Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7243, del 28-03-2014 (2014/2535)

Notificació de la sentència dictada en el procediment de guarda i custòdia número 96/2013.
------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7243

Data del DOGV
:   28-03-2014

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2014/2535


Organisme emissor
:   Jutjat de Violencia Sobre la Dona Número 1 de Gandia

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment de guarda i custòdia número 96/2013. [2014/2535]  
Procediment: família, guàrdia, custòdia i aliments de fill menor no matrimonial no consensuat 000096/2013  
De: Reina García Rocha.  
Procurador: Joaquín Manuel Villaescusa Soler.  
Contra: Desislav Mihaylov Venkov.  
Procurador/a: -  
M.ª Carmen Pellicer Verdú, secretària judicial del Jutjat de Violència sobre la Dona número 1 de Gandia, faig saber que en virtut del que s'ha disposat en les actuacions de referència, i de conformitat amb el que disposen els articles 156.4 i 164 de la Llei d'Enjudiciament Civil per mitjà d'este edicte es notifica a Desislav Mihaylov Venkov la sentència dictada en les presents actuacions:  
  
«Sentència número 13/2014  
Gandia, 20 de març de 2014  
Vistos pel magistrat jutge del Jutjat de Violència sobre la Dona número 1 de Gandia, Antonio Rafael Hernández Olivencia, les presents actuacions de juí verbal número 096/2013 entre parts, d'una, com a demandant Reina García Rocha, representada pel procurador Joaquín Manuel Villaescusa Soler i assistida de la lletrada María Carmen Carbó Pellicer, i, d'una altra, com a demandat Desislav Mihaylov Venkov, en rebel·lia, sobre sol·licitud d'efectes de regulació de relacions paternofilials, amb intervenció del ministeri fiscal.  
  
Antecedents de fet  
Primer. Per la representació abans indicada es va presentar demanda contra l'expressat demandat, en la qual després d'exposar els fets i fonaments jurídics que estimava pertinents i que ací es donen per reproduïts, acabava sol·licitant que es dictara sentència sobre sol·licitud d'efectes de regulació de relacions paternofilials.  
Segon. Per torn de repartiment va correspondre a este jutjat l'anterior demanda, que va ser admesa a tràmit i, citat el demandat i el ministeri fiscal, el demandat no va contestar, sent declarat en rebel·lia.  
Tercer. Tenint-se per contestada la demanda, es va convocar les parts a juí verbal, en el qual la part actora es va ratificar en les seues pretensions i el ministeri públic va interessar que es dictara sentència que recollira les esmentades sol·licituds quant a les visites, si bé quant a la pensió que es mantinguera la quantitat de 200 euros que es va acordar en seu penal.  
Quart. Fets provats: Reina García Rocha i Desislav Mihaylov Venkov van mantindre una relació sentimental de la qual va nàixer i viu una filla, K.M.G., el dia 7 de febrer de 2013.  
Quint. En la tramitació d'este procediment s'han observat i complit les prescripcions legals.  
  
Fonaments de dret  
Primer. Davant de la situació de crisi d'una unió de fet (o, com en el present cas, de la falta de regulació judicial dels efectes del divorci dels pares sobre els fills comuns, que crea una situació de desregulació que mereix ser pal·liada), és obligació dels tribunals pronunciar-se sobre les conseqüències personals i patrimonials derivades de la ruptura de la convivència i això, en atenció a la protecció social econòmica i jurídica de la família que proclama el nostre text constitucional en l'article 39.1, havent reconegut el Tribunal Suprem, en Sentència de 21 d'octubre de 1992, la plena legalitat de l'estable unió de fet, entre un home i una dona, com a manifestació del dret fonamental al lliure desenrotllament de la personalitat (article 10 de la Constitució) i la susceptibilitat de constituir amb això una família tan protegible com la creada a través de la unió matrimonial i si bé la normativa prevista per a les crisis matrimonials no resulta aplicable de manera general a la ruptura de la unió de fet (sentències del Tribunal Constitucional de 15 de novembre de 1990 i del Tribunal Suprem d'11 de desembre de 1992, 18 de febrer de 1993 i 5 de juliol de 2001, entre altres), no obstant això, els fills són iguals davant de la llei, com proclama l'esmentat article 39, en el punt 2, de la Constitució, que assegura la protecció integral dels fills davant de la llei amb independència de la filiació. Tal equiparació entre els fills per naturalesa, siguen matrimonials o no, com es raona en la Sentència de 28 de setembre de 1999, de l'Audiència Provincial de Barcelona, provoca que les normes substantives reguladores de les crisis matrimonials (articles 92 a 96 del Codi Civil) siguen aplicables a les relacions paternofilials que es creen en les parelles de fet, quan es produïx la ruptura de la convivència more uxorio. Així, la pàtria potestat de la prole actua com a dret inherent de la paternitat i maternitat i en el nostre àmbit té indubtable caràcter de funció tutelar que la configura com a institució a favor dels fills, com establix l'article 154 i ho té declarat la jurisprudència des d'antic, com declara l'article 24 del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics, i referix l'article 39.3 de la Constitució, en el seu vessant obligatori de dret-funció. Per això, el cessament de la convivència de la parella exigix haver de regular la forma de desenrotllament del dret-deure dels pares de vetlar per ells, tindre'ls en la seua companyia, educar-los i procurar-los una formació integral (article 154 del Codi Civil).  
  
Segon. No s'observa cap impediment per a aprovar les pretensions de la part actora al no considerar-se perjudicials per al menor ni contraris a les normes.  
El règim de visites, comunicacions i estades, no s'establix com a imperatiu, sinó potestativament, de tal manera que a pesar del dictat de la present resolució, romandrà en suspens fins que el pare manifeste formalment davant d'este òrgan la seua disposició a complir-lo, i en este cas i després de la corresponent resolució que a este efecte es dicte, s'aplicarà el que s'ha previst ací. La manifestació del pare haurà de ser sobre el règim en la seua integritat, sense alteracions. El caràcter potestatiu, per tant, ho és sobre la seua entrada en vigor, no sobre el seu contingut, el qual només podrà ser variat en la forma legalment prevista.  
S'establix la quantitat de 200 euros mensuals, sense que hi haja lloc a accedir a la pensió sol·licitada al no haver-se acreditat cap renda que ho justifique, i no poder-se obtindre dades del demandat al no constar que posseïsca document d'identificació espanyol, ni en esta causa ni en la causa penal tramitada amb anterioritat en este òrgan. Sent que voluntàriament es va accedir a l'esmentada quantia és pel que no s'imposa el mínim vital de 150 euros establit per a supòsits semblants.  
Les mesures que s'aproven són les següents:  
La filla comuna K.M.G. quede sota la guarda i custòdia de la seua mare, Reina García Rocha.  
La pàtria potestat serà compartida per ambdós progenitors i per a l'eixida de la menor de territori espanyol es necessitarà l'autorització d'ambdós progenitors.  
Es fixa com a contribució, i en concepte d'aliments, per a la menor, a càrrec del progenitor no custodi, la quantitat de 200 euros mensuals, amb efectes des de la interposició de la present demanda i pagadors en els cincs primers dies de cada mes, en el compte que assenyale la mare, i actualitzables anualment, sense cap requeriment, d'acord amb les variacions que puga patir l'índex de preus al consum publicat per l'Institut Nacional d'Estadístiques o organisme públic que el substituïsca.  
Els gastos extraordinaris que es generen en l'adequada atenció al menor seran atesos per ambdós progenitors per mitat.  
S'establix el règim de visites següent per al pare:  
Caps de setmana alterns des de les 12.00 hores fins a les 20.00 hores del dissabte i el mateix horari per al diumenge; l'entrega i recollida es farà en el domicili de la menor per persona de reciproca confiança, mentre dure l'allunyament.  
Així mateix, la filla menor podrà romandre amb el seu pare igualment la mitat de les vacacions escolars de nadal, pasqua, etc., corresponent la primera mitat dels anys parells a la mare i la primera mitat dels anys imparells al pare.  
Tercer. No s'aprecien motius que puguen determinar una especial condemna en costes processals.  
  
Dispositiva  
Que estime en part la demanda formulada per la procuradora senyora Capellino Climent, en nom i representació de Reina García Rocha, contra Desislav Mihaylov Venkov, en rebel·lia, acorde les mesures en benefici de la filla K.M.G., previstes en el fonament jurídic segon. Sense costes.  
Notifiqueu esta resolució a les parts, i fent-los saber que en contra la podran recórrer en apel·lació davant d'este jutjat, per a l'Audiència Provincial de València, dins del termini de 20 dies comptadors des de l'endemà de la seua notificació, d'acord amb el que disposa l'article 458 de la Llei d'Enjudiciament Civil (segons redacció donada per Llei 37/2011, de 10 d'octubre).  
Esta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme. En done fe.»  
  
Gandia, 24 de març de 2014.- La secretària judicial: M.ª Carmen Pellicer Verdú.