Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5952, del 11-02-2009 (2009/542)

Demanda 0000804/2007. Notificación de sentencia a Qorax Canarias, SL, y otros.
------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5952

Data del DOGV
:   11-02-2009

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2009/542


Data del document
:   12-01-2009

Organisme emissor
:   Jutjat Social Número 5 de Las Palmas de Gran Canaria

Tipus de document
:   Edicte

Descriptors 

:   * sistema judicial

Demanda 0000804/2007. Notificación de sentencia a Qorax Canarias, SL, y otros. [2009/542]  
Fase: resolució.  
Matèria: quantitat.  
Demandant: Sergio Suárez Delgado.  
Demandat: Qorax Canarias, SL.  
Demandat: Fondo de Garantía Salarial.  
Demandat: Sunmar Proyectos Inmobiliarios.  
Cèdula de notificació  
En virtut del que ha acordat el magistrat jutge d'este Jutjat en la resolució del dia de hui, de què s'adjunta una còpia, dictada en les actuacions a què es fa referència, que en este Jutjat se segueixen a instàncies de Sergio Suárez Delgado, contra Qorax Canarias, SL, y Sunmar Proyectos Inmobiliarios, SL, sobre una quantitat, mitjançant esta cèdula es notifica la resolució esmentada, que expressa el seu tenor literal així com el recurs que s'hi pot interposar, òrgan i termini a este efecte.  
«Resolució: 000014/2009.  
Sentència 14  
Las Palmas de Gran Canaria, 12 de gener de 2009   
Victoria Gallego Funes, magistrada jutgessa del Jutjat Social número 5 de Las Palmas de Gran Canaria, ha vist les actuacions precedents número 804/2007, seguides a instàncies de Sergio Suárez Delgado, representat pel lletrat senyor Martel Revuelta contra l'entitat Qorax Canarias, SL, Sunmar Proyectos Inmobiliarios, SL, i Fogasa, que no hi compareixen, sobre la reclamació d'una quantitat.  
Antecedents de fet  
Primer. En data 6 de setembre de 2007 va entrar en este Jutjat una demanda subscrita per la part actora, en què després d'al·legar els fets i fonaments que va estimar pertinents al seu dret, va sol·licitar que es dictara una sentència de conformitat amb les peticions incloses en la seua demanda.  
Segon. Que després d'assenyalar-se el dia i l'hora per a la realització dels actes de conciliació i si pertoca judici, van tindre lloc el dia 9 de gener de 2009. En el tràmit d'al·legacions la part actora es va afirmar i ratificar en la seua demanda. Les demandades no hi van comparéixer malgrat haver estar citades degudament; es van practicar a continuació les proves proposades i admeses; és a dir, la documental. En les conclusions la part actora va afirmar els seus punts de vista i va sol·licitar que este Jutjat dictara una sentència de conformitat amb les seues pretensions, a més de considerar com a confesa la part demandada.  
Tercer. En la tramitació d'este procediment s'han observat els requisits legals llevat del termini per a adiar, a causa de la càrrega competencial d'este Jutjat.  
Fets provats  
Primer. La part actora, amb DNI 10088681A, ha estat prestant serveis per a les demandades, en activitat de construcció des del 17 de maig de 2007 fins al 6 de juny de 2007, amb categoria d'ajudant de peó i salari de 35,68 euros/dia bruts prorratejats.  
Segon. L'empresa demandada deu a la part actora la quantitat de 1.434,04 euros pels conceptes següents:  
Mensualitat juny 1.070,40 euros  
Mensualitat juny 214,08 euros  
P/p vacances 149,56 euros  
Tercer. Es va intentar l'acte de conciliació davant del SMAC el 31 d'agost de 2007, que va concloure sense efecte.  
Fonaments de dret  
Primer. L'article 91.2 de la Llei de Procediment Laboral vigent disposa que la part demandada que no comparega al judici, després d'haver estat degudament citada i a pesar de l'advertència que se li haja fet en este sentit, podrà ser tinguda per confessa en la sentència sobre els fets en què es basa la pretensió de la demanda, sempre que, de conformitat amb l'article 83.2 TRLPL, no haja al·legat una causa justa que haja de motivar la suspensió del judici; amb això s'estableix una confessió presumpta de caràcter legal, en què del fet base de la no-compareixença injustificada es dedueix la conseqüència de no poder oposar-se amb èxit a la pretensió de l'actor, presumpció en tot cas iuris tantum i, per tant, destructible pels fets o proves que apareguen en les actuacions en contra; d'ací deriva el caràcter de mera facultat que se li atorga al jutge, i no d'obligació que se li imposa, que pertoca exercir en este cas atés que no concorren circumstàncies que ho impedisquen.  
I, d'altra banda, cal tindre en compte la doctrina consolidada del fet que la incompareixença del demandat no eximeix l'actor de provar els fets en què es basa la seua pròpia petició (STSS Sala 1a 18/5/46, 26/6/46, 21/12/55, entre moltes) per aplicació del principi de distribució de la càrrega de la prova, inclosa amb caràcter general en l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil, que imposa a l'actor la càrrega de provar els fets constitutius de la seua pretensió i al demandat la dels impeditius o extintius d'esta, i que l'aplicació d'este principi a la reclamació de pagament de salaris determina que el reclamant estiga obligat a demostrar la pretensió dels serveis de què reclama el pagament, així com la meritació de l'import sol·licitat, i que al demandat incumbisca demostrar el pagament (STS 2/3/93, en unificació de doctrina).  
En este supòsit, els fets declarats provats es dedueixen dels documents aportats per l'actora, els quals no han sigut impugnats en contra, així com de l'admissió dels fets que la incompareixença a l'interrogatori suposa per part del demandat.  
Segon. De conformitat amb l'article 4.2.f, en relació amb l'article 29 de l'Estatut dels Treballadors, el treballador té com a dret bàsic la percepció puntual dels salaris pactats o legalment establits, percepció de salaris que constitueix la contraprestació fonamental que correspon a l'empresari en el contracte de treball pels serveis del treballador i que està constituït per la totalitat de les percepcions econòmiques que aquell reba, en diners o en espècie, al marge de les que tinguen la consideració d'abonament per despeses produïdes pel treballador durant l'activitat laboral o d'aquells altres imports indemnitzatoris que legalment corresponguen (article 26 ET).  
Per això, en este cas, vist que s'acredita l'existència de la relació laboral i les circumstàncies professionals que se'n deriven, així com la falta del pagament de les quantitats produïdes, pertoca estimar la demanda.  
Tercer. En virtut del que disposa l'article 189 de la Llei de Procediment Laboral, contra esta sentència no pot interposar-se un recurs de suplicació i se n'haurà d'advertir les parts.  
Vistos els preceptes esmentats i els restants que s'han d'observar de forma general.  
Dispositiva  
Estime la demanda origen d'estes actuacions, promoguda per Sergio Suárez Delgado, enfront de l'entitat Qorax Canarias, SL, Sunmar Proyectos Inmobiliarios, SL, i Fogasa, sobre la reclamació d'una quantitat, i condemne de forma solidària les empreses demandades a pagar a la part actora la quantitat de 1.434,04 euros, pels conceptes de la demanda, més l'interés moratori del 10%.  
Notifiqueu esta resolució a les parts, fent-los saber que no s'hi pot formular cap recurs.  
Esta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme».  
I perquè valga de notificació a Qorax Canarias, SL, i Sunmar Proyectos Inmobiliarios, SL, expedisc esta cèdula.  
Las Palmas de Gran Canaria, 12 de gener de 2009.- La secretària: Gloria Alonso Santana.