Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6728, del 06-03-2012 (2012/2189)

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 109/2004.
--------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6728

Data del DOGV
:   06-03-2012

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2012/2189


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 14 de València

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 109/2004. [2012/2189]  
Procediment ordinari 000109/2004  
De: Marisa Rubert Mataix.  
Procurador: José Sapiña Baviera.  
Contra: Editora Informatica de Noticias, SL, i Francisco Albert Matea.  
Procuradora: Elvira Canet Castellá.  
En aquest procediment ordinari número 109/2004, seguit a instàncies de Marisa Rubert Mataix, representat pel procurador José Sapina Baviera, contra Editora Informática de Noticias, SL, i Francisco Albert Matea, s'ha dictat la sentència que, literalment, és com segueix:  
  
«Jutjat de Primera Instància número 14 de València  
Procediment: assumpte civil 109/2004.  
Sentència  
Jutgessa que la dicta: Isabel Giner Moreno.  
Lloc: València.  
Data: 7 de març de 2007.  
Part demandant: Marisa Rubert Mataix.  
Procurador: José Sapiña Baviera.  
Part demandada: Editora Informática de Noticias, SL, i Francisco Albert Matea.  
Procuradora: Elvira Canet Castellá.  
Objecte del judici: ordinaris.  
  
Antecedents de fet  
  
Primer. Per torn de repartiment va correspondre a aquest Jutjat la demanda de judici ordinari, seguit amb el número 109/2004, interposada pel procurador esmentat, en nom i representació de Marisa Rubert Mataix, la qual es basa en els fets que consten en la demanda i que es consideren reproduïts; i amb l'al·legació prèvia dels fonaments de dret que estima aplicables, acaba sol·licitant que, amb els tràmits legals previs, es dicte sentència mitjançant la qual es condemne els demandats, de forma solidària i indistinta, a pagar a l'actora la suma de cinquanta mil cent vint-i-quatre euros i vint-i-quatre cèntims (50.124,24 €), més els interessos legals i les costes.  
  
Segon. Admesa a tràmit la demanda, mitjançant la interlocutòria de data 19 de febrer de 2004, en què es van realitzar les prevencions oportunes a les parts, es va disposar citar a termini els demandats perquè dins del termini de 20 dies hàbils hi contestaren, cosa que va fer la representació processal del codemandat Francisco Albert Matea, el qual va comparéixer en el seu propi nom com a administrador social codemandat, i no va comparéixer la mercantil codemandada, que va ser declarada en situació de rebel·lia. A continuació, mitjançant la provisió de data 19 de juliol de 2006, es va assenyalar dia i hora per a la celebració de l'audiència prèvia, que va tindre lloc el dia 8 de novembre de 2006, amb l'assistència de les parts comparegudes, les quals es van ratificar en les seues pretensions i van sol·licitar la recepció del plet a prova.  
  
Tercer. El dia 14 de febrer de 2006, assenyalat per al judici oral, hi van comparéixer les mateixes parts i es van practicar les proves admeses amb el resultat que consta en les actuacions, que es considera reproduït en benefici de la brevetat.  
  
Quart. En la tramitació d'aquest judici s'han observat les prescripcions legals.  
  
Fonaments de dret  
  
Primer. La part actora exercita dues accions acumulades, l'una de reclamació de la quantitat de cinquanta mil cent vint-i-quatre euros i vint-i-quatre cèntims (50.124,24 €) contra la mercantil Editora Informática de Noticias, SL, i, la segona, d'acció de responsabilitat de l'administrador de la mercantil codemandada, Francisco Albert Matea, i sol·licita la seua condemna solidària i indistinta en l'import a què s'ha fet referència adés, a causa d'haver cessat de fet l'entitat demandada en la seua activitat mercantil, no trobar-se al seu domicili social i desaparéixer del tràfic mercantil, sense que consten complides pel codemandat el senyor Albert, com a administrador, com li incumbia, les previsions de dissolució i liquidació que estableix la normativa societària.  
Contra les pretensions de l'actora, el codemandat es va oposar a l'acció de responsabilitat de l'administrador, amb les al·legacions que consten en el seu escrit de contestació.  
  
Segon. L'actora interposa, d'una banda, acció de compliment contractual contra la mercantil demandada, i manifesta que, en data de 6 de setembre de 1999, es va formalitzar una pòlissa de crèdit mercantil, per un import de dotze mil vint euros i vint-i-quatre cèntims (12.020,24 €), amb un venciment el 6 de setembre de 2000, subscrita, d'una part, pel Banc Sabadell, SA, i, d'una altra, per Francisco Albert Matea, com a administrador de la mercantil Editora Informática de Noticias, SL, i va refermar solidàriament les obligacions contretes la demandant María Luisa Rubert Mataix (doc. núm. 1 de la demanda). Arribat el venciment pactat de la pòlissa de crèdit anteriorment esmentada, no la va pagar la mercantil codemandada i es va generar un saldo deutor en el compte a favor de l'entitat creditora per import de 12.766,22 euros, i que, malgrat els requeriments efectuats pel Banc Santander, no va ser atesa, cosa que va provocar que l'actora, com a fiadora solidària, fóra objecte d'un procediment judicial d'execució en què, per la part creditora (Banc Sabadell, SA) es van designar, com a béns suficients per a cobrir l'embargament, el pis de propietat d'aquesta, siti a València, carrer del Mestre Valls, número 14, 1, 4, la part proporcional del seu sou, i també tot el saldo que disposava als bancs i caixes d'estalvis que, en aquell moment, va designar l'executant. Com a document número 2 s'hi adjunta la interlocutòria de data 29 de març de 2001, mitjançant la qual es despatxa execució del Jutjat de Primera Instància número 6 de València, procediment d'execució número 106/2001.  
  
També per part dels ara codemandats es va subscriure un préstec, en què actuava com a administrador únic de l'esmentada mercantil Francisco Albert Matea i, com a avalista hipotecària, l'actora, en què es va designar, com a garantia del préstec avalat, el pis de propietat d'aquesta darrera, siti al carrer del Mestre Valls, número 14, porta 4, de València, per un import de trenta-tres mil cinquanta-cinc euros i seixanta-sis cèntims (33.055,66 €), i que tampoc es va atendre pels demandats, impagament que va donar lloc a la subhasta de l'esmentat pis propietat de l'actora (doc. núm. 3 de la demanda, que consisteix en la provisió de data 14 de gener de 2002, i edicte de la mateixa data del Jutjat de Primera Instància de València núm. 12 en el procediment d'execució sobre béns hipotecats núm. 687/2001). Davant d'aquesta situació, l'actora va sufragar, a càrrec seu, tots els interessos legals, moratoris i les costes del procediment d'execució (doc. núm. 4 a 9 de la demanda).  
Amb data 6 de setembre de 1999, es va formalitzar una pòlissa de contracte d'arrendament financer amb quotes fixes per un import de 5.189,08 euros a tornar en 36 amortitzacions mensuals, a partir del dia 6 d'octubre de 1999, entre Bansabadell Leasing EFC, SA, i, d'una altra banda, la mercantil codemandada i, en nom seu i representació, la persona del seu administrador el senyor Albert Matea, que va refermar solidàriament l'actora (doc. núm. 10) i, atés que va ser incomplit novament el pagament de les quotes corresponents, l'actora va ser objecte d'un altre procediment d'execució de títol no judicial, seguit amb el número 274/2003, del Jutjat de Primera Instància de València número 12, en què la part creditora (Bansabadell EFC, SA) va designar, com a béns objecte d'embargament, el pis de l'actora ja esmentat, Valls, número 14, i la part proporcional del sou que percep de la Conselleria de Cultura i Educació de València (doc. núm. 11 i 12).  
Amb data 1 de juliol de 2003, l'actora va instar acte de conciliació, actuacions número 704/2003, del Jutjat de Primera Instància número 6 de València (doc. núm. 13). Els codemandats no hi van comparéixer el dia de la seua celebració malgrat estar citats de forma legal (doc. 13 i 14).  
Els fets relatats resten acreditats amb la documental aportada, i se'n fa saber la constància, a més a més, amb el document número 15 de la demanda que consisteix en el reconeixement de deute que firma el codemandat el senyor Matea com a apoderat de la mercantil codemandada, i cal ressaltar que tampoc no compleix expectatives de cap pagament (doc. núm. 15).  
Pel que fa a l'exercici de l'acció acumulada, contra l'administrador social, aquesta es fonamenta en el nomenament de l'administrador, per un termini indefinit, de la mercantil codemandada que consta al Registre Mercantil de València (doc. núm. 16), tal com s'acredita a través de la nota informativa de data 27 de gener de 2004, que s'aporta com a document número 16, sense que hi conste inscrit el cessament o la revocació del càrrec, i no consta inscripció de la dissolució i liquidació de la societat codemandada, com correspondria de la situació social que pel propi administrador es fa constar en el seu desplegament probatori, i en conseqüència es limita a la desaparició de fet (encara que l'administrador poguera ser localitzat a través de coneguts d'ambdós, no és un obstacle mantindre la situació de cessament de fet que s'acull) i és clar que la reclamació judicial únicament contra aquesta resultaria clarament insatisfeta, pel fet de mancar de patrimoni.  
Del conjunt de la prova practicada, ha quedat acreditada, en el cas d'actuacions, la responsabilitat de l'administrador social, en faltar al compliment de les seues obligacions, atés que no ha emprés les mesures oportunes per a promoure, en aquest cas, la liquidació de la mercantil, amb l'objecte de no evadir el pagament als creditors socials.  
Aquesta falta de diligència, sense que haja acreditat cap fet que pogueren enervar l'esmentada obligació i, en conseqüència, en aplicació dels articles 104 i 105.5 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada, pertoca determinar la responsabilitat solidària de l'administrador codemandat a causa dels deutes socials.  
La doctrina de la càrrega de la prova no diu qui està obligat a provar quelcom, sinó qui pateix les conseqüències de la falta de prova, perquè el problema de la càrrega de la prova és el problema de la falta de prova. La càrrega de la prova que es recull en l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil, com a regla de judici, s'adreça a qui jutja i és de ius cogens tant per al jutge com per a les parts, ja que és una norma de naturalesa processal. Correspon a l'actor la prova dels fets constitutius, que són aquells que contemplats per una norma jurídica constitueixen el supòsit de fet a què es vincula una conseqüència jurídica, i al demandat, per la seua banda, se li grava amb la prova dels fets impeditius, extintius i excloents de la pretensió de l'actor.  
  
En el cas d'actuacions, la part demandant, com ja s'ha exposat amb la documental aportada que no ha sigut impugnada, ha acreditat la seua pretensió, sense que els demandats hagen al·legat cap fet extintiu d'aquelles, i s'han limitat a exposar meres excuses mancades de fonamentació jurídica, amb la pràctica de prova que no eximeix de responsabilitats, ni és objecte d'aquest litigi.  
Del que s'ha indicat anteriorment, pertoca estimar íntegrament la demanda i condemnar els demandats de forma conjunta i solidària a fer el pagament íntegre a l'actora de la quantitat de cinquanta mil cent vint-i-quatre euros i vint-i-quatre cèntims (50.124,24 €).  
Cal fer saber que per part de l'administrador codemandat, el qual ni tan sols ha aportat documentació comptable amb l'excusa de la seua pèrdua, sense apreciar la transcendència jurídica de les seues al·legacions, exigible amb més motiu per la seua condició de jurista, es conclou, corroborat pel principi d'immediació davant de les evasives respostes respecte de les seues obligacions, que revelen el seu total actuar negligent que així es qualifica en l'ordre que ens trobem, pel fet de no haver actuat amb la diligència d'un ordenat empresari i no haver complit amb les obligacions imposades per l'article 105 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada, i que ha desplegat una activitat probatòria inútil en aquest procediment perquè es decline la responsabilitat que li és exigible i que no ha fet més que reafirmar el seu actuar que reflecteix el resultat que es desprén dels fets esmentats en la demanda que han quedat íntegrament acreditats.  
L'article 69 de la Llei 2/1995, de 23 de març, de Societats de Responsabilitat Limitada, disposa que "la responsabilitat dels administradors de la societat de responsabilitat limitada es regirà per allò que s'ha establit per als administradors de la societat anònima". El Reial Decret Llei 1564/1989, de 22 de desembre, pel qual s'aprova el Text Refós de la Llei de Societats Anònimes, declara en l'article 133 que els administradors responen davant de la societat, els accionistes i creditors socials, del dany que causen per actes contraris a la llei o als estatuts o pels realitzats sense la diligència amb què han d'exercir els seus càrrecs, i l'article 127 de la mateixa llei disposa que els administradors actuaran en l'exercici de la seua funció amb la diligència d'un "ordenat empresari i un representant lleial".  
No obstant això, en el cas de l'article 133.1 de la Llei de Societats Anònimes, se supedita l'incompliment a un element subjectiu en la persona de l'administrador, que és la seua negligència. Aquesta negligència la imputa l'actor a la falta d'activitat de la societat, que ja no opera en l'àmbit comercial ni, en conseqüència, l'econòmic, i, en definitiva, a un "tancament de fet", que vulnerant les previsions de dissolució i liquidació de la normativa societària, suposa el cessament de fet sense complir les exigències de les lleis.  
L'article 105 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada disposa que els administradors, dins del termini de dos mesos comptadors des que es detecte la concurrència de la causa de dissolució, hauran de convocar junta general, que podrà adoptar l'acord de dissolució o aquell o aquells altres que siguen necessaris per a la remoció de la causa, i que l'incompliment de l'obligació de convocar junta general o de sol·licitar la dissolució judicial determinarà la responsabilitat solidària dels administradors.  
Atés que el s'ha indicat anteriorment, pertoca estimar la demanda formulada per la representació processal de Marisa Rubert Mataix i condemnar la mercantil Editora Informática de Noticias, SL, i Francisco Albert Matea a pagar a l'actora, de forma conjunta i solidària, la quantitat de cinquanta mil cent vint-i-quatre euros i vint-i-quatre cèntims (50.124,24 €), més l'interés legal de l'esmentada suma com ja s'ha exposat, i tot això amb la imposició a la part demandada de les costes del procediment.  
  
Segon. Pel que fa als interessos, són aplicables els articles 1100, 1101, i 1108 del Codi Civil.  
  
Tercer. De conformitat amb l'article 394 de la Llei d'Enjudiciament Civil i el principi del venciment, les costes s'imposaran a la part demandada.  
  
Vistos els preceptes esmentats i els altres aplicables de manera general i pertinent.  
  
Dispositiva  
  
Estime la demanda formulada per la representació processal de Marisa Rubert Mataix i condemne la mercantil Editora Informatica de Noticias, SL, i Francisco Albert Matea a pagar a l'actora, de forma conjunta i solidària, la quantitat de cinquanta mil cent vint-i-quatre euros i vint-i-quatre cèntims (50.124,24 €), més l'interés legal, amb la imposició a la part demandada de les costes del procediment.  
  
Contra aquesta resolució es pot interposar un recurs d'apel·lació dins del termini de cinc dies per a davant de l'Audiència Provincial, de conformitat amb el que disposen els articles 457 i següents de la Llei d'Enjudiciament Civil 1/2000.  
Aquesta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme».  
  
I atés que el demandat esmentat, Editora Informática de Noticias, SL, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que valga de notificació de forma deguda.   
  
València, 22 de febrer de 2012.- La secretària judicial: Asunción Solis García del Pozo.