Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 66, del 15-03-1982 (1982/801847)

ORDRE de 3 de març de 1982, per la qual es dispon la publicació en el <<Butlletí Oficial del Consell>> dels Acorts 1/1981 y 2/1981 relatius al Reglament de Règim Interior del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autonomes i criteris de distribució del Fondo de Compensació Interterritorial.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   66

Data del DOGV
:   15-03-1982

Secció del DOGV
:   PRESIDÈNCIA DEL CONSELL

Número del document
:   1982/801847


Data del document
:   03-03-1982

Organisme emissor
:   Presidència del Consell

Tipus de document
:   Ordre

Ordre de 3 de març de 1982, per la qual es disposa la publicació en el "Butlletí Oficial del Consell" dels acords 1/1981 i 2/1981 relatius al Reglament de Règim Interior del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes i criteris de distribució del Fons de Compensació Interterritorial.  
El «Bolletí Oficial de l'Estat» del dia 10 de novembre de 1981, publicà l'Acord 1/1981, de 20 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament de Regim Interior del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes i l'Acord 2/1981, de 16 de setembre, referent a criteris de distribució del Fondo de Compensació Interterritoriàl.  
Donada la seua incidència en el nostre Ent Preautonomic, es dispón la publicació dels mateixos en el «Bolletí Oficial del Consell».  
València, a 3 de març de 1982.  
El President del Consell,  
ENRIC MONSONIS DOMINGO  
CONSELL DE POLITICA FISCAL  
I FINANCERA DE LES  
COMUNITATS AUTONOMES  
Constituït el Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, en sessió celebrada el dia 1 de juliol del present any, es va procedir en dita reunió a designar un Grup de Treball que hauria d'elaborar una proposta de Reglament de Regim Interior del Consell, al qual es referíx el número tres de l'artícul 3er de la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançació de les Comunitats Autònomes, per a la seua ulterior elevació al Ple del Consell per a la seua consideració.  
El referit Grup de Treball, integrat, en representació del Govern de la nació, per l'il·lustríssim senyor Director General de Coordinació en les Hisendes Territorials i, en representació de les Comunitats Autònomes i Ents Preautonomics pels il·lustríssims senyors Consellers d'Hisenda del Consell Interinsular Balear, de la Junta de Comunitats de Castella- La Mancha i de la Junta d'Extremadura, va presentar al Ple del Consell un projecte de Reglament de Regim Interior que constava de dotze artículs, una disposició addicional, una disposició transitòria i una disposició final.  
En sessió celebrada el dia 20 d'agost de 1981, el Ple del Consell, en assistència de tots els seus membres de dret, excepte l'Excim. senyor Ministre d'Economia i Comerç, després de debatre el text elaborat pel Grup de Treball, aprovà, per unanimitat dels presents, el Reglament de Regim Interior, la tenor del qual es la següent:  
Artícul 1.- El Consell de Política Fiscal i Financera realitzarà les seues funcions i ajustarà la seua actuació al present Reglament que formula el propi Consell d'acord en lo dispost en l'artícul 3er de la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançació de les Comunitats Autònomes.  
Artícul 2.-U. El Consell estarà constituït pels Ministres d'Hisenda, Administració Territorial i Economia i Comerç, i pels Consellers d'Hisenda de cada Comunitat Autònoma.  
Dos. Serà President el Ministre d'Hisenda i Vicepresident el Conseller d'Hisenda d'una Comunitat Autònoma, triat d'entre elles pels seus representants en el Consell. La Vice-presidència deurà renovar-se anualment sense possibilitat de reelecció en els dos anys naturals següents.  
Tres . Actuarà com a Secretari, en veu però sense vot, el Director General de Coordinació en les Hisendes Territorials del Ministeri d'Hisenda.  
Artícul 3.-U. Per a l'adopció dels seus acords, el Consell podrà recabar de les Comunitats Autònomes i de tots els Orguens de l'Administració de l'Estat els detalls economies, informes i assessorament tècnic que considere necessaris.  
Dos. La Direcció General de Coordinació en les Hisendes Territorials del Ministeri d'Hisenda, actuarà com a Secretaria Permanent i Orgue administratiu del Consell, sense perjuí de l'ajuda tècnica que atres Centres competents per raó de les matèries hagen de donar al Consell.  
Artícul 4.-U. Els membres del Consell no podran delegar la seua representació en la reunió d'este.  
Dos. En aussència del President presidirà la reunió el Vicepresident.  
Artícul 5.-U. Correspon al Ple l'adopció de les recomanacions que considere convenients sobre aquelles matèries de la seua competència, d'acord en lo previngut en l'artícul tercer de la Llei Orgànica 8/1980.  
Dos. El Ple podrà acordar la creació de Grups de Treball dels que podran formar part funcionaris que es designen de l'Administració Central de l'Estat i de les Comunitats Autònomes, la composició i regim de funcionament de les quals es determinaran per aquell en el moment de la seua creació.  
Tres. Els Grups de Treball duran a fi les faenes i treballs preparatoris que li foren encarregats i conclouran en l'elevació al Ple d'informes o propostes, podent-se fer constar en aquells les opinions minoritàries discrepants.  
Artícul 6.-U. El Ple del Consell es reunirà a convocatòria del President, per iniciativa pròpia o quan ho sol·licitin per lo manco la tercera part dels seus membres.  
En este últim cas, la sol·licitud deurà incloure l'orde del dia.  
Dos. Els membres del Consell hauran de ser convocats per escrit per a cada reunió, en una antelació mínima de setanta-dos hores. La convocatòria deurà contindre l'orde del dia previst per a cada sessió, sense que es puguen examinar assunts que no figuren en el mateix, excepte que estiguen presents tots els membres del Consell i tots donen la sua conformitat a l'examen d'assunts que no figuren en el mateix.  
Tres. El Consell s'haurà de reunir, com a mínim, dos voltes a l'any.  
Artícul 7.-U. Al President del Consell li nen les següents funcions:  
a) Ostentar la representació del Consell front l'Administració de l'Estat i les Comunitats Autònomes.  
b) Presidir les sessions del Consell i dirigir les seues deliberacions.  
c) Convocar les reunions del Consell segons lo previst en l'artícul anterior.  
d) Llegitimar en la seua firma els dictàmens i recomanacions emesos pel Consell.  
e) Cuidar el compliment d'este Reglament i resoldre els dubtes sobre la seua interpretació.  
f) Desempenyorar les funcions que li encomane el Ple.  
Dos. El President podrà delegar en el Vicepresident les funcions que en cada cas considere convenients.  
Artícul 8.- Al Secretari del Consell li correspon:  
a) Preparar les reunions del Consell i dels Grups de Treball que es constituixquen en el mateix.  
b) Assistir a les reunions esmentades en l'apartat anterior, en veu però sense vot.  
C) Alçar les actes de les sessions, conservant els llibres on es transcriguen.  
d) Estendre, en el vist i plau del President, certificacions dels acorts adoptats pel Consell.  
e) Cuidar de l'adequada tramitació de les decisions del Consell, segons la naturalesa i destí de les mateixes.  
f) Preparar la Memòria a que es fa referència en l'artícul onze d'este Reglament.  
Artícul 9.-U. De cada sessió del Consell s'alçarà acta autoritzada pel Secretari, la qual deurà dur el vist i plau del President, i haurà de ser aprovada pel Ple del Consell en la següent reunió.  
Dos. En les actes haurà de constar les persones assistents, una síntesis de les deliberacions, els acords adoptats, així com qualsevol aire extrem que els membres del Consell sol·liciten expressament que consten en elles.  
Tres. Qualsevol membre del Consell tindrà dret a que se li expedixca certificació literal de les actes.  
Artícul 10.-U. Per a la vàlida constitució del Consell serà necessari l'assistència, per lo manco, de la meitat dels seus membres.  
Dos. Els acords del Consell en les matèries a que es referís l'artícul tercer de la LOFCA adoptaran la forma de recomanacions que s'elevaran al Govern i seran publicades en el «Bolletí Oficial de l'Estat» i en els de les Comunitats Autònomes.  
Tres. Per a l'adopció de recomanacions els acords es prendran:  
a) En primera votació, quan aixina ho acorden els dos terços dels vots dels membres que integren el Consell.  
b) En segona votació, per majoria absoluta dels vots corresponents al número legal de membres que integren el Consell. Esta segona votació s'efectuarà en el terme màxim de deu dies en relació en la primera.  
A la recomanació adoptada podrà afegir-se un informe en el qual es farà constar l'opinió sostesa pels qui representen la postura minoritària.  
El Ministre d'Hisenda, el Ministre d'Economia i Comerç i el d'Administració Territorial dispondran, en conjunt, el mateix número de vots que posseixquen les Comunitats Autònomes que formen part del Consell, adjudicant-se a cada u d'ells un terç dels mateixos.  
Els representants de les Comunitats Autònomes dispondran cada u d'ells d'un vot.  
Artícul 11.-U. El Consell elaborarà una Memòria de les activitats realitzades durant l'exercici anterior que deurà ser aprovada pel Ple dins del primer semestre de cada any.  
Dos. La Memòria serà remesa, dins dels trenta dies següents a la seua aprovació, a les Corts, al Govern de la Nació i als Consells de Govern de les distintes Comunitats Autònomes.  
DISPOSICIO TRANSITORIA  
En tant acaba el procés autonòmic en l'aprovació dels Estatuts de les distintes Comunitats Autònomes, la representació en el Consell correspondrà als Consellers de l'Ent Preautonomic que tinga la competència en matèria d'Hisenda, en idèntics drets i obligacions que els Consellers d'Hisenda de les Comunitats Autònomes, d'acord en lo establít en la Disposició transitòria segona de la Llei Orgànica de Finançació de les Comunitats Autònomes.  
DISPOSICIO FINAL  
Pel Ministeri d'Hisenda es proveirà quant siga necessari per al degut funcionament del Consell, dins del marc establit per la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançació de les Comunitats Autònomes i el present Reglament.  
Per lo que, de conformitat en lo establit en l'artícul 10.2 del Reglament de Regim Interior adés transcrit, es publica per a general coneixement.  
Madrid, 23 de setembre de 1981.- El President del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, Jaume Garcia Añoveros, Ministre d'Hisenda.  
El Ple del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, vàlidament constituït en l'assistència de tots els seus membres de dret, excepte l'excel·lentíssim senyor Ministre d'Economia i Comerç va celebrar la seua segona reunió el dia 20 d'agost passat, prèvia convocatòria de l'excel·lentíssim senyor Ministre d'Hisenda, d'acord en l'orde del dia que, entre atres assunts, incloïa l'estudi i valoració dels criteris de distribució del Fondo de Compensació Interterritoriàl, d'acord en lo previst en l'artícul 3.2, b), de la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, sobre finançació de les Comunitats Autònomes.  
En la dita reunió, la representació del Govern de la Nació va fer remesa del document «Distribució dels recursos del Fondo de Compensació Interterritorial», que conté la sua proposta sobre valoració dels criteris de distribució del dit Fondo, i s'acordà crear un Grup de Treball, integrat, en representació del Govern, pels il·lustríssims senyors Directors General de Coordinació en les Hisendes Territorials i Institut Nacional d'Estadística i per don Josep V. Sevilla Segura i, en representació de les Comunitats Autònomes i dels Ents Preautonomics, pels il·lustríssims senyors Consellers d'Hisenda, de la Junta de Galícia, Diputació General d'Aragó, Junta de Canàries, Junta d'Andalusia, Consell Regional de Múrcia, i Junta de Comunitats Castella- La Mancha, la missió dels quals ha consistit en elaborar un informe proposta al Consell sobre la valoració dels criteris de distribució del Fondo que havia presentat el Govern de la Nació.  
I. Informe proposta del Grup de Treball  
sobre criteris de distribució  
del Fondo de Compensació Interterritorial  
El referit Grup de Treball elevà a la superior consideració i decisió del Ple del Consell l'informe propóst que, transferit literalment, diu aixina:  
"En el dia de la data, en assistència dels senyors que al marge s'expressen, es constituíx el Grup de Treball designat pel Ple del Consell de Política Fiscal i Financera en la seua reunió del dia 20 d'agost passat per a dictaminar el document «Distribució dels Recursos del Fondo de Compensació Interterritoriàl» (Madrid, 19 d'agost de 1981) entregat per la representació del Govern de la Nació en la dita reunió i que conté la proposta d'açò sobre la valoració dels criteris de distribució del referit Fondo, i te l'honor d'elevar al Ple del Consell, en compliment del manament recebít del mateix i als efectes que prevéu l'artícul tercer, dos, b), de la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre la Finançació de les Comunitats Autònomes, el següent informe:  
1. La proposta presentada per la representació del Govern de la Nació davant del Ple del Consell de Política Fiscal i Financera el passat dia 20 d'agost està contesa en el document adés senyalat, que es desglossa en quatre apartats: 1.- Beneficiaris del Fondo. 2.- Criteris de distribució. 3.- Simulació de resultats de la distribució que es propòn, i 4.- Simulació de resultats de la distribució segons interpretació literal de la LOFCA.  
Tal proposta es, en resum, la següent:  
3.er Els recursos del Fondo es distribuiran de la següent forma:  
a) Inversament proporcional a la renda per habitant de cada territori.  
b) Directament proporcional al saldo migratori.  
C) Directament proporcional al paro existent.  
d) Directament proporcional a la superfície de cada territori.  
e) Valorant el fet insular, en relació en la llunyania del territori peninsular, augmentant la quantitat que li corresponga a cada territori d'acord en els criteris anteriors en un cinc per cent, mes un u per cent per cada 50 quilòmetres de distancia existent entre els territoris insulars i la península. La quantitat que allò supose reunirà proporcionalment la corresponent als demés territoris.  
3.er Les variables adés esmentades es calcularan de conformitat en les següents definicions:  
a) La distribució en forma inversament proporcional a la renda per habitant es ponderarà per la població corresponent a cada Comunitat Autònoma multiplicada per la relació existent entre la renda per habitant de la Comunitat que la tinga mes baixa i la corresponent a cada Comunitat.  
b) La variable migratòria es definirà per la mitja del saldo migratori intern de cada Comunitat mes la mitja d'emigració exterior, corresponent als últims deu anys. A estos efectes, pendran valor zero les Comunitats el saldo de les quals siga positiu, distribuint-se exclusivament entre els demés.  
c) La variable paro expressarà les diferenciés entre la taxa de paro existent en cada Comunitat i la taxa mitja nacional. A estos efectes es computaran solament les Comunitats la taxa de paro de les quals es situe per damunt de la mitja, prenint valor zero les demés.  
d) La distancia a considerar per a la valoració del fet ;Insular serà la mitja sobre arcs del circul màxim de la capital de Balears a la capital d'Espanya i, en el cas de Canàries, la semissuma de les distàncies de les dos capitals de província de l'Archipielac a la capital d'Espanya.  
Als efectes d'obtindre la distribució dels recursos del Fondo s'utilitzaran els següents detalls:  
a) Per a la renda per habitant s'utilitzarà l'última estimació de l'INE.  
b) Per a la població s'utilitzarà l'estimació de l'INE per al mateix any al que es refereixen els valors de la renda «per càpita».  
c) Per al saldo migratori s'utilitzarà la xifra del mateix per als últims deu anys dels que es disponga de detalls incrementada en l'emigració exterior relativa al mateix període.  
d) Per a la determinació dels percentatges de desocupació s'utilitzarà la mitja dels quatre últims trimestres per als que es disponga de detalls de l'Enquesta de Població Activa.  
e) Per a la superfície s'utilitzaran les xifres publicades per l'Institut Geogràfic Nacional.  
5.nt La ponderació dels distints criteris que es propón es:  
a) El setanta per cent del Fondo es distribuirà en funció de renda per habitant.  
b) El 20 per 100 en funció del saldo migratori.  
c) El 5 per 100 en funció de la desocupació.  
d) El 5 per 100 en funció de la superfície.  
En el cas del fet insular el pas s'establíx per una via indirecta, incrementant les quantitats obteses d'acord en les anteriors criteris per Balears i Canàries en un percentatge que te en conte la distància d'estes comunitats a la Península i ajustant el vector resultant per a que el total en sume 100.  
II. La proposta del Govern, sotmesa a la consideració d'este Consell, es pronuncia en favor de que totes les Comunitats Autònomes siguen beneficiàries del FCI, sense perjuí de que la distribució del mateix es trobe presidida, com exigís la Llei, per un criteri de solidaritat al que mes avant es farà referència,  
Es evident que, atenint-se al tenor literal de la Llei Orgànica de Finançació de les Comunitats Autònomes, no existís predeterminació legal en lo referent al número de Comunitats Autònomes que deguen ser beneficiàries del FCI i, en conseqüència, el seu senyalament deu d'entendre's inclòs entre els criteris utilitats per a la distribució de l'esmentat FCI, el dictament consultiu del qual correspon, en conseqüència a este Consell.  
L'artícul 16, punt 1, de la 1-,OFCA senyala que:  
«Dit Fondo es distribuirà per les Corts generals entre Comunitats Autònomes, províncies que no formen part de cap de Comunitat Autònoma i territoris no integrats en l'organització provincial... »  
Pareix clar, puix, que no existís manament legal exprés i específic en quant al número d'ents territorials beneficiaris del Fondo i en este mateix sentit es pronuncia el número 2 de l'artícul 4 de l'esmentada Llei, quan a l'enumerar els recursos financers de les Comunitats Autònomes distinguixca entre grup independent els provinents del Fondo i aclara:  
«2. En son cas, les Comunitats Autònomes podran obtindre igualment ingressos procedents de:  
...........................................................  
b) Les transferències del Fondo de Compensació Interterritorial ... »  
Naturalment, si be es cert que la distribució del FCI no te perquè necessàriament alcançat a totes les Comunitats Autònomes, com es diu clarament en l'artícul 4 transferit, no ho es menys que s'excloga la possibilitat de que el criteri de distribució triat incloga a totes, tal com es propon el Govern.  
A este respecte, el Grup de Treball entén que l'opció sobre el número d'ents territorials beneficiaris del FCI deu realisar- se atenent a una doble circumstància: d'una banda, el tamàny del Fondo, i, d'atra, el grau de redistribució que es pretén dur a fi.  
Un fondo molt chicotet obligaria necessàriament, se es pretén que siga realment redistributíu, com exigís la LOFCA, a reduir el número de beneficiaris, mentres que un Fondo de major tamàny permetria, sense renunciar al grau perseguit de redistribució, augmentar el número de beneficiaris.  
El tamàny mínim del Fondo està establít en caràcter obligatori per la pròpia LOFCA en el seu artícul 16 en un 30 per 100 de la inversió pública i , per tant, no cap esperar un . Es mes, previsiblement la dotació del Fondo serà superior a l'esmentat percentatge mínim i, en conseqüència, pareix raonable que tots els territoris, tal com propón el Govern, puguen ser beneficiaris del Fondo, sense renunciar al principi de solidaritat, però sense introduir, per atra banda, tensions com a conseqüència del criteri redistributíu que sostenta la seua assignació.  
Ara be, si tal es el criteri propóst pel Govern, del qual participa igualment este Grup de Treball, deurien incloure's separadament la totalitat dels ents territorials, i a este respecte el Consell vol ressaltar la necessitat d'especificar independentment com a beneficiaris del Fondo als territoris de Ceuta i Melilla.  
Com anteriorment s'ha posat de manifest al transcriure una part de l'artícul 16 de la LOFCA, la distribució del Fondo alcança tant a les Comunitats Autònomes com als territoris no integrats en l'organització provincial, territoris - com es el cas de Ceuta i Melilla- que deurien tindre una assignació del Fondo individualitzada.  
III. Els criteris de distribució.  
1.er Enfocament general.- Ans de fer referència a les variables i ponderacions propostes pel Govern en l'objecte de distribuir el Fondo entre tots els ents territorials, el Grup de Treball entén que es convenient considerar i valorar globalment el grau de redistribució resultant de tals criteris.  
A esta fi es procedíx seguidament a comparar la distribució proposta pel Govern en una distribució del Fondo estrictament proporcional al número d'habitants.  
 Percentatges  
Territoris (A) (B) B/A Proporció  
 Població Participació en el en valor  
 FCI proposta mínim  
   
Madrid 12,8 5,45 0,42 1  
Catalunya 16,2 7,36 0,45 1,07  
País Vasc 5,9 3,15 0,53 1,26  
Cantàbria 1,4 0,83 0,59 1,40  
Balears 1,7 1,08 0,63 1,50  
Aragó 3,1 2,47 0,79 1,88  
Navarra 1,3 0,85 0,65 1,54  
Rioja 0,7 0,41 0,58 1,38  
València 9,7 6,45 0,68 1,57  
Múrcia 2,4 2,13 0,88 2,09  
Astúries 3,1 2,59 0,83 1,97  
Castella La Mancha 4,3 6,59 1,53 3,64  
Castella Leó 6,8 9,37 1,37 3,26  
Galícia 7,5 9,72 1,30 3,09  
Andalusia 16,6 26,48 1,59 3,78  
Canàries 3,8 6,05 1,89 4,50  
Extremadura 2,7 9,02 3,34 7,95  
Com pot vore's en el quadro annex, en la primera doble columna numèrica, s'establíx una comparació referida a cada territori entre el percentatge que supón la seua població respectiva sobre el total nacional i el percentatge de participació corresponent en el FCI, d'acord en la proposta del Govern.  
Una distribució que be poguera qualificar-se de neutral seria aquella que fora estrictament proporcional al número d'habitants, devent, en tal cas, resultar iguals els dos percentatges. Com pot vore's en la referida comparació i més clarament en la tercera columna la distribució proposta delimita en una primera aproximació dos grans grups de territoris: aquells que recibixen una proporció menor del FCI que la corresponent a la seua població - que son tots aquells els valors dels quals en la tercera columna resulten inferiors a la unitat- i aquells atres que percibixen del FCI un percentatge superior al corresponent a la seua població. Estos últims, com es evident, son aquells sobre els quals es practica la redistribució en sentit positiu.  
La intensitat redistributiva dels criteris proposts pot vore's en l'ultima columna on, prenint com a unitat el territori que menor quantitat del FCI recebíx per habitant, s'ha referit la participació dels demés territoris. Com pot vore's en l'esmentada columna, lo que pogueren denominar amplitud de la gama redistributiva es mou entre u i quatre, aproximadament, en l'excepció d'Extremadura, la qual apareix clarament despenjada i la participació de la qual en el FCI per habitant alcança vuit voltes la corresponent a Madrít.  
Valorada en el seu conjunt, la distribució del FCI proposta pel Govern oferíx un patró sensiblement redestributíu, i, en conseqüència, satisfàu, en opinió d'este Grup de Treball, el propòsit del Fondo, que establíx la LOFCA. Aixina, mentres que els quatre territoris mes rics, en el 36 per 100 de la població total percebrien el 17 per 100 del FCI, els cinc territoris mes pobres, en un 37 per 100 de la població, percebrien mes del 60 per 100 del Fondo.  
No obstant la seua apariència i afirmant el seu net caràcter redistributíu que este Grup de Treball valora molt positivament, n'hi ha que considerar que en bona mida el patró redistributiu resultant dels criteris proposts pel Govern es reflex de les pròpies disparitats econòmiques territorials. Esta circumstància resulta clarament patent en el cas d'Extremadura, els valors extrems de la qual en la sèrie, com s'ha pogut vore, no son sinó reflex de la seua situació marginal respecte de les variables que, d'acord en la LOFCA, deuen necessàriament considerar-se en la distribució del Fondo.  
En definitiva, puix, partint de les fortes desparitats territorials que caracteritzen a Espanya i considerant la finalitat atribuïda al FCI per la LOFCA, este Grup de Treball considera adequat en el seu conjunt el grau de redistribució resultant de la distribució del Fondo propòst pel Govern.  
2.on Les variables considerades.- La proposta del Govern en quant a les variables a considerar per a la distribució del FCI es limita, com anteriorment s'ha recollit, a les explícitament considerades en l'artícul 16 de la LOFCA, ponderades, en son cas, per una variable població.  
L'opinió del Grup de Treball a este respecte es favorable per una doble raó.  
En primer lloc, perquè entén que les variables explicitades en la LOFCA resulten suficientment expressives del nivell de desenróll alcançat per una Comunitat Autònoma i, en conseqüència, l'addició de noves variables - tema que ha segut objecte d'especial anàlisis en el si d'este Consell - dificulta mes que facilita l'objectivitat de criteris que oferíx la norma legal enunciada. La consideració d'atres variables mes específiques, inevitablement resultarà ventajós per a uns o aires territoris, depenent de quines siguen les noves variables seleccionades, resultant que en res favoreixiria la consecució d'una distribució justa i solidària. Este Grup entén que la variable «renda per habitant» recollida per la LOFCA constituíx una variable suficientment sintètica i representativa i, en qualsevol cas, molt superior a qualsevol atra alternativa per a expressar el nivell de desenróll relatiu d'una Comunitat.  
En segon lloc, s'ha observat que quan les noves variables suggerides no introduïen baixos territorials en la distribució del FCI per tractar-se de variables genèriques, estes es trobaven estretament correlacionades en la variable renda per habitant, lo qual, com es evident, no supón l'aportació d'un nou criteri distributiu.  
En conseqüència, este Grup de Treball entén que no es precís afegir noves variables, d'acord en la proposta del Govern.  
No obstant lo anterior, i acceptant igualment, per raons òbvies, la necessitat d'introduir ponderacions en funció del número d'habitants, existeixen algunes consideracions a efectuar referent a les definicions de dites variables propostes en el document del Govern.  
En primer lloc, es opinió d'este Grup de Treball que la definició de la primera de les variables utilitzades, la «renda per habitant», no tan sols resulta complexa, sinó que, potser per la seua pròpia complexitat, es presta a erro. Encara que entenent les dificultats existents per a alcançar una distribució satisfactòria del FCI, este Grup recomanaria que la definició de les variables resulte simple i comprensiva, circumstàncies que no pareixen concórrer en la variable esmentada.  
La segona variable utilitzada d'acord en la LOFCA fa referència a la «migració». La definició proposta resulta satisfactòria i, per supòst, no deixaria de ser-ho si el terme considerat fora inclús menor dels deu anys suggerits. Es evident que dit terme està vinculat al període intercensal i tan sols per tal motiu es justifica.  
La variable «desocupació» ha segut sotmesa a llarga consideració incloent la ponderació proposta. Es evident que, en alguna mida, la referida variable posseeix un signe distint a les demés. Per expressar-ho breument, la variable «desocupació» es troba mes pròxima a una variable coyuntural que les demés variables econòmiques, l'alcànç de les quals es mes permanent en quant a expressió de desequilibris econòmics bàsics o estructurals.  
Esta consideració inclinava, en principi, a minvar la ponderació atribuïda a esta variable en la proposta del Govern donada la finalitat del FCI. No obstant, des de la passada dècada resulta cada volta mes difícil atribuir a la desocupació eixe caràcter coyunturàl o passagér, i en eixe sentit pareix a este Grup de Treball acceptable la ponderació proposta, que deuria alterar-se en el futur quan la situació econòmica aixina ho aconselle.  
Finalment, pareix molt acertài el tractament del «fet insular», ja que considera, d'una banda, el propi fet de la insularitàt en si, i d'atra, es matisa tal fet objectiu en funció de la distancia de les capitals dels archipielacs balear i canari a la capital del Regne.  
De totes maneres, el Grup de Treball es permet recomanar que, des del punt de vista purament formal, el «fet insular» es presente en el quadro corresponent a la simulació de resultats que ha elaborat el Govern com una variable mes, al costat de les atres quatre, en signe positiu per a les Balears i Canàries i en signe negatiu per a les demés Comunitats Autònomes, ents territorials i Ceuta i Melilla. En això es conseguiria lo següent: primer una major caritat i comprensió del significat de cada variable en la configuració final del percentatge de participació dels distints ents territorials en el Fondo de Compensació Interterriloriàl, i, segon, reflexar fidelment la proposta del Govern en el sentit de que la quantitat que reporte la valoració del fet insular ha de reduir proporcionalment la corresponent als demés territoris, extrem este que no apareix en la simulació de resultats que inclou el document objecte del present informe.  
IV. Detalls estadístics a utilisar.  
El Grup de Treball res te que objectar a la proposta del Govern en quant als detalls a utilisar als efectes de quantificar la distribució dels recursos del FCI i al paper tant important que ha de representar l'Institut Nacional d'Estadística en l'elaboració i subministrament de tals detalls, així com en la preparació d'estudis alternatius sobre la ponderació dels distints criteris de distribució del Fondo, d'acord en lo previngut en la disposició addicional tercer, u, de la LOFCA.  
En este sentit es precís que l'INE elabore, suministre al Govern i publique els últims detalls disponibles que han de servir per a determinar la participació final que ha de correspondre a cada ent territorial en el FCI.  
V. Conclusions.  
Per quant queda expóst, el Grup de Treball informa favorablement la proposta sobre criteris de distribució del Fondo de Compensació Interterritoriàl format per la representació del Govern de la Nació al Ple del Consell de Política Fiscal i Financera el pastà dia 20 d'agost i contesa en el document «Distribució dels recursos del FCI» (Madrit, 19 d'agost de 1981), en les següents observacions:  
1.ª Deu especificar-se independentment com a beneficiari del FCI als territoris de Ceuta i Melilla.  
2.ª Es recomana una major caritat en la definició de la variable «renda per habitant».  
3.ª Als efectes purament formals de presentació de la simulació dels resultats de la distribució del FCI es convenient que la variable «fet insular» es represente en signe positiu per a Balears i Canàries i en signe negatiu per a els demés territoris.  
4.t Es necessari que els detalls a utilisar per a la determinació dels percentatges de participació dels distints ents territorials en el FCI siguen els últims disponibles a este dia i que siguen subministrats per l'Institut Nacional d'Estadística.  
Lo que tenen l'honor d'elevar al Ple del Consell els membres del Grup de Treball de Madrít, a 3 de setembre de 1981. »  
II. Acord del Ple del Consell sobre els criteris  
de distribució del Fondo de Compensació  
Interterritoriàl.  
El Ple del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, vàlidament constituït en l'assistència de tots els seus membres de dret, excepte l'excel·lentíssim senyor Ministre d'Economia i Comerç i els il·lustríssims senyors Consellers d'Hisenda de la Generalitat de Catalunya, de la Diputació General d'Aragó i del Consell General del País Valencià, celebrà la seua tercera reunió el dia 16 de setembre passat, prèvia convocatòria de l'excel·lentíssim senyor Ministre d'Hisenda, President del Consell, d'acord en l'orde del dia que, entre atres assunts, incloïa la consideració de l'informe proposta del Grup de Treball sobre els criteris de distribució del Fondo de Compensació Interterritoriàl.  
Debatut el referit informe proposta, es va procedir a la seua aprovació, en primera votació, per majoria de deneu i un terç de vots a favor i u en contra, sobre vintihuít de dret, que suposen una majoria superior als dos terços dels vots dels membres que integren el Consell previst en l'artícul 10.3, a), del Reglament de Regim Interior.  
A l'acord d'aprovació de l'informe proposta del Grup de Treball han formulat per escrit, d'acord en la facultat que conferíx l'artícul 10.3 del Reglament de Regim Interior a qui presente postura minoritària, vots particulars reservats els il·lustríssims senyors Consellers d'Hisenda del Govern Vasc i de la Generalitat de Catalunya.  
III Vot particular reservat que formula el Conseller d'Hisenda del Govern Vasc  
El Conseller d'Hisenda del Govern de la Comunitat Autònoma del país Vasc ha formulat vot particular reservat en els següents termes:  
«Informe que emet el Conseller d'Economia i Hisenda del Govern Vasc, en non i representació de la Comunitat Autònoma del País Vasc, front al Consell de Política Fiscal i Financera, com a conseqüència de les discrepàncies que sustenta contra la proposta de «distribució dels recursos del Fondo de Compensació Interterritoriàl», formulada per la representació del Govern de l'Estat, a l'ampar i en els efectes disposts en l'artícul 10.3 del Reglament de Regim Interior d'este Consell de Política Fiscal i Financera.  
I. Quantia del Fondo.  
Es considera que la dotació atribuïda al Fondo, per quantia de 180.000 milions de pessetes, resulta clarament excessiva, tractant-se d'un instrument dels que es desconeixen precedents estrangers (en la forma en que es configura ací el Fondo) i en el que constitueixen una autèntica incògnita els efectes econòmics, beneficiosos o perjudicials, que de la seua implantació puguen derivar-se.  
Front la hipòtesis, en absolut improbable, de que una desviació masiva de recursos des de les regions mes pròsperes a les mes deprimides puga frenar el desenróll de les primeres quan no estrangular les seues economies, sense conseguir per contra l'objectiu pretès d'incrementar la renda i la riquesa de les segones, pareix aconsellable iniciar el camí d'este Fondo a nivells menys ambiciosos per a, en son cas, anar palatinament ampliant els seus límits de dotació conforme l'experiència evidencie que es va conseguint aquell objectiu.  
Per tot això, el Conseller informant entén que la dotació del Fondo no deuria superar en el primer any de la seua implantació la suma de 80.000 milions de pessetes.  
II. Variable «inversa de la renda per habitant».  
La definició que es dona a esta variable en la proposta del Govern infringíx clarament lo dispost en l'artícul 16.1, a), de la LOFCA, ja que en tal precepte no fa referència exclusiva al criteri de la proporció «inversa de la renda per habitant», sense que càpia desvirtuar este posicionament en base a la introducció d'un coeficient com el propòst que corríg els resultats de l'aplicació d'eixa variable en funció de les distàncies de renda per habitant entre cada Comunitat i la Comunitat en índex mes baix de renda.  
En la fórmula proposta es penalisa a les regions en major renda per habitant en una intensitat que sobrepassa els límits pretesos per la Llei Orgànica. No es tracta d'una alternativa, mes o manco vàlida, d'interpretació de la variable definitiva en la LOFCA, sinó d'una modificació substantiva de la mateixa, baix pretext dels resultats absurds a que conduiria una aplicació de la variable definida en la Llei.  
Qüestió distinta es que a l'hora d'aplicar la variable disposta en la Llei - i no atra - s'interprete el seu text no d'una manera estrictament literal, sinó de forma que conduixca a una conseqüència racional en l'orde lògic.  
Vol dir-se en lo expòst que el mes elemental principi d'hermenèutica jurídica obliga en el present cas a que la renda per habitant es pondere per la població de cada Comunitat Autònoma, si no es volen obtindre uns resultats contraris a tota lògica i, per consegüent, no volguts pel legislador.  
En la interpretació exposta, la variable que s'examina corríg els absurds resultats que es denuncien en l'eixemple contés en el document del Govern i no es precisa introduir, com es fa en la proposta d'este, un nou coeficient que, a mes de resultar complex i arbitrari, vulnera la lletra i l'esperit de l'apartat a) de l'artícul 16.1 de la LOFCA.  
En quant a la ponderació atribuïda a esta variable en la proposta del Govern, s'està d'acord en assignar-li el percentatge mínim d'entre totes les variables, però no fins límit tan elevat com el 70 per 100, ja que en això es produíx una infraponderació de les demés variables i molt en particular de la variable «desocupació», notòriament indicativa de l'existència de desequilibris econòmics.  
Per últim, en quant es refereix a esta variable, resulta inacceptable que els detalls que s'utilisen siguen els atribuïts a l'Institut Nacional d'Estadística, quan no es coneix que el dit organisme haja fet pública la distribució regional de la renda «per càpita» i assumixca, per consegüent, la responsabilitat de fer-los seus.  
Front esta situació d'«Oficiositat» dels detalls utilisats resulta encara mes difícil d'explicar el fet de que l'estimació farà referència a l'exercici de 1977 per quant l'aplicació dels detalls economies d'eixe any a l'exercici de 1982, es dir en un retàs de cinc anys, determina uns resultats injusts i, per tant, rechaçables, havút conte de les sensibles variacions en els nivells relatius de la renda regional, experimentades des de l'any de referència fins el present.  
En opinió del Conseller informant, deuria modificar-se la redacció de l'artícul 5.2 de l'anteproyecte de Llei en el sentit de que per a l'estimació de la renda s'utilisen CIS detalls economies publicats per l'INE corresponents a l'exercici immediat anterior al del pressupost de que es tracte, operant-se únicament a titul provisional en els últims detalls de que es disponga en el moment de practicar-se la distribució del Fondo i efectuant la liquidació de les diferencies existents entre les dos estimacions, en abonament o càrrec, segons els casos a les dotacions del Fondo corresponent a cada Comunitat en l'exercici pressupostari següent a aquell en que s'haguera realisàt l'estimació definitiva.  
De qualsevol forma, i per lo que es referíx al Fondo del pròxim exercici de 1982, estima mes acceptable operar, encara que tan sols siga a titul provisional, en una estimació oficiosa de l'INE referida a l'any 1980, en les possibles inexactituds que la mateixa conduga, que fer aplicació d'uns detalls econòmics - els de l'any 1977 que s'està en la completa seguretat de que condueixen a resultats inexactes i, per tant, injust per a determinades Comunitats.  
Deu tindre's en conte l'enorme transcendència del tema per quant l'atribució a tina Comunitat, en procés accentuat de declíu econòmic, d'una estimació de renda sensiblement superior a la real contribuirà a aguisar encara mes la seua situació de crisis, al privar-les d'uns recursos financers als que tenia legítim dret.  
III. Variable «emigració».  
La substitució de la variable «emigració» per la de «saldo migratori» constituíx una vulneració de l'artícul 16.1, b), de la LOFCA i, per tant, no resulta acceptable la proposta del Govern en este sentit.  
De totes maneres, no se nos amaga que una aplicació literal de la variable consignada en la LOFCA representa medir exclusivament la intensitat del problema sense tindre en conte la seua magnitud, en lo que s'aplega a resultats tan paradoics con el de una Comunitat en idèntica taxa d'emigració que atra, però en un número total d'emigrats set voltes superior, percibíx idèntica assignació global del Fondo, sent aixina que la magnitud del problema, al ser set voltes superior en la primera de les dos Comunitats contemplades, obliga a una major assignació de recursos en la mateixa proporció.  
Esta dificultat es solventa interpretant lògicament el precepte de la LOFCA, sense necessitat de modificar-lo (com fa la proposta del Govern), a l'igual que s'ha raonat a propòsit de la variable «renda», a base de ponderar la taxa d'emigració de cada Comunitat pel seu respectiu número d'emigrats i efectuar el corresponent repartiment entre totes les Comunitats.  
D'atra banda, tampoc resulta acceptable la presa en consideració dels detalls emigratoris corresponents a períodes molt distants de l'any actual, havút conte de la gran variació sofrida en estos últims cinc anys en les taxes d'emigració d'algunes Comunitats, com la del País Vasc.  
Per això, i considerant que la LOFCA obliga a fer referència a l'últim període desenal però permet ponderar les variables en la forma que es considere mes adequada als objecti«us pretesos pel Fondo, el Conseller informant propon que es pondere mes accentuadament l'estimació d'esta variable durant el segon quinquenni, atribuint-se una ponderació del 15 per 100 a este període, i del 5 per 100 al primer quinquenni, respectant-se d'esta forma la lletra i l'espirít de la LOFCA i mantenint al mateix temps la ponderació del 20 per 100 globalment assignada a esta variable en el Projecte del Govern.  
Finalment, per lo que es referíx al càlcul de la taxa d'emigració, es considera oportú operar en els resultats del cens de 1980, per la major fiabilitàt d'estos detalls en relació en els que es desprenen de les rectificacions anuals del cens.  
IV. Variable «desocupació».  
L'apartat c) de l'artícul número 16.1 de la LOFCA establíx com a criteri de distribució «el percentatge de desocupació sobre la població activa».  
Substituir esta redacció per la de «les diferències entre la taxa de desocupació existent en cada Comunitat i la taxa mica nacional» representa una modificació substancial de la variable i, per tant, una clara vulneració de la Llei Orgànica.  
Per atra banda, la proposta del Govern omitíx practicar una ponderació de la taxa en funció del número de desocupats per lo que, a l'igual que es raonava en les variables abans examinades, es pren en consideració exclusivament la intensitat del problema però no la magnitud del mateix, generant-se en això uns resultats clarament beneficiosos per a les Comunitats en població reduïda.  
A titul d'eixemple es pot esmentar que, d'acord en la proposta del Govern, la dotació del Fondo per este concepte corresponent a Andalusia seria paregut a la d'Extremadura, quan el número de desocupats en aquella comunitat es cinc voltes superior al de l'ultima.  
En conseqüència, es propón l'aplicació de la variable en els termes recollits en la LOFCA, si be procedint, a l'ampar d'una interpretació lògica dels mateixos, a la ponderació de tal variable en número de parats de cada Comunitat, i, en congruència en lo sustentat per a les demés variables, a la distribució del resultat entre totes les Comunitats, sense cap de distinció entre aquells que posseixquen taxes superiors o inferiors a la mitja estatal.  
Per lo que es referíx a la ponderació d'esta variable, s'estima que l'atribució d'un percentatge del 5 per 100 resulta absolutament ridícul, ja que es tracta d'una variable que denuncia millor que qualsevol atra i en major anticipació en el temps les situacions de desequilibris econòmics i que, a la vista de les elevades taxes alcançades en l'actualitat i de les causes que les han provocades, constituíx una mostra inequívoca de desequilibris que la generalitat dels experts econòmics qualifiquen hui d'estructurals, i no coyunturals.  
A la vista de les consideracions precedents d'estima que esta variable deu atribuir-se-li una ponderació del 30 per 100, en consonància en el seu gran valor indicatiu del grau de deteriorament de la situació econòmica.  
Per últim, resulta obligat denunciar que caréix de la mes mínima justificació la utilització de percentatges de desocupació referits als dos últims trimestres de 1979 i els dos primers de 1980 quan es dispón d'informació estadística oficial de l'INE fins el segón trimestre, inclusiu, de l'any en curs.  
V. Variable «superfície» i atres que es proponen.  
La inclusió d'este criteri no te atra justificació que el cost d'execució i de manteniment de les obres d'infraestructura i d'alguns servicis públics està directament relacionat en la superfície de la regió considerada. S'argumenta en freqüència dient que en territoris en els que les distàncies entre nuclis urbans son grans, els costs d'infraestructura viària i de manteniment de la mateixa son majors.  
Si es este l'argument lògic utilisàt per a justificar la seua inclusió entre els criteris de distribució del FCI per igual raó i en major causa resulta oblidat aplicar atres variables que incidixquen de manera primordial en la configuració dels costs de construcció i manteniment de servicis públics fonamentals. Nos referim a les diferències orogràfiques, climatològiques, etc., entre regions i, molt en particular, a les disponibilitats d'equiparaments col·lectius.  
Front a les possibles dificultats d'estimació dels referits criteris, podria optar-se per un procediment indirecte con el de l'adopció de la variable «densitat de població» o «concentració urbana», de fàcil càlcul, i que es troba correlacionat molt directament en la variable «dèficit d'equipaments col·lectius» i també en la nació del major cost de construcció i manteniment d'infraestructures.  
A efectes de no complicar excessivament els càlculs i respectar en els seus termes la lletra de la LOFCA, es propón mantindre la variable «superfície» en un pes específic del 5 per 100 i incloure la variable «densitat de població» en igual percentatge de ponderació.  
VI. D talis a utilisar.  
En referència als detalls que s'han utilisàt per a estimar els criteris de distribució del Fondo, a mes dels punts de disconformitat exposts al tractar de cada una de les variables, s'observa que- en el document objecte de crítica en el present informe s'aludíx a l'Institut Nacional d'Estadística com a única font d'elaboració de detalls, en oblit de les competències que en matèria d'estadística s'han conferit a les Comunitats Autònomes pels Estatuts aprovats fins ara, i, molt en particular, de lo que s'establíx en la disposició addicional tercera, de la LOFCA, en orde a la deguda coordinació entre l'INE i els orguens competents de les Comunitats Autònomes en l'elaboració i publicació de les informacions corresponents.  
En atre orde d'idees, el Conseller informant es considera en l'obligació de manifestar que la informació tècnica que sustenta la proposta contesa en el document del Govern ha segut insuficient, dificultant-se en això el treball d'anàlisis del dit document i no sometent al coneixement dels representants de les Comunitats Autònomes atres alternatives de distribució que, sense dubte, han estat a disposició del Govern, en la fi d'enjudiciar totes elles i, al mateix temps, conèixer les raons que han mogut a este a seleccionar la distribució proposta.  
VII. Consideració final.  
Per a acabar, resulta forçós advertir que el regim financer de l'actual Comunitat Autònoma del País Vasc, a l'igual que passa en Navarra, presenta unes especificitats en orde a la contribució a les càrregues generals de l'Estat que resulten inconciliables en alguns dels aspectes en que es projecte configurar la normativa del Fondo.  
A titul merament indicatiu es fa saber que la nostra Comunitat Autònoma no tan sols es possible beneficiària del Fondo sinó també contribuent al mateix, via «Cup», circumstancia esta que no concorríx en les demés Comunitats Autònomes, en l'apuntada excepció de Navarra.  
Es en raó a estes especificats per lo que es va establir en l'artícul 50.3, a), del Concert Econòmic que «la contribució a esta carrega es dura a f. per el procediment que es determine en la Llei del cup a que es refereix l'artícul 41.2, e), de l'Estatut d'Autonomia per al País Vasc.»  
En lo expóst es vol deixar constància expressa de que el contingut del present informe no supòn acceptació per banda del Govern de la Comunitat Autònoma del País Vasc a cap dels extrems que configuren el projecte de regim del Fondo, ja que el procediment de contribució al mateix deurà ser acordat en el si de la Comissió Mixta a que e referíx l'artícul 41.2, e), de l'Estatut d'Autonomia.  
En Vitòria- Gasteíz, per a Madrít, a setze de setembre de mil nou-cents huitantaú.  
IV. Vot particular reservat que formula  
el Conseller d'Hisenda de la Generalitat  
de Catalunya  
El Conseller d'Hisenda de la Generalitat de Catalunya ha formulat vot particular reservat en els següents termes:  
«El Departament d'Economia i Finances de la Generalitat de Catalunya, sense perjuí de les decisions definitives que puga adoptar a la vista d'una major i millor informació de la que dispón en este moment, passa a expondre la seua disconformitat en les conclusions que alcança el Grup de Treball designat pel Ple del Consell de Política Fiscal i Financera»en la seua reunió del dia 20 d'agost passat per a dictaminar el document «distribució dels recursos del Fondo de Compensació Interterritoriàl», basant-se per a això en els següents extrems:  
1. El document de 19 d'agost diu textualment que la distribució del Fondo segons els criteris contemplats en la LOFCA planteja problemes si s'aplica literalment, per lo que n'hi ha que buscar definicions distintes, encara que respecten la intenció del legislador. No crec que els experts que han elaborat el document ni el Grup de Treball designat pel Ple siguen les institucions idònies per a interpretar la intenció del legislador. Tan sols este fet invalida l'operació sencera.  
2. Tal com es desprèn de les seues conclusions, el dictamen del Grup de Treball es cenyeix estrictament al document dels experts i no presenta cap de variació de la menor importància, lo qual es per si a soles prou significatiu. A este respecte nos permetim recordar que el senyor Ministre que presidia el Ple últim en representació de l'Administració Central, va manifestar que difícilment podrien acceptar per part del Consell cap de recomanació que s'apartara significativament del document dels experts. Per això este membre del Govern de la Generalitat no va creure oportú participar en les faenes del Grup de Treball ni veu en els sens resultats major alcànç.  
3. Un rapit repàs, a efectes purament enunciatius, demostra la debilitat del document dels experts.  
Es pondera per igual per a tota Espanya la desocupació (5 per 100), quan es evident que la desocupació d'una regió en poca demografia no es lo mateix que en la província de Barcelona. La desocupació deuria ponderar-se per la població si es volia obtindre resultats absoluts, que son els que ací conten. L'emigració, que es lo que diu la LOFCA, i el saldo migratori, que es lo que diu el document dels experts, que es cosa prou distinta, es mitjançaran per deu anys, per lo qual es molt difícil establir els efectes mes recents tant d'un creixement com d'un decreixement de l'emigració. Si es fora mes sensible en la proposta a les tendències migratòries, els resultats haurien segut distints.  
(Continuarà)