.   
Sext. De conformitat amb el criteri objectiu del venciment que regix en matèria de costes processals, llevat que circumstàncies excepcionals justifiquen la no-imposició (art. 394 primer de la Llei d'Enjudiciament Civil) i atés que no s'aprecia la concurrència d'estes, les causades en esta instància han de ser imposades al demandat, en estimar-se íntegrament la demanda iniciadora d'este procediment.   
Vistos els preceptes legals invocats i la resta d'aplicació general i pertinent al cas,  
Dispositiva  
Estime la demanda interposada per la mercantil Carpinterías y Cocinas Bigastro, SL, i en la seua representació el procurador dels tribunals Miguel Martínez Hurtado, contra la mercantil Contratas Dols, SL, en reclamació d'una quantitat, i condemne la demandada al pagament de la suma de 29.897,83 euros de principal, més els interessos legals que corresponen en dret, i amb la imposició expressa de les costes causades en el procediment.   
Contra esta sentència es pot interposar davant d'este Jutjat un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial d'Alacant (Secció 9) en el termini de cinc dies, comptadors des de la notificació, amb la constitució prèvia del depòsit legal.   
Esta és la meua sentència, de la qual s'expedirà una testimoniança perquè s'unisca a les actuacions, que pronuncie, mane i firme.»   
L'estenc jo, el secretari, per a fer constar que a continuació es procedix a fer pública la sentència dictada per mitjà de la notificació a les parts. En done fe.  
I atés que el demandat, Contratas Dols, SL, es troba en parador desconegut, expedisc este edicte a fi que li servisca de notificació de forma deguda.   
  
Elx, 5 d'octubre de 2011.- El secretari judicial: Francisco Javier García Navarro.