Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4310, del 08-08-2002 (2002/8674)

ORDE de 23 de juliol de 2002, de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per la qual s'establix el Programa d'Actuació sobre les Zones Vulnerables designades a la Comunitat Valenciana.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/2002/07/23/(2)/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   4310

Data del DOGV
:   08-08-2002

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2002/8674


Data del document
:   23-07-2002

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació

Tipus de document
:   Ordre

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * contaminació d'origen agrícola
    * regió agrària
    * abonament
    * legislació
    * contaminació de l'aigua
    * programa d'actuació

ORDE de 23 de juliol de 2002, de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per la qual s'establix el Programa d'Actuació sobre les Zones Vulnerables designades a la Comunitat Valenciana. [2002/X8674]
  
La contaminació de les aigües és un fenomen cada vegada més pronunciat que es manifesta, entre altres efectes, en un augment de les concentracions de nitrats en les aigües superficials i subterrànies, així com en l'eutrofització dels embassaments, estuaris i aigües litorals. Una de les fonts difuses que contribuïxen a la contaminació de les aigües és l'aplicació inadequada dels fertilitzants nitrogenats en agricultura.
  
Per a pal·liar este problema sorgix la Directiva 91/676/CEE, de 12 de desembre, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats d'origen agrícola, la qual es va traslladar a la nostra normativa per mitjà del Reial Decret 261/1996, de 16 de febrer.
  
En compliment d'este reial decret i en virtut de les competències que té atribuïdes el Govern Valencià, amb data 31 de gener del 2000 es va publicar el Decret 13/2000, en el qual es designaven les zones vulnerables a la contaminació per nitrats d'origen agrari en l'àmbit de la Comunitat Valenciana. Així mateix, amb data 10 d'abril del 2000 es va publicar l'orde de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació per la qual s'aprovava el Codi Valencià de Bones Pràctiques Agràries.
  
D'altra banda, i tenint en compte que en l'article 6 del Reial Decret 261/1996 s'establia que, una vegada determinades les zones vulnerables, els òrgans competents de les comunitats autònomes establirien programes d'actuació a fi de previndre i reduir la contaminació causada per nitrats d'origen agrari en les dites zones.
  
Per això, en virtut de les competències que té atribuïdes la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació,
  
ORDENE
  
Article 1
  
S'aprova el Programa d'actuació sobre les zones declarades com a vulnerables en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, el qual s'arreplega com a annex I de la present orde.
  
Article 2
  
La duració del dit programa serà de quatre anys, i serà de compliment obligat en les zones declarades com a vulnerables a la contaminació de les aigües pels nitrats procedents de l'activitat agrària.
  
Article 3
  
A fi de millorar l'eficàcia dels programes d'actuació, es realitzaran programes de vigilància de la qualitat de les aigües utilitzades per a reg amb les especificacions següents:
  
1. S'establix un pla de mostratge per a conéixer la qualitat de les aigües continentals. Per a això s'ha dividit el territori de la Comunitat Valenciana en 10 sectors, on es faran mostratges de totes les zones declarades com a vulnerables en el Decret 13/2000, de 25 de gener, de la Conselleria de Medi Ambient, prenent un mínim d'una mostra i un màxim de cinc per terme municipal, depenent del seu tamany. El nombre de mostres així com la procedència de les aigües s'indiquen en l'annex II d'esta orde.
  
2. S'establirà una xarxa de pous pilots que abracen tot el territori de la Comunitat Valenciana i en especial aquelles zones que presenten un elevat grau de contaminació. En la dita xarxa es realitzarà un mostratge mensual a fi de conéixer la variació temporal de la concentració de nitrats (annex III).
  
Article 4
  
A fi d'aconseguir els objectius del programa d'actuació es prendran les mesures següents:
  
1. Incloure en els cursos per a l'obtenció del títol d'agricultor i tècnic qualificat (Orde de la CAPA de 15 de juliol de 1998) un mòdul amb un mínim de 3 hores sobre l'aplicació de les mesures contingudes en el Codi Valencià de Bones Pràctiques Agràries i en el present programa d'actuació.
  
2. Facilitar un càlcul ajustat de les necessitats d'aigua dels cultius adaptant-les a la demanda real del clima, mitjançant les dades que es publiquen en premsa, teletext de televisió, Internet, etc., d'evapotranspiració de referència (ET0) i pluja de les estacions de la Xarxa d'Informació Agroclimática a la Comunitat Valenciana, amb la finalitat de realitzar un ús més eficient de l'aigua de reg.
  
Addicionalment, la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, a través de les seues oficines comarcals i estacions experimentals, facilitarà plans orientatius de reg per als distints cultius i els procediments per a adaptar-los a l'evolució de les dades climàtiques.
  
3. Promocionar entre agricultors i ramaders la realització periòdica d'anàlisis de sòls, d'aigües de pou, de material vegetal i de fem en les seues finques per a adequar els plans de fertilització a les necessitats dels cultius.
  
4. Divulgar les possibles alternatives en gestió de residus ramaders incloent un mòdul de tres hores sobre este tema en els cursos sobre ramaderia programats segons l'Orde de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació de 15 de juliol de 1998.
  
DISPOSICIONS FINALS
  
Primera
  
Es faculta la Direcció General d'Innovació Agrària i Ramaderia per a la posada en marxa dels programes d'actuació i mostratge de la qualitat de les aigües.
  
Segona
  
La present disposició entrarà en vigor el sendemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
València, 23 de juliol de 2002
  
La consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació,
  
MARIA ÀNGELS RAMON-LLIN I MARTÍNEZ
  
ANNEX I
  
Programa d'actuació
  
El programa ha de desenrotllar, sobre les zones vulnerables, les actuacions necessàries per a reduir la contaminació per nitrats d'origen agrari en els aqüífers, permetent recuperar valors per davall del límit crític (50mg/l d'ió nitrat) que faça factible aconseguir un nivell de qualitat acceptable per a qualsevol ús.
  
Les actuacions hauran de centrar-se en l'aplicació de les mesures següents:
  
1. Tipus de fertilitzants nitrogenats.
  
A efectes de la seua aplicació s'agrupen els fertilitzants que aporten N de la forma següent:
  
1.a. Adobs minerals:
  
1) Nítrics: els adobs nítrics han d'utilitzar-se en el moment en què els cultius mostren una major capacitat d'assimilació d'este ió, ja que l'ió nitrat és molt mòbil en el sòl i a més és absorbit per les arrels de forma immediata.
  
2) Amoniacals: S'han d'aplicar en períodes de moderada capacitat d'assimilació de nitrogen per la planta ja que l'absorció dels adobs amoniacals sol ser més lenta que la dels nítrics, i la seua acció mes retardada.
  
3) Nitricoamoniacals: Com posseïx les característiques dels dos grups anteriors el seu efecte és intermedi entre l'exercit per estos dos tipus de compostos.
  
4) Ureics: La urea, que és el producte fonamental d'este grup, no és per si mateixa assimilable per les plantes i ha de descompondre's per a produir ió amoni, que posteriorment es transforma en nitrat, absorbible per les arrels. La urea és un compost molt soluble en aigua i amb gran mobilitat en el sòl.
  
5) D'alliberament lent: Amb estos adobs, l'aportació de nitrogen es fa de forma més regular i contínua, amb la qual cosa s'adapta millor al ritme d'absorció d'estos elements pels cultius i es reduïxen les perdudes per lixiviació.
  
Els principals fertilitzants nitrogenats dels grups anteriors s'exposen en la taula I.
  
b. Adobs orgànics:
  
Dins d'este apartat s'agrupa una sèrie de productes, de naturalesa orgànica, molt heterogenis, que poden utilitzar-se com a fertilitzants o esmenes del sòl.
  
La major part d'estos provenen de residus dels animals que es crien en granges o explotacions ramaderes, encara que també es consideren els compostos procedents de la transformació de residus sòlids urbans i els fangs de les depuradores.
  
Perquè puga ser absorbit per les arrels, el nitrogen contingut en les molècules orgàniques d'estos productes complexos ha de mineralitzar-se, és a dir, transformar-se en formes inorgàniques a través de diversos processos de degradació propiciats pels agents químics i biològics que actuen en el sòl. La velocitat amb què es produïx la mineralització del nitrogen orgànic és molt variable segons el producte i depén també de la naturalesa del sòl, així com de la seua temperatura, humitat, etc. No obstant això, este és un procés relativament lent i, per tant, l'alliberament d'ions inorgànics, per part de la matèria orgànica, és molt pausada en comparació amb els adobs minerals.
  
En la taula III s'exposen els principals adobs orgànics, així com els valors entre els qual sol oscil·lar la seua riquesa en nitrogen.
  
2. Dosis d'aplicació de N, en diversos cultius.
  
A continuació (taula IV) s'indiquen les quantitats de N que s'han d'utilitzar per a cobrir les necessitats dels principals cultius de les zones vulnerables de la Comunitat Valenciana.
  
La dosi d'adobament nitrogenat per a un cultiu determinat s'establix segons les seues necessitats, tractant, d'una banda, d'evitar carències d'este element que afecten el desenrotllament normal de les plantes i, d'una altra, intentant aconseguir un equilibri òptim entre el rendiment i la qualitat de la collita. Òbviament, s'han d'evitar les aportacions excessives de nitrogen, ja que poden provocar efectes adversos sobre el cultiu, a més que els excedents de nitrats, que no arriben a ser absorbits per les arrels, s'exposen a ser llavats per les aigües.
  
Els intervals de valors que s'exposen en cada cas són conseqüència de la variabilitat generada per la diversitat de varietats, densitats de plantació, modalitats en el maneig del cultiu, rendiments, etc., i no s'han de superar les dosis màximes establides per a cada espècie i sistema de reg.
  
No obstant això, quan s'apliquen fertilitzants orgànics, s'establix la condició de no aportar al sòl una quantitat amb un contingut en N superior als 210 quilograms per hectàrea i any.
  
3. Determinació de la dosi d'adobament nitrogenat mineral.
  
La quantitat d'adob nitrogenat mineral que s'ha d'aplicar al terreny s'establirà per la diferència entre les dosis d'adobament recomanades en cada cultiu i el nitrogen assimilable aportat al sòl per altres fonts. El nitrogen disponible pels cultius procedix de les fraccions següents:
  
- Nitrogen inorgànic (soluble i intercanviable) en el sòl a l'inici del cultiu.
  
- Nitrogen procedent de la mineralització neta de la matèria orgànica (humus) que es troba en el sòl en forma natural i que s'assenyala en la taula V:
  
TAULA V
  
 Nitrogen anual disponible (kg/ha)
  
 ???????????????-
  
Matèria orgànica del sòl (%) Arenós Franc Argilós
  
??????????????????????????-
  
 0'5 10 € 15 7 - 12 5 - 10
  
 1'0 20 € 30 15 €25 10- 20
  
 1'5 30 € 45 22 € 37 15 € 30
  
 2'0 40 € 60 30 € 50 20 € 40
  
 2'5 - ?- 37 € 62 25 € 50
  
 3'0 - ?- - ?- 30 € 60
  
??????????????????????????-
  
- Nitrogen mineralitzat a partir dels fertilitzants i esmenes orgàniques.
  
- Nitrogen aportat per l'aigua de reg, que depén principalment de la concentració de nitrats i del volum subministrat.
  
Quantitat de nitrogen/ha aportat per l'aigua de reg
  
 [NO3-] x Vr x 22,6
  
 Kgr. N/Ha =????????????- x F
  
 105
  
 = Concentració de nitrats en l'aigua de reg expressada en mgr/l (ppm)
  
Vr = Volum total de reg en m3/Ha/any
  
22,6 =% de riquesa en N del NO3-
  
F = Factor que depén de l'eficiència del reg i considera la pèrdua d'aigua. Els seus valors poden oscil·lar entre 0'6 i 0'7 en el reg per inundació i entre 0.8 i 0.9 en el localitzat.
  
Per consegüent, el nitrogen aplicat en forma de fertilitzants minerals haurà de completar les aportacions estimades de les anteriors fraccions, fins a completar la dosi de nitrogen que es considere òptima.
  
Tot això requerix la realització periòdica d'anàlisis de sòls i aigües, així com dels materials orgànics que s'incorporen al terreny.
  
4. Èpoques adequades per a l'aplicació dels adobs nitrogenats minerals i selecció del tipus d'adob.
  
S'han de fraccionar les aportacions a fi que es maximitze l'eficiència en la utilització del nitrogen per part del cultiu i per consegüent es minimitzen les pèrdues per llavat.
  
a) Hortalisses i tubercles
  
Carxofa. En l'adobament de fons s'aportarà una part del nitrogen mineral en forma de nitrogen amoniacal.
  
La resta del nitrogen s'aportarà en cobertora en forma nitricoamoniacal, almenys en quatre vegades: estat de tres-quatre fulles, iniciació dels primers capítols en la primera i segona brotada i començament de la recol·lecció en la primera i segona brotada.
  
En el reg localitzat es realitzaran aportacions, almenys setmanals, en forma de nitrogen nitricoamoniacal.
  
Ceba. En l'adobament de fons, s'aportarà una part del nitrogen en forma amoniacal. La resta del nitrogen s'ha d'aplicar abans de la formació dels bulbs, en una o dos aplicacions en forma nítrica.
  
En reg localitzat, es fraccionarà el nitrogen, almenys, en aplicacions setmanals aportant la major part, abans de la bulbificació, en forma nitricoamoniacal.
  
Encisam. Una part del nitrogen s'aportarà en l'adobament de fons en forma amoniacal. La resta s'aplicarà almenys en dos vegades en forma de nitrogen nitricoamoniacal, i l'última s'haurà de realitzar uns 30 dies abans de la recol·lecció.
  
En el reg localitzat, fraccionar el nitrogen en aplicacions almenys setmanals en forma nitricoamoniacal, d'acord amb el ritme de creixement del cultiu.
  
Meló i meló d'Alger. En l'adobament de fons, s'aportarà una part del nitrogen en forma amoniacal. En l'adobament de cobertora, es realitzaran almenys dos aplicacions a partir del quallat dels primers fruits, en forma nítrica. En el reg localitzat, es fraccionarà el nitrogen, almenys, en aplicacions setmanals en forma nitricoamoniacal o nítrica.
  
Tomaca. En l'adobament de fons, s'aportarà una part en forma amoniacal. En l'adobament de cobertora, s'aplicarà la resta del nitrogen almenys en tres aplicacions a partir del quallat del primer ramell, en forma amoniacal, nítrica o nitricoamoniacal.
  
En el reg localitzat, es fraccionarà el nitrogen almenys en aplicacions setmanals en forma nitricoamoniacal o nítrica.
  
Creïlla. En l'adobament de fons s'aportaran les esmenes orgàniques, ja que este cultiu respon molt bé a les aportacions de matèria orgànica, junt amb una part del nitrogen mineral en forma amoniacal.
  
La resta del nitrogen s'haurà d'aportar en cobertora almenys en dos aplicacions, preferentment en forma de nitrogen amoniacal o nitricoamoniacal.
  
En el reg localitzat, el nitrogen es fraccionarà en aplicacions almenys setmanals, des de l'emergència fins a unes dos setmanes abans de la recol·lecció, utilitzant-se la forma nitricoamoniacal.
  
Cítrics i fruiters. Les èpoques per a efectuar l'adobament nitrogenat són la primavera i l'estiu, per a aprofitar els períodes de major capacitat d'absorció radicular. No ha de fertilitzar-se a la tardor i l'hivern.
  
En les plantacions regades per inundació l'adobament nitrogenat haurà de fraccionar-se, com a mínim, en dos aportacions, una a la primavera i una altra a l'estiu, excepte en els terrenys marcadament arenosos, on s'aplicarà, almenys, en tres fraccions distribuïdes entre estos dos períodes.
  
De totes maneres es recomana aportar el nitrogen amb el major grau de fraccionament possible, especialment en sòls molt permeables o poc profunds. En general, han d'emprar-se formes amoniacals o nitricoamoniacals a la primavera, i nitricoamoniacals o nítriques a l'estiu.
  
La fertilització en plantacions amb sistema de reg localitzat s'efectuarà preferentment mitjançant formes nítriques o nitricoamoniacals solubles en l'aigua de reg. Estos es dosificaran amb alta freqüència, que haurà de ser com a mínim setmanal.
  
5. Especificacions per a l'aplicació dels fertilitzants.
  
En cultius amb reg localitzat la fertilització s'efectuarà dissolent els adobaments en l'aigua de reg i aplicant-los al sòl a través d'esta. Estos es dosificaran fraccionadament, durant el període d'activitat vegetativa de les plantes.
  
En el reg per inundació els adobaments s'aplicaran amb el sòl en saó i se soterraran immediatament mitjançant una llaurada.
  
En les plantacions de secà, els adobaments s'incorporaran al terreny amb una llaurada aprofitant la saó posterior a una precipitació. Esta pràctica és especialment important en les parcel·les amb pendents pronunciats per a evitar l'arrossegament dels composts fertilitzants per la pluja.
  
6. Especificacions per a efectuar el reg.
  
La correcta execució de la pràctica del reg és fonamental per a reduir la contaminació per nitrats.
  
El volum d'aigua a aportar en el reg haurà de calcular-se com la diferència entre les necessitats d'aigua del cultiu i la precipitació efectiva. Al seu torn, les necessitats d'aigua es basaran en l'evapotranspiració del cultiu (ETc) determinada com a producte de l'evapotranspiració de referència (Eto) pel coeficient de cultiu (Kc).
  
La dosi d'aigua per unitat de superfície utilitzada en cada reg i la freqüència d'estos hauran d'acomodar-se a la capacitat de retenció d'humitat del terreny.
  
En el reg per inundació no s'utilitzaran bancals amb una llargària superior als 120 metres en sòls argilosos i 75 metres en els arenosos. En els terrenys de naturalesa argilosa convé que el pendent del terreny en el sentit del reg s'aproxime al 0.5 per mil, mentres que en els arenosos pot aconseguir el 2 per mil. No és aconsellable utilitzar mòduls de reg superiors a 40 litres/segon.
  
En el reg per goteig, la freqüència de reg s'establirà d'acord amb la textura del terreny, de forma que s'aconseguisca una superfície mullada a la profunditat radicular efectiva suficient per al cultiu i s'eviten problemes de saturació d'humitat o de pèrdues d'aigua en profunditat.
  
En el reg localitzat, el coeficient d'uniformitat del sector de reg (eficiència d'aplicació) haurà de superar el valor del 85%.
  
7. Capacitat dels tancs d'emmagatzemament de fem i mesures per a evitar la contaminació de les aigües per vessament i filtració de líquids procedents de fem i purins.
  
En les zones vulnerables, les èpoques d'incorporació d'adobs orgànics és quasi contínua a causa de l'existència de cultius d'hortalisses, cítrics i fruiters. Per això, s'establix un període de magatzematge mínim de tres mesos.
  
A efectes de càlcul de la capacitat d'emmagatzemament, en la taula VI s'indiquen les quantitats de dejeccions sòlides i liquides segons el tipus de bestiar.
  
TAULA VI
  
 DEJECCIONS ANUALS (kg)
  
ANIMALS SÒLIDES LÍQUIDES
  
VAQUÍ
  
Animals jóvens 3650 - 4348 1825
  
Animals de 500 k 5840 2555
  
Vaques lleteres 9125 5475
  
EQUÍ
  
Cavalls 500 kg 6205 1551
  
Cavalls 700 kg 9125 2737
  
PORCÍ
  
Porcs de 40 kg 365 255
  
Porcs de 80-90 kg 912 657
  
OVÍ
  
Corders de 25 a 30 kg 219 219
  
Ovelles de 40 kg 365 328
  
Ovelles de 60 kg 547 438
  
AUS
  
Gallines 58 -
  
Ànecs 84 -
  
El sistema d'arreplegada de líquids i purins i les instal·lacions per al seu magatzematge han de ser estancs, de forma que s'eviten els abocaments directes en el medi natural.
  
ANNEX II
  
Distribució dels punts de mostratge
  
Per a la realització dels programes de vigilància de la qualitat de les aigües utilitzades per a reg, s'ha dividit el territori de la Comunitat Valenciana en 10 sectors on s'han tingut en compte, a més de les zones vulnerables, les diferents conques hidrogràfiques i els regadius històrics més representatius.
  
La naturalesa de les mostres d'aigua s'agrupen d'acord amb la seua procedència aigües de pous, aigües de fonts i brolladors i aigües de llits superficials.
  
L'àrea compresa pels distints sectors és la següent:
  
- Sector 1 (SÉNIA-CERVERA-CÉRVOL): comprén les conques dels rius Sénia, Cérvol i Cervera, amb el seu extrem occidental solcat verticalment pel riu Matarranya
  
- Sector 2 (COVES-MONTLLEÓ): comprén les conques dels rius Coves i Montlleó
  
- Sector 3 (MILLARS-SEC): s'estén per tota la conca del riu Millars i comprén quasi la totalitat dels regadius històrics d'este riu.
  
- Sector 4 (PALÀNCIA): s'estén pel quart sud de la província de Castelló i abraça els regadius del riu Palància en esta província.
  
- Sector 5 (CONCA DEL TÚRIA): Abraça tota la conca del riu Túria i les séquies tradicionals (Séquia Reial de Moncada, séquia de Benaguasil, etc.)
  
- Sector 6 (CABRIOL-MAGRE-XÚQUER): Comprén la franja central de la província de València, solcada per les conques dels rius Xúquer i Magre, i limita per l'interior amb la conca del riu Cabriol. Cobrix els regadius tradicionals del Xúquer, abastits per un dels més desenrotllats i històrics sistemes de séquies de la Comunitat.
  
- Sector 7 (CÀNYOLES-SERPIS): S'estén pel terç sud de la província de València i inclou les conques dels rius Cànyoles, Albaida i el tram final del Serpis.
  
- Sector 8 (ALACANT NORD): Inclou la zona nord de la província d'Alacant, amb les conques dels rius Ebo i Gorgos, i la ribera alacantina del Serpis.
  
- Sector 9 (VINALOPÓ-VERD): Comprén principalment les conques dels rius Vinalopó i Verd amb els seus regadius adjacents, i cobrix la part central de la província d'Alacant.
  
- Sector 10 (HORTA DEL SEGURA): Abraça la zona sud de la província d'Alacant, amb tots els regadius del Baix Segura.
  
A continuació (Taula VII) s'indiquen els punts de mostratge en els distints sectors de la Comunitat Valenciana i procedència de les aigües.
  
ANNEX III
  
Termes municipals que componen la xarxa de pous pilots


Còpia Permalink ELI