Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6816, del 11-07-2012 (2012/6874)

ORDE 22/2012, de 20 de juny, de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esport, per la qual es declara Bé Immaterial de Rellevància Local l'acte festiu denominat «El Tio de la Porra» de Gandia.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/2012/06/20/22/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6816

Data del DOGV
:   11-07-2012

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2012/6874


Data del document
:   20-06-2012

Organisme emissor
:   Conselleria de Turisme, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * Gandia
    * ben cultural
    * cultura popular
    * protecció del patrimoni
    * espectacles
    * legislació

ORDE 22/2012, de 20 de juny, de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esport, per la qual es declara Bé Immaterial de Rellevància Local l'acte festiu denominat «El Tio de la Porra» de Gandia. [2012/6874]  
Els articles 15 i 55 de la Llei 4/98, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, establixen que s'inclouran en la secció cinquena de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, amb la classificació de béns immaterials de rellevància local, aquelles creacions, coneixements, pràctiques, tècniques, usos i activitats més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals valencianes. Igualment, s'hi inclouran els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci i, en especial, aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.  
  
Vista la sol·licitud formulada per l'Ajuntament de Gandia i l'informe emés pel Servici de Patrimoni Arqueològic, Etnològic i Històric favorable a la incoació de l'expedient de declaració de Bé Immaterial de Rellevància Local a favor de l'acte festiu denominat «El Tio de la Porra» de Gandia.  
Fent ús de les facultats que conferix l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, el Decret 7/2007, de 28 de juny, del president de la Generalitat, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'Administració de la Generalitat i s'assignen competències a la Conselleria de Cultura i Esport, i l'article 39.1 del Decret 24/2009, de 13 de febrer, del Consell, sobre la forma, l'estructura i el procediment d'elaboració dels projectes normatius de la Generalitat,  
  
ORDENE  
  
Primer  
Es declara com a Bé Immaterial de Rellevància Local l'acte festiu denominat «El Tio de la Porra» de Gandia.  
  
Segon  
D'acord amb allò disposat en l'article 56 de la Llei de la Generalitat València 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es determinen els valors del bé que justifiquen la seua declaració, es descriuen els detalls que permeten la seua precisa identificació i es definixen l'àmbit espacial i temporal en l'annex que s'adjunta a la present orde.   
  
  
Tercer  
L'Ajuntament de Gandia vetlarà pel normal desenrotllament i la pervivència d'esta manifestació cultural i tutelarà la conservació dels seus valors consuetudinaris i tradicionals. Qualsevol canvi que excedisca el normal desenrotllament dels elements descrits en l'annex s'ha de comunicar a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural, perquè, si és el cas, emeta l'autorització administrativa.  
La Generalitat i l'Ajuntament de Gandia han de fomentar la difusió pública d'este bé i garantir-ne l'estudi i la documentació amb criteris científics i amb la incorporació dels testimonis disponibles a suports materials que en garantisquen la pervivència.  
  
DISPOSICIÓ ADDICIONAL  
  
Única. Inscripció en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià  
La present declaració queda inscrita en la secció cinquena de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.  
  
DISPOSICIÓ FINAL  
  
Única  
La present orde entra en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
Cosa que es fa pública als efectes oportuns.  
  
València, 20 de juny de 2012  
  
La consellera de Turisme, Cultura i Esport,  
LOLA JOHNSON SASTRE  
  
  
  
ANNEX  
  
I. Dades sobre el bé objecte de declaració  
1.1. Introducció: les tradicions festives de la comarca de la Safor es consoliden al llarg del segle XIX i principis del XX, i arriben fins als nostres dies per a un nou procés de preservació com a valor de patrimoni cultural.  
A Gandia, la festa major és la fira en honor de Sant Francesc de Borja. Una fira en la qual, en la segona mitat del segle XIX, tot i que encara continua sent d'intercanvi comercial, ja es dóna bastant importància a les atraccions i als actes festius de diversió. En estos actes participava tot l'entramat tradicional de la societat, a més dels gremis de la ciutat amb les comparses i grups de danses. En la fira era quan els majorals o els clavaris rivalitzaven entre si per reafirmar els seus valors festius d'identitat associativa.  
Segons les hipòtesis fruit de la investigació de l'historiador Juan José Coll, una de les moltes comparses que hi havia era la banda de tambors a la manera antiga, una reconversió del tambor major de les milícies per a satiritzar la rivalitat entre les bandes militars de música i les bandes civils, que volien aconseguir notorietat i el reconeixement social. També és cert que, quan els tambors van perdre valor funcional, esta comparsa va rebre l'any 1871 el nom de figurant, i que, de totes les comparses que va tindre la ciutat, és l'única que perdura. Sens dubte, perquè va saber adaptar-se a les exigències i a les orientacions festives que es marcaven des de l'autoritat municipal. En el ritual festiu este personatge va tindre assignada en la desfilada la missió de fer la diana d'anunci del començament de la fira en els primers dies de festa i, acompanyat d'heralds, el repartiment dels programes d'actes.  
A finals del segle XIX i principis del XX, la fira basada en la participació conjunta de comissions festeres va entrar en crisi, a l'adoptar l'Ajuntament de Gandia el mateix model festiu de la Fira de Juliol de València. Gradualment, les desfilades de comparses i la seua cavalcada general són substituïdes per la Batalla de les Flors o bé pel Cós de Colors, en els quals participa la burgesia local. Les comparses populars, que tenien caràcter local propi, van ser titlades d'ordinàries i van entrar en crisi fins que van desaparéixer. El buit que deixaran serà ocupat per les comissions de falla a partir de 1928.  
D'aquella fira de sempre va quedar la comparsa que tenia el personatge més popular d'aquell univers festiu gandià, el Tio de la Porra, al qual van donar una definició i comesa. Una banda de tambors amb esperit grotesc, que recorre els carrers i visita els col·legis de la ciutat el primer dia de fira anunciant el començament de les festes, com un homenatge a la memòria i l'ànima de les antigues comparses.   
Així ens ho demostra la crònica històrica. L'any 1929 l'ajuntament va llogar a Miguel Insa set uniformes de granaders amb tambor per 70 pessetes; són els mateixos que també proporcionava a la Setmana Santa del Grau de València. A partir d'aleshores l'uniforme de granaders va ser la indumentària militar definitòria del Tio de la Porra. L'any 1934 va entrar en la seua desfilada a un col·legi públic, el Joaquín Costa, el primer de titularitat municipal. Però abans, el 1931, per primera vegada, el nom popular de la banda de tambors figura amb reconeixement oficial en el paper escrit del programa festiu: «A les deu del matí, diversos heralds eixiran de la casa consistorial per a repartir el programa de festejos, seguits de la tradicional banda de tambors (Tio de la Porra), que recorrerà els principals carrers de la ciutat». Com es pot comprovar, encara que entre parèntesis i amb intencionalitat explicativa, la banda ha sigut batejada amb el seu nom propi i, en anys posteriors, quan se li reconeix el protagonisme simbòlic, utilitza només el nominatiu, el Tio de la Porra.  
1.2. Denominació: El Tio de la Porra.  
1.3. Localitat: Gandia.  
1.4. Data de realització: el dia en què s'inicia la Fira i Festes de Gandia. És una data més o menys mòbil, ja que les festes se celebren entre finals de setembre i principis d'octubre. Definides per estos condicionants: han de començar en dia de treball (ja que els centres educatius han d'estar oberts per a poder realitzar este acte), incloure un cap de setmana i, imprescindiblement, incloure el 3 d'octubre, celebració del patró, sant Francesc de Borja.  
1.5. Actors: bandes de tambors redoblants i bombos, que desfilen en formació, dirigides per un personatge conegut amb el nom popular del Tio de la Porra.  
1.6. Descripció del bé: és una banda de tambors amb esperit grotesc, que recorre els carrers i visita els col·legis de la ciutat el primer dia de fira anunciant el començament de les festes, com un homenatge a la memòria i l'ànima de les antigues comparses. Segons les hipòtesis fruit de la investigació de l'historiador Juan José Coll, l'origen està en el tambor major de la milícia nacional del segle xix, hereu dels tambors i pifres que van tindre els terços espanyols i les milícies de les ciutats murallades. Les bandes ixen el primer dia de les festes des de la plaça Major a les 9 del matí per a visitar escoles i institucions, les quals es concentraven novament en el mateix lloc cap a les 13.30 h per a finalitzar l'acte amb un bombardeig pirotècnic.  
La missió o funció d'esta banda de tambors és fer la diana i l'anunci del començament de la festes a tambor batent, representar l'antiga universitat i transmetre en la seua desfilada alegria a la població. Des de 1934, al visitar els col·legis, alliberen els escolars de les seues tasques perquè visquen amb il·lusió la celebració festiva.  
  
El Tio de la Porra porta un element característic, el bastó de comandament de color daurat, també anomenat porra, que és propi de l'autoritat i símbol de la sobirania popular. I a més porta, com a distintiu, una banda que li baixa del muscle dret al maluc esquerre. També pot cobrir-se el cap amb un color diferent del de la resta de la formació.  
  
Quant a la indumentària, fins a l'any 1929 la formació portava un uniforme militar indeterminat, i des d'eixe any, el de granaders a la manera antiga (1808). Este uniforme es compon de casaca blava amb coll, solapa corba i bocamànega roja; pantalons o calçons blancs; camisa blanca amb gorgera del mateix color, i, com a calçat, bótes negres o sabates negres, i en este cas es poden usar polaines del mateix color. Al cap porta un morrió amb mànega, que en el costat esquerre pot tindre un plomall roig.   
Altres elements importants i característics d'estes bandes són els tambors amb les baquetes i els bombos amb les maces, així com les màscares de nassos grans amb ulleres, que, com a caracterització festiva, porten tots els membres d'estes esquadres.  
II. Definició de l'àmbit espacial i temporal  
Des de la plaça Major, a les 9 h, la banda de tambors recorre els col·legis i els carrers de la ciutat anunciant que comença la festa a Gandia.


Còpia Permalink ELI