Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 1336, del 29-06-1990 (1990/818072)

RESOLUCIÓ d'1 de juny de 1990, de la Direcció General d'Ordenació i Innovació Educativa, per la qual queda establerta una nova especialitat d'ensenyaments i activitats tècnico-professionals en centres de batxillerat.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   1336

Data del DOGV
:   29-06-1990

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1990/818072


Data del document
:   01-06-1990

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Ciència

Tipus de document
:   Resolució

Anàlisi jurídica

Resolució d'1 de juny de 1990, de la Direcció General d'Ordenació i Innovació Educativa, per la qual s'estableix una nova especialitat d'ensenyaments i activitats tècnico-professionals en centres de Batxillerat.  
L'alumnat que realitza estudis de batxillerat no sempre prossegueix estudis superiors i, una vegada obtingut el títol de batxiller, s'incorpora al món laboral.  
El març més flexible que,, en l?ordenació del BUP, permet preparar l'alumnat en matèries relacionades amb el món del treball és, sens dubte, el dels ensenyaments i les activitats tècnico-professionals, que encara que va ser creat per a atendre els ensenyaments de Llar, Disseny i Electricitat ha estat ampliat i posteriorment ha anat fent-se més flexible a fi d'adequar el contingut dels ensenyaments a les necessitats que la demanda social i el sistema productiu van creant.  
La incorporació d'Espanya a la CE produeix un notable augment en les transaccions comercials i industrials que la nostra Comunitat ha tingut tradicionalment, pel caràcter exportador d'una part de la seua indústria i agricultura; això, unit al també tradicional caràcter turístic de les nostres costes, que s'amplia paulatinament a les comarques de l'interior, fa que cada dia siga més necessari el coneixement d'idiomes estrangers, especialment entre el sector de la població que es vol incorporar al món del treball.  
Finalment, el projecte de reforma del sistema educatiu, que es porta a la pràctica en nombrosos centres de la nostra Comunitat, preveu no solament l?estudi d'un segon idioma estranger en tots els batxillerats, sinó també l?estudi de diferents especialitats de llengües estrangeres que faciliten la inserció de l'alumnat en determinats camps del món laboral.  
Per tot això, per tal d'aproximar els actuals ensenyaments del Batxillerat Unificat i Polivalent a les noves necessitats socials i d'adequar el vigent pla d'estudis al futur, de tal forma que es respecte el principi d'igualtat d'oportunitats entre tot l'alumnat que cursa actualment els seus estudis, aquesta Direcció General ha resolt:  
Primer  
Establir, amb caràcter experimental, una nova especialitat d'Ensenyaments i Activitats Tècnico-professionals que ha d'anomenar-se Idioma d'especialitat, la qual es regularà pel que estableixen aquesta Resolució i la de 27 de novembre de 1989 (DOGV núm. 1211, de 28 de desembre de 1989).  
Segon  
Els centres de batxillerat que vulguen establir ensenyaments experimentals d'un idioma d'especialitat d'aquesta nova EATP, podran ser autoritzats per la Direcció General d'Ordenació i Innovació Educativa, d'acord amb les normes contingudes en aquesta resolució.  
Tercer  
Els ensenyaments autoritzats correspondran a un dels idiomes que s'estudien en el Batxillerat Unificat i Polivalent i es durant a terme d'acord amb el currículum que figura en l'annex d'aquesta resolució.  
Quart  
Els centres que vulguen fer ensenyaments d'aquesta nova EATP, elegiran una de les especialitats següents: Idioma d'Administració i Gestió, Tècnic, Comercial i d'Hostaleria-turisme.  
Cinqué  
Seran requisits necessaris per a poder implantar-lo:  
a) El centre ha de disposar del professorat suficient en els respectius seminaris didàctics de llengües estrangeres per a impartir-lo.  
b) El nombre d'alumnes que ho sol·liciten en segon no ha de ser inferior a 20.  
c) L'elecció de l'especialitat que el centre oferesca ha d'estar justificada per un estudi de l'entorn productiu en l'àrea geogràfica d'influència del centre, indicant-hi les necessitats formatives en l'idioma especialitzat que se sol·licita, tant del moment com les que puguen originar-se per possibles plans de desenvolupament econòmic de la zona, tot això per tal d'obrir vies d'inserció laboral dels joves.  
Sisé  
Atès que no és un segon idioma, sinó una especialitat, els alumnes que vulguen cursar aquests ensenyaments han de tenir coneixements previs i suficients del mateix idioma en què vulguen especialitzar-se.  
Els centres que desitgen fer aquests ensenyaments s'ajustaran, per a sol·licitar-ho, al que estableix, amb caràcter general, per a totes les EATP la Resolució de 27 de novembre de 1989, de la Direcció General d'Ordenació i Innovació Educativa (DOGV del 28 de desembre).  
Vuité  
Els centres autoritzats implantaran aquests ensenyaments en el segon curs, i els ampliaran posteriorment al tercer.  
Nové  
La Direcció General d'Ordenació i Innovació Educativa podrà reclamar dels centres autoritzats les dades que necessite a fi de realitzar el seguiment i l'avaluació posterior del desplegament i del resultat d'aquesta experiència.  
DISPOSICIO TRANSITORIA  
Excepcionalment, el termini de sol·licitud d'aquesta nova EATP per a la implantació el curs 1990/91, queda prorrogada fins al 15 de juliol. Els serveis territorials trametran a la Direcció General d'Ordenació i Innovació Educativa les sol·licituds d'autorització abans del 30 de juliol. La Direcció General d'Ordenació i Innovació educativa n'emetrà una resolució abans de l'1 de setembre.  
DISPOSICIO FINAL  
Aquesta resolució entrarà en vigor el mateix dia de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
València, 1 de juny de 1990. - El Director General d'Ordenació i Innovació Educativa: Baltasar Vives i Moncho.  
ANNEX  
Idioma d'especialitat  
a) Objectius  
1. Aprofundir el coneixement de l'idioma en els aspectes técnico-professionals de la branca elegida.  
2. Introduir-se en els continguts formatius propis de l?especialitat.  
3. Adquirir la capacitat d'utilitzar la llengua estrangera de manera operativo-instrumental en situacions professionals concretes.  
b) Continguts  
La selecció de continguts hauria d'anar encaminada a desenrotllar la capacitat de:  
1. Usar estratègies comunicatives i realitzar operacions discursives en interacció amb altres interlocutors en situacions conversacionals a l'aula í en els intercanvis propis de les situacions professionals específiques:  
a) Per a reparar deficiències o mancances per si mateixos (lletrejar, frasejar, repetir, corregir-se, reformular; glossar, parafrasejar; substituir un terme per una definició; descripció; exemple; enumerar; emprar gestos o altres mitjans no lingüístics).  
b) Per a demanar la col·laboració de l'interlocutor (identificarse com a estranger; demanar que ho repetesca, que ho faça explícit, que ho diga lletra per lletra; verificar que s'ha expressat bé la intenció de comunicació).  
c) Per a intervenir en la conversa (entaular una conversa; demanar; donar; prendre la paraula tenint en compte la identitat dels interlocutors i d?acord amb els papers en l?intercanvi.  
2. Reconéixer/realitzar operacions discursives encaminades a la negociació del sentit i a l'organització del discurs d'acord amb les intencions comunicatives. Per exemple: demanar, donar informacions; expressar, explicar; donar opinions, donar arguments, justificar, refutar; descriure; narrar.  
3. Realitzar actes de parla lligats als actes socials més o menys ritualitzats. Reconèixer tots els elements de la situació que condicionaran les possibles variants: saludar; acomiadar-se; presentar, presentar-se, respondre a la presentació; disculpar-se;' felicitar, censurar.  
4. Desenrotllar la comprensió i l'adquisició del lèxic específic que es presenta en les diverses situacions professionals.  
Els alumnes ja tenen els coneixements bàsics de la llengua estrangera que abordaran com a idioma d'especialitat en l?EATP, i seguiran desenrotllant-los en la disciplina comuna. Es tracta ara que, a més, adquiresquen:  
- Les destreses pràctiques específiques de cada modalitat.  
- Les nocions í conceptes propis de la matèria formativa.  
Fent una aproximació ràpida, se'n podrien plantejar els següents:  
Comerç/Administració d'empreses/Turisme  
- Comprensió-redacció de cartes, tèlex, telegrames (diverses funcions i intencions de comunicació. Realitzacions lingüístiques diverses: donar, demanar informacions, fer comandes ... )  
- Comprensió de circulars.  
- Comprensió d'organigrames.  
- Comprensió-formalització d'impressos i documents específics (lletres de canvi, xecs, etc).  
- Comprensió de normatives i de legislació. Redacció d'informes i de resums sobre aquests aspectes.  
- Comprensió-redacció de notes de servei i d'informes.  
- Mantenir converses telefòniques (de gestió, informatives, concertar cites, fer reserves, etc).  
- Converses cara a cara (entrevistes per a llocs de treball, etc).  
En cada una de les tres modalitats, s'adaptaran els materials als temes de les diferents àrees segons les situacions i els casos professionals.  
Idioma tècnic  
- Comprensió de documentació específica (manuals per a l?usuari, catàlegs, informació general sobre maquinàries, gràfics i esquemes).  
- Adquisició de les nocions bàsiques de llenguatge tècnic. Per exemple:  
- Identificació, estructura, composició, funció;  
- forma, grandària, dimensions;  
- qualitat, propietats, funcionament;  
- localització espacial i posició relativa;  
- unitat, quantitat, mesures, etc.  
c) Metodologia  
El caràcter pràctic instrumental de l?ensenyament encaminarà les pràctiques metodològiques cap a:  
1. Realitzar una prospecció de les diferents situacions professionals lligades a activitats concretes, en què es donen intencions comunicatives igualment concretes per a elaborar desenrotllaments textuals específics.  
2. Realitzar una prospecció de les destreses que poden ser prioritàries i en quina mesura per a l?exercici professional en cada cas. Per exemple: Tècnic (comprensió escrita); Turisme (comprensió i expressió orals).  
3. Elaborar i presentar el material adequat que haurà de tenir tres funcions:  
- proporcionar coneixements específics sobre «casos professionals» i els referents culturals específics;  
- presentar situacions de comunicació orals i escrites específiques;  
- presentar les realitzacions lingüístiques que poden donar-se en aquestes situacions, i les normes sócio-culturals i formals subjacents.  
Una llengua d'especialitat comporta fonamentalment:  
- un lèxic específic,  
- utilització en accions de tipus molt organitzat que comporten un context lingüístic fixat i fàcilment previsible molt marcat;  
- certes realitzacions lingüístiques molt codificades, menys variades i molt més estereotipades que les que corresponen a les situacions generals (per exemple: com entaular/trencar comunicació d'una carta comercial, tèlex, etc.)  
4. Elaborar una tipologia d'activitats/tasques d'acord amb els casos professionals i presentar-les amb un enfocament comunicatiu en situacions simulades i mitjançant la conceptualització i funcionament dels missatges.  
En definitiva, es tractaria de desenrotllar els passos següents:  
- anàlisi del suport, la reforma, el tipus de llengua;  
- descobriment de la situació, el propòsit de la comunicació, la intenció;  
- reflexió i conceptualització de la forma de funcionament de les realitzacions lingüístiques;  
- comparació, si s'escau, amb altres suports (per exemple: carta, tèlex, telegrama, telefonada i justificació de la forma de comunicació elegida d?acord amb la situació);  
- adquisició de la destresa pràctica específica;  
- integració de la situació professional en un «cos professional» més ampli (sèrie de situacions encaminades a un fi).