Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5385, del 10-11-2006 (2006/12209)

Resolució de 17 d'octubre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel, i s'obri període d'informació pública.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5385

Data del DOGV
:   10-11-2006

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/12406


Data del document
:   17-10-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Utiel
    * ben cultural
    * monument
    * protecció del patrimoni

Resolució de 17 d'octubre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel, i s'obri període d'informació pública. [2006/F12472]  
Vista la Resolució de 20 de gener de 1997 de la llavors Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, per la qual es va acordar tindre per incoat expedient per a la declaració com a bé d'interés cultural, amb categoria de monument, l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel, i l'informe favorable que respecte d'això va emetre la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, 13 de gener de 1998.  
Vist, així mateix, l'informe del Servici del Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental favorable a la continuació de l'expedient de referència.  
Atés que, segons el que disposa l'article 27.7 de l'esmentada llei, es requerix la incoació d'un nou expedient respecte del ja iniciat en data 20 de gener de 1997, i després d'haver-se complementat l'expedient amb els requisits exigits per la llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta Direcció General, en l'exercici de les atribucions que li atorga el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, resol:  
Primer  
Incoar nou expedient per a la declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'església parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel.  
Segon  
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del bé que justifiquen la declaració, descriure este, les seues parts integrants, pertinences i accessoris per a la més perfecta identificació, així com delimitar l'entorn afectat i fixar les normes de protecció del bé i el dit àmbit en els annexos que s'adjunten a la present resolució.   
Tercer  
En compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'article 27.3 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, notificar esta resolució als interessats i a l'Ajuntament d'Utiel i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36 en relació amb el 27.4 de la llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en el monument com en el seu entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per esta direcció general amb caràcter previ a la seua realització i a l'atorgament de llicència municipal, si és el cas, quan esta resulte preceptiva, així com qualsevol canvi d'ús en l'immoble a què es contrau la present incoació, de conformitat amb el que disposa l'article 33 de la mencionada llei.  
Quart  
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i el seu entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual i, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es resoldran després de la declaració.  
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o interés general hagen de realitzar-se inajornablement, segons el que disposa l'incís primer del mencionat article.  
Quint  
Que en compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'article 27.3 de la llei es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a la seua anotació preventiva i al Registre de la Propietat de València al mateix fi.  
Sext  
Conforme al que preveu l'article 86 de la Llei de Procediment Administratiu, i en l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, obrir un període d'informació pública, a fi que totes les persones tinguen interés que puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana. L'expedient estarà a disposició dels interessats en la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus, Servici de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, avinguda de Campanar, número 32, de València.  
Sèptim  
Que la present resolució, amb els seus annexos, es publique en el Diari Oficial de la Generalitat i en el Boletín Oficial del Estado.  
València, 17 d'octubre de 2006.. El director general de Patrimoni Cultural Valencià i Museus: Manuel Muñoz Ibáñez.  
ANNEX I  
Dades sobre el bé objecte de la declaració  
1. Denominació:  
Església de Nostra Senyora de l'Assumpció.  
2. Descripció:  
Basada en l'Estudi Previ 93/2 de la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.  
a) Immoble objecte de la declaració  
La magnífica església de Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel és un clar exponent del gòtic meridional, que es definix per la busca d'un espai interior únic, de formes rectangulars i quadrades i marcadament tancat de cara al medi exterior. Amb sistema perimetral de capelles entre contraforts interiors, respon a la tipologia uninau tan difosa a la Corona d'Aragó i sud de França.  
La seua construcció continua la trajectòria iniciada en la segona mitat del s. XV dels edificis públics, on noves solucions tècniques i elements decoratius enriquixen les formes tradicionals, i quan s'introduïx l'ús de pilars i nervadures torsos de secció helicoïdal. És llavors quan es construïx l'edifici més significatiu del període, la Llotja de València (1483-98), i en el pla de l'arquitectura religiosa és a la part sud, en contacte amb l'influx castellà (Utiel va pertànyer al marquesat de Villena), on s'alcen les obres més importants. Entre estes destaca l'església de Sant Jaume de Villena, per influència de la Llotja de València, de gruixuts pilars torsos de vives arestes i una banda de decoració esculpida a manera de capitell. També hi ha elements de secció helicoïdal en l'ampliació de la catedral d'Orihuela. Als pilars helicoïdals, per la seua cronologia, la parroquial d'Utiel s'emparenta també amb el convent de Santa Clara a Múrcia i la part dels peus de la col·legiata de Gandia.  
El temple consta dels elements següents:  
La nau central  
Ampli espai rectangular rodejat de 5 capelles per cada costat, construïdes entre els contraforts i un absis de cinc costats, huitavat, amb capelles de planta poligonal irregular de 4 i 6 costats.  
Mesura al seu interior 37,7 m de longitud per 15,10 m d'amplària als peus, i 14,75 al presbiteri; les capelles entre contraforts mesuren, entre els eixos, 5,5 m, les 4 primeres i 6,25, la resta, amb una profunditat mitjana de 3,5 m, la qual cosa dóna un total de 22,40 m d'amplària. L'altura de la nau és de 23 m.  
L'interior està format per una doble estructura d'arcs apuntats situats a dos nivells diferents. L'inferior marca l'accés a les capelles laterals i arranca en mènsules dels contraforts a una altura de 9,80 m i 12,80 m d'altura de la clau, les dovelles estan formades per carreus de pedra llaurada.  
El segon nivell marca l'arrancada de l'estructura de la coberta, i està format per pilars torsos d'aresta viva, adossats als estreps, que s'alcen fins a l'arrancada de les voltes. Estos pilars tenen bases semicirculars adornades amb un astràgal, i capitells sustentats per dos àngels sostenidors d'escuts. D'estos capitells partixen els arcs formerets apuntats de traça més senzilla que els que tanquen les capelles i els arcs que configuren la volta.  
La volta presenta una traça molt singular, ja que els arcs torals són de mig punt en compte dels usuals apuntats. Tots estos arcs principals de pedra són torsos, excepte el tercer i el sext, que tenen estries longitudinals. Estes voltes tenen nervadures transversals, tercelets, que arranquen de la clau de l'arc faixó que separa les dites voltes, estes nervadures transversals no són espiralades sinó estriades.   
Als peus de la nau es va construir, l'any 1811, el cor alt, sobre tres voltes bufades sustentades per arcs entre pilastres de capitell jònic engarlandat.  
L'aspecte interior de la nau ha patit diverses modificacions. Després de la Guerra Civil s'afigen al costat de l'epístola tres grans finestres que desfiguren l'aspecte i el sistema d'il·luminació. Recentment s'ha picat la maçoneria i se l'ha deixada vista.  
La torre campanar  
Esta imponent fàbrica de carreuat va començar a construir-se en el període de 1564-1568, dirigida per Martín de Baca, 40 anys després de l'inici de les obres de l'església.   
El campanar és de planta rectangular i les dimensions són 7,90 × 6, 90 m, mesurades en la planta del campanar. L'altura total del campanar és de 45,5 m.  
La planta de campanes presenta un gran buit amb arc de mig punt en cada una de les seues fatxades, i està coberta amb una volta de creueria. A la coberta d'esta s'accedix a través d'una xicoteta escala de caragol. Els cantons de la torre estan apilastrats, seguint la mateixa modulació que el frontis de la fatxada principal, que després apareix en el gir amb la torre del rellotge. Estes pilastres apareixen també en el punt mitjà del campanar fins a l'altura de la fatxada.  
La capella de la comunió i la sagristia  
Situades en un cos edificat de forma rectangular adossat a l'església al costat de l'epístola. Per les dades documentals obtingudes, este cos potser es va construir en dos fases. La primera correspondria a la primitiva capella de la comunió datada en 1610; esta primitiva capella constava d'una nau i tres arcs interiors que suportaven una volta i una coberta de fusta.  
Sobre esta capella es va edificar l'actual en 1905, d'estil neogòtic, d'una sola nau i tres voltes de creueria amb arcs apuntats que deixen entre els contraforts tres capelles d'escassa profunditat en cada un dels seus costats.  
La segona fase correspondria a la construcció de la sagristia al final del s. XVII. En un principi consistia en un ampli espai rectangular de 12,5 m de longitud i 8,20 m d'amplària, amb una altura de 9 m. Cobert per una volta plana. Este gran espai va romandre sense modificacions fins mitjan d'este segle, en què es va subdividir amb la col·locació d'un forjat intermedi.  
L'exterior  
L'aspecte exterior de l'església és molt sobri, destaquen els seus alts murs llisos fins a l'altura de la primera cornisa, que correspon a la coberta de les capelles laterals de la nau central. Este mur engloba els contraforts que apareixen vistos a partir d'esta altura fins a la cornisa de la nau central.  
Els contraforts varien en altura de les dos primeres voltes, comptant des dels peus del temple; els més alts corresponen als arcs faixons. La fàbrica dels cantons d'estos és de carreus vistos i la resta de maçoneria.  
Entre els murs i sobre les capelles laterals se situen les finestres que, amb arcs de mig punt, il·luminen la nau central, la brancalada de les finestres és de carreus llaurats que es troben ocults després del morter que revist l'exterior de la fatxada.   
Disposa de dos portades; la principal, als peus de la nau, és la que dóna al carrer de Santa Maria. Treballada en pedra, de 1625, d'estil manierista, és molt senzilla en la seua composició. Les seues motlures són quasi planes i està adornada amb pinacles coronats per boles. Sobre esta es troba la finestra situada en l'eix de la nau, realitzada igual que la porta amb una modulació senzilla. El coronament es compon d'una cornisa correguda sobre la qual s'han disposat senzills frontons entre pilastres amb el corresponent a la portada principal d'un traçat corb. A la fatxada que dóna a la plaça de l'Ajuntament s'obri la porta lateral del centre, de la mateixa traça que l'anterior i realitzada en data posterior. Està composta igualment per un arc de mig punt però que a diferència de l'altra porta està emmarcada per dos pilastres a cada costat, amb fornícula coronada amb un frontó.  
b) Parts integrants:  
La nau central i capelles laterals.  
El campanar.  
La capella de la comunió.  
La sagristia.  
Les fatxades.  
c) Delimitació de l'entorn afectat (Llei 16/85 art.11.2):  
Justificació de la delimitació proposada:  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consistix a incloure dins de la seua àrea els següents elements urbans:  
. Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el BIC, i que pot afectar-lo, tant visualment com físicament, qualsevol intervenció que es realitze sobre estes.  
. Parcel·les que donen al mateix espai públic que el BIC i que constituïxen l'entorn visual i ambiental immediat i en què qualsevol intervenció que es realitze puga suposar una alteració de les condicions de percepció d'este o del caràcter de l'espai urbà.  
. Espais públics en contacte directe amb el BIC i les parcel·les enumerades anteriorment, que constituïxen part del seu ambient urbà immediat.  
. Edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que encara que no tinga una situació d'immediatesa amb el BIC afecten de manera fonamental la percepció d'este.  
Origen: trobada entre l'eix del carrer Reial i el del carrer Álamos. Punt A.  
Sentit: horari  
Línia delimitadora: des de l'origen, la línia seguix per l'eix del carrer Álamos i gira a oest recorrent les parts posteriors de les parcel·les que donen al carrer Reial fins a la núm. 14; creua el carrer Reial i continua per la part posterior de la parcel·la núm.1 de la plaça de l'Ajuntament i les del carrer de Santa Maria fins a l'eix del carrer Pozo; seguix per este fins a la seua trobada amb l'eix del carrer Sant Maria. Gira a est per la mitgera nord de la parcel·la núm. 6 del carrer de Santa Maria i recorre les parts posteriors de les parcel·les que donen a la plaça de l'Església i de la núm. 1 del carrer Beato Gálvez, seguix per la mitgera nord d'esta per a creuar el carrer Beato Gálvez. Incorpora les parcel·les núm. 4 i 6 d'este carrer i núm. 15 del carrer de la Santíssima Trinitat per a continuar a sud per les parts posteriors de les parcel·les que donen al carrer Beato Gálvez i al carrer Traïció, fins a l'eix del carrer Reial i per este fins al punt d'origen.  
d) Béns mobles que comprén i constituïsquen part essencial de la seua història  
d.I. Béns mobles integrants o que formen part del mateix edifici  
d.I.1 Pintura mural  
d.I.1.a. Àngels majors adorant el sagrament eucarístic, al·lusiva a la fundació del temple núm. del SVI V7017880238369 i identificat com a 22.93.478-995-7474, amb tècnica al fresc, a la zona superior de l'altar major, amb data inscrita sobre la reedificació del temple en 1665. Inscripció: Es va reedificar este temple en 1665.  
d.I.1.b. Escut i llegenda, núm. del SVI U8911320515175 i identificat com a 84.89.158-793-3536, al fresc amb aigua de calç i pigments sobre acabat d'estuc de l'any 1796 i davant la llegenda en medalló «D.OM.Esta capilla titular de los stos. martires Fabian y Sebastian: es propia y privatiba del capitan Dº Miguel de Cordova, Yranzo, y Galve: quien dio lizencia P en la capilla de D. Emilio Enriquez.»  
d.I.1.c. Fragment núm. del SVI N3176704608534 i identificat com a 46.92.604-438-7080, al fresc amb aigua de calç i pigments sobre acabat d'estuc del s. XVIII a la capella lateral.  
d.I.2. Escultura  
d.I.2.a. Escut heràldic en baix relleu tallat en pedra de la família Córdova, a la segona capella al costat de l'Epístola.  
d.I.2.b. Pila baptismal amb el núm. de SVI U6124449688523, s'identifica com a 71.06.076-593-1970; realitzat l'any 1721, és de pedra amb forma de petxina i peu sustentador amb cara d'àngel.  
d.II. Béns mobles que no formen part de l'edifici, però que hi estan consubstancialment vinculats  
d.II.1 Escultura  
d.II.1.a. Sant Francesc Gálvez Iranzo. Imatge religiosa tallada en fusta i policromada del final del XIX i/o principi del XX, situada al costat de la pila baptismal.  
d.II.1.b. Crucifix del s. XVIII tallat en fusta, restaurat. Es troba al despatx parroquial.  
d.II.1.c. Mare de Déu del Remei, de ple volum en talla amb pigments sobre fusta de 47 × 14 × 14 cm. És la reproducció de la cremada en la guerra fa 67 anys. Mantell negre brodat en or, amb corona d'or; s'utilitzava per a portar-la als pobles en processó. Va ser realitzada l'any de la coronació.  
d.II.2. Ebenisteria  
d.II.2.a. Barguenyo de fusta sobre pota de ferro en fusta de roure de 63 × 93 × 49 cm, del s. XVIII. Donat per particular. En el 90 va ser restaurat.  
d.II.3. Tèxtils i indumentària  
d.II.3.a Estoig de tissú de plata amb el núm. de SVI W7802511722325 i amb el núm. d'identificació 34.06.379-085-5838, brodat a mà en fil d'or sobre tissú de plata de 23 × 24cm, del s. XVIII, brodat en or i fil de colors i rivetat en or. Amb tres borles als cantons, faltaria la casulla i el cobrecalze per a completar el joc. Es conserva el maniple (SVI D2806069193735).  
d.II.3.b Maniple de tissú de plata núm. de SVI J5989650132333 i identificat com a 11.85.249-560-8599, brodat a mà en fil d'or sobre tissú de plata de 41,53 × 15 cm, del s. XVIII, or i fil de colors. Hi ha estoig (SVI N2926341517704).  
d.II.4. Orfebreria  
d.II.4.a. Calze amb el núm. del SVI X3180264947664 i identificat com a 08.14.746-332-0981, de plata i copa sobredaurada fosa, sobredaurada i burinada de 23,5 × 9 × 13 cm de base, any 1917, decorat amb motius geomètrics i inscripció «La noria 4 de septiembre de 1917».  
d.II.4.b. Sacra d'altar, hi ha una altra igual (del conjunt de tres) amb el núm. de SVI N3130930213201 i identificada com a 60.07.120-526-6231 repujat i fos de plata de 34,5 cm × 27,5 cm, del s. XVIII. La inscripció en un dels medallons diu així: «Da Jacinta Ferrandis de Meza». Se'n conserven dos xicotetes i una gran. Restaurada en el 90.  
d.II.4.c. Sacra d'altar (del conjunt de tres) núm. de SVI Z9131827388235 i identificada com a 92.12.202-329-4322, repujat i fos de plata de 50,5 × 64 cm, del s. XVIII. La inscripció diu: «Da Jacinta Ferrandis de Meza». N'hi ha dos xicotetes i una gran. Restaurada en el 90.  
d.II.4.d. Creu processional de plata barroca i amb addicions contemporànies.  
d.II.4.e. Custòdia barroca de caràcter iberoamericà en sagristia  
d.II.4.e. Enquadernació barroca de plata amb escuts sobre el llibre dels evangelis editat a Madrid en 1731 a la sagristia.  
d.II.4.f. Calze del s. XVII de plata sobredaurada, firmat per Becerril, a la sagristia.I. Béns mobles integrants o que formen part del mateix edifici.  
e) Normativa de protecció de l'església de la Nostra Senyora de l'Assumpció d'Utiel i el seu entorn.  
Monument  
Article primer. Caldrà ajustar-se al que disposa la secció segona, Règim dels béns immobles d'interés cultural, del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de monument.  
Article segon. Per als béns mobles ressenyats en el present decret s'atindrà al que disposa la secció tercera, del capítol III, títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, relativa al règim dels béns mobles d'interés cultural.   
Article tercer. Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Entorn de protecció  
Article quart. De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del monument, requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà de conformitat amb els criteris establits en la present normativa, i en el que no s'hi preveu, per mitjà de l'aplicació directa dels criteris previstos en l'article 39 de l'esmentada llei.   
Totes les intervencions requeriran la definició precisa del seu abast per al seu tràmit autoritzatori, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.  
Article quint. Sense perjuí del que disposa l'article anterior, per mitjà de sospesat informe tècnic municipal, es podrà derivar la no-necessitat de tràmit autoritzatori previ en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior d'estos immobles.  
En estos casos, l'ajuntament comunicarà a esta administració, en el termini de 10 dies, la concessió de llicència municipal, i adjuntarà, com a mínim, l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.  
Article sext. La contravenció del que preveuen els articles anteriors, determinarà la responsabilitat de l'Ajuntament en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Article sèptim. Criteris d'intervenció  
. Es mantindran les pautes de la parcel·lació històrica de l'entorn.  
. Seran mantingudes les alineacions històriques de l'edificació conservades fins a l'actualitat.  
. Els edificis tradicionals del conjunt, pel seu alt valor ambiental i testimonial d'una arquitectura i tipologia que els caracteritza, hauran de mantindre les fatxades visibles des de la via pública, i hauran de preservar i restaurar els caràcters originaris d'estes.  
. El nombre de plantes permeses és de tres altures (planta baixa més dos), i queden prohibits els semisoterranis.  
. L'altura reguladora màxima, definida segons el Reglament de Zones d'Ordenació Urbanística de la Comunitat Valenciana, és de 10,00 m per a tres plantes i 4,00 m per a planta baixa o una planta.  
. Les cobertes, d'acord amb la tipologia de la zona, seran, en el cos principal de l'edifici la profunditat edificable del qual oscil·larà entre 8 i 11 metres, inclinades, de teula àrab, amb pendent màxima del 35%, de dos aiguavessos i carener d'altura màxima 2,25 m respecte de l'altura de cornisa. Este requisit únicament podrà ser dispensat, amb caràcter excepcional, en aquells casos en què s'acredite l'existència d'una singular justificació historicocontextual.  
. Les noves edificacions s'adequaran amb caràcter estètic a la tipologia i acabats tradicionals d'Utiel, i la fatxada atendrà a les disposicions següents:  
· Ràfecs amb longitud màxima de volada de 35 cm.  
· Impostes, motlures, marcs, cèrcols, coronaments ornamentals i la resta d'elements compositius amb una longitud màxima de volada de 15 cm.  
· Buits de fatxada de proporció vertical.  
· Balcons de barana metàl·lica amb amplària màxima de volada de 40 cm, 15 cm de cantell i longitud màxima de 1,80 m; es prohibixen els miradors.  
· Es prohibixen les persianes, excepte les persianetes exteriors enrotllables tradicionals.  
· L'ús permés en esta zona serà el residencial. S'admetran els següents usos, sempre que mostren la seua compatibilitat amb les arquitectures tradicionals de la zona:  
A) Magatzems.  
B) Locals industrials ubicats a la planta baixa.  
C) Locals d'oficina.  
D) Ús comercial.  
Article octau. Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en l'apreciació de l'escena o paisatge urbà del monument i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblant mena i conseqüències, hauran de sotmetre's a autorització de la conselleria competent en matèria de cultura que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.   
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.  
Article nové. Qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o del seu entorn de protecció se sotmetrà al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Article deu. Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció previst en l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià per als entorns de protecció dels monuments.