Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8376, del 05-09-2018 (2018/7491)

Notificació de la sentència dictada en el procediment ordinari número 104/2017
------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8376

Data del DOGV
:   05-09-2018

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2018/7491


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 2 de Carlet

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment ordinari número 104/2017 [2018/7491]  
En aquest procediment ordinari número 104/2017, seguit a instàncies de Bankia, SA, contra Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk, s'ha dictat la sentència que, literalment, diu el següent:  
  
  
«Sentència número 49/2018  
Carlet, 18 d'abril de 2018  
  
Magistrada: Patricia Moreno Sevillano.  
Procediment: judici ordinari número 104/2017.  
Demandant: Bankia, SA.  
Procurador: Antonio Barbero Giménez.  
Lletrada: Begoña Casanova Llorens.  
Demandats: Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk. Rebels  
Objecte del judici: venciment anticipat, reclamació d'una quantitat.  
  
Fets  
1. La representació processal de Bankia, SA, va presentar una demanda de judici ordinari contra Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk, en què sol·licita que es dicte una sentència per la qual es declare el venciment anticipat de l'obligació de devolució del préstec que es va concedir en l'escriptura de data 21 d'octubre de 2005, atorgada davant de notari, i es declare la pèrdua del termini concedit al seu dia als deutors i el dret de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalitat del capital que reste per tornar-se del que es va entregar al seu dia en concepte de préstec al demandat, més els interessos que corresponguen d'acord amb el que s'ha estipulat en l'escriptura, amb condemna expressa a costes a la part demandada.  
2. L'esmentada demanda va ser admesa a tràmit mitjançant un decret de 23 de març de 2017, i va ser traslladada a la part demandada perquè hi contestara en el termini de 20 dies. La part demandada no contestà a la demanda i va ser declarada en situació de rebel·lia processal.  
3. A l'acte de l'audiència va comparéixer només la part actora i va proposar prova, que es va admetre a la part actora. La documental: es dóna per reproduïda l'aportada junt amb l'escrit de la demanda.  
4. Després de la pràctica de la prova, van quedar les actuacions vistes per a sentència.  
  
Fonaments de dret  
  
Primer. Pretensions de les parts.  
La part actora sol·licita que es dicte una sentència per la qual es declare el venciment anticipat de l'obligació de devolució del préstec que es va concedir en l'escriptura de data 21 d'octubre de 2005, atorgada davant de notari, i es declare la pèrdua del termini concedit al seu dia als deutors i el dret de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalitat del capital que reste per tornar-se del que es va entregar al seu dia en concepte de préstec al demandat, més els interessos que corresponguen d'acord amb el que s'ha estipulat en l'escriptura, amb la condemna expressa a costes a la part demandada.  
Per a això, al·lega que en data 21 d'octubre de 2005, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, en la qual es va subrogar Bankia, SA, va concedir un préstec als demandats per l'import de 65.000 euros i que els prestataris van deixar d'atendre les seues obligacions de pagament de les quotes des del mes de gener de 2014, de manera que en va resultar un saldo deutor vençut de 8.364,17 euros.  
Per la seua banda, els demandats no van contestar a la demanda i en conseqüència, van ser declarats en situació de rebel·lia processal.  
Entrant a valorar per consegüent el fons de l'assumpte pel que fa a la sol·licitud efectuada per la part actora de donar per vençut anticipadament el préstec, tal com reflecteix la jurisprudència, «davant del pacte de venciment anticipat en un contracte subscrit amb consumidors i sempre que es complisquen les condicions mínimes establides en l'article 693.2 de la Llei d'enjudiciament civil, els tribunals han de valorar, a més, en el cas concret, si l'exercici de la facultat de venciment anticipat per part del creditor està justificat, en funció dels criteris exposats adés: essencialitat de l'obligació incomplida, gravetat de l'incompliment en relació amb la quantia i duració del contracte de préstec i possibilitat real del consumidor d'evitar aquesta conseqüència; tal com va establir la ja mencionada sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea, de 14 de març de 2013 (cas C-415/11), i com així es reflecteix en la sentència dictada per l'Audiència Provincial de Barcelona de data 11 d'octubre de 2017.  
  
Cal posar de manifest que en aquest cas la part demandant basa la seua acció de donar per vençut anticipadament el contracte en l'incompliment essencial de les obligacions contretes per les parts d'acord amb el que disposa l'article 1124 del Codi Civil, i en aquest sentit, si atenem la sentència dictada per l??Audiència Provincial de València de data 27 setembre de 2017, aquesta posa de manifest el següent: ?és cert que la doctrina ha entés tradicionalment, encara que no únicament, que el contracte de préstec és un contracte real, que es perfecciona amb l'entrega de la cosa, i unilateral perquè genera obligacions només per al prestatari, però la realitat social del moment, en què la protecció al consumidor s'aplica a ultrança en la seua exigència, no pot comportar que un contracte de préstec pactat per molts anys, sense clàusula expressa de resolució, puga ser incomplit reiteradament pel prestatari sense que es done oportunitat al prestador a resoldre'l per la via de l'article 1124 del Codi Civil, pel fet d'estar referit aquest precepte només a les obligacions recíproques, perquè això ens portaria, d'una banda, al fet que el prestatari poguera complir el contracte al seu arbitri amb infracció de l'article 1258 del Codi Civil, i, d'una altra, que el prestador patira aquest desequilibri contractual que només podria obviar-se bé caient en l'oblit el contracte de préstec, amb les nefastes conseqüències socioeconòmiques que això comportaria, bé per mitjà de clàusules aberrants de venciment anticipat, que ho permeten pel mer impagament de qualsevol quota d'amortització de capital o d'interessos, o pel simple incompliment de qualsevol mínima obligació pactada, que en l'actualitat s'estan declarant ineficaces per resultar abusives en les relacions entre un professional i un consumidor pel fet de produir-se igualment un desequilibri entre els contractants, cosa que tampoc pot ser emparada en dret?.  
  
Així, examinant les circumstàncies del cas concret, en data 21 d'octubre de 2005 els demandats concerten un contracte de préstec amb obligació de pagar mensualment les quotes del préstec, si bé en data 20 d'abril de 2016 es va procedir al tancament del compte i a donar per vençut anticipadament el crèdit per part de l'entitat actora per impagament de les quotes per part del demandat des del mes de gener de 2014 fins al 21 de març de 2016, amb el resultat d'un total de 26 quotes impagades (doc. 3 de la demanda, relatiu a l'acta de fixació del saldo resultant de la liquidació efectuada). Continua dient la sentència de l'Audiència Provincial de València esmentada adés que: «la naturalesa, característiques i requisits de l'acció de resolució prevista en l'article 1124 del Codi Civil, aquesta minuciosament escrita en la Sentència de la secció 11a d'aquesta Audiència ja esmentada.» S'entén, per tant, aplicable l'article 1124 del Codi Civil al contracte de préstec de què es tracta; per a resoldre l'acció resolutòria exercitada, la Sala ha de partir, com a premissa jurídica, de l'examen dels requisits que han de concórrer per a l'èxit de l'acció resolutòria que preveu l'article 1124 del Codi Civil. I aquests són, com ja ha tingut ocasió de pronunciar-se aquesta secció, els següents:  
  
1. Que entre les parts existisquen obligacions recíproques, com a essència d'un negoci jurídic bilateral;  
2. Que aquestes obligacions recíproques siguen exigibles;  
3. Que el que reclame la resolució haja complit el que a ell li incumbia, com a requisit legitimador per a plantejar la resolució contractual, ja que no està legitimat per a instar l'acció esmentada el contractant que incompleix les seues obligacions (S. TS 20-2-50,16-11-56, 16-5-59, 5-2-63, 2-11-65, 5-5-70, 27-12-71, 26-4-76, 28-2-80, 9-7-81, 10-11-81, 27-3-82, 9-7-87, 24-3-88,17-5-88, 15-6-88, 17-6-88 31-1-92, 8-7-93, 29-4-94, 9-5-94, 29-3-95, 22-11-95);  
4. Que la part sobre la qual es demane la resolució haja incomplit la prestació a què contractualment s'haguera compromés. Però aquest incompliment ha de reunir una sèrie de característiques perquè puga desembocar en la resolució contractual, i que són:  
a) que l'incompliment siga propi del contractant a qui se li imputa;   
  
b) que l'incompliment siga culpable, de manera que a qui se li atribuïsca no execute la prestació deguda per causes que li siguen imputables com a dependents de la seua voluntat;   
c) que l'incompliment siga verdader; és a dir, no n'hi ha prou que el suposat incomplidor no execute voluntàriament la prestació a què es va obligar, sinó que, a més, cal que es tracte d'una infracció rellevant, essencial, greu i de tal importància en l'economia i essència del contracte que justifique la resolució, tal com es desprén de la reiterada jurisprudència (S. TS 25-11-83, 19-4-89, 10-11-90, 21-2-91, 30-4-94, 26-9-94, 23-2-95, 2-10-95, 7-3-955, 17-11-95, 26-1-96, 10-12-96, 10-5-00, 20-7-00, 11-3-02, 11-4-03, 13-5-04, 5-4-06, 31-1-08, 14-3-08, 12-6-08, entre moltes altres), de manera que ja no fa falta, com abans s'exigia, un incompliment deliberadament rebel o una tenaç i persistent resistència al compliment (S 28-2-80, 23-9-86, 21-3-94, 18-11-94?), sinó que és suficient una conducta voluntària, injustificada i obstativa al compliment del contracte en els termes en què es va pactar (S. TS 19-1-84, 20-10-84, 26-1-88, 2-6-89, 13-10-89, 21-10-89, 14-2-90, 21-7-90, 7-6-91, 5-9-91, 3-12-91, 18-12-91, 8-5-92, 1-6-92, 4-6-92, 19-10-93, 2-7-94, 26-9-94?), o que frustre les expectatives legítimes dels contractants (S. TS 18-1183, 2-7-92, 24-2-93, 10-3-93, 22-3-93, 25-2-94, 2-10-95, 25-1-96, 7-5-03, 18-10-04, 3-3-05, 20-9-06, 31-11-08?), o el fi normal del contracte (S. TS 11-2-91, 31-3-92, 2-6-92, 28-9-92, 27-1-93, 5-10-95, 15-10-02, 22-5-03, 13-5-04, 3-2-06, 11-10-06, 27-9-07, 12-6-08?); ara bé, no s'ha de confondre l'incompliment tal com s'ha exposat amb el simple retard temporal en el compliment de la prestació, perquè en aquest últim supòsit normalment no hi ha base perquè opere l'article 1124 del Codi Civil: d'una banda, perquè si el retard és justificat, si va seguit del compliment o de la possibilitat certa i segura de poder complir, tampoc podria parlar-se de l'incompliment resolutori, perquè només es poden enquadrar en l'article 1124 del Codi Civil el retard injustificat que frustre el fi pràctic perseguit pel negoci, i el retard durador i persistent que per tal circumstància revele una patent voluntat incomplidora, deduïda d'una prolongada inactivitat o passivitat en el compliment de la prestació compromesa.»  
  
Resulta que la part prestadora compleix amb l'entrega del capital prestat, a canvi del pagament d'un preu totalment o parcialment pactat; i l'obligació principal del prestatari consisteix en la devolució de l'import de diners prestat.  
Doncs bé, en aquest cas, la part prestadora va complir íntegrament la seua obligació d'entrega del capital prestat. D'altra banda, el demandat no ha denunciat un incompliment de qualsevol tipus de la part actora.  
En l'altre extrem, atés que l'obligació principal del demandat és la devolució del capital prestat, a través del pagament de les quotes mensuals estipulades, aquesta resulta incomplida des del mes de gener de 2014. S'hi adeqüen 26 quotes des de la referida data fins al març de 2016, en el qual es procedeix a tancar el compte: el contracte està incomplit durant dos anys consecutius. El demandat no ha fet al·legacions ni ha presentat una prova que desvirtue aquesta realitat, excepte la de manifestar que la clàusula esmentada és abusiva.  
Per tot el que s'ha exposat, podem afirmar que hi ha un incompliment greu, essencial, reiterat, persistent i contumaç de la part demandada que empara el venciment anticipat dut a terme per la part actora sobre la base de l'article 1124 del Codi Civil.  
  
Segon. Interessos.  
Correspon a la part demandada el pagament dels interessos moratoris que es produïsquen des de la data d'interpel·lació judicial d'acord amb el que disposen els articles 1100 i següents del Codi Civil, especialment el que disposa l'article 1108 del mateix text legal, al tipus pactat en l'escriptura del préstec fins al pagament complet de les quantitats degudes a l'actor.  
  
Tercer. Costes.  
Respecte a les costes processals i d'acord amb el que disposa l'article 394 de la Llei d'enjudiciament civil, pel fet d'estimar-se íntegrament la demanda, correspon a la part demandada el pagament de les costes processals.  
  
Dispositiva  
Estime íntegrament la demanda formulada per Bankia, SA, contra Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk i declare el venciment anticipat de l'obligació de devolució del préstec que es va concedir en l'escriptura de data 21 d'octubre de 2005, atorgada davant de notari, i declare la pèrdua del termini concedit al seu dia als deutors i el dret de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalitat del capital que reste per tornar-se del que es va entregar al seu dia en concepte de préstec al demandat, més els interessos que corresponguen d'acord amb el que s'ha estipulat en l'escriptura, amb la condemna expressa a costes a la part demandada.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts.  
  
Mode d'impugnació: mitjançant un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València (art. 455 LEC).  
El recurs s'interposarà davant del tribunal que haja dictat la resolució que s'impugne, dins del termini de 20 dies comptat des de l'endemà de la notificació d'aquella.  
En la interposició del recurs de l'apel·lant haurà d'exposar les al·legacions en què es basa la impugnació, a més d'esmentar la resolució contra la qual s'apel·la i les decisions que s'impugnen.  
Per a admetre a tràmit el recurs caldrà acreditar amb l'escrit d'interposició del recurs que s'ha constituït el dipòsit previ de 25 ?, si es tracta d'un recurs de reposició o revisió, i de 50 ?, si es tracta d'un d'apel·lació, en el compte de dipòsits i consignacions obert en Banesto per a aquest jutjat, que es tornarà si s'estima totalment o parcialment el recurs, i es perdrà si s'admet o es confirma la resolució (disposició addicional 15a LO 1/2009).  
Ho pronuncie, mane i firme.  
  
Publicació. La resolució anterior va ser donada, llegida i publicada mentre la jutgessa celebrava audiència pública el dia de la data. En done fe.»  
  
I atés que els demandats, Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk, es troben en parador ignorat, expedisc aquest edicte a fi que e valga de notificació de forma deguda.  
  
Carlet, 18 d'abril de 2018.- El lletrat de l'Administració de justícia: Luis de la Rubia Comos.