Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6168, del 18-12-2009 (2009/14304)

ORDRE de 7 de desembre de 2009, de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, per la qual s'aproven les condicions de disseny i qualitat en desenvolupament del Decret 151/2009, de 2 d'octubre, del Consell.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/2009/12/07/(1)/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6168

Data del DOGV
:   18-12-2009

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2009/14412


Data del document
:   07-12-2009

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Correcció d'errades

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * habitatge
    * mitjans per a discapacitats
    * indústria de la construcció
    * legislació
    * reglamentació de la construcció

ORDRE de 7 de desembre de 2009, de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, per la qual s'aproven les condicions de disseny i qualitat en desenvolupament del Decret 151/2009, de 2 d'octubre, del Consell. [2009/14575]
Aquesta ordre té com a objecte principal regular les condicions de disseny i qualitat en desenvolupament del Decret 151/2009, de 2 d'octubre, del Consell, pel qual s'aproven les exigències bàsiques de disseny i qualitat en edificis d'habitatge i allotjament.
Una vegada establides en el Decret 151/2009, de 2 d'octubre, del Consell, les exigències bàsiques de disseny i qualitat dels edificis d'habitatge, cal, com a baula següent en la cadena normativa en matèria de qualitat de l'edificació derivada de la Llei 38/1999, de 5 de novembre, d'ordenació de l'edificació (LOE) i de la Llei 3/2004, de 30 de juny, d'ordenació i foment de la qualitat de l'edificació (LOFCE), l'aprovació de les condicions tècniques que faciliten l'aplicació i la materialització d'aquestes exigències de disseny i qualitat en els edificis d'habitatge i allotjament.
A aquest fi, aquesta ordre respon, per tant, al desenvolupament del Decret 151/2009, de 2 d'octubre esmentat, d'acord amb el mandat contingut en la Disposició Final primera, que habilita el conseller competent en matèria de qualitat en l'edificació per a aquest desenvolupament, i a l'apartat 2 de l'article 1 del referit Decret, el qual ve a determinar que les condicions tècniques suficients per a la satisfacció i efectiva aplicació de les exigències esmentades, s'aproven amb aquesta disposició.
En conseqüència, les condicions de disseny i qualitat ens permeten avançar des d'un entorn de caràcter prestacional, com és el que representen les exigències i, per tant, el decret, a un nivell pràctic que possibilita la directa aplicació en projectes i obres.
En definitiva, aquesta ordre aprova les condicions de disseny i qualitat corresponents a les diverses situacions que es presenten per a la construcció d'aquests edificis, ja es tracte de nova construcció; que continguen habitatges adaptats; afecten edificis destinats a allotjament; o que siguen sotmesos a rehabilitació en qualsevol dels casos esmentats.
Però, a més, aquesta ordre permet actualitzar i posar al dia les veteranes normes d'habitabilitat i disseny de l'any 1991, a les quals substitueix, com també l'adequació al nou marc normatiu nascut de la LOE i la LOFCE, que es va completar amb l'aprovació del Codi tècnic de l'edificació (CTE), mitjançant el Reial decret 314/2006, de 17 de març.
Aquesta ordre es dicta a l'empara del que estableixen l'article 49.1.9 de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana; el Reial Decret 1720/1984, de 18 de juliol; el Reial decret 280/2000, de 25 de febrer; la Llei 1/1998, de 5 de maig, de la Generalitat Valenciana, d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació i en la Llei de la Generalitat Valenciana 3/2004, de 30 de juny, d'ordenació i foment de la qualitat de l'edificació.
Per tot això, una vegada complits els tràmits procedimentals previstos en li article 43 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell; havent sotmés a audiència pública els sectors afectats i conforme amb el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, per raó de les facultats conferides per l'article 28.e) de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell,
ORDENE
Article 1. Aprovació
S'aproven les condicions de disseny i qualitat en edificis d'habitatge i en edificis per a allotjament, que es contenen en l'Annex I, com també les definicions i els gràfics que consten en els Annexos II i III, respectivament.
Article 2. Aplicació
1. En els edificis d'habitatge de nova construcció és aplicable el capítol I de l'Annex I de les condicions de disseny i qualitat que aprove aquesta ordre.
2. En els edificis d'habitatge amb habitatges adaptats ha de complir-se el capítol I de l'Annex I, amb les modificacions del que estableix el capítol II de l'annex I de les condicions de disseny i qualitat que s'aproven mitjançant aquesta ordre.
3. En els edificis per a allotjament ha de complir-se el que estableix el capítol III de l'Annex I de les condicions de disseny i qualitat que s'aproven mitjançant aquesta ordre, fins i tot la part del capítol I de l'annex I que s'expressa en aquest capítol III de l'Annex I.
4. En els edificis d'habitatge que siguen sotmesos a rehabilitació ha d'aplicar-se el que estableix el capítol IV de l'Annex I de les condicions de disseny i qualitat que s'aproven mitjançant aquesta ordre.
Article 3. Criteri d'aplicació
Amb caràcter general, les condicions aprovades per aquesta ordre, ja siguen d'existència, de dimensions o altres, són exigibles només en els valors límits continguts en l'articulat. Aquestes condicions no són exigibles a elements l'existència dels quals no siga obligatòria o a aquells que estiguen sobredimensionats en allò que excedisca del valor límit.
DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA
Única. Derogació de normativa
Queda derogada l'Ordre de 22 d'abril de 1991 (HD-91) del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transport, per la qual s'aproven les normes d'habitabilitat i disseny d'habitatges en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, excepte el que estableix la disposició addicional segona del Decret 151/2009, de 2 d'octubre, del Consell, pel qual s'aproven les exigències de disseny i qualitat en edificis d'habitatge i allotjament, publicat en el DOCV, de 7 d'octubre de 2009, com també qualsevol altra disposició del mateix rang o d'un rang inferior que s'opose al que estableix aquesta ordre.
DISPOSICIÓ FINAL
Única. Entrada en vigor
Aquesta ordre entrarà en vigor el dia 7 de gener de 2010 i serà aplicable per a tots els projectes la llicència municipal d'edificació dels quals se sol·licite a partir de la data de l'entrada en vigor.
València, 7 de desembre de 2009.- El conseller de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, i vicepresident tercer del Consell: Juan Gabriel Cotino Ferrer.
ÍNDEX
ANNEX I. CONDICIONS DE DISSENY I QUALITAT EN EDIFICIS D'HABITATGE I EN EDIFICIS PER A ALLOTJAMENT
CAPÍTOL I. EDIFICIS D'HABITATGE
SECCIÓ PRIMERA. CONDICIONS DE FUNCIONALITAT
SUBSECCIÓ PRIMERA. L'HABITATGE
Article 1. Superfícies útils mínimes
Article 2. Relació entre els distints espais o recintes
Article 3. Dimensions lineals
Article 4. Circulacions horitzontals i verticals
Article 5. Equipament
SUBSECCIÓ SEGONA. L'EDIFICI
Article 6. Circulacions horitzontals i verticals
Article 7. Patis de l'edifici
Article 8. Buits de servei
Article 9. Buits exteriors
Article 10. Aparcaments
Article 11. Locals de l'edifici
SECCIÓ SEGONA. CONDICIONS D'HABITABILITAT
SUBSECCIÓ PRIMERA. L'HABITATGE
Article 12. Il·luminació natural
Article 13. Ventilació
SUBSECCIÓ SEGONA. L'EDIFICI
Article 14. Il·luminació natural
Article 15. Ventilació
CAPÍTOL II. HABITATGE ADAPTAT
Article 16. Generalitats
Article 17. Dimensions lineals
Article 18. Circulacions horitzontals
CAPÍTOL III. EDIFICI PER A ALLOTJAMENTS
Article 19. Composició
Article 20. Superfícies mínimes en els edificis per
a allotjament
Article 21. Equipament i instal·lacions en unitats
d'allotjament i en edificis per a allotjament
Article 22. Patis dels edificis per a allotjament
Article 23. Generalitats en els edificis per a allotjament
CAPÍTOL IV. REHABILITACIÓ
Article 24. Aplicació
Article 25. Circulacions horitzontals i verticals de
l'edifici
Article 26. Document Reconegut
ANNEX II. TERMINOLOGIA
ANNEX III. GRÀFICS
ANNEX I
CONDICIONS DE DISSENY I QUALITAT EN EDIFICIS D'HABITATGE I EN EDIFICIS PER A ALLOTJAMENT
CAPÍTOL I
EDIFICIS D'HABITATGE
SECCIÓ PRIMERA
CONDICIONS DE FUNCIONALITAT
SUBSECCIÓ PRIMERA. L'HABITATGE
Article 1. Superfícies útils mínimes
La superfície útil interior de l'habitatge ha de ser 30 m².
La superfície útil interior de l'habitatge-apartament ha de ser 24 m².
L'habitatge pot tenir distints graus de compartimentació, segons s'agrupen o no en un mateix recinte els diferents espais bàsics.
Els recintes que componen l'habitatge han de tenir la superfície mínima que s'indica en la taula 1.
Taula 1. Superfície mínima dels recintes sense incloure l'espai per a emmagatzemament.

Taula 3.1. Figures mínimes inscriptibles (en m)

\* \* \* \* \* \* \* \*
Als habitatges de dos o més dormitoris, almenys un ha de tenir 10 m² útils, sense incloure l'espai per a emmagatzemament.
El llavador pot ubicar-se a la cuina, al bany, al lavabo o en un recinte específic per a aquesta funció, reservant sempre la superfície necessària per a la col·locació i l'ús dels aparells previstos. Pot ubicar-se aquesta funció en un espai comú de l'edifici, segons es regula en l'article 11 d'aquesta disposició.
En cas d'habitatges no compartimentats, els espais per a les funcions humanes han de tenir la mateixa superfície que l'especificada en la taula 1 per als recintes corresponents.
Tots els habitatges han de disposar d'espai per a la higiene personal amb la dotació corresponent a bany. Els habitatges de tres o més dormitoris han de tenir un espai addicional per a la higiene personal amb la dotació corresponent a lavabo.
Article 2. Relació entre els distints espais o recintes
La relació entre els espais de l'habitatge ha de complir les condicions següents:
a) L'espai per a l'evacuació fisiològica s'ha d'ubicar en un recinte compartimentat; aquest pot albergar la zona d'higiene personal. El recinte que continga l'espai per a l'evacuació fisiològica no pot connectar directament amb la sala d'estar, el menjador o la cuina; ha d'haver-hi un espai intermedi delimitat.
(Annex III gràfic 1)
b) Tot recinte o zona de l'habitatge en què hi haja ubicada una banyera o una dutxa, s'ha de considerar com a local humit a l'efecte del document bàsic HS 3 Qualitat de l'aire interior del Codi tècnic de l'edificació, i els acabats superficials d'aquest han de complir el que estableix l'article. 5 d) d'aquesta disposició.
c) Quan l'habitatge tinga més d'un dormitori, s'ha de poder accedir a un espai per a la higiene personal des dels espais de circulació de l'habitatge.
d) El bany i el lavabo no poden ser pas únic per a accedir a una altra habitació o recinte.
Article 3. Dimensions lineals
1. En l'habitatge, l'alçària lliure mínima és de 2,50 m, i s'hi admeten rebaixos fins a 2,20 m, amb ocupació en planta de cada recinte de fins al 10% de la superfície útil. En espais de circulació, banys, lavabos i cuines, l'alçària lliure mínima és de 2,20 m.
2. En les habitacions o recintes han de poder inscriure's dos tipus de figures mínimes:
a) Les figures lliures d'obstacles, que permeten la circulació per l'habitatge. Aquestes figures es poden superposar entre elles, si les funcions s'agrupen en el mateix recinte, i han d'estar fora de l'àrea d'abatiment de les portes.
b) Les figures per a mobiliari que permeten la ubicació de mobles a l'habitatge. Aquestes figures no es poden superposar amb cap altra figura, per estar destinada cadascuna al seu mobiliari específic.
Les figures mínimes inscriptibles són les que s'indiquen en la taula 3.1.
Taula 3.2. Dimensions mínimes d'aparells sanitaris i de les zones d'ús

\* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \*
Tabla 3.2. Dimensiones mínimas de aparatos sanitarios y de las zonas de uso.

Tabla 3.1. Figuras mínimas inscribibles (en m)

(1) En l'accés a l'habitatge s'ha de complir també aquesta figura.
(2) Almenys en un dormitori doble ha de poder inscriure's aquesta figura.
(3) En el cas que el recinte només continga l'aparell sanitari per a l'evacuació fisiològica, la figura lliure ha de ser la del lavabo.
(Annex III gràfics 2 i 3)
3. Els banys, lavabos o els espais s'han de dimensionar segons els aparells sanitaris que continguen, considerant la zona adscrita a cada aparell, com també la zona d'ús d'aquest. Les zones d'ús poden superposar-se.
Les dimensions mínimes de les zones adscrites als aparells sanitaris i de les zones d'ús corresponents s'indiquen en la taula 3.2.
L'abatiment de la porta pot envair la zona d'ús.
(Annex III gràfic 4)
4. El llavador s'ha de dimensionar d'acord amb els aparells que continga, considerant l'àrea adscrita a cada aparell per a llavada, com també la zona d'ús d'aquest. Les zones d'ús poden superposar-se.
Les dimensions mínimes de cada aparell i de la zona d'ús s'indiquen en la taula 3.3.
Taula 3.3. Dimensions mínimes d'aparells per a llavador

\* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \*
Tabla 3.3. Dimensiones mínimas de aparatos para lavadero.

(1) Acumulable en alçària a la llavadora de càrrega frontal.
Article 4. Circulacions horitzontals i verticals
1. Les circulacions horitzontals i verticals de tot habitatge han de tenir les dimensions següents:
a) Accessos:
L'accés a l'habitatge, des de l'edifici o des de l'exterior ha de ser mitjançant una porta el buit lliure de la qual no pot ser menor de 0,80 m d'amplària i de 2,00 m d'alçària.
Tot habitatge ha de tenir un buit a l'exterior amb una amplària major de 0,90 m i superfície major de 1,50 m², per a permetre el trasllat de mobiliari.
El buit lliure en portes de pas ha de ser com a mínim de 0,70 m d'amplària i 2,00 m d'alçària.
b) Corredors:
L'amplària mínima dels corredors ha de ser de 0,90 m, i es permeten estrangulacions de fins a un ample de 0,80 m amb una longitud màxima de 0,60 m per presència d'elements estructurals o pas d'instal·lacions, sense que excedisca del 25% de la longitud total del recinte, mesurat en l'eix del corredor.
c) L'escala de l'interior de l'habitatge:
Les escales que permeten l'accés necessari als espais bàsics i als recintes que els contenen, com la que connecta el garatge amb l'interior de l'habitatge, han de complir les condicions que s'estableixen en la taula 4.
Taula 4. Dimensions de les escales de l'habitatge

L'alçaria lliure mínima és de 2,20 m mesurada des de l'aresta exterior de l'escaló fins a la cara inferior del tram immediatament superior; si admeten rebaixos fins a 2,00 m l'ocupació dels quals en planta no siga superior al 25% de la superfície de l'escala.
Els replans o replanells han de tenir un ample mínim igual a l'ample del tram major que hi recau, i una longitud mínima de 0,70 m, mesurada en la línia d'estesa.
2. En els edificis de més d'un habitatge que hagen de disposar d'un itinerari practicable, aquest ha de connectar, en l'interior de l'habitatge, amb l'espai d'accés, un recinte per a la relació i un recinte per a la higiene personal que han de tenir les dimensions següents:
Els buits lliures de la porta de pas han de ser, com a mínim, de 0,80 m d'amplària.
Pot inscriure's en els espais o recintes una circumferència de Ø1,20 m.
Article 5. Equipament
L'equipament de l'habitatge ha de complir les condicions següents:
a) Emmagatzemament
Tot habitatge ha de disposar d'un espai per a l'emmagatzemament de la roba i efectes que no pot ser inferior a 0,80 m³ per usuari amb una profunditat mínima de 0,55 m, que es pot materialitzar mitjançant armaris de paret, mitjançant reserva de superfície per a la disposició de mobiliari, o ambdós.
b) Assecament de roba
Per a l'assecament de roba es pot optar per una de les solucions següents:
Sistema d'assecament natural en un espai exterior de l'habitatge.
Sistema d'assecament natural en façana exterior o interior de l'edifici amb protecció de vistes des de la via pública.
A més dels sistemes descrits, pot haver-hi, de forma complementària, un sistema d'assecament artificial que complisca les condicions de qualitat de l'aire interior pel que fa a ventilació, com també d'estalvi d'energia.
Els sistemes d'assecament no han d'interferir amb les obertures necessàries per a la ventilació i la il·luminació dels recintes de l'habitatge.
c) Aparells
En tot habitatge, els recintes o zones que a continuació s'expressen han de tenir l'equipament mínim següent:
Cuina: Una pica amb subministrament d'aigua freda i calenta, i evacuació amb tancament hidràulic. Espai per a llavaplats amb presa d'aigua freda i calenta, desguàs i connexió elèctrica. Espai per a cuina, forn i frigorífic amb connexió elèctrica. Espai mínim per a bancada de 2,50 m, inclosa la pica i la zona de cocció, mesurada a la vora que limita amb la zona de l'usuari.
Zona de llavador: Ha d'haver-hi un espai per a la llavadora amb preses d'aigua freda i calenta, desguàs i connexió elèctrica.
Bany: Un lavabo i una dutxa o banyera amb subministrament d'aigua freda i calenta, un inodor amb subministrament d'aigua freda i tots amb evacuació amb tancament hidràulic.
Lavabo: Un inodor i un lavabo, en les mateixes condicions que els anteriors.
d) Acabats superficials
Els recintes humits (cuina, llavador, bany i lavabo) han d'anar revestits amb material llavable i impermeable fins a una alçaria mínima de 2,00 m. El revestiment en l'àrea de cocció ha de ser, a més, incombustible.
En cas de cuines situades en el mateix recinte de la sala d'estar o menjador, els paraments s'han de revestir en contacte amb el mobiliari o equip específics de cuina, amb material llavable i impermeable fins una alçària mínima de 2,00 m, i en l'àrea de cocció el material ha de ser, a més, incombustible.
SUBSECCIÓ SEGONA. L'EDIFICI
Article 6. Circulacions horitzontals i verticals
1. A tots els edificis de més d'un habitatge, els espais comunitaris de circulació han de tenir les dimensions següents:
a) Accés: la porta d'entrada ha de tenir un buit lliure mínim de 0,90 m d'ample i 2,10 m d'alt.
b) Vestíbul: alçària lliure mínima 2,30 m. ample mínim 1,20 m.
c) Corredors: l'ample mínim dels corredors ha de ser de 1,20 m i l'alçària lliure mínima és de 2,30 m. Es permeten estrangulacions de fins a un ample de 0,90 m amb una longitud màxima de 0,60 m per presència d'elements estructurals o pas d'instal·lacions, sense que excedisca del 25% de la longitud total del recinte, mesurat en l'eix del corredor.
d) Escales: les escales que siguen pas necessari des de la via pública als habitatges d'un edifici, o als espais d'ús comú, han de complir les condicions indicades en la taula 6.1.
Taula 6.1. Dimensions de les escales de l'edifici

L'alçària lliure mínima de l'escala és de 2,20 m, mesurada des de l'aresta exterior de l'escaló fins a la cara inferior del tram immediatament superior.
Els replans o replanells han de tenir un ample mínim igual a l'ample del tram major que hi descansa, i una longitud mínima de 0,70 m, mesurada en la línia d'estesa.
En el cas de replans o replanells que servisquen d'accés a habitatges o locals, l'ample mínim d'aquests és d'1,20 m i la distància mínima entre l'aresta de l'últim escaló i el buit de les portes a què serveix és de 0,40 m.
(Annex III, gràfics 5 i 6)
e) Els espais de circulació en edificis de més d'un habitatge han de permetre la circulació horitzontal d'un prisma de 2,00 m x 0,60 m x 0,60 m.
2. Als edificis de més d'un habitatge que han de disposar d'un itinerari practicable o adaptat, els espais comunitaris de circulació han de tenir les dimensions següents:
a) Accés: per a accedir sense rampa des de l'espai exterior, s'ha de disposar d'un pla inclinat amb un desnivell màxim de 0,12 m, un pendent màxim del 25% i una amplària mínima de 0,90 m.
b) Vestíbul i corredors: en l'inici i en els extrems de cada tram recte o cada 10 m fracció s'ha de proveir un espai de maniobra on es puga inscriure una circumferència amb un diàmetre de 1,50 m.
c) Rampes: l'ample mínim de les rampes és de 1,20 m, sense pendent transversal.
El pendent màxim per a salvar un desnivell mitjançant rampa ha d'estar en funció de la longitud del tram i de l'exigència de reserva d'habitatges adaptats, com s'indica en la taula 6.2.
Taula 6.2. Pendent màxim de les rampes

3. En els edificis de més d'un habitatge que no disposen d'ascensor, la relació entre la longitud de l'estesa i de la contrapetja a les escales comunitàries ha de complir el criteri de facilitat d'ús, per la qual cosa la diferència de la longitud de l'estesa menys la de la contrapetja ha de ser de 0,12 m amb una tolerància de ± 0,02 m.
4. L'ascensor
a) És obligatòria l'existència d'ascensor en els casos següents:
Si la diferència d'alçària A entre el nivell del paviment en l'eix del buit d'accés a l'edifici i el nivell del paviment d'accés a l'habitatge de la planta més allunyada és superior a 4,50 m i el nombre d'habitatges servits per l'ascensor és major de 4.
Si l'alçària A és superior a 10 m.
b) S'ha d'afegir un segon ascensor si es compleix almenys una de les condicions següents:
Si l'alçària A és superior a 23,50 m.
Si el nombre d'habitatges servits per l'ascensor és superior a 24.
Taula 7. Dimensions dels patis

\* \* \* \* \* \* \* \* \* c) Si l'alçària A és superior a 7,00 m i el nombre d'habitatges servits per l'ascensor és inferior a 4, el nivell d'accessibilitat ha de ser convertible, per a la qual cosa, l'estructura de l'edifici s'ha de dissenyar i construir tenint en compte la futura instal·lació d'un ascensor, i en els elements comuns de l'edifici ha d'haver-hi la reserva de l'espai necessari per a aquest.
d) Almenys un ascensor ha d'estar connectat amb l'itinerari practicable i ha de disposar de les característiques següents:
La cabina de l'ascensor ha de tenir en la direcció de qualsevol accés o eixida una profunditat mínima de 1,25 m.
L'ample mínim de la cabina en la direcció perpendicular a qualsevol accés o eixida ha de ser d'1,00 m.
Les portes en la cabina i en els accessos a cada planta han de ser automàtiques. El buit d'accés ha de tenir un ample lliure mínim de 0,80 m.
Enfront del buit d'accés a l'ascensor s'ha de disposar d'un espai lliure on es puga inscriure una circumferència amb un diàmetre d'1,20 m.
(Annex III, gràfic 7)
e) En el cas que hi haja habitatges adaptats, almenys un ascensor ha d'estar connectat amb l'itinerari adaptat i ha de complir les condicions següents:
La cabina de l'ascensor ha de tenir en la direcció de qualsevol accés o eixida una profunditat mínima d'1,40 m.
L'ample mínim de la cabina en direcció perpendicular a qualsevol accés o eixida ha de ser d'1,10 m.
Les portes a la cabina i als accessos a cada planta han de ser automàtiques. El buit d'accés ha de tenir un ample lliure mínim de 0,85 m.
Enfront del buit d'accés a l'ascensor s'ha de disposar d'un espai lliure on es puga inscriure una circumferència amb un diàmetre d'1,50 m.
Article 7. Patis de l'edifici
S'estableixen quatre tipus de patis:
Tipus 1: Aquests patis poden servir simultàniament a qualsevol tipus de recinte o espai comú, inclosa la sala d'estar, i poden ser utilitzables com a espai comunitari. Els paraments d'aquests patis han de tenir tractament de façana exterior en el disseny i la construcció.
Tipus 2: Aquests patis, poden servir simultàniament a qualsevol tipus de recinte o espai comú, excepte a la sala d'estar.
Tipus 3: Aquests patis poden servir als mateixos recintes que els del tipus 2, excepte menjador, sala d'estar i dormitoris.
Tipus 4: Aquests patis poden servir únicament a banys, lavabos, llavadors i a espais comuns de l'edifici.
Les dimensions que defineixen aquests patis, com també els recintes dels habitatges a què poden servir es reflecteixen en la taula 7. El diàmetre mínim de la circumferència inscriptible és variable segons siga habitatge plurifamiliar o unifamiliar.
Tabla 7. Dimensiones de los patios.

En els patis tipus 1, quan l'ample del solar siga inferior, fins en un 20%, al diàmetre obtingut per aplicació del quadre anterior, es pren aquest com ample del pati, i com a profunditat del pati el diàmetre de la circumferència obtingut del quadre.
Tots els patis, si no són d'ús privat, han de ser accessibles, des d'espais comuns, per al manteniment i la neteja.
Es considera com a pati d'habitatge unifamiliar aquell a què només recauen espais pertanyents a un únic habitatge.
Article 8. Buits de servei
Els buits de servei que continguen instal·lacions comunes o conjunts de connexions individuals, han de ser enregistrables des d'espais comuns i permeten realitzar adequadament les operacions de manteniment i reparació. Les instal·lacions en l'interior han d'estar separades entre elles, d'acord amb la normativa específica.
Article 9. Buits exteriors
En el disseny de façanes, tant interiors com exteriors, per a limitar possibles estrangulacions, s'ha de tenir en compte la condició següent:
Des d'un punt qualsevol d'un buit d'il·luminació i ventilació i en el pla horitzontal que passe per aquest punt, s'ha de poder observar sense obstruccions, un segment de L metres de longitud, paral·lel a la façana i situat a L metres d'aquesta, de tal forma que l'angle de visió que definisca el punt amb aquest segment siga igual o superior a 45º.
La dimensió L, en funció del tipus de pati ha de prendre els valors que s'indiquen en la taula 9.
Taula.9. Valor mínim del segment L.

Les condicions anteriors són aplicables a la fracció del buit que compleix la superfície mínima d'il·luminació, d'acord amb l'article 3 d'aquesta ordre.
(Annex III, gràfics 8 i 9)
Article 10. Aparcaments
Els aparcaments han de complir les condicions següents:
a) Replà
Perquè la incorporació del vehicle a la via pública es realitze amb seguretat, aquesta s'ha d'efectuar des d'una superfície plana, amb pendent no superior al 5%, amb una amplària mínima de 3,00 m i una profunditat mínima de 4,50 m, sense incloure en aquesta superfície la d'ús i domini públic.
b) Accés de vehicles
L'amplària mínima lliure del buit d'accés ha de ser de 2,80 m.
En aparcaments amb capacitat superior a 100 places, l'amplària mínima lliure del buit d'accés ha de ser de 5,80 m, o bé ha de tenir dos buits d'accés independents amb una amplària mínima lliure de 2,80 m per a cada buit d'accés.
c) Rampa
Rampa recta: pendent no major del 15%. S'hi admeten rampes fins al 18% de pendent sempre que es resolga la zona de transició entre trams de distint pendent.
Rampa corba: pendent no major del 15%.
Radi de gir mínim en l'eix: 6,00 m.
L'ample mínim de la rampa ha de ser de 3,00 m.
Les rampes que servisquen a més de 100 places han de tenir un ample mínim de 6,00 m amb dos sentits de circulació diferenciats o ha d'haver-hi dues rampes independents amb un ample mínim de 3,00 m cada una.
d) Ascensors per a cotxes i persones
Les cabines dels ascensors per a cotxes i persones han de tenir una dimensió mínima de 2,30 m d'ample, 5,00 m de longitud i 2.10 m d'alçària lliure.
Per a l'accés a aquests ascensors, no cal el replà previ.
e) Distribució interior
Alçària
En tota la superfície del local l'alçària lliure general mínima ha de ser de 2,40 m i l'alçària lliure mínima en tot punt no pot ser inferior a 2,10 m, excepte en una franja màxima de 0,80 m al fons de la plaça d'aparcament en què es permetrà disminuir l'alçària lliure fins a 1,80 m.
Places per a automòbil
La dimensió mínima per plaça ha de ser de 2,30 m d'amplària i de 4,50 m de longitud, i aquesta superfície ha d'estar lliure de suports estructurals o altres elements constructius.
Per als aparcaments en bateria aquestes dimensions es veuen modificades en els casos següents:
Cas 1. En les places amb la longitud menor entre dos suports, sempre que aquests estiguen situats a partir d'una banda d'1,00 m d'ample mesurada des del fons de la plaça, s'ha d'incrementar l'ample de la plaça en 0,20 m.
Cas 2. Les places amb la longitud major perpendicular al carrer i amb un costat menor i un major adjacents a un mur s'ha d'incrementar l'ample de la plaça en 0,20 m.
Cas 3. En les places amb la longitud major perpendicular al carrer i amb un costat menor i un major i espai de maniobra de la plaça adjacents a un mur, s'ha d'incrementar l'ample de la plaça en 0,70 m.
(Annex III gràfic 10)
Places per a motocicleta
Les places per a motocicleta computen com una plaça de vehicle per cada 3 places de motocicletes a l'efecte de determinar el nombre de places d'aparcament, i han de tenir unes dimensions mínimes d'1,50 m x 2,30 m.
Carrer de circulació interior
L'ample mínim del carrer és de 3,00 m.
El radi de gir mínim en l'eix del carrer és de 4,50 m.
Només ha de caldre fer maniobra per a estacionar el vehicle, deixant amb aquest fi un espai lliure al davant de la plaça d'almenys 2,30 m x 4,80 m.
f) Garatges en habitatges unifamiliars
En habitatges unifamiliars s'han de complir les condicions de disseny anteriors amb les modificacions següents:
No cal replà previ.
L'amplària mínima lliure de l'accés al garatge ha de ser de 2,70 m.
L'ample mínim de la rampa en tram recte ha de ser de 2,70 m.
La dimensió mínima d'una plaça ha de ser tal que permeta inscriure un rectangle en el seu interior, lliure d'obstacles de 2,60 m x 5,00 m.
La superfície mínima útil del garatge ha de ser de 14 m².
g) Places d'aparcament adaptades
En edificis on siga exigible la reserva d'habitatges adaptats per a persones amb mobilitat reduïda, com a criteri general almenys s'ha de reservar una plaça d'aparcament adaptada per cada habitatge adaptat. Les dimensions mínimes de les places són de 3,50 m x 4,50 m per a places en bateria i de 3,50 m x 5,70 m per a places en línia.
En el cas que la zona d'accés del conductor a l'interior vehicle siga compartida amb una altra plaça d'aparcament, l'amplària mínima de les places pot reduir-se a 2,20 m sempre que la zona compartida tinga un ample mínim d'1,50 m, i comprenga tota la longitud de la plaça.
(Annex III, gràfic 11)
h) Aparcament en superfície
Les places d'aparcament en superfície, adscrites a l'edifici i situades fora d'aquest, han de complir les condicions anteriors que els siguen d'aplicació.
Article 11. Locals de l'edifici
a) Magatzem de contenidors de residus ordinaris
L'Administració local pot acceptar solucions alternatives al que disposa el CTE pel que fa a magatzem de contenidors, sempre que es justifique que el sistema de recollida de fems del municipi no requereix l'existència d'aquests.
b) Llavador i estenedor
Per a l'assecament de roba, de forma complementària al que estableix l'article 5 d'aquesta disposició, s'ha de poder optar per un sistema d'assecament natural a zones o recintes comuns de l'edifici, protegits de vistes des de la via pública.
c)Trasters independents dels habitatges en edificis de mes d'un habitatge
Els trasters annexos als habitatges han de ser locals destinats a aquest fi exclusiu, sense incorporació possible a cap dels habitatges. Han de tenir accés des de zones comunes de circulació de l'edifici o des d'una plaça de garatge a la qual han d'estar incorporats i vinculats registralment.
La superfície útil interior del traster ha de ser com a mínim de 2,00 m².
L'alçària lliure mínima és de 2,00 m, i la distància mínima entre paraments 0,90 m.
d) Recintes per a instal·lacions
Han de complir la reglamentació específica de les instal·lacions que continguen.
SECCIÓ SEGONA
CONDICIONS D'HABITABILITAT
SUBSECCIÓ PRIMERA. L'HABITATGE
Article 12. Il·luminació natural
Per a complir aquesta exigència, els recintes o zones a excepció de l'accés, bany o lavabo i traster han de disposar de buits envidrats a l'exterior per a la il·luminació, amb les condicions següents:
a) Almenys el 30%, de la superfície útil de l'habitatge s'ha d'il·luminar mitjançant buits que recaiguen directament a la via pública, al pati d'illa o als patis del tipus I.
Necessàriament, el recinte o zona d'estar ha de quedar inclòs en aquesta superfície. Per a aquesta comprovació superficial no s'han de tenir en consideració els espais exteriors de l'habitatge com balcons, terrasses, estenedors o altres.
b) Les possibles estrangulacions que es produïsquen en l'interior dels recintes per a assolir buits de façana, han de tenir fins al buit, una profunditat igual o inferior a l'amplària de l'estrangulació, excepte en cuines on aquesta relació pot ser 1,20 vegades l'amplària de l'estrangulació.
(Annex III, gràfic 12)
c) Ha d'haver-hi sistemes de control d'il·luminació en els espais destinats al descans.
d) La superfície dels buits d'il·luminació, en la qual s'inclou la superfície ocupada per la fusteria, ha de ser una fracció de la superfície del recinte il·luminat, tenint en compte la situació de la finestra, ja siga a l'exterior o a patis interiors de l'edifici i la profunditat del recinte il·luminat, segons s'estableix a la taula 12.
La superfície mínima d'il·luminació de la finestra ha d'estar compresa entre els 0,50 m i els 2,20 m d'alçària.
Taula 12. Superfície dels buits d'il·luminació en relació amb la superfície útil de tot el recinte il·luminat en tant per cent.

En el cas que hi haja elements ixents sobre una finestra, cossos volats de l'edifici o altres, la superfície de la finestra s'ha de calcular igualment mitjançant la taula 12, introduint com a profunditat del recinte il·luminat, la distància de la vora exterior del cos volat fins al parament interior del recinte il·luminat més allunyat de la finestra.
Article 13. Ventilació
Per a la ventilació de les zones o recintes amb buits a l'exterior, aquests han de ser practicables, almenys, en la tercera part de la superfície del buit d'il·luminació, definida en l'article 12 d'aquesta disposició.
SUBSECCIÓ SEGONA. L'EDIFICI
Article 14. Il·luminació natural
Les escales de l'edifici en el cas que disposen d'il·luminació natural, han de complir les condicions següents:
a) Il·luminació per buits: la superfície del buit ha de ser com a mínim d'1 m², en cadascuna de les plantes en què hi haja habitatges. Aquesta no es pot produir mitjançant balcons o terrasses d'ús privat en evitació de la possible obstrucció d'aquests.
b) Il·luminació zenital: és admissible fins a quatre plantes, i ha de quedar un buit central lliure en tota l'alçària de l'escala, en el qual es puga inscriure un cercle d'1,10 m de diàmetre; ha de tenir una superfície translúcida superior als 2/3 de la superfície en planta de la caixa d'escala.
Article 15. Ventilació
1. En edificis amb escales protegides o especialment protegides, les condicions de ventilació han de ser les establides en el document bàsic DB SI, seguretat en cas d'incendi del CTE.
2. En edificis amb escales no protegides es pot optar per un dels sistemes de ventilació següents:
a). Ventilació natural
Les escales de l'edifici poden ventilar-se de forma natural, mitjançant buits la superfície d'obertura practicable dels quals siga major o igual a 1/6 de la superfície mínima d'il·luminació.
En el cas d'il·luminació zenital, pot ventilar-se mitjançant un buit perimetral en la trobada de l'envidrament amb la caixa d'escala, la superfície de la qual ha de ser no menor a 1/6 de la superfície mínima d'il·luminació.
b). Ventilació mitjançant conductes independents d'entrada i eixida d'aire o mitjançant un sistema de pressió diferencial d'acord amb el que estableix el document bàsic DB SI, seguretat en cas d'incendi del CTE.
Taula 17. Figures mínimes inscriptibles (en m)

\* \* \* \* \* \* \* \* \*
Tabla 17. Figuras mínimas inscribibles (en m)
CAPÍTOL II
HABITATGE ADAPTAT
Article 16. Generalitats
Els habitatges adaptats s'han d'adequar, amb caràcter general, al que estableix el capítol I, edificis d'habitatge, que aprova aquesta disposició, excepte en les condicions que a continuació s'estableixen.
Article 17. Dimensions lineals
Les figures mínimes inscriptibles lliures d'obstacles i fora de l'abatiment de les portes són les que s'indiquen en la taula 17.
(1) En l'accés a l'habitatge adaptat s'ha de complir també aquesta figura.
(2) En el cas que el recinte només continga l'aparell per a l'evacuació fisiològica, la figura lliure ha de ser la del lavabo.
Article 18. Circulacions horitzontals
Les circulacions horitzontals de l'habitatge adaptat han de tenir les dimensions lliures següents:
a) Accessos
L'accés a l'habitatge adaptat, des de l'edifici o des de l'exterior, ha de ser mitjançant una porta el buit de pas de la qual no pot ser menor de 0,85 m d'amplària i de 2,00 m d'alçària.
Els buits de pas han de ser com a mínim de 0,80 m x 2,00 m.
b) Corredors
L'amplària mínima dels corredors ha de ser d'1,05 m, i no s'hi permeten estrangulacions.
CAPÍTOL III
EDIFICI PER A ALLOTJAMENTS
Article 19. Composició
1. L'edifici per a allotjaments està compost per espais d'ús privatiu en la forma d'unitats d'allotjament i per serveis comuns d'ús col·lectiu.
2. La unitat d'allotjament és l'element privatiu de l'edifici per a l'ús d'una o dues persones i està composta, com a mínim, dels espais o recintes per a la preparació d'aliments, per al descans i per a la higiene personal.
3. L'edifici per a allotjaments ha de disposar d'un nombre d'unitats d'allotjament adaptades en la mateixa proporció que es marca en la normativa vigent per a habitatges.
Article 20. Superfícies mínimes en l'edifici per a allotjament
1. La superfície útil interior dels espais de serveis comuns d'ús col·lectiu no pot ser inferior al 20% de la superfície útil interior total de les unitats d'allotjament.
2. La superfície útil interior de les unitats d'allotjament és de 15 m² per a l'ús d'una persona i de 30 m² per a l'ús de dues persones.
3. La superfície útil interior del recinte o zona per a la higiene personal en la unitat d'allotjament ha de ser de 2,20 m².
Article 21. Equipament i instal·lacions en unitats d'allotjament i en edificis per a allotjament
1. Circulacions verticals
a) És obligatòria l'existència d'un ascensor en els casos següents:
Si la diferència d'alçària A entre el nivell del paviment en l'eix del buit d'accés a l'edifici i el nivell del paviment d'accés a la unitat d'allotjament de la planta més allunyada és superior a 4,50 m i el nombre d'unitats d'allotjament és major de 10.
Si l'alçària A és superior a 10 m.
b) S'ha d'afegir un segon ascensor si es compleix una de les condicions següents:
La diferència d'alçària entre el nivell del paviment en l'eix del buit d'accés a l'edifici i el nivell del paviment de la planta més allunyada és superior a 23,50 m.
El nombre d'unitats d'allotjament servides per l'ascensor és superior a 48.
2. Emmagatzemament
Tota unitat d'allotjament ha de disposar d'un espai d'emmagatzemament per a la roba i efectes que no pot ser inferior a 0,80 m³ per usuari, amb una profunditat lliure de 0,55 m.
3. Aparells:
En tota unitat d'allotjament, els espais bàsics que a continuació s'indiquen han de disposar de l'equipament mínim següent:
Cuina: una pica amb subministrament d'aigua freda i calenta, i evacuació amb tancament hidràulic; cuina, espai per a frigorífic i espai per a microones.
Bany: un inodor, un lavabo i una dutxa o banyera amb subministrament d'aigua freda i calenta, i evacuació amb tancament hidràulic.
Els serveis comuns mínims en l'edifici per a allotjament seran aquells que permeten realitzar totes les funcions humanes que no estan disposades en les unitats d'allotjament.
Article 22. Patis de l'edifici per a allotjament
S'estableixen dos tipus de patis per a il·luminació i ventilació:
Tipus 1: Aquests patis poden servir simultàniament a qualsevol tipus d'unitat d'allotjament o espai per a serveis comuns d'ús col·lectiu, i són utilitzables com a espai comunitari. Els paraments d'aquests patis han de tenir tractament de façana en el disseny i la construcció. El diàmetre mínim de la circumferència inscriptible en metres segons l'alçària H del pati és de 0,40 H, amb un valor mínim de 6 metres.
En els patis tipus 1, quan l'ample del solar siga inferior, fins en un 20%, al diàmetre obtingut per aplicació de la fórmula anterior, s'ha de prendre aquest com ample del pati, i com a profunditat del pati el diàmetre de la circumferència obtingut.
Tipus 2: Aquests patis poden servir a les unitats d'allotjament i a banys, llavadors i a circulacions verticals i horitzontals d'ús col·lectiu. El diàmetre mínim de la circumferència inscriptible en metres segons l'alçària H del pati és de 0,25 H, amb un valor mínim de 3 metres.
Article 23. Generalitats en l'edifici per a allotjaments
1. Els edificis per a allotjament s'han d'adequar al que estableix el Capítol I d'aquesta disposició en els elements següents:
a) Dimensions mínimes d'aparells sanitaris i de les zones d'ús, Taula 3.2.
b) L'accés a la unitat d'allotjament ha de ser igual que l'accés a l'habitatge, article 4.1 a).
c) Equipament d'aparells i instal·lacions, igual al que s'ha disposat per al bany, d'acord amb l'article 5. c).
d) Acabats superficials, d'acord amb l'article 5. d).
e) Circulacions horitzontals i verticals de l'edifici,d'acord amb l'article 6, excepte el criteri per a l'ascensor segons el núm. total d'allotjaments.
f) Buits de servei d'acord amb el que disposa l'article 8.
g) Buits exteriors conforme a l'article 9.
h) Aparcament conforme a l'article 10.
i) Superfície dels buits a les unitats d'allotjament i als espais col·lectius, d'acord amb el que disposa l'article 12.
j) Ventilació a la unitats d'allotjaments i als espais col·lectius d'acord amb l'article 13.
k) A les escales de l'edifici per a allotjaments que disposen d'il·luminació natural, cal ajustar-se al que disposa l'article 14.
l) Ventilació a les escales de l'edifici per a allotjaments conforme a l'article 15.
2. Allò no establit per als edificis per a allotjaments en els anteriors apartats s'ha de considerar com no regulat per aquesta disposició.
CAPÍTOL IV
REHABILITACIÓ
Article 24. Aplicació
1. En la rehabilitació dels elements privatius dels habitatges s'ha de complir el que s'ha establit per a l'habitatge d'acord amb el capítol I d'aquesta disposició.
2. En la rehabilitació dels elements comuns, en edificis d'habitatge, la sol·licitud de llicència municipal d'obres dels quals siga anterior a la data de 23 de setembre de 1989, s'han d'aplicar les condicions corresponents al tipificat com a habitatge existent segons l'Ordre de 22 d'abril de 1991, HD-91, i en allò no previst, d'acord amb el que estableix el capítol I d'aquesta disposició, excepte en les condicions que a continuació s'estableixen.
Article 25. Circulacions horitzontals i verticals de l'edifici
a) Porta d'accés:
La porta d'entrada ha de tenir un buit lliure mínim de 0,80 m d'ample i 2,05 m d'alt.
b) Rampes:
L'ample mínim de les rampes és de 0,90 m.
El pendent màxim per a salvar un desnivell mitjançant rampa està en funció de la longitud del tram, com s'indica en la taula 25.
Taula 25. Pendents de les rampes de l'edifici

c) Escales:
En les escales que siguen pas necessari des de la via pública als habitatges d'un edifici, o als espais d'ús comú i que per a la instal·lació d'ascensor siga necessari modificar l'amplària de l'escala, aquesta pot reduir-se fins a 0,80 m.
d) Instal·lació d'ascensor:
Per a la instal·lació de l'ascensor es poden ocupar elements comuns de l'edifici amb les condicions següents:
Quan l'ascensor s'instal·le en un pati de l'edifici, aquesta instal·lació no ha d'alterar substancialment les condicions mínimes d'il·luminació i ventilació establides per a les zones o recintes que recaiguen al pati, de conformitat amb la disposició que li siga d'aplicació, segons l'article 24 de l'Annex I d'aquesta ordre.
L'eixida de l'ascensor pot realitzar-se en un replà o replanell intermedi de l'escala, amb el fi accedir als habitatges mitjançant un esforç de pujada o baixada com a màxim de 10 escalons.
Així mateix, l'eixida de l'ascensor, que s'ha de situar preferentment a zones comunes de l'edifici, en casos d'impossibilitat manifesta es pot realitzar en espais de l'habitatge; en aquest cas no es permet l'accés a l'habitatge per banys o dormitoris.
Enfront del buit d'accés a l'ascensor s'ha de disposar d'un espai lliure on es puga inscriure una circumferència amb un diàmetre de 0,80 m.
Les dimensions de la cabina s'han d'ajustar al buit disponible.
e) Aparells elevadors especials
En determinades ocasions, i degudament justificades, equips com cadires o remuntadors poden complementar els mitjans existents d'accés a l'edifici i als habitatges, els quals han de complir la reglamentació específica.
Article 26. Document Reconegut
1 Per a facilitar el coneixement i l'aplicació de les actuacions en matèria de rehabilitació, es pot utilitzar el Document Reconegut corresponent que s'aprove en aplicació del Decret 132/2006, de 29 de setembre, del Consell, pel qual es regulen els Documents Reconeguts per a la Qualitat en l'Edificació.
2 El Document Reconegut ha de ser difós per la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge.
ANNEX II
TERMINOLOGIA
Les expressions contingudes en aquest annex, s'indiquen en l'annex I amb lletra cursiva, i s'han d'utilitzar d'acord amb el significat que ací s'estableix per a cadascuna.
Alçària de pati H
És la separació existent, mesura en sentit vertical, entre el pla superior del paviment de la planta inferior d'habitatge amb il·luminació pel pati, i la línia de coronació definida per l'edificació de major alçària continguda en el perímetre del pati excloses les edificacions mitgeres limítrofes.
Com a condició general no s'admeten altres construccions que superen els 45º a partir del pla horitzontal que conté la línia de coronació.
En el cas de patis no adossats a edificis mitgers de major alçària, no computen a l'efecte de definir la línia de coronació la caixa d'escala, la cambra de l'ascensor o ambdós si estan situats en el mateix costat del pati. La resta de costats del pati han de complir la condició general.
Alçària lliure general
S'entén per alçària lliure general la distància entre un punt del paviment i el punt situat sobre la vertical en el sostre del recinte corresponent.
Alçària lliure mínima
S'entén per alçària lliure la distància entre un punt del paviment i el primer obstacle fix situat sobre la vertical.
Lavabo
Es denomina lavabo el recinte o zona de l'habitatge destinat a la higiene de les persones, d'existència complementària en alguns habitatges, i dotat amb inodor i lavabo.
Bany
Es denomina bany el recinte o zona de l'habitatge destinada a la higiene de les persones, dotat com a mínim d'inodor, lavabo i dutxa o banyera.
Condicions límits
Són totes les condicions d'aquesta disposició, ja siguen qualitatives o quantitatives, sent el seu límit superior o inferior. Aquestes condicions afecten només el mínim establit, per la qual cosa en el cas que l'element dispose d'un major dimensionament, l'excés no té perquè complir la condició. Per exemple, en l'article 9 de l'Annex I d'aquesta ordre, en cas de buits exteriors, la condició relativa al segment L només és preceptiva en l'àrea mínima estricta, i en cas de major buit, no seria exigible a la superfície que excedisca del mínim.
Dimensió lliure
És la separació, mesurada en horitzontal, vertical o en la direcció adequada, entre els màxims ixents del buit, paraments enfrontats, arestes o altres que es regulen.
Elements comuns de l'edifici
En edificis de més d'un habitatge, d'ús mixt, o per a allotjament, i a l'efecte d'aquesta disposició, es consideren elements comuns de l'edifici tots aquells espais, recintes o instal·lacions (vestíbul, elements de circulació horitzontal i vertical, recintes d'instal·lacions, magatzem de residus o altres) que, no sent d'ús privat, són necessaris per a la utilització i funcionament habitual de l'edifici.
Línia d'estesa
Es denomina així la línia traçada sobre la projecció horitzontal d'una escala, que indica la posició de l'eix d'una persona que passa pròxima a qualsevol dels laterals d'una escala. Es traça a una distància de 50 cm del muntant d'escala o vora de l'escala.
Nivell d'accessibilitat practicable
Quan per les seues característiques, fins i tot sense ajustar-se a tots els requisits que el fan adaptat permet la utilització autònoma per persones amb discapacitat.
Residus ordinaris
Part dels residus urbans generada en els edificis a excepció de:
a) Animals domèstics morts, mobles i efectes.
b) Residus i runes procedents d'obres menors de construcció i reparació domiciliària.
Serveis comuns d'ús col·lectiu
En els edificis d'habitatges o per a allotjament destinats a lloguer o a altres formes d'explotació per a col·lectius específics, es consideren serveis comuns d'ús col·lectiu tots aquells espais en què es facen funcions bàsiques o complementàries als habitatges o a les unitats d'allotjament.
Superfície construïda amb part proporcional d'elements comuns
S'entén per superfície construïda amb part proporcional d'elements comuns d'un recinte (habitatge, garatge, local, traster, serveis comuns d'ús col·lectiu) com la superfície construïda pròpia d'aquest, incrementada en la part proporcional de la superfície construïda dels elements comuns de l'edifici.
Superfície construïda dels elements comuns de l'edifici
S'entén per superfície construïda dels elements comuns de l'edifici, la superfície compresa en el perímetre definit per la cara exterior dels seus tancaments amb l'exterior o per l'eix dels seus tancaments amb altres recintes de qualsevol ús.
Superfície construïda pròpia
S'entén per superfície construïda pròpia d'un element (habitatge, garatge, local, traster i serveis comuns d'ús col·lectiu) com la superfície compresa en el perímetre definit per la cara exterior dels seus tancaments amb l'exterior o per l'eix dels seus tancaments amb altres recintes de qualsevol ús.
Computen a aquest efecte les superfícies dels cossos volats quan estiguen tancats en tot el seu perímetre. En els altres casos computa únicament el 50% de la seua superfície.
Superfície útil d'un local, d'un traster i dels serveis comuns d'ús col·lectiu
S'entén per superfície útil d'un local, d'un traster i dels serveis comuns d'ús col·lectiu, la del sòl del recinte destinat a aquest ús, tancada pel perímetre definit per la cara interior dels seus tancaments amb l'exterior o amb recintes d'un altre ús.
Del conjunt de la superfície útil del recinte queda exclosa la superfície ocupada en planta pels elements estructurals verticals i canalitzacions o conductes amb secció horitzontal superior a 500 cm², i aquella superfície del sòl del recinte sobre la qual l'alçària lliure siga inferior a 1,50 m.
Superfície útil d'una plaça de garatge
Es pot optar per a mesurar-la per un dels dos criteris següents:
a) S'entén per superfície útil d'una plaça de garatge la que resulta del repartiment de la superfície útil total del garatge entre el total de places del garatge existents.
b) S'entén per superfície útil d'una plaça de garatge la superfície real privativa de la plaça, més la part proporcional que li correspon dels elements comuns de la totalitat garatge.
Superfície útil interior
S'entén per superfície útil interior la del sòl de l'habitatge, tancada pel perímetre definit per la cara interior dels seus tancaments amb l'exterior o amb altres habitatges o locals de qualsevol ús.
Del conjunt de superfície útil queda exclosa la superfície ocupada, en planta, per les particions interiors de l'habitatge, fixes o mòbils, elements estructurals verticals i canalitzacions o conductes amb secció horitzontal superior a 500 cm², i aquella superfície del sòl de l'habitatge sobre la qual l'alçària lliure siga inferior a 1,50 m.
No es computen les superfícies de sòl dels espais exteriors com ara terrasses i balcons.
Superfície útil total del garatge
S'entén per superfície útil total del garatge d'un edifici la del sòl del recinte destinat a aparcament de vehicles, incloent elements de circulació i rampes d'accés, tancada pel perímetre definit per la cara interior dels seus tancaments amb l'exterior o amb recintes d'un altre ús.
Del conjunt de la superfície útil total del garatge queda exclosa la superfície ocupada en planta per les particions interiors del garatge, fixes o mòbils, elements estructurals verticals i canalitzacions o conductes amb secció horitzontal superior a 500 cm², i aquella superfície del sòl del garatge sobre la qual l'alçària lliure siga inferior a 1,80 m.
Valor límit
És el paràmetre que expressa les característiques d'un element, ja siga en el seu límit mínim o màxim, a l'efecte del compliment d'aquesta disposició.
Ventilació natural
Ventilació en què la renovació de l'aire es produeix exclusivament per l'acció del vent o per l'existència d'un gradient de pressions entre el punt d'entrada i d'eixida.
ANNEX III
GRÀFICS


Còpia Permalink ELI