Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2662, del 08-01-1996 (1996/837172)

ACORD 1/1995, de 15 de març, del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, de modificació del mètode per al càlcul del cost dels serveis transferits a les comunitats autònomes.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/a/1995/03/15/1/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2662

Data del DOGV
:   08-01-1996

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1996/837172


Data del document
:   15-03-1995

Organisme emissor
:   Consell de Politica Fiscal i Financera de Les Comunitats Autonomes

Tipus de document
:   Acord

ACORD 1/1995, de 15 de març, del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, de modificació del mètode per al càlcul del cost dels serveis transferits a les comunitats autònomes.   
El ple del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, vàlidament constituït amb assistència de tots els membres de dret, realitzà la vint-i-novena reunió el dia 15 de març de 1995, amb la convocatòria prèvia del ministre d'Economia i Hisenda, president del Consell, d'acord amb l'ordre del dia que, entre altres assumptes, incloïa la proposta de modificació del «Mètode per al Càlcul del Cost dels Serveis Transferits a les Comunitats Autònomes».  
Una vegada debatuda la proposta elaborada pel grup de treball corresponent, s'aprovà, en primera votació, per una majoria de trenta-dos vots a favor, dos en contra i zero abstencions, sobre trenta-quatre vots de dret, que suposen una majoria superior als dos terços dels vots dels membres que integren el Consell, segons que preveu l'article 10.3.a) del Reglament de Règim Interior.  
A l'acord d'aprovació ha formulat escrit d'explicació del seu vot favorable el conseller de la Comunitat Autònoma de Catalunya, d'acord amb la facultat que confereix l'article 10.3 d'aquest reglament, i tots dos, acord i explicació de vot, figuren com annex I a l'acta de la reunió esmentada aprovada pel ple realitzat el 27 de juliol de 1995.  
Per això, en compliment del que estableix l'apartat 2 de l'article 10 del Reglament de Règim Interior del Consell, es publica, per a coneixement general.  
Mètode per al càlcul del cost dels serveis transferits a les comunitats autònomes  
1. Introducció  
1.1. Noció general.  
La construcció de l'Estat de les Autonomies implica un procés de transferència de competències a l'administració autonòmica dels nous ens territorials creats per la Constitució Espanyola.  
Per a l'efectivitat d'aquest procés, des d'una perspectiva purament pressupostària i econòmico-financera, cal que es complesquen les premisses següents:  
- Les comunitats autònomes han de disposar dels recursos necessaris i suficients per a la prestació dels serveis corresponents a les competències que assumeixen.  
- Aquest procés no ha de produir desequilibris financers ni per a l'administració central ni per a altres administracions autonòmiques, que hauran de prestar els serveis propis de les seues competències amb iguals garanties de suficiència. Per tant, haurà d'evitar-se que pel fet de dotar de serveis una comunitat es generen problemes financers en altres.  
- La despesa pública no ha de duplicar-se com a conseqüència d'un increment artificial de la dimensió, a nivell global, dels serveis objecte de traspàs o d'una defectuosa identificació en l'àmbit territorial dels mitjans personals i materials necessaris per a la prestació del servei que es traspassa dins els nous nivells de distribució de competències entre les administracions implicades en el procés autonòmic.  
1.2. Suficiència de recursos i equilibri financer en els traspassos de serveis.  
Per a la consecució dels dos primers objectius, l'Estat ha de garantir el finançament dels serveis transferits a cada comunitat autònoma amb una quantitat igual al cost efectiu del servei en el territori d'aquesta comunitat, en el moment de la transferència. Amb això, les comunitats autònomes disposaran dels recursos suficients per a prestar el servei traspassat al mateix nivell que l'efectuava l'Estat abans i l'Estat podrà continuar prestant els serveis propis i els transferibles, encara no traspassats, sense patir cap tipus de desequilibri econòmico-financer.  
Els principis de suficiència de recursos i l'equilibri econòmico-financer asseguren que els administrats no suporten cap disfunció en la percepció dels serveis públics pel mer fet de l'execució del procés descentralitzador previst en la Constitució i exigeix que aquest procés es duga a terme amb el màxim rigor i racionalitat.  
Aquesta garantia del finançament del cost efectiu dels serveis transferits es consagra en el marc de la legalitat vigent per mitjà de la disposició transitòria primera de la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançament de les Comunitats Autònomes, d'ara endavant LOFCA, de la disposició transitòria tercera de la Llei Orgànica 4/1979, de 18 de desembre, de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya i de la disposició transitòria cinquena de la Llei Orgànica 1/1981, de 6 d'abril, de l'Estatut d'Autonomia per a Galícia.  
1.3. Metodologia de càlcul de costos: la seua transcendència.  
Descentralitzar mantenint els equilibris del sistema requereix d'una correcta valoració del cost efectiu dels serveis objecte de transferència i d'una exacta identificació dels agents generadors dels costos. Realitzar totes dues tasques obliga a elaborar una metodologia per a identificar correctament i quantificar amb exactitud els costos dels serveis transferits a les comunitats autònomes.  
Així es preveu en la LOFCA, ja que en l'article tercer estableix la competència del Consell de Política Fiscal i Financera per a l'estudi, l'elaboració i la revisió dels mètodes utilitzats per al càlcul dels costos dels serveis transferits a les comunitats autònomes.  
El compliment d'aquestes disposicions legals constitueix l'objectiu que es pretén aconseguir en aquesta metodologia.  
Com a conseqüència de la reordenació de competències i serveis que resulten del procés autonòmic, ha de reestructurar-se l'administració central observant inexcusablement els principis constitucionals d'eficàcia, desconcentració, coordinació i economia de la despesa pública. En aquest sentit, adquireix especial rellevància aquesta metodologia ja que permetrà no sols definir amb precisió les funcions i activitats ordinàries que han de desenvolupar les comunitats autònomes com a conseqüència de l'exercici de les seues competències, sinó també reorganitzar els serveis centrals i perifèrics dels departaments ministerials i dels organismes que en depenen per acomodar-los a les funcions que continuen pertanyent-los, suprimint les estructures de gestió que resulten innecessàries i antieconòmiques i, si escau, reconvertint-les en altres serveis de coordinació i/o planificació que resulten imprescindibles.  
Cal assenyalar que per mitjà d'aquesta metodologia s'estableix, únicament, el nivell de finançament bàsic corresponent a l'activitat ordinària que desenvoluparan les comunitats autònomes. Convé recordar sobre això que, junt a aquest finançament primari, hi ha altres mecanismes capaços d'elevar, si escau, el nivell de prestació dels serveis públics transferits mitjançant la utilització dels recursos autònoms (tributs propis, recàrrecs sobre impostos de l'Estat, endeutament, etc.) o per mitjà de les dotacions procedents dels mecanismes financers de redistribució (Fons de Compensació Interterritorial i, si escau, assignacions pressupostàries per a l'anivellament de serveis públics fonamentals).  
1.4. Finançament bàsic: el percentatge de participació.  
Dues són les fonts de recursos dins del sistema de finançament bàsic. D'una banda, el rendiment dels tributs cedits i, de l'altra, la participació en els ingressos de l'Estat mitjançant un percentatge que s'ha de determinar. Aquest percentatge es fixarà d'acord amb aquesta metodologia i haurà de ser aprovat, mitjançant llei, per les Corts Generals.  
Per a poder calcular el percentatge de participació abans esmentat, la Comissió Mixta de Transferències fixarà obligatòriament, junt amb la relació de mitjans personals i materials adscrits al servei que es traspassa i la quantificació del cost efectiu de prestació d'aquest, el percentatge que represente aquest cost efectiu en relació amb els ingressos per impostos directes i indirectes de l'Estat.  
Una vegada acordat per a cada traspàs de serveis aquest percentatge, la suma dels corresponents als reials decrets l'efectivitat dels quals es produesca en el mateix exercici constituirà el percentatge global de l'exercici de referència. Aquest percentatge global s'addicionarà al corresponent als exercicis anteriors, obtenint així l'aplicable a la comunitat autònoma sobre els ingressos de l'Estat en l'exercici següent i donant origen a un procés en cadena que culminarà amb l'acabament del procés de traspàs de serveis a aquella.  
1.5. Efectius del traspàs de serveis sobre els pressupostos de l'Estat i dels seus organismes autònoms.  
L'última de les premisses considerades, és a dir, la no duplicació de la despesa pública, exigeix evitar, abans que els traspassos es consoliden efectivament en les administracions receptores, una remodelació artificial de la dimensió dels serveis per mitjà d'una redistribució global de mitjans personals i materials per a cobrir suposades insuficiències tant a nivell territorial com a nivell d'altres serveis no inclosos en el procés.  
Aquesta remodelació artificial, si es produeix, conduiria als resultats següents: a) desigualtat en la prestació dels serveis i, b) conseqüent increment de la despesa pública, que suposaria mobilització de recursos addicionals destinats al sector públic, provocant, inicialment, un augment del dèficit i, posteriorment, una major pressió fiscal.  
Per a això, no és suficient fer una correcta valoració del cost dels serveis que es traspassen i transferir les dotacions financeres corresponents a aquest cost, sinó que, a més, cal: a) transferir tots els mitjans personals i materials que constitueixen els agents productors de les despeses que integren el repetit cost, i, b) donar de baixa, amb caràcter permanent, en els corresponents pressupostos del departament o organisme autònom del qual depenia el servei, els crèdits equivalents a l'import en què es traduesca l'aplicació del percentatge de participació en els ingressos de l'Estat corresponent al servei traspassat al qual abans s'ha fet referència.  
2. Definició del cost efectiu  
2.1. Definició legal.  
La disposició transitòria primera de la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançament de les Comunitats Autònomes, defineix el cost efectiu d'un servei mitjançant un mètode descriptiu que duu a la seua identificació com el mer resultat de l'agregació dels costos directes, indirectes i despeses d'inversió que corresponga imputar en el moment de la transferència a la comunitat autònoma de què es tracte.  
2.2. Definició dels components del cost efectiu.  
2.2.1. Criteris de partida.  
En primer lloc, convé definir els components del cost que es considera imputable als serveis transferits a les comunitats autònomes.  
Evidentment, aquest cost ha de ser total i basat en la cobertura financera que s'aplicava per l'Estat a les unitats que d'alguna manera intervenien en els processos de producció dels serveis públics i, conseqüentment, en la realització de les funcions inherents a aquests.  
Per tant, caldrà considerar els següents components del cost efectiu respecte a un servei determinat:  
a) Cost directe d'unitats centrals.  
b) Cost indirecte d'unitats centrals.  
c) Cost directe d'unitats perifèriques.  
d) Cost indirecte d'unitats perifèriques.  
e) Despeses d'inversions.  
Ha de tenir-se en compte que l'orientació del mètode es fa sota una perspectiva econòmica però prenent com a base l'estructura de tasques i funcions necessàries per a la prestació del servei objecte de transferència. Per això, des d'un punt de vista analític, els components del cost del servei no poden considerar-se a priori predeterminats i establerts en exclusiva dins d'una sola unitat orgànica, ja que les tasques inherents a la prestació dels serveis públics comporten, necessàriament, l'exercici d'unes funcions en el procés de producció d'aquell que poden resultar complexes.  
En conseqüència, caldrà prendre com a base de referència l'òrgan que, cara a l'administrat, afegeix l'última unitat de costos per a fer possible la prestació del servei. A partir d'aquest punt, i amb la finalitat de compondre els elements i els agents portadors dels costos, caldrà considerar en una línia ascendent, les distintes fases de producció del servei, siga quina siga la unitat que directament intervinga en el procés en raó de l'exercici de les funcions que tinga atribuïdes.  
Efectuada aquesta primera anàlisi, pot resultar:  
a) Que per tractar-se d'una funció general amb comeses marginals, la unitat orgànica que ultima la prestació del servei, tan sols intervinga en el moment final i el cost corresponent siga d'escassa quantia.  
En aquest cas, caldrà profunditzar en l'anàlisi per a localitzar la unitat o el conjunt d'unitats orgàniques funcionalment independents a les quals haja d'imputar, en conjunt, el major component del cost i les competències del qual hauran de quedar identificades, per raó de la matèria, dins de la funció principal que és objecte de traspàs.  
b) Pot ocórrer igualment, que la unitat esmentada es trobe integrada en una branca de gestió organitzada en unitats interdependents per mitjà de relacions orgàniques i funcionals, l'activitat de les quals queda circumscrita de forma important en el seu conjunt en la prestació del servei considerat.  
En aquest supòsit, la identificació ha de ser immediata, si no hi ha diverses organitzacions administratives, en branques d'activitat diferents, que incidesquen en la prestació d'un mateix servei, en aquest cas, caldria considerar més d'una funció principal o una sèrie de funcions principals interrelacionades, procedint a ampliar els reials decrets per raó de les matèries objecte de transferència.  
Una vegada identificades les unitats que directament intervenen en el procés de producció del servei, s'haurà de determinar quin és el cost imputable a aquestes.  
El cost directe serà sumatori de tots els costos imputables a les unitats que intervenen directament en el procés de producció del servei, siga quina siga la funció que desenvolupen o la branca de l'activitat en què estiguen enquadrades.  
Una vegada determinats els costos directes, s'haurà de procedir a l'estudi detallat de cada unitat implicada, per tal de concretar quina és l'estructura de base i on es localitzen les tasques de direcció, suport i coordinació d'aquesta amb la finalitat de fixar les possibles ratios d'imputació de costos indirectes.  
Finalment, sols quedarà computar les despeses d'inversió necessàries per al manteniment de la prestació del servei al nivell que l'efectuava l'Estat abans del traspàs.  
2.2.2. Cost directe.  
Constitueix el cost directe la suma de les despeses de personal i de funcionament directament vinculades a la prestació del servei relatius a les tasques que s'han de realitzar per a la producció d'aquest, siga quina siga la unitat orgànica que els genere i el lloc en què aquelles es produesquen.   
Per la localització dels agents portadors d'aquests costos directes, aquests es poden subdividir en:  
a) Costos directes centrals.  
b) Costos directes perifèrics.  
5.6.9.9. Integraran el cost directe central, les càrregues inherents a la prestació del servei traspassat, la gestió del qual siga realitzada de forma centralitzada pels òrgans no perifèrics que directament intervinguen en el procés de producció del servei.  
A aquest efecte, es prendrà en compte el cost de les unitats següents:  
a) Les unitats centrals, administratives o no, enquadrades orgànicament i funcionalment en el departament o organisme de què es tracte.  
Exemple:  
Departament: Ministeri d'Hisenda.  
Unitat orgànica: Direcció General de Tributs.  
b) Les unitats centrals, administratives o no, que sols es troben enquadrades en el departament o organisme per mitjà d'una relació de servei d'exclusiva dependència orgànica.  
Exemple:  
Departament: Ministeri d'Obres Públiques i Urbanisme.  
Unitat orgànica: Intervenció Delegada.  
c) Les unitats centrals, administratives o no, que encara que no es troben vinculades ni orgànicament ni funcionalment al departament o organisme, tenen la titularitat de les competències que comporta la funció principal que s'ha de traspassar.  
Exemple:  
Departament: Ministeri d'Obres Públiques i Urbanisme.  
Unitat orgànica: Direcció General del Tresor.  
8.1.4.1. Integraran el cost directe perifèric les càrregues inherents a la prestació del servei la gestió del qual siga realitzada pels òrgans perifèrics de l'administració en l'àmbit territorial de la comunitat autònoma corresponent.  
A aquest efecte, tindran la consideració de costos directes perifèrics els corresponents a les unitats següents:  
a) Les unitats orgàniques perifèriques que es traspassen i que es troben directament vinculades a la prestació del servei dins de l'àmbit territorial de la comunitat autònoma, amb una estructura orgànicament i funcionalment dependent del departament o organisme titular de les competències per mitjà de les quals es desenvolupa l'exercici de l'activitat o funció principal.  
Exemple:  
Departament: Ministeri d'Hisenda.  
Unitat orgànica: Advocacia de l'Estat.  
Subunitat: Secció de Liquidacions Tributàries.  
b) Les unitats orgàniques perifèriques que intervenen directament en el procés de producció dels serveis públics que es traspassen, en la realització dels quals es troben amb els titulars de l'exercici de l'activitat o funció principal, en una relació administrativa de caràcter merament orgànic.  
Exemple:  
Departament: Ministeri d'Obres Públiques i Urbanisme.  
Unitat orgànica: Intervenció Territorial, Assessoria Jurídica, etc.  
c) Les unitats orgàniques perifèriques que, intervenint igualment de forma directa en el procés de prestació del servei, no es troben ni orgànicament ni funcionalment vinculats a les titulars de l'exercici de les competències que comporta el desenvolupament de la funció principal objecte de traspàs.  
Exemple:  
Departament: Ministeri d'Obres Públiques i Urbanisme.  
Unitat orgànica: Tresoreria de la Delegació d'Hisenda.  
2.2.3. Cost indirecte.  
El cost indirecte d'un servei està constituït per les despeses de personal i de funcionament necessàries per a realitzar les funcions de suport, direcció i coordinació del servei transferit i que corresponen, tant a la unitat presa com a referència, com a aquelles altres que col·lateralment intervinguen en la producció directa del servei.  
En tot cas, quan hi haja programes d'inversions afectes als serveis transferits, s'inclouran en els costos indirectes els corresponents a les oficines de programació d'aquestes inversions.  
No tindran en cap cas la consideració de costos indirectes els corresponents a les tasques generals de coordinació, direcció i suport que, a nivell de tot el territori nacional, siguen exercides per l'administració central de l'Estat en l'àmbit de les seues competències.  
Així mateix, s'ha d'entendre que una part dels costos indirectes corresponen als òrgans de l'administració central de l'Estat i altres als òrgans de l'administració de l'Estat en territori de la comunitat autònoma, per això el cost indirecte pot subdividir-se també en:  
a) Cost indirecte central, i  
b) Cost indirecte perifèric.  
Aquests costos indirectes s'identifiquen exclusivament per mitjà d'una anàlisi prèvia de les unitats que realitzen tasques de suport, coordinació i direcció de les unitats portadores del cost directe, abans definides.  
2.2.4. Despeses d'inversió.  
Es consideraran com a despeses d'inversió les corresponents a les inversions per a conservació, millora, substitució i ampliació del capital públic afecte a la prestació del servei transferit.  
La inclusió de les despeses d'inversió respon a la necessitat que el capital productiu coadjuve a aconseguir, en cada moment, els millors resultats en la prestació dels serveis públics.  
Per a major precisió conceptual, s'entendrà que constitueixen:  
1.9.2.8. Inversió de conservació, la que té per objecte mantenir els béns materials en situació d'ús i funcionament normals i reposar els béns deteriorats perquè puguen continuar sent utilitzats en l'exercici de la funció pública.  
0.3.4.4. Inversió de millora, aquella la finalitat de la qual és la prorrogar la vida útil del bé o posar-lo en estat un estat d'ús que augmente l'eficàcia en la cobertura de les necessitats derivades de la prestació del servei.  
4.2.4.1. Inversió de substitució, la que es realitza per a reemplaçar els béns afectes al servei que, a conseqüència del seu ús normal, hagen esdevingut inútils per a la prestació del servei.  
4.4.5.3. Inversió d'ampliació o inversió nova, la que té per objecte l'increment de l'estoc de capital afecte als serveis públics, per a millorar quantitativament o qualitativament les condicions de prestació.  
3. Procediment de valoració  
3.1. Abast de la valoració.  
La valoració del cost efectiu dels serveis transferits a les comunitats autònomes es farà servei a servei, de forma analítica, identificant tots els elements d'aquest per a cada comunitat autònoma.  
Cada reial decret de traspàs de serveis contindrà la valoració del cost efectiu referit a la comunitat autònoma de què es tracte i al servei concret el traspàs del qual s'efectue.  
Pot ocórrer en certs casos, lògicament els menys i quasi de manera excepcional, que les transferències de competències no impliquen un corresponent traspàs de serveis per tractar-se de meres assumpcions per la comunitat autònoma de la titularitat de potestats o facultats. Doncs bé, fins i tot en aquests casos cal que es determine la data d'efectivitat de la transferència de la competència en qüestió i que s'efectue la valoració del cost efectiu, si n'hi ha, de l'exercici d'aquesta competència per la comunitat autònoma. Això requerirà l'aprovació del pertinent reial decret on se sancione el corresponent acord de la Comissió Mixta de Transferències.  
La valoració del cost efectiu, bé dels serveis traspassats, bé de l'exercici de les competències transferides, es realitzarà de forma analítica, desglossant aquest cost per a cada servei o competència i cada comunitat autònoma en els distints elements que l'integren, i que abans s'han definit, és a dir, els costos directes, indirectes i les despeses d'inversió. Aquest desglossament comprendrà en detall, per una banda, la quantificació dels crèdits pressupostaris que corresponguen als costos esmentats i, per l'altra, la identificació dels mitjans personals i materials que siguen els agents productors de la despesa.  
Per a cada comunitat autònoma s'efectuarà una valoració per cada traspàs de serveis o, si escau, per cada transferència de competència que es produesca. Aquesta valoració podrà fer-se en dues fases:  
a) Fase provisional: La valoració serà provisional quan no es dispose de les dades referides al tancament de l'exercici econòmic anterior al de la data d'entrada en vigor del corresponent reial decret o hi concórreguen circumstàncies que facen impossible la determinació dels costos de personal o la identificació dels mitjans que s'han de transferir. Totes dues circumstàncies s'hauran de fer constar en acord motivat de la corresponent Comissió Mixta de Transferències, la qual també assenyalarà el termini en què haurà de fer-se la valoració definitiva, termini que no podrà excedir de cinc mesos comptats a partir de l'entrada en vigor del reial decret corresponent.  
b) Fase definitiva: La valoració serà definitiva quan es dispose de la totalitat de les dades.  
No obstant el que s'ha dit en la fase a) anterior, en cap cas podran fer-se valoracions provisionals en les quals no queden definitivament identificats i determinats:  
1) Els mitjans personals que s'han de transferir a nivell perifèric.  
2) Els costos de funcionament.  
3) Les despeses d'inversió, i  
4) La quantificació provisional dels ingressos afectats.  
Les valoracions dels reials decrets ja publicats en el Butlletí Oficial de l'Estat, amb efectes anteriors al 31 de juliol de 1981 hauran de ser objecte de revisió, i les corresponents valoracions definitives hauran de quedar ultimades o completades abans del dia 30 de juny de 1982.  
3.2. Referència temporal de la valoració.  
La valoració del cost efectiu del servei en el territori de la comunitat farà referència al moment de la transferència, per la qual cosa hauran de ser considerats tots els elements integrants d'aquest cost en què efectivament haguera incorregut l'Estat durant l'any immediatament anterior al de la transferència del servei, amb aquesta finalitat es prendran les dades que resulten de les operacions comptables de tancament del pressupost anterior a aquesta transferència.  
Normalment, quan les transferències es negocien durant els últims mesos de cada any, no es disposa dels resultats obtinguts o que s'han d'obtenir del tancament del pressupost corresponent a l'exercici immediat anterior a l'entrada en vigor del reial decret de què es tracte (1 de gener de l'any següent). En aquest cas, la valoració del cost es realitzarà partint de les previsions contingudes en el pressupost de l'any corrent, expressant-se de forma clara que es tracta d'una valoració provisional que haurà de tenir la concreció definitiva una vegada que es coneguen els resultats del tancament d'aquest pressupost.  
Sobre això, fins que es produesca la valoració definitiva del servei transferit, no podrà donar-se per acabat el treball de les comissions mixtes, i el finançament del servei en qüestió, es realitzarà mitjançant la cessió, per l'Estat, dels crèdits pressupostaris corresponents a la valoració provisional, actualitzats en funció de l'increment mitjà que hagen experimentat aquests en el pressupost de l'exercici en què haurà d'entrar en vigor el traspàs dels serveis.  
Excepcionalment, i com a solució d'aproximació, quan no es troben dades analítiques per a realitzar la valoració de les càrregues i la identificació dels mitjans sobre els resultats de les operacions de tancament del pressupost corresponent a l'exercici anterior a aquell en què tinga lloc l'efectivitat del traspàs o de la transferència, podrà determinar-se el cost efectiu en funció de les xifres previstes en el pressupost de l'exercici en què es produeix el traspàs. En aquest cas, i a l'efecte de la fixació del percentatge de participació, la valoració provisional així efectuada haurà de ser objecte de correcció, reduint-ne la quantificació en funció dels increments mitjans globals produïts, segons la naturalesa de la despesa, prenent com a base les xifres del pressupost preventiu, per a posar-les en relació amb les d'idèntica configuració de l'any anterior.  
3.3. Treballs preparatoris i previs a la valoració.  
Els treballs preparatoris poden esquematitzar-se en les fases següents:  
1ª. Identificar, especificar i delimitar, sense ambigüitats, les competències que assumeix la comunitat autònoma i que constitueixen l'objecte de la transferència.  
2ª. Determinar, amb absoluta precisió, les facultats i les funcions que són pròpies de la competència transferida.  
3ª. Identificar les unitats, administratives o no, que, directament o indirectament, exerceixen i desenvolupen les facultats i les funcions pròpies de la competència transferida.  
A aquesta finalitat, han de considerar-se no sols les unitats dependents orgànicament o funcionalment del departament ministerial o organisme de què es tracte, sinó també aquelles que, integrades en altres departaments o organisme, realitzen funcions que s'incardinen en la prestació del servei que es traspassa.  
4ª. Concretar, dins de cada unitat administrativa o no, les tasques en què es concreta directament o indirectament l'exercici i el desenvolupament de les facultats i les funcions pròpies de la competència transferida, i ponderar la càrrega de treball que representen en relació amb la totalitat de les que desenvolupava.  
5ª. Determinar els elements personals i els mitjans materials que estiguen adscrits a les unitats que realitzen les tasques que, de forma directa o indirecta, corresponguen a les facultats o funcions de les competències que es transferesquen.  
6ª. Avaluar el cost global en què incorre l'Estat respecte a cadascuna de les unitats que intervenen, directament o indirectament, en el procés de producció del servei ja que, realitzats els treballs anteriorment exposats, es disposarà de la base necessària per a valorar a nivell estatal el cost dels serveis assumibles per totes les comunitats autònomes.  
Aquest cost inclourà el total de les despeses de personal i de funcionament corresponent a tot el territori nacional, tant d'unitats centrals com perifèriques.  
Per a l'adequada valoració del cost efectiu i com a tasca prèvia, cada departament o organisme realitzarà el còmput del personal destinat en les unitats orgàniques que en depenen que intervinguen directament o indirectament en la producció del servei, d'acord amb el model dels quadres número 1 al 10, tots dos inclusivament, que figuren en l'annex que s'adjunta a aquest document, i basant-se en les dades de les nòmines de retribucions meritades l'1 de desembre de 1981.  
En aquests quadres es determinarà per raó de pertinença a un cos o escala d'origen el nombre de funcionaris adscrits a cada unitat, descendint en la informació a nivell de la seua estructura orgànica, almenys fins a les subunitats de sots-directors o serveis, si es tracta de dependències centrals, i a nivell de dependència o servei, si es tracta d'unitats perifèriques.  
Al mateix temps s'hi inclouran els nivells assignats als complements de destinació i de dedicació exclusiva que estiguen afectes a les unitats i subunitats de referència.  
Respecte a la determinació de les tasques desenvolupades per cadascuna de les unitats o subunitats objecte de traspàs, en tot o en part, s'hauran d'emplenar igualment i amb caràcter previ els quadres número 11, 12 i 13 que s'adjunten, per a poder obtenir amb referència a cada sots-direcció general, servei o dependència un quadre representatiu de la càrrega de treball distribuïda en els percentatges següents justificats com cal:  
- Percentatge de càrrega de treball no transferible.  
- Percentatge de càrrega de treball com a cost directe.  
- Percentatge de càrrega de treball transferible com a cost indirecte.   
El total d'aquests percentatges amb la desagregació apuntada haurà de representar, per a cada unitat o subunitat presa com a referència, el cent per cent de la càrrega de treball d'aquesta. En els casos en què per existir funcions diferenciades, s'origine el traspàs total d'una secció, s'haurà de descendir en l'anàlisi a aquest nivell administratiu procedint de manera anàloga a allò assenyalat anteriorment.  
Igualment, s'haurà de realitzar un estudi analític a nivell total dels costos de funcionament corresponents a cada departament i organisme autònom. Per a això els conceptes corresponents al capítol II dels pressupostos generals de l'Estat s'imputaran a cadascuna de les unitats orgàniques bàsiques preses com a referència en els quadres 13 i 13 (sots-secretaria, direccions generals, delegacions o dependències provincials i territorials), de forma que es puga obtenir un desglossament entre despeses de funcionament a nivell central i perifèric, computables a efectes del traspàs.  
En l'annex es reprodueixen dos quadres tipus números 14 i 15 utilitzables a l'efecte. Per a tenir desagregats els costos de funcionament no transferibles s'inclou en aquest una columna on es recolliran els corresponents a organismes internacionals, dietes per comissions en l'estranger, despeses específiques de naturalesa especial, etc.  
7ª. Determinar la part del cost global que és efectivament transferible a les comunitats autònomes. Si del cost global anterior es dedueixen els costos dels serveis no transferits i els centrals de suport, direcció i coordinació no transferibles, s'obtindrà el cost global transferible a nivell estatal.  
8ª. Desagregar, una vegada determinat el cost efectivament transferible a les comunitats autònomes, en funció de les càrregues de treball inherents als serveis assumits, el cost directe central total i els costos directes i indirectes perifèrics totals, corresponents a la prestació del servei transferit, obtenint-se per diferència la quantia a què arriba el cost indirecte central.   
9ª. Com els costos, directes i indirectes, sols han d'incloure les despeses de personal i funcionament, respecte a les despeses d'inversió, s'emplenaran, a nivell de departament o organisme, els quadres 16 i 17 que s'adjunten, identificant la destinació de la inversió per grups de projectes d'idèntica naturalesa.  
3.4. Valoració del cost efectiu per a cada comunitat autònoma.  
Una vegada ultimats els treballs preparatoris i de caràcter previ, ha de passar-se ja a la valoració dels distints elements integrants del cost efectiu del servei per a cada comunitat autònoma. El procediment per a efectuar aquesta valoració es desenvolupa en els apartats següents d'aquesta metodologia, que poden sintetitzar-se en les operacions següents:  
1ª. Valoració dels costos directes corresponents a cada comunitat autònoma. La valoració d'aquest cost s'efectuarà computant les partides corresponents dels capítols I i II de l'actual estructura pressupostària, tant del pressupost de despeses de l'Estat com, si escau, de l'organisme autònom que preste el servei transferit. Aquests costos directes es calcularan de forma analítica en cada territori si es tracta dels corresponents a les unitats perifèriques. Els costos directes centrals transferibles s'imputaran per cada servei i comunitat segons els criteris que més endavant s'estableixen, una vegada determinada la quantia global.  
2ª Valoració dels costos indirectes corresponents a cada comunitat autònoma. La valoració d'aquests costos s'efectuarà igualment mitjançant la suma de les partides corresponents als capítols I i II del pressupost de despeses de l'Estat o, si escau, de l'organisme autònom corresponent. Com ja s'ha expressat anteriorment els costos indirectes corresponen, d'una banda, als òrgans de l'actual administració perifèrica de l'Estat situats en el territori de cadascuna de les comunitats autònomes i, de l'altra, als òrgans de l'administració central de l'Estat. Per a la completa valoració es procedirà de la manera següent:  
a) Es quantificarà en cada comunitat autònoma receptora del servei transferit l'import de les despeses que en aquesta generen les funcions de suport, direcció i coordinació (Cost indirecte perifèric).  
b) Se sumaran aquests costos indirectes perifèrics per a totes i cadascuna de les comunitats autònomes, amb la qual cosa s'haurà calculat el total d'aquests.  
c) Es restarà la suma anterior dels costos indirectes totals, amb això quedaran calculats els costos indirectes centrals, procedint-se a imputar el corresponent a cada comunitat autònoma utilitzant els criteris que més endavant s'assenyalaran.  
3ª. Valoració de les despeses corresponents a cada comunitat autònoma. Aquesta valoració també ha de realitzar-se partint de l'avaluació a nivell estatal de les despeses d'inversió esmentades i imputant a cada comunitat autònoma la part que li puga correspondre en funció d'indicadors expressius de l'estoc de capital vinculat al servei transferit o, si no n'hi ha, en proporció als costos directes totals del servei.  
4ª. Valoració de la càrrega neta assumida per cada comunitat autònoma. Quan es transferesquen serveis, siguen de l'administració central o siguen de l'administració institucional, la prestació dels quals estiga gravada per taxes o reporte ingressos de dret privat, l'import de la recaptació líquida obtinguda per aquelles i aquests, en l'àmbit territorial de la comunitat autònoma, minorarà la valoració del cost efectiu del servei transferit. Aquestes taxes, d'acord amb el que preveu l'article 7.2 de la LOFCA, es consideraran com a tributs propis de la comunitat autònoma respectiva i el seu rendiment correspondrà a aquesta a partir de la data d'efectivitat de la transferència o traspàs.  
3.5. Valoració dels costos directes del servei per a cada comunitat autònoma.  
Com ja s'ha indicat, el cost directe per a cada comunitat autònoma està constituït pel conjunt de despeses de personal i les de funcionament directament vinculades al servei transferit.  
3.5.1. Costos directes de personal.  
Dins dels costos directes tenen especial rellevància, com és obvi, els costos de personal, ja que normalment serà la partida quantitativament més important. En relació amb aquests costos, s'hauran de computar exclusivament aquells que corresponguen al personal realment transferit. Formen part d'aquests costos:  
- Les retribucions bàsiques: sou base, grau, triennis, ajuda familiar i el cost de l'aportació a la Seguretat Social.  
- Les retribucions complementàries corresponents a cada nivell de personal realment transferit.  
Atès que els sous i els salaris es computen en termes íntegres, serà a compte de les comunitats autònomes l'ingrés de les aportacions del personal transferit concernents a les quotes de drets passius, Seguretat Social i Mutualitats de Funcionaris Civils, a favor dels organismes de l'administració pública que gestionen aquests fons.  
Per tal d'identificar el personal que s'ha de transferir, cal, prèviament, realitzar les anàlisis següents:  
1) En el cas que el personal que realitze les tasques estiga adscrit íntegrament al servei transferit, serà el portador del cost efectiu relatiu a despeses de personal. D'aquesta forma les despeses de personal queden absolutament calculades i el personal plenament identificat.  
2) Si el personal està adscrit sols parcialment, es calcularà basant-se en el percentatge de distribució de càrregues de les tasques preses com a referència, el percentatge que cadascuna de les persones implicades en la producció del servei aporta a la determinació del cost de la unitat o subunitat en forma lineal i valorant-se modularment.  
Les unitats modulars incompletes o unitats equivalents, s'agregaran per nivells a fi d'obtenir unitats modulars completes. Aquestes unitats s'utilitzaran per a identificar en cada nivell el portador o portadors del cost que s'ha de transferir.  
Una vegada identificats nominalment els mitjans personals, el cost efectiu que s'ha de transferir serà el cost real corresponent al personal que es transferesca.  
A aquest efecte s'operarà de la manera següent:  
Respecte als funcionaris de carrera i aplicant els mòduls de retribucions bàsiques i complementàries normalitzats corresponents a cada cos o escala, es podrà obtenir un component primari del cost total de personal de cada subunitat, del qual quedaran exclosos els triennis computables i el complement familiar, incloent en el càlcul, si escau, la incidència de l'assignació per residència que no provinga de l'aplicació del corresponent percentatge sobre els triennis.  
En relació amb això, cal considerar que, respecte als funcionaris en règim d'incentiu de productivitat, s'haurà de prendre com a mòdul l'incentiu mitjà per persona aplicable al cos o escala d'origen.  
Si a aquests càlculs s'afegeix l'import dels complements de destinació i les gratificacions per dedicació exclusiva atribuïts als llocs de treball integrats en la subunitat de referència, s'obtindrà una base de càlcul homogènia sobre la qual aplicar els percentatges de càrrega de treball per a la determinació inicial del cost transferible capaç de ser transformat en unitats equivalents de personal de carrera. D'aquesta forma quedarà pendent únicament la identificació nominal i concreta dels funcionaris que s'han de transferir, moment en el qual s'hauran d'afegir en concepte d'ajustament de la valoració practicada les xifres pressupostàries representatives de:  
a) Els drets personals amb contingut econòmic.  
- Ajuda familiar que s'ha de satisfer a cada funcionari en relació amb la seua situació familiar.  
b) Els drets econòmics per raó de les tasques desenvolupades.  
- Les gratificacions especials que, amb caràcter fix, siguen percebudes per qualsevol circumstància.  
c) Drets econòmics per raó del tipus de serveis prestats.  
- Triennis meritats per cada funcionari traspassat amb la incidència en aquests de l'assignació de residència si n'hi havia.  
Respecte del personal contractat i eventual, la base de càlcul serà l'import del contracte tipus aplicable segons l'assimilació a un cos o escala determinada i, en conseqüència, no ha d'existir problema en aplicar el percentatge de càrrega de treball determinant del cost directe transferible, sense necessitat d'altres ajustaments.  
En aquest cas únicament s'haurà de computar a més del mòdul típic de retribució l'import de les quotes patronals que s'han de satisfer basant-se en el tipus mitjà vigent aplicable a tota l'administració de l'Estat.  
En relació amb el personal interí ocorre el mateix que amb el personal contractat a diferència que el mòdul s'obté per raó d'equivalència del cos en què ocupa interinament la plaça de plantilla.  
La base de càlcul del personal laboral serà inicialment la corresponent a les retribucions fixes en la quantia i periòdiques en els venciments que puguen meritar els productors segons la categoria professional que tinguen.  
Normalment hauran de quedar exclosos del còmput les hores extraordinàries, i els plus de nocturnitat ja que els altres complements o gratificacions per permanència i incentius per productivitat per assistència al treball, etc., es poden assimilar a retribucions fixes en la quantia i periòdiques en el venciment, fins i tot quan el titular real del lloc de treball estiga ocupant un lloc de superior categoria professional, en aquest cas s'han d'aplicar els mòduls de la categoria real que figure en la plantilla de personal de la unitat.  
Per tant, una vegada incloses en el càlcul les quotes patronals de la Seguretat Social l'únic ajustament que queda per fer és el referent a les hores extraordinàries percebudes i als complements de nocturnitat.  
Per a això es computaran els totals cobrats per tots dos tipus de retribució, en l'any anterior al d'entrada en vigor del decret objecte de valoració, pel personal laboral de la unitat o subunitat de referència, per a aplicar sobre aquesta base els percentatges de càrrega de treball transferible.  
No hi haurà en aquests casos ajustaments a nivell personal ja que l'ajuda o plus familiar és deduïble de la quota patronal de la Seguretat Social i per tant apareix quantificada en termes bruts dins d'aquest mòdul.  
El resultat final es concretarà en els quadres següents.  
Aquests quadres s'obrin per a recollir les dades dels funcionaris de carrera i es desenvolupa en dos models: un per als costos directes centrals (1.a) i l'altre per als costos directes perifèrics (1.b).  
El mateix tractament es donarà als funcionaris de carrera que reben els seus emoluments a través de dues o més unitats orgàniques. Per a ells, el quadre de desenvolupament número 2 recollirà, a més de les dades personals i d'identificació ja ressenyades, les seues retribucions amb separació de les rebudes del departament del qual depenguen, d'aquelles altres que perceben dels restants departaments on presten els seus serveis. També aquest quadre, en atenció a l'agent generador del cost, s'obri en dos models, un per a ressenyar els costos directes centrals (2.a) i l'altre per als costos directes perifèrics.  
Tractament similar es donarà al personal laboral, quadres 3.a) i 3.b); personal contractat, quadres números 4.a) i 4.b), i personal interí, quadres números 5.a) i 5.b). També ací, i per les mateixes consideracions anteriors, s'obriran models per als costos centrals i perifèrics.  
En el còmput del cost de personal no s'inclourà el cost corresponent a les vacants que hi haja en el servei transferit en el moment en què es realitza la valoració, que no estiguen dotades pressupostàriament ni tampoc les dotades quan no hagueren estat cobertes efectivament durant els tres anys anteriors. En aquest últim cas, aquestes places dotades seran donades de baixa en els pressupostos generals de l'Estat.  
Costos directes centrals.  
Els costos directes de personal, relatius a l'administració central transferible, una vegada calculada la valoració, hauran de ser distribuïts entre les comunitats autònomes i els ens preautonòmics en funció dels costos directes de personal resultants a nivell perifèric per a cada servei transferit.  
3.5.2. Costos directes de funcionament  
La determinació dels costos directes de funcionament es farà, com en el cas dels costos de personal, quantificant en primer lloc el cost total de funcionament de cada unitat que intervé directament en la producció del servei. Aquesta quantia es distribuirà en funció de la càrrega de treball transferible, per això en definitiva s'utilitzaran els mateixos criteris de partida que per a la determinació del personal. Per tant es pot dir que les dades absolutes obtingudes respecte al personal serveixen de base per a la distribució de les despeses de funcionament.  
En el còmput d'aquests costos s'han d'incloure tant les despeses efectuades a càrrec dels crèdits d'aquesta naturalesa directament adscrits a les unitats transferides, com els altres consums corrents realitzats per aquests serveis durant l'any pres com a referència per a efectuar la valoració, encara que aquests hagen estat gestionats per altres centres, generalment unitats en serveis centrals, on figuren assignats els crèdits corresponents.  
Els quadres números 6.a) i 6.b) s'obrin per a recollir les dades necessàries per a la perfecta identificació i quantificació final dels béns i serveis traspassats en atenció a la naturalesa de la despesa i amb especificació de despeses directes centrals i despeses directes perifèriques.  
3.5.3. Criteri d'imputació dels costos directes centrals.  
Els costos directes centrals es distribuiran entre les distintes comunitats autònomes en funció del cost directe perifèric.  
3.5.4. Resum.  
Tots dos components, les despeses de personal i les despeses de funcionament, es resumeixen en dos quadres, A i B, que figuren en l'annex número 3, i que recullen, el primer, les despeses de personal amb retribucions anuals diversificades segons els costos centrals i els costos perifèrics i, el segon, les despeses de funcionament, també amb especificació de l'agent generador del cost amb idèntica distribució espacial que l'establerta per a les despeses de personal.  
3.6. Càlcul dels costos indirectes de cada comunitat autònoma.  
La quantificació dels costos indirectes resulta més difícil que la dels costos directes i obliga a la utilització, com a sistema normal, de criteris d'imputació en aquells supòsits de despeses realitzades per l'Estat atribuïbles sols, parcialment, com a cost indirecte al servei transferit.  
A nivell perifèric es procedirà de la mateixa forma indicada que per als costos directes perifèrics.  
Els costos totals indirectes transferibles de personal a nivell central hauran de ser objecte de distribució entre les comunitats autònomes i els ens preautonòmics en funció dels costos directes i indirectes perifèrics resultants dels càlculs anteriors.  
Per al càlcul dels costos indirectes de personal es dissenyen els quadres de desenvolupament números 1.c) i 1.d) per a funcionaris de carrera que figuren en l'annex número 2 i que, a l'igual que va ocórrer en els costos directes, es destinen en les primeres columnes a recollir les dades personals d'identificació i, en les restants, les retribucions bàsiques, complementàries i altres amb el detall ja explicitat.  
Quan en el càlcul dels costos indirectes d'un servei es computen unitats no enteres, s'estimaran posteriorment les unitats enteres equivalents, per tal de quantificar els elements que s'han de transferir. Aquest procediment s'observarà, especialment, en el cas dels costos de personal tal com quede descrit en els apartats anteriors.  
Heus ací un exemple d'estimació d'unitat equivalent per a una unitat orgànica:  
Siga una unitat orgànica formada per 200 funcionaris d'un determinat nivell amb un crèdit de 3.000.000 de pessetes i afectada en un 15 per cent calculat (dada que ha de subministrar el departament) de càrregues indirectes. L'import de les retribucions presenta l'estructura interna següent:  
Retribucions bàsiques 60  
Retribucions complementàries 30  
Altres retribucions 10  
Total 100  
En primer lloc cal fixar el nombre de funcionaris i la quantia del crèdit afectes per la transferència, que són determinats segons les operacions següents:  
 200 x 15   
-------- = nombre de funcionaris que s'ha transferir.  
 100   
 3.000.000 x 15   
------------- = 450.000 pessetes, càrrega indirecta que s'ha  
 100 de transferir  
És a dir, 30 funcionaris formen la unitat equivalent objecte de transferència i 450.000 pessetes la càrrega indirecta a transferir.  
El pas següent consisteix a desagregar aquesta quantitat en funció del pes de les retribucions.  
 Càrrega indirecta 450.000  
-------------------------- = -------- = 15.000  
 Nº equivalent de funcionaris 30  
Import de la càrrega indirecta per unitat equivalent.  
Que, segons l'estructura interna de les retribucions, tindríem:  
 15.000   
 ------- = 150  
 100   
Retribucions bàsiques 60 x 150 = 9.000  
Retribucions complementàries 30 x 150 = 4.500  
Altres retribucions 10 x 150 = 1.500  
 15.000  
També ací es dissenyen quadres de desenvolupament per als funcionaris de carrera que perceben les seues retribucions a càrrec d'una o més unitats orgàniques, quadres números 2.c) i 2.d), personal laboral quadres de desenvolupament 3.c) i 3.d); personal contractat 4.c) i personal interí 5.c) i 5.d).  
El segon component dels costos indirectes està format per les altres despeses corrents diferents a les despeses de personal. Els quadres que recullen les dades que fan referència a aquestes són els números 6.c) i 6.d), respectivament, per a despeses centrals i perifèriques.  
Tots els quadres anteriors figuren en l'annex número 2.  
Els quadres resum C i D que figuren en l'annex número 3 recullen, respectivament, el total de costos indirectes de personal les retribucions anuals del qual s'agrupen segons la localització de l'agent generador de la despesa en centre i perifèria i les despeses de funcionament amb el mateix detall de localització.  
Costos indirectes de funcionament.  
Tots els costos d'aquesta naturalesa que es generen en la perifèria es distribuiran en funció del quadre de càrregues. No obstant això, i respecte als que es gestionen per òrgans centrals que no puguen ser objecte d'adscripció geogràfica per via de determinació analítica, caldrà prendre, amb caràcter previ, el cost total de funcionament de totes les unitats susceptibles de produir-los, procedint a continuació a la distribució territorial entre les comunitats autònomes mitjançant la utilització de mesures objectives d'imputació o en funció del cost del personal destinat en les unitats perifèriques objecte de traspàs.  
Els costos indirectes de funcionament de l'administració central que siguen transferibles, però imputables a l'administració perifèrica, es distribuiran entre totes les comunitats autònomes i ens preautonòmics en funció de la suma dels costos directes i indirectes perifèrics calculats a nivell territorial, segons els esquemes de càlcul anteriorment descrits.  
Els resultats obtinguts es concretaran en els quadres adjunts 6.c) i 6.d) als quals s'ha fet referència anteriorment.  
El sistema de càlcul descrit en el paràgraf primer d'aquest apartat serà aplicable, si escau, per a la quantificació dels costos directes de funcionament.  
3.7. Valoració de les despeses d'inversió de cada comunitat autònoma.  
Resulta evident que, per al càlcul de les despeses d'inversió, no és possible ajustar-se estrictament a les despeses d'aquesta naturalesa en què efectivament incórrega l'Estat en la comunitat autònoma de què es tracte, ja que aquestes despeses no presenten, en general, una distribució regular en el temps. En conseqüència, podria succeir que, en l'any en què es produesca la transferència del servei, l'Estat no haguera efectuat en aquesta comunitat despeses d'aquesta naturalesa, perquè les haguera realitzat en l'any immediatament anterior o tingués previst efectuar-les després o, al contrari, que les haguera realitzat en quantia equivalent a la de diversos anys.  
3.7.1. Valoració, a nivell estatal, de les despeses d'inversió del servei.  
Els problemes anteriors es resoldran calculant, basant-se en els pressupostos generals de l'Estat, referits a l'any de valoració, el total de les despeses d'inversió incloses en el capítol VI d'aquests pressupostos associats al servei transferit.  
La inversió pública total inclosa en els pressupostos de les unitats que intervenen en l'exercici de les competències que s'han de transferir a les comunitats autònomes, i destinada a les tasques d'assignació o prestació de serveis es dividirà en quatre parts, corresponents respectivament a les despeses d'inversió nova i d'inversió de reposició en les tres modalitats d'inversió de conservació, millora i substitució del capital públic associat a la prestació del servei.  
Una vegada establerta per a cada servei i nivell agregat la quantia de les despeses d'inversió caldrà fixar la part corresponent a cada comunitat autònoma.  
3.7.2. Criteris d'imputació de les despeses d'inversió de reposició a cada comunitat autònoma.  
Les despeses d'inversió de reposició, determinades prèviament a nivell agregat per a cada servei, s'imputaran a cada comunitat autònoma en funció d'indicadors expressius de l'estoc de capital vinculat al servei transferit, tals com el nombre de places escolars, el nombre de llits d'hospital, quilòmetres de carretera, etc.  
Quan el criteri anterior no puga ser aplicat, la imputació s'efectuarà proporcionalment als costos directes totals del servei per a cada comunitat autònoma.  
Per a reflectir la valoració final d'aquestes despeses d'inversió s'han confeccionat els quadres de desenvolupament que s'adjunten per a les distintes seccions dels pressupostos generals de l'Estat, en els quals, i per serveis o unitats orgàniques, s'aniran incorporant les valoracions de les distintes despeses d'inversió en les tres modalitats de conservació, millora i substitució i que, en atenció a la classificació de la despesa, es diversifiquen, en raó de la destinació, en models distints per a recollir les despeses de conservació, millora i substitució. Són els quadres 7.a) i 7.b), 8.a) i 8.b), 9.a) i 9.b) de l'annex número 2.  
3.7.3. Criteris d'imputació de les despeses d'inversió nova a cada comunitat autònoma.  
Les despeses d'inversió nova o d'ampliació de l'estoc de capital s'imputaran a les comunitats autònomes aplicant, en cada cas, els indicadors que es consideren més apropiats per aconseguir una distribució equitativa dels recursos globals i criteris ajustats al contingut de la competència i adequats a la naturalesa o índole del servei que es traspassa.  
L'estudi i la selecció dels indicadors de distribució als quals fa referència el paràgraf anterior s'efectuarà, per a cada servei que vaja a ser traspassat, al si d'una ponència tècnica mixta que es constituirà a l'efecte, en la qual participaran totes les comunitats autònomes que no hagen assumit efectivament el servei esmentat.  
Per a recollir la valoració final de les despeses d'inversió nova s'han confeccionat els quadres de desenvolupament que s'adjunten per a les distintes seccions dels pressupostos generals de l'Estat, en els quals, i per serveis i unitats orgàniques, s'aniran incorporant les valoracions. Són els quadres 10.a) i 10.b) de l'annex número 2.  
3.8. Recursos afectats als serveis i béns que es traspassen.  
Com ja quedà exposat, quan es transferesquen competències o es traspassen serveis, ja siguen de l'administració central o de l'administració institucional, la prestació dels quals estiga gravada per taxes o reporte ingressos de dret privat, o bé es finance per mitjà d'altres tributs de caràcter finalista o afectats, l'import de la recaptació líquida obtinguda per aquelles i aquests, en l'àmbit territorial de la comunitat autònoma, minorarà la valoració del cost efectiu del servei transferit.  
A aquest efecte, no es consideraran aquells ingressos de dret privat que s'obtinguen de forma notòriament irregular en el temps i els que, sent irregulars, tinguen un cicle de producció superior a l'any. Aquests últims ingressos es dividiran, per al còmput en l'exercici a què faça referència la valoració del cost efectiu, pel nombre d'anys compresos en el període en què s'hagen generat o es consideren imputables.  
Les dades relatives a aquests recursos es concretaran en un quadre del tipus o model que es reprodueix en la pàgina següent.  
És obligat acabar aquest apartat assenyalant que, en els casos que s'han esmentat, la transferència de competències i el traspàs de serveis ha d'incloure també la cessió del rendiment dels tributs afectats al finançament del servei i els ingressos de dret privat produïts per l'activitat o béns que es traspassen.  
D'altra banda, en relació amb els tributs afectats, cal destacar que, si es tracta de taxes per prestació de serveis o per aprofitaments especials, aquestes es consideraran com a tributs propis de les respectives comunitats autònomes d'acord amb el que preveu l'article 7.2 de la LOFCA. En els altres casos, la comunitat, junt amb el rendiment del tribut, haurà d'assumir, per delegació de l'Estat, la gestió, la recaptació, la inspecció i la revisió del concepte tributari de què es tracte, amb l'abat i les condicions que establisca la llei que regule el marc general de la cessió de tributs a les comunitats autònomes.  
En el supòsit que la recaptació obtinguda per aquests recursos en l'àmbit territorial d'una comunitat autònoma supere l'import dels costos directes i indirectes i les despeses d'inversió corresponents al servei traspassat, haurà de computar-se la diferència com un menor cost dels altres serveis traspassats per a la comunitat, o dit d'altra manera, l'excedent que reba la comunitat ha de destinar-se al finançament d'altres serveis.  
Recursos obtinguts en l'àmbit territorial de la comunitat autònoma per tributs i per ingressos de dret privat afectes als serveis i béns que es traspassen  
Recaptació líquida elevada a l'any  
Conceptes Import  
1. Ingressos de dret privat:  
1.1. Fruits, rendes i interessos de béns i drets patri-  
monials ...................................................................  
1.2. Rendiments, ingressos, participacions i be-  
neficis líquids procedents de l'explotació de ser-  
veis i activitats que no tinguen naturalesa tributària   
1.3. Venda de béns i serveis...................................  
1.4. Altres...............................................................  
 Suma d' ingressos de dret privat ............................  
2. Tributs:  
2.1. Taxes per prestació de serveis...........................  
2.2. Taxes per aprofitaments especials.....................  
2.3. Contribucions especials per realització  
d'obres i establiment de serveis................................  
2.4. Impostos (per exemple 5% espectacles,  
platges, etc.) .........................................................  
Suma de tributs ....................................................  
Total de recursos afectes  
Nota: Les xifres que s'han de consignar en aquest quadre hauran de ser certificades pels serveis de comptabilitat amb el vist i plau de l'interventor delegat.  
3.9. Especial referència de les subvencions i transferències.  
La valoració del cost efectiu dels serveis transferits, tal com s'ha indicat en apartats anteriors, s'efectua per mitjà de les dotacions pressupostàries contingudes en els capítols I (despeses de personal), II (compra de béns i serveis) i VI (inversions reals), excloent les transferències corrents i de capital incloses, respectivament, en els capítols IV i VII dels pressupostos generals de l'Estat. En relació amb aquestes transferències cal efectuar les consideracions següents:  
3.9.1. Transferències corrents  
Les transferències de l'Estat, mentre es dirigeixen a finançar organismes autònoms, no poden considerar-se independentment. Si escau, serà en determinar-se els costos de l'organisme autònom transferit quan es consideren aquelles, però no en forma d'aquestes transferències, sinó en computar els diferents elements del cost dels serveis prestats per l'organisme autònom.  
Quan el servei transferit implique la transferència d'un organisme autònom, el cost d'aquest es determinarà segons aquesta metodologia, sumant els costos directes, els indirectes i els d'inversió en què incórrega el organisme autònom en la prestació del servei, restant d'aquest total, si escau, els ingressos públics o privats que pogués obtenir l'organisme esmentat, derivats de la prestació del servei transferit.  
Per tant, pot dir-se que, a aquest efecte, els pressupostos dels organismes autònoms es consoliden amb els de l'Estat i desapareixen les transferències internes existents entre tots dos, que són, en definitiva, operacions entre agents del sector públic.  
Les transferències del capítol IV del pressupost de despeses de l'Estat responen a consideracions distintes a les del finançament bàsic de la prestació del servei transferit, tals com política social, etc., i únicament podrien formar part del cost efectiu en el cas que la competència per a efectuar aquesta política social haguera estat objecte de transferència a les comunitats autònomes.  
Per a això serà decisiu precisar si la transferència de competències en la matèria de què es tracte inclou la facultat de prendre decisions sobre la distribució dels fons o bé es limiten a considerar funcions de mer pagador. Quan la competència assumida incloga la potestat o facultat de distribució dels fons, el seu finançament seguirà el mecanisme normal de garantia de cobertura del cost efectiu per mitjà de tributs cedits i percentatge. Quan la competència assumida tan sols comprenga funcions de caixa pagadora, la comunitat autònoma percebrà el cost de gestió del servei esmentat.  
En aquest cas serà el cost estricte derivat de la gestió, novament capítols I i II i, si escau, VI del pressupost de costos de l'Estat el qual haurà de computar-se, però mai podrà considerar-se com a cost l'import de les mateixes transferències.  
3.9.2. Transferències de capital.  
Pel que fa a les transferències de capital, la tècnica aplicable ha de ser la mateixa que l'assenyalada per a les transferències corrents.  
3.9.3. Conclusions.  
Quan en virtut de les transferències efectuades a una comunitat autònoma aquesta assumesca la decisió sobre la distribució de fons, aquests s'inclouran en el càlcul del cost efectiu.  
Quan les comunitats autònomes assumesquen la gestió de competències de l'Estat vinculades a subvencions, aquest les dotarà dels recursos necessaris per afrontar aquesta gestió, no obstant això, no es computarà, en cap cas, l'import de la mateixa subvenció com a cost efectiu de la gestió assumida.  
3.10. Determinació del cost efectiu del servei transferit a cada comunitat autònoma  
El cost efectiu del servei traspassat a cada comunitat autònoma es determinarà sumant els costos directes, els indirectes i les despeses d'inversió corresponents a aquesta comunitat, restant de la suma, si escau, els ingressos públics o privats afectats o derivats de la prestació del servei que es transfereix.  
Per tal de tenir una visió resumida de la valoració dels elements integrants del cost efectiu, en un últim quadre resum, i de tenir una visió agregada de la valoració dels elements integrants del cost des d'un punt de vista econòmico-financer, es recull la identificació dels crèdits pressupostaris a nivell de concepte econòmic, que es veuen afectats pel traspàs.  
Amb aquest model es confeccionaran dos quadres, E i F, que figuren en l'annex núm. 3:  
1) Un, relació amb l'any pres com a base per a conèixer la imputació de valoracions.  
2) L'altre, com a element necessari per a procedir a les operacions de transferència financera a la comunitat o ens preautonòmic dels recursos necessaris per a desenvolupar el servei, si escau.  
En conseqüència, el quadre haurà de ser publicat com annex de cada decret de transferències.  
3.11. Determinació del cost efectiu del servei transferit a cada comunitat autònoma en valors de l'any base.   
Si per a aplicar el sistema de finançament vigent cal fixar les valoracions amb referència a l'any base d'un període, en els traspassos de serveis aquesta valoració es determinarà a partir de la que s'haja aprovat per a l'any del traspàs, per aplicació de les regles següents:  
1ª. L'import de cada capítol de despesa (capítols I, II i VI i, si escau, IV i VII) es dividirà per l'índex representatiu de la seua evolució, dins del mateix servei o competència objecte de la valoració, entre l'any del traspàs i l'any base.  
2ª. De la mateixa manera es procedirà, si escau, respecte de la valoració de les taxes, dividint-la per l'índex d'evolució de la recaptació que s'ha obtingut per aquestes entre l'any del traspàs i l'any base.  
3ª. Per a obtenir els valors computables en l'any base en cada capítol de despesa o, si escau, en les taxes, a efectes de determinar els índexs de les regles 1ª i 2ª anteriors, es realitzaran, quan siga necessària la seua homogeneïtzació, les operacions adequades per a efectuar-la.  
4ª. Quan no hi haja en l'any base el servei objecte de traspàs i resulte impossible aplicar les regles precedents en els mateixos termes, per a determinar els índexs d'evolució a què fan referència aquestes es calcularan els corresponents al període d'existència real del servei i als així obtinguts se'ls aplicarà un factor de correcció per a elevar-los proporcionalment al període transcorregut entre l'any del traspàs i l'any base.  
4. Procediment de càlcul del percentatge de participació a favor de les comunitats autònomes en la recaptació dels impostos estatals no cedits, durant el període transitori a què fa referència la disposició transitòria de la LOFCA.  
La determinació del percentatge de participació constitueix, pràcticament, una tasca recurrent durant la fase o període transitori, és a dir, durant el temps que es prolonguen les transferències, atès que el nombre dels serveis transferits a una comunitat variarà any rere any i amb això el cost efectiu d'aquests i, en conseqüència, haurà d'ajustar-se simultàniament el percentatge de participació sobre els ingressos de l'Estat.  
4.1. Fixació per primera vegada del percentatge de participació.  
El percentatge de participació en els ingressos de l'Estat es determinarà per primera vegada quan, superada la fase preautonòmica, es constituesca la comunitat autònoma. A aquest efecte, s'entendrà constituïda una comunitat quan entre en vigor la llei que aprove el seu estatut d'autonomia.  
El percentatge de participació en ingressos s'aplicarà per primera vegada per a l'exercici següent al de constitució de la comunitat autònoma, excepte en el supòsit que la constitució es produesca durant el segon semestre de l'any, en aquest cas la participació en ingressos serà aplicable per al segon any següent.  
4.2. Càlcul del percentatge corresponent a cada servei transferit.  
El percentatge corresponent a cada servei transferit, que s'haurà de determinar per acord intern de la Comissió Mixta de Transferències, serà el que represente el cost efectiu d'aquest servei respecte dels ingressos que efectivament haguera obtingut l'Estat en el mateix exercici econòmic, al qual faça referència temporalment la valoració del cost efectiu esmentat, pels capítols I i II del seu pressupost, exclosos d'aquests els ingressos provinents dels impostos susceptibles de cessió. Quan aquest càlcul faça referència a exercicis anteriors a 1981, s'haurà d'excloure igualment del denominador la recaptació que per aquests ingressos haguera obtingut el País Basc si haguera estat vigent el concert econòmic.  
4.3. Càlcul del percentatge total.  
Aquest percentatge serà el resultat de sumar els corresponents a cadascun dels serveis traspassats a la comunitat autònoma de referència. Així, el cost efectiu de cada servei transferit s'expressarà en forma de percentatge sobre els ingressos de l'Estat i la suma de tots ells serà el percentatge de participació que en aquests ingressos corresponga a la comunitat autònoma.  
El percentatge de participació aplicable per a l'exercici següent al de constitució de la comunitat autònoma es determinarà inicialment, tenint en compte tan sols aquells serveis transferits per als quals es dispose d'informació definitiva sobre el cost efectiu en què incorregué l'Estat en la prestació d'aquest, durant l'any anterior a aquell en què es produí la transferència.  
En el cas dels serveis transferits per als quals no es coneguen les xifres definitives corresponents a les despeses en què incorregué l'Estat durant l'any anterior al de la transferència, i per als serveis que vagen transferint-se d'ara endavant i mentre no es tinga la informació al·ludida, se seguirà transferint simplement el crèdit del pressupost de l'Estat corresponent. Aquest crèdit estarà sotmès a iguals condicions de destinació a què ho estava en l'Estat. Després, a mesura que es vagen coneixent les xifres definitives de l'any base de valoració, es determinaran els corresponents percentatges en la forma indicada i s'acumularan, mitjançant la llei oportuna, al percentatge de participació en els ingressos de l'Estat que ja tingués consolidat la comunitat autònoma de què es tracte.  
Amb la mecànica exposada, a partir de l'exercici següent al de la constitució d'una comunitat autònoma, aquesta disposarà d'un percentatge de participació en els ingressos de l'Estat els fons del qual podrà destinar lliurement i d'uns crèdits transferits amb caràcter provisional i condicionats en l'ús corresponents a serveis transferits, però les despeses efectives dels quals en l'any anterior al de la transferència encara no són definitivament conegudes. Naturalment, a mesura que aquesta circumstància vaja desapareixent en conèixer les xifres definitives, desapareixeran els crèdits transferits i passaran a convertir-se en participació en ingressos de l'Estat.  
4.4. Repercussió de la cessió del rendiment de tributs a la comunitat autònoma, en la determinació del percentatge de participació.  
Com és evident, la cessió d'impostos a partir de l'exercici en què tinga efectivitat, reduirà l'anterior percentatge de participació en els ingressos de l'Estat. Atès que en el moment de l'efectivitat de la cessió d'impostos no es tindran dades definitives de quant recaptà l'Estat en l'últim any, be en la llei de fixació del percentatge o bé en la mateixa llei de cessió, s'haurà de fixar, amb caràcter provisional, la quantia en què es reduirà el percentatge de participació en ingressos a partir de la cessió d'impostos, concretant-se aquesta quantia posteriorment, quan es puga determinar amb dades definitives.  
La quantia de la reducció del percentatge de participació en ingressos com a conseqüència de la cessió d'impostos, serà lògicament equivalent al percentatge que signifiquen els ingressos realment obtinguts per l'Estat, en el territori de la comunitat autònoma de què es tracte, durant l'any immediatament anterior a la cessió pels impostos cedits, d'acord amb els termes especificats en la llei de cessió, en relació amb els ingressos efectius de l'Estat durant el mateix període en els capítols I i II dels pressupostos d'ingressos de l'Estat, excepte els provinents d'impostos susceptibles de cessió.  
5. Aplicació de la metodologia al sistema de concert o conveni econòmic.  
5.1. Norma general.  
La valoració de les càrregues assumides pels territoris forals es realitzarà de forma homogènia amb la del cost efectiu dels serveis transferits a les altres comunitats autònomes i aplicant la mateixa metodologia exposada en els apartats anteriors. És a dir, la quantificació de les càrregues assumides per la Comunitat Autònoma del País Basc s'efectuarà prenent iguals components, valorats amb normes i criteris idèntics als seguits per a les comunitats autònomes que es financen d'acord amb el sistema LOFCA, si bé caldrà considerar alguns aspectes diferencials i peculiaritats pròpies del sistema concert-quota.  
5.2. Peculiaritats de la valoració en el sistema concert o conveni.  
5.2.1. Abast de la valoració.  
La valoració de les càrregues assumides es fa referida a nivell estatal i no a l'àmbit geogràfic de la comunitat autònoma. És a dir, es contempla la hipòtesi d'extrapolar el contingut i l'abast de les competències assumides pel País Basc a tot el territori de l'Estat.  
5.2.2. Referència temporal.  
La valoració de les càrregues assumides es farà sobre el pressupost de l'Estat que es corresponga amb l'exercici en què s'està calculant la Quota, a diferència del sistema anterior en què aquestes valoracions es feien amb referència a l'exercici a aquell en què es produeix la transferència.  
La justificació d'aquest fet es deriva del que disposa l'article 50 de la Llei del Concert que fixa el mètode per a calcular les càrregues assumides. En ser les càrregues no assumides (per les quals aquesta comunitat ha de contribuir), la diferència entre el total de despeses del pressupost de l'Estat i el total de càrregues assumides, perquè aquesta magnitud tinga sentit cal que el minuend i el subtrahend estiguen referits al mateix exercici.  
5.2.3. Valoració de càrregues d'organismes autònoms.  
Atès que l'article 50 de la Llei de Concert estableix que el càlcul de les càrregues no assumides ha de fer-se únicament en relació amb el pressupost de l'Estat, no tenint en compte els pressupostos dels organismes autònoms administratius, comercials, industrials i financers, cal articular un procediment perquè la valoració de les càrregues assumides corresponents a activitats desenvolupades per aquests organismes tinguen reflex en els pressupostos de l'Estat.  
En relació amb això, es presenten els supòsits següents:  
1. Organismes autònoms que no reben subvencions del pressupost de l'Estat  
En el cas que es tracte d'un organisme que no reba subvencions corrents ni de capital, no hi ha possibilitat de reflex en el pressupost de l'Estat, ja que normalment quan es produeix aquesta circumstància ens trobem davant un organisme que es finança totalment amb ingressos propis (prestació de serveis, taxes, etc.). És a dir, aquest organisme té competència per a recaptar aquests recursos.  
2. Organismes autònoms que reben subvencions del pressupost de l'Estat  
En aquest supòsit cal procedir a una anàlisi dels pressupostos dels organismes desenvolupant la mateixa metodologia que s'aplica en el pressupost de l'Estat i determinar percentualment el grau d'assumpció de competències exercides per aquest organisme.  
Una vegada obtinguda aquesta relació percentual de competències, es considerarà com a càrrega assumida en el pressupost de l'Estat la quantitat que resulte d'aplicar aquest percentatge a les subvencions corrents que apareixen en els pressupostos generals de l'Estat finançant l'activitat d'aquest organisme.  
En relació amb les transferències de capital que reba l'organisme autònom prèviament cal separar en el capítol VI del pressupost de l'organisme les inversions noves i les de conservació, millora i substitució. Una vegada determinat l'import global d'aquestes últimes, es quantificarà el percentatge que aquesta despesa representa sobre el total de les inversions programades. Aquest percentatge s'aplicarà sobre la transferència de capital global que l'organisme percep dels pressupostos generals de l'Estat.  
Sobre la quantitat que resulte s'aplicarà la relació percentual de competències assumides tal com s'explicita en l'apartat anterior.  
En aquest cas, el finançament de l'organisme esmentat ha anat per via diferent a la del pressupost de l'Estat i, per tant, la Comunitat Autònoma del País Basc finançarà l'activitat d'aquest organisme amb els ingressos propis d'aquest, recaptats per aquesta comunitat autònoma en l'àmbit territorial en què es desenvolupen les seues competències.   
5.2.4. Doble valoració que s'ha d'efectuar.  
El sistema de concert o conveni exigeix que es practique la valoració en dos moments distints:  
a) Valoració inicial i provisional, que s'ha de realitzar partint de les xifres contingudes en els pressupostos de l'Estat que s'aproven per a l'exercici corresponent.  
b) Valoració definitiva, que s'ha de realitzar una vegada acabat l'exercici i efectuada la liquidació dels pressupostos de l'Estat.  
Aquesta doble valoració es repetirà tots els anys.  
Explicació de vot del conseller de la Generalitat de Catalunya  
La Generalitat de Catalunya aprova amb el vot favorable la modificació del mètode per al càlcul del cost dels serveis transferits a les comunitats autònomes que permet incloure-hi les despeses d'inversió nova. La Generalitat sempre ha criticat la seua exclusió i de fet ha eixit perjudicada a causa dels criteris redistributius del Fons de Compensació Interterritorial.  
Això no obstant, desitja que consten en acta els punts següents, l'incompliment dels quals obligaria a qüestionar l'acord avui aprovat:  
a) L'aplicació de l'acord de modificació del mètode per al càlcul del cost dels serveis transferits es realitzarà de forma que quede garantit el finançament de la reforma educativa, aprovada per les Corts Generals, en les comunitats autònomes que ja tenen transferits els serveis de l'Estat en matèria educativa.  
Amb aquesta finalitat s'adoptaran les mesures necessàries en el moment d'aplicació de les previsions contingudes en la Llei Orgànica 9/1992, de 23 de desembre, de transferència de competències a comunitats autònomes que van accedir a l'autonomia per la via de l'article 143 de la Constitució.  
b) La inclusió de l'epígraf 3.7.3 en la modificació del mètode que s'aprova, en el qual sols es fa referència a les comunitats autònomes que no hagen assumit un determinat servei a efectes de valoració de la inversió nova, no és impediment perquè les comunitats autònomes a les quals ja se'ls haguera transferit aquest servei abans, en el cost efectiu del qual no figurava cap dotació per a despeses d'inversió nova i disposaren de la totalitat del Fons de Compensació Interterritorial en el moment de la transferència del servei, puguen disposar del finançament corresponent per part de l'administració central per a aquesta finalitat.  
c) El que preveu l'apartat anterior s'aplicarà, en tot cas, als traspassos de serveis a la Generalitat de Catalunya en matèria d'obres hidràuliques i universitats, prèvia comparació dels recursos financers assignats per mitjà del FCI i la valoració corresponent a les despeses d'inversió nova en els nous acords de transferència de serveis a les comunitats autònomes de l'article 143.  
d) La creació d'una ponència tècnica mixta prevista en el nou apartat 3.7.3. del mètode per al càlcul del cost dels serveis transferits a les comunitats autònomes no afectarà en cap cas les competències de les Comissions Mixtes de Transferències i Valoracions Administració de l'Estat-Generalitat de Catalunya.  
Per això, d'acord amb el que estableix l'article 10.2 del Reglament de Règim Interior del Consell, es publica perquè siga coneguda.  
Madrid, 10 de novembre de 1995.- El president del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes: Pedro Solbes Mira, ministre d'Economia i Hisenda.


Còpia Permalink ELI