Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7973, del 06-02-2017 (2017/864)

RESOLUCIÓ d'1 de febrer de 2017, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana, per la qual s'incoa l'expedient per a complementar la declaració de bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, de l'església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia (Alacant) per mitjà de la delimitació del seu entorn de protecció i l'establiment de la normativa protectora, i se sotmet l'expedient incoat al tràmit d'informació pública.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7973

Data del DOGV
:   06-02-2017

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2017/864


Data del document
:   01-02-2017

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ d'1 de febrer de 2017, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana, per la qual s'incoa l'expedient per a complementar la declaració de bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, de l'església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia (Alacant) per mitjà de la delimitació del seu entorn de protecció i l'establiment de la normativa protectora, i se sotmet l'expedient incoat al tràmit d'informació pública. [2017/864]  
Per Decret de data 3 de juny de 1931 (Gaceta de Madrid 04.06.1931) es va declarar monument historicoartístic l'església parroquial de Xàbia (Alacant).  
La disposició addicional primera de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, considera béns d'interés cultural integrants del patrimoni cultural valencià tots els béns existents en el territori de la Comunitat Valenciana que a l'entrada en vigor de la llei ja hagen sigut declarats com a tals a l'empara de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del patrimoni històric espanyol, tant per mitjà d'expedient individualitzat com en virtut del que estableix l'article 40.2 i les disposicions addicionals primera i segona de l- esmentada llei.  
  
La disposició transitòria primera, paràgraf segon, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, estableix que la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport podrà complementar les declaracions de béns d'interés cultural produïdes abans de l'entrada en vigor de l'esmentada llei i relatives a béns integrants del patrimoni cultural valencià, a fi d'adaptar el seu contingut als requisits que s'hi estableixen.  
Vist l'informe dels serveis tècnics, favorable a complementar la declaració de bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, de l'església parroquial de Sant Bartomeu de Xàbia per mitjà de la delimitació del seu entorn de protecció i l'establiment de la normativa de protecció, i considerant el que disposen els articles 27 i 28 de la Llei d'11 de juny de 1998, de la Generalitat Valenciana, aquesta Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport en l'exercici de les competències que li confereixen la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, i el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, aprovat pel Decret 155/2015, de 18 de setembre, del Consell, resol:  
  
  
Primer  
Incoar l'expedient per a complementar la declaració de bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, de l'església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia, descrivint l'església i les seues parts integrants, pertinences i accessoris, delimitant l'entorn de protecció del bé patrimonial, assenyalant els béns de rellevància local localitzats en aquest bé i establint la corresponent normativa de protecció, i encomanar-ne la tramitació a la Direcció General de Cultura i Patrimoni d'aquesta conselleria.  
  
Segon  
En compliment del que estableix l'article 27.3 de la Llei del patrimoni cultural valencià, notificar aquesta resolució a l'Ajuntament de Xàbia i als possibles interessats i fer-los saber que, de conformitat amb el que estableixen els articles 35 i 36 en relació amb el 27.4 de la llei, la realització de qualsevol actuació, tant en el monument com en el seu entorn propi de protecció, haurà de ser autoritzada preceptivament per aquesta Direcció General de Cultura i Patrimoni abans de realitzar-la i d'atorgar la llicència municipal, si és el cas, quan resulte preceptiva.  
  
  
Tercer  
La present incoació, d'acord amb el que estableix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble monumental i el seu entorn propi de protecció, així com d'aquestes actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual, de conformitat amb la limitació temporal continguda en el paràgraf segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es resoldran després de la declaració. No obstant això, la Direcció General de Cultura i Patrimoni podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o interés general calga realitzar inajornablement, segons el que disposa el paràgraf primer del mencionat article.  
  
Quart  
D'acord amb el que preveu l'article 83 de la Llei 19/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, sotmetre l'expedient incoat al tràmit d'informació pública, a fi que totes les persones que tinguen interés puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana. L'expedient estarà a disposició dels interessats en la Direcció General de Cultura i Patrimoni, Servei de Patrimoni Cultural, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, avinguda de la Constitució, 284, de València.  
  
Cinqué  
Que, en compliment del que estableix l'article 27.3 de la llei, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a l'anotació preventiva.  
  
Sisé  
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.  
  
València, 1 de febrer de 2017. El conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport: Vicent Marzà Ibáñez.  
  
  
  
ANNEX I  
Dades sobre el bé objecte de la declaració  
  
1. Denominació  
a) Principal: església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol.  
2. Descripció  
2.a) Immoble objecte de la declaració  
Situada cap al NE, en la part més alta de l'antiga vila emmurallada, la parròquia de Sant Bartomeu és una construcció gòtica de peculiars característiques.  
En l'època medieval la vila va estar totalment murallada i l'església parroquial era la principal defensa que tenia.  
El temple és una construcció de final del segle XV i començament del segle XVI, del qual l'única dada documental coneguda fins ara és que en 1513 hi treballava l'arquitecte basc Domingo de Urteaga. Concebuda com a temple-fortalesa, l'església té una sola nau, amb capelles entre contraforts, i és de testera plana amb grans contraforts angulars a l'exterior. La nau, de major altura que les capelles laterals, es divideix en tres trams i allotja tres capelles per banda, de les quals la més pròxima a la capçalera del costat de l'evangeli correspon a la torre campanar. L'església es cobreix amb complicades voltes de creueria, la més senzilla, encara que de majors dimensions, és la del presbiteri. Els nervis de les voltes transmeten la càrrega a pilars adossats al cap dels contraforts o bé a les mènsules, en cas de l'arc toral.  
  
Destaca el caràcter unitari de l'interior del temple, aconseguit no sols per ser de nau única, sinó per la mateixa amplitud del presbiteri, quasi idèntic a aquella, a més de la falta de creuer. Aquest efecte de l'espai intern s'accentua per la sobrietat decorativa del temple i, sobretot, per la galeria de xicotets arquets oberts sobre les capelles laterals i mur dels peus, a manera de trifori. L'element, estrany en la zona, i en esglésies de reduïda grandària com la que ens ocupa, té la seua explicació en el caràcter de fortalesa amb què va ser edificada. En efecte, es tracta de galeries o passadissos que recorren tot el cos de la nau, als quals se'ls obrin buits a l'exterior per a possibilitar la defensa del lloc. Al seu torn, aquesta solució permet il·luminar l'interior de l'església a través d'una galeria d'arquets trilobats i emmarcats per una motlura a manera d'arrabà. El conjunt es complementa amb una decoració de boles d'ascendent castellà.  
A l'exterior destaca el caràcter de fortalesa amb què va ser projectat el temple. D'aspecte cúbic, hui en part desvirtuat per la sagristia i capella de la Comunió, construïdes amb posterioritat. Les portades són bells exemples de sobrietat decorativa. La principal se situa en el mur dels peus, mentre que la lateral s'obri en el segon tram del mur de l'epístola, salvant el desnivell del terreny per mitjà d'una doble escala. L'esquema compositiu de les dos és molt semblant. La portada principal té un doble ingrés amb un mainell enquadrat per arquivoltes, que s'ornamenten amb boles, i la primera es projecta com un arc conopial per mitjà d'una decoració de fulles de card. Tot el conjunt queda emmarcat per pilars que rematen en pinacles. Corona la portada una motlura amb boles sobre la qual s'alça una finestra. Els espais lliures entre els pinacles s'utilitzen per a disposar motius heràldics i el timpà allotja una escultura del titular.  
  
La portada lateral, semblant a l'anterior, es diferència d'aquella pels òculs oberts a un costat i a l'altre, a gran altura, i les tres finestres que corresponen a la galeria trifori.  
El caràcter de fortalesa es complementa amb l'accés a les terrasses del temple, que a l'exterior es projecta com un cos, que corona l'església amb obertures i matacans sobre els ingressos.  
En definitiva, l'església fortalesa de Xàbia és un dels exemples més bells i curiosos del gòtic isabelí.  
2.b) Parts integrants  
Fortificació presbiteri  
Nau de tres trams amb capelles laterals de 1513  
Galeria alta a manera de trifori  
Sagristia segle XVI,  
Nova sagristia segle XVIII  
Capella de la Comunió 1844  
Torre campanar segle XVII  
Fatxades amb finestres, espitlleres i portades de Sant Bartomeu i de Sant Gil, amb escuts heràldics  
Voltes de creueria  
Púlpit  
Criptes i vasos funeraris  
Matacans  
Escalinates exteriors  
2.c) Béns mobles, pertinences i accessoris que es categoritzen, desglossen i relacionen en tres apèndixs  
  
Apèndix I  
  
Parts integrants que participen de la condició de bé immoble d'interés cultural de l'església de Sant Bartomeu (secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià)  
- Aiguamans. Marbre desbastat i treballat. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 90.04.920-697-8719.  
- Taulellets representant fris de rocalles i motius florals. Fang policromat, esmaltat i cuit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 88.55.290-477-8779.  
- Taulellets representant motiu geomètric (mocadoret). Fang policromat, esmaltat i cuit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 79.62.422-231-4872.  
- Taulellets representant garlanda. Fang policromat per mitjà d'impressió mecànica (decoració a trepa) i cuit. Segle XIX. Núm. d'identificació: 56.19.552-584-7288.  
- Taulellet representant motius vegetals i geomètrics. Fang policromat per mitjà d'impressió mecànica (decoració a trepa) i cuit. Segle XIX. Núm. d'identificació: 13.72.062-244-1747.  
- Taulellets representant fris de rocalles. Fang policromat, esmaltat i cuit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 34.63.159-585-7784.  
- Taulellets representant tapís de motius florals i rocalles. Fang policromat, esmaltat i cuit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 18.96.424-226-3482.  
- Taulellets representant tapís de motius florals i rocalles. Fang policromat, esmaltat i cuit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 26.63.833-995-4325.  
- Reixa. Ferro forjat. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 24.49.027-211-3599.  
- Taulellets representant motiu estrelat. Ciment i arena, policromat per mitjà d'impressió mecànica (taulell hidràulic). Mitjan del segle XX. Núm. d'identificació: 41.60.761-647-4633.  
- Pila d'aigua beneïda. Pedra desbastada i treballada. Any 1946. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Núm. d'identificació: 81.79.735-665-2727.  
- Pila d'aigua beneïda. Pedra desbastada o treballada. Any 1946. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Núm. d'identificació: 31.60.674-705-9872.  
- Pila baptismal. Pedra desbastada i treballada. Anys 1939 (pila) i 1941 (tapa). Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Núm. d'identificació: 77.62.882-453-6123.  
- Retaule de la Puríssima. Pedra desbastada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1947 (inaugurat el 0 6.07.1947). Núm. d'identificació: 97.71.202-829-6388.  
- Retaule de Sant Sebastià. Pedra desbastada i treballada. Obra de Rafael Bisquert. Any 1947. Núm. d'identificació: 70.10.243-437-1302.  
  
- Retaule de Sant Josep. Pedra desbastada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1948 (acabat el mes.04.1948). Núm. d'identificació: 84.03.598-847-2436.  
- Retaule de la Mare de Déu del Roser. Pedra desbastada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1947 (acabat el 30 novembre de 1947). Núm. d'identificació: 19.69.977-683-9497.  
- Porta. Obra de fusteria, ferro forjat, xapa de metall clavetejat. Any 1592. Núm. d'identificació: 29.61.065-673-7561.  
- Reixa. Ferro forjat. Segle XVIII. Núm. d'identificació: 72.33.274-599-0742.  
- Reixa. Ferro forjat. Segle XVI. Núm. d'identificació: 20.85.980-423-6170.  
- Portada arquitectònica coneguda com de Sant Bartomeu. Pedra desbastada i treballada. Posterior a l'any 1513. Núm. d'identificació: 14.44.005-955-5732.16. En formen part integrant sengles escuts heràldics del marqués de Dénia Bernardo Sandoval Rojas y Mendoza, i la marquesa Francisca Enríquez y Luna (números d'identificació 78.76.622-253-3654.97 i 02, respectivament).  
- Portada arquitectònica coneguda com de les Escaletes. Pedra desbastada i treballada. Posterior a l'any 1513. Núm. d'identificació: 74.86.120-165-2927.09. En formen part integrant sengles escuts heràldics del marqués de Dénia Bernardo Sandoval Rojas y Mendoza, i la marquesa Francisca Enríquez y Luna (números d'identificació: 78.38.091-795-1528.05 i 02, respectivament).  
- Portada arquitectònica de la capella de la Comunió. Pedra desbastada i treballada. Any 1844. Núm. d'identificació: 00.02.795-954-7208.  
  
- Reixa. Ferro forjat. Segle XVI. Núm. d'identificació: 43.35.726-410-8935.  
- Font. Pedra desbastada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1922. Núm. d'identificació: 58.80.972-983-0321. En formen part motius ornamentals i un escut heràldic de la vila de Xàbia (números d'identificació: 00.08.893-224-4819.51 i 02, respectivament).  
- Gàrgola representant un cap de dragó. Pedra desbastada i treballada. Segle XVII. Núm. d'identificació: 27.23.945-498-6849.  
- Gàrgola representant griu. Pedra desbastada i treballada. Segle XVI. Núm. d'identificació: 76.38.400-604-325.  
- Gàrgola representant lleó. Pedra desbastada i treballada. Segle XVI. Núm. d'identificació: 16.20.537-340-971.  
- Gàrgola zoomorfa. Pedra desbastada i treballada. Segle XVI. Núm. d'identificació: 75.62.336-486-136.  
- Gàrgola zoomorfa. Pedra desbastada i treballada. Segle XVI. Núm. d'identificació: 19.57.765-507-304.  
- Gàrgola representant àguila. Pedra desbastada i treballada. Segle XVI. Núm. d'identificació: 73.00.481-057-877.  
- Gàrgola representant àguila. Pedra desbastada i treballada. Segle XVI. Núm. d'identificació: 33.43.143-056-353.  
- Retaule de la capella de la Comunió. Fusta tallada i daurada. Any 1963. Núm. d'identificació: 46.46.143-174-1783.   
- Oli sobre llenç representant el Sant Sopar obra del pintor Joan Segarra (núm. d'identificació: 53.77.647-060-0507.97). Dimensions aproximades del retaule: 610 x 480 x 40 cm.  
- Púlpit. Pedra desbastada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1940. Dimensions aproximades: 170 x 200 x 155 cm (barana) i 40 x 200 x 155 cm (baldaquí). Núm. d'identificació: 11.65.179-914-6990.  
- Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Pedra desbastada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1942. Dimensions aproximades: 170 x 50 x 40 cm. Núm. d'identificació: 93.60.857-157-7980.  
  
Apèndix II  
  
Pertinences i accessoris a inscriure en la secció primera de l'Inventari General del patrimoni cultural valencià  
- Orgue. Fusta i metall. Organería Espanyola, SA (OESA Alberdi). Any 1962. Núm. d'identificació: 08.92.059-658-5811.  
- Custòdia. Metall fos, modelat, burinat, cisellat, sobredaurat i esmaltat. Segles XVII (peu) i XVII. Núm. d'identificació: 91.62.607-672-5789.  
- Custòdia. Plata fosa, modelada, sobredaurada i incrustacions de pedreria. Segle XIX. Núm. d'identificació: 42.97.957-890-5560.  
- Creu processional. Plata tornejada, encunyada, burinada, cisellada, repujada i sobredaurada. Segles XVI-XVII. Núm. d'identificació: 10.39.258-235-8870.  
- Portapau. Metall fos, modelat, burinat i cisellat. Segles XVI-XVII. Núm. d'identificació: 94.70.096-296-8952.  
- Encenser. Punxó de València. Segle XVIII. Plata fosa, modelada, encunyada, calada i cisellada. Núm. d'identificació: 20.69.428-194-0926.  
- Calze. Plata fosa, modelada, burinada, cisellada i sobredaurada. Escola valenciana d'orfebreria. Primer quart del segle XVI. Núm. d'identificació: 41.22.851-346-4430.  
- Copó. Plata fosa, modelada i sobredaurada. Escola valenciana d'orfebreria. Segle XVIII. Núm. d'identificació: 48.55.276-380-2779.  
  
- Calze. Plata fosa, modelada, entallada, cisellada i sobredaurada. Segles XVIII-XIX. Núm. d'identificació: 28.42.067-467-0372.  
- Escultura exempta representant Sant Sebastià. Fusta tallada i policromada. Segles XVIII-XIX. Núm. d'identificació: 01.95.449-463-8233.  
- Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fusta tallada i policromada. Segles XVII-XVIII. Núm. d'identificació: 73.31.015-062-8654.  
- Salvador eucarístic. Oli sobre taula. Segle XVI. Atribuït al taller de Joan de Joanes. Dimensions aproximades: 136 x 93,7 x 2,32 cm. Depositat al Museu Arqueològic i Etnogràfic Soler Blasco de l'Ajuntament de Xàbia. Núm. d'identificació: 53.26.085-396-3523.  
  
Apèndix III  
  
Pertinences i accessoris a inscriure en la secció tercera de l'Inventari General del patrimoni cultural valencià  
- Portapau. Plata fosa, modelada, encunyada i sobredaurada. Segles XIX-XX. Núm. d'identificació: 96.03.605-825-1089.  
- Copó. Marfil i plata fosa, modelada, repujada, cisellada, entallada i sobredaurada. Obra de l'orfebre March. Segle XX. Núm. d'identificació: 48.71.078-945-9582.  
- Sotacopa. Metall fos, modelat, encunyat i sobredaurat. Segle XX. Núm. d'identificació: 60.99.607-418-1525.  
- Parell de candelers. Metall fos, modelat, tornejat, encunyat. Segles XIX-XX. Núm. d'identificació: 32.43.161-909-8965.  
- Calze. Metall fos, modelat, tornejat, burinat, calat i sobredaurat. Escola francesa d'orfebreria. Segles XIX-XX. Núm. d'identificació: 39.83.538-172-9035.  
- Copó. Metall fos, modelat, cisellat, entallat, platejat i sobredaurat. Núm. d'identificació: 89.96.252-703-2245.  
- Copó. Plata fosa, modelada, burinada, cisellada i sobredaurada. Any 1922. Núm. d'identificació: 70.19.798-330-6974.  
- Lignum crucis. Plata fosa, modelada, burinada, cisellada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 23.20.673-072-5970.  
- Copó. Plata fosa, modelada i sobredaurada. Marca «DO». Segle XIX. Núm. d'identificació: 08.85.884-402-1963.  
- Calze. Metall fos, modelat, burinat, cisellat, entallat i platejat. Plata sobredaurada. Primer terç del segle XX. Núm. d'identificació: 89.63.996-714-3509.  
- Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fang modelat. Obra d'Octavi Vicent Cortina. Any 1966. Núm. d'identificació: 54.83.112-956-8395.  
- Naveta. Plata fosa, modelada, burinada i cisellada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 76.20.488-484-1702.  
- Conjunt integrat per parell de setrills i safata. Vidre i plata fosa, modelada, burinada i cisellada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 22.21.385-988-4721.  
- Rellotge de paret. Núm. d'identificació: 29.70.911-043-1401. Fusta i metall. Segle XIX-XX. Núm. d'identificació: 88.76.427-365-4111.  
- Escultura exempta representant Crist en la creu. Fusta tallada i policromada. Obra de Joan Baptista Devesa Sapena, àlies el Santeret. Segle XX. Núm. d'identificació: 88.82.782-545-9950.  
- Calaixera de fusta. Primer terç del segle XX. Núm. d'identificació: 39.70.220-434-9430.  
- Hisop. Plata fosa i modelada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 90.84.797-513-1203.  
- Escultura exempta representant Crist en la creu. Fusta tallada i policromada, pasta de vidre. Obra de l'escultor Josep Maria Ponsoda Bravo. Any 1947. Núm. d'identificació: 03.33.436-733-9270.  
- Escultura exempta representant Sant Sebastià. Fusta tallada i policromada. Obra de l'escultor Octavi Vicent Cortina. Segle XX. Núm. d'identificació: 18.79.293-915-3664.  
- Escultura exempta representant Crist en la creu. Fusta tallada i policromada, pasta de vidre. Segle XIX. Núm. d'identificació: 38.58.608-174-6480.  
- Conjunt de sis candelers. Metall fos, modelat i daurat. Segle XIX. Núm. d'identificació: 79.18.915-327-7366.  
- Escultura exempta representant el Sagrat Cor de Jesús. Fusta tallada i policromada. Obra de l'escultor Carmel Vicent. Any 1956. Núm. d'identificació: 71.12.078-914-7857.  
- Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fusta tallada i policromada. Obra de l'escultor Octavi Vicent Cortina. Tercer terç del segle XX. Núm. d'identificació: 60.80.845-782-8849.  
- Retaule de la Mare de Déu del Perpetu Socors. Fusta tallada i policromada. Any 1946. Donació de Joaquina Bertomeu de Bover i Pilar Bover de Cruañes. Dimensions aproximades: 349 x 161 x 15 cm [carreu de 34 cm]. Núm. d'identificació: 29.41.407-344-6556.  
- Parell de candelers. Metall fos, modelat, tornejat, encunyat. Estil neogòtic. Segles XIX-XX. Dimensions aproximades: 176 cm. Es custodien a la sagristia, junt amb els candelers amb núm. d'identificació: 25.12.082-647-2160. Núm. d'identificació: 39.79.628-715-9640.63.  
  
- Creu de processó. Metall fos, modelat, tornejat, encunyat. Segles XIX-XX. Dimensions aproximades (creu amb peu): 228 cm; creu: 50 x 37 cm. Es custodia a la sagristia, junt amb els candelers amb núm. d'identificació: 92.67.054-672-3298. Núm. d'identificació: 33.49.033-016-2020.  
- Conjunt de dotze candelers. Metall fos, modelat, tornejat, encunyat i platejat. Segle XX. Dimensions aproximades: 93 x 26 x 22. Núm. d'identificació: 04.39.336-420-9309.51.  
- Conjunt de quatre patenes de metall sobredaurat, una d'elles amb representació del Sant Sopar. Segle XX. Dimensions aproximades: 13 cm de diàmetre tres d'elles (entre les quals s'inclou la que porta la representació del Sant Sopar) i 15 cm de diàmetre la restant. Núm. d'identificació: 46.92.040-879-7260.95.  
- Conjunt d'altar domèstic amb sengles imatges de Sant Antoni i la Mare de Déu dels Desemparats. Fusta tallada i policromada i vidre (altar), fusta tallada, daurada policromada i estofada (imatges). Les escultures són obra de Francisco Marco Díaz-Pintado, de Godella. Donació d'Alicia Marco Galián i la seua família, efectuada el 13 d'agost de 2003. Dimensions: 135 x 83 x 50 cm (altar), 60 x 22 x 12 cm (Mare de Déu dels Desemparats) i 76 x 30 x 14 cm (Sant Antoni). Núm. d'identificació: 70.59.219-321-9173.63.  
- Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fusta tallada i policromada. Obra d'Octavi Vicent Cortina. Any 1996. Dimensions aproximades: 200 x 95 x 42 cm. Núm. d'identificació: 68.85.142-537-4613.  
- Conjunt de deu candelers i creu d'altar. Metall fos, modelat i tornejat. Segle XX. Dimensions: 76 x 27 x 23 cm. (sis candelers), 56 x 19 x 16 cm (quatre candelers), 102 x 21 x 18 cm (creu d'altar; dimensions de la creu: 49 x 40 cm). Núm. d'identificació: 19.86.985-345-8681.66.  
  
- Sagrari. Fusta i metall fos, modelat i encunyat. Segle XX. Donació de Ramon Llidó; adquirit al Rastro de Madrid. Dimensions aproximades: 57 x 53 x 41 cm. Núm. d'identificació: 90.88.535-229-2081.  
  
- Conjunt de tres confessionaris. Segle XX. Fusta tallada. Dimensions aproximades: 230 x 167 x 85 cm. Núm. d'identificació: 71.44.969-048-0185.52.  
- Retaule. Fusta tallada, policromada i daurada. Inclou representacions pictòriques de Crist en la creu amb Maria i sant Joan (carrer central), i quatre escenes de la passió de Crist (dos per cada carrer lateral). Obra de Joan Baptista Soler Blasco. Dimensions aproximades: 375 x 375 cm. Núm. d'identificació: 18.39.788-008-7637.14.  
- Eccehomo. Oli sobre taula. Segle XVI. Donació d'Arturo Miguel Monfort, de la ciutat de València (10.03.2009). Dimensions aproximades: 65 x 50 cm. Núm. d'identificació: 59.45.914-680-5250.  
- Maquinària de rellotge. Metall fos. Dimensions aproximades: 166 x 147 x 83 cm. Núm. d'identificació: 55.05.643-124-7198.  
- Campana Victòria. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 952. Núm. d'identificació: 44.65.793-059-1707.  
- Campana Sebastiana. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 953.  
- Campana Mariana. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 954. Núm. d'identificació: 03.78.425-112-1605.  
- Campana Bartomeua, Pax o La Grossa. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 955. Núm. d'identificació: 11.98.776-620-5887.  
- Vitrall representant Crist amb un romà. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 83.32.942-815-6226.  
- Vitrall representant Abel. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 75.29.191-425-4884.  
- Vitrall representant Isaac. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 88.80.713-223-1124.  
- Vitrall representant Melquisedec. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 28.31.803-868-6944.  
- Vitrall representant escena de la vida de Jesús de Natzaret, sense identificar. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 28.06.374-303-7106.  
- Vitrall representant el miracle dels pans i els peixos. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 47.76.616-252-1251.  
  
- Vitrall representant l'entrega de les claus a sant Pere. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 23.95.440-202-5719.  
- Vitrall representant personatge bíblic sembrant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 31.78.164-500-0039.  
  
- Vitrall representant àmfores que s'omplin i l'Esperit Sant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 01.45.557-434-5484.  
- Vitrall representant la resurrecció de Crist. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 51.39.634-844-4308.  
- Vitrall representant l'ascensió de Crist. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 12.66.302-560-0183.  
- Vitrall representant Crist amb els atributs de la passió. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 44.34.401-404-2473.  
- Vitrall representant el Sant Sopar. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 88.29.644-014-4895.  
- Vitrall representant el lavatori. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 55.13.969-333-9010.  
- Vitrall representant la Mare de Déu i sant Joan al Gòlgota. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 02.18.782-174-9525.  
- Vitrall representant l'Esperit Sant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 73.47.619-950-2213.  
- Vitrall representant Sant Bartomeu. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 93.18.337-044-8496.  
- Vitrall representant l'Esperit Sant sobre una església. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 87.40.579-906-3957.  
- Vitrall representant Crist amb una espasa. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 36.89.475-080-6583.  
- Vitrall representant els atributs de sant Josep. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 91.79.550-529-4847.  
- Vitrall representant l'anagrama marià. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 56.74.713-931-3618.  
- Vitrall representant sant Pere, sant Pau i la Mare de Déu. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 12.12.910-182-7891.  
- Vitrall representant paisatge amb Talmud i cova. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 63.67.130-426-6370.  
  
- Vitrall representant sant Joan Baptista. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 46.89.408-217-9489.  
- Vitrall representant entrega angèlica de claus. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 33.32.765-091-3386.  
- Vitrall representant la construcció del temple. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 07.82.160-482-8384.  
- Vitrall representant Isaïes. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 40.51.316-426-2571.  
- Vitrall representant el rei David. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 35.96.399-015-5662.  
- Vitrall representant les tribus d'Israel. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 85.13.878-448-3534.  
- Vitrall representant Moisés amb les taules de la Llei. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 87.57.669-665-6712.  
- Vitrall representant les bodes de Canaan. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 18.68.479-254-0803.  
- Vitrall representant escena bíblica sense identificar. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 98.06.529-569-4586.  
  
- Vitrall representant l'Esperit Sant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 80.10.616-531-2236.  
- Vitrall representant el sacrifici d'Isaac. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 61.92.518-559-0389.  
- Vitrall representant l'expulsió del Paradís. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 56.67.777-187-8191.  
- Vitrall representant la creació dels animals. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 40.33.401-787-7396.  
- Vitrall representant la creació de les plantes. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 79.43.819-968-8938.  
- Vitrall representant Déu pare. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 91.30.673-021-3599.  
- Vitrall representant Déu pare. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 54.13.288-548-2543.  
  
  
  
ANNEX II  
Delimitació literal de l'entorn de protecció  
  
1. Delimitació de l'entorn de protecció del monument  
Justificació de la delimitació proposada  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consisteix a incloure dins de la seua àrea els següents elements urbans:  
- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el BIC, en què qualsevol intervenció que es realitze el puga afectar tant visualment com físicament.  
- . Parcel·les que donen al mateix espai públic que el BIC i que constitueixen l'entorn visual i ambiental immediat i en què qualsevol intervenció que es realitze puga suposar una alteració de les seues condicions de percepció o del caràcter de l'espai urbà.  
- . Espais públics en contacte directe amb el BIC i les parcel·les enumerades anteriorment i que constitueixen part del seu ambient urbà immediat.  
- Edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que encara no tenint una situació d'immediatesa amb el BIC afecten de forma fonamental la seua percepció.  
Descripció literal de l'entorn de protecció  
Origen: Cantó de l'illa cadastral núm. cantó sud que dóna al carrer Roques de la parcel·la 08 de l'illa cadastral 38365 punt A.  
Sentit: horari.  
Línia delimitadora: des de l'origen la línia recorre la mitgera entre les parcel·les 07 i 08 de l'illa cadastral 38508, creua el carrer Estret i continua per la mitgera sud de la parcel·la 05 de l'illa 38869, gira per les mitgeres sud i oest de la parcel·la 02 i continua per la mitgera de les parcel·les 01 i 14. Creua el carrer de Gual i introdueix les parcel·les 20, 21 i 22 de l'illa 37300 prossegueix incorporant les fatxades de les parcel·les 19, 18, 17, 16 i 15 d'aquesta illa. Incorpora les fatxades de les parcel·les 12 i 13 de l'illa 36252 que donen al carrer Primícies. Segueix a nord per la fatxada de la parcel·la 12 d'aquesta illa, incorpora les fatxades de la parcel·la 04 de l'illa 36669, de les parcel·les 11, 12 i 13 de l'illa 36912, 11, 10, 09 i 08 de la parcel·la 36510 que donen totes al carrer Santa Teresa. Segueix pel carrer Santa Clara incorporant les fatxades de les parcel·les 11, 10, 09 i 08 i les parcel·les 07, 06, 05, 04, 03 i 02 de l'illa 37190. Creua el carrer Tossal de Dalt, s'introdueix en l'illa 37567 per la mitgera entre les parcel·les 01 i 17. Continua per les posteriors de les parcel·les 17, 16, 15, 12, 11, 10, 09 i 08 d'aquesta illa. Creua el carrer Roques i incorpora la parcel·la 01. Continua per la prolongació de la posterior de la dita parcel·la 01 travessant les parcel·les 02, 10, 09 i 06 fins a la mitgera entre les parcel·les 07 i 08. Prossegueix a est per la fatxada de la parcel·la 07 i inclou les fatxades de les parcel·les 13, 12 i 11 de l'illa 38835. S'introdueix en l'illa 38942 per la mitgera entre les parcel·les 24 i 02, continua per les posteriors de les parcel·les 23, 22, 20 i 19, segueix per la mitgera sud d'aquesta parcel·la 19 fins al punt d'origen A.  
  
  
ANNEX III  
Normativa de protecció del monument i el seu entorn  
  
Article 1. Objecte  
La present ordre té per objecte complementar la declaració de bé d'interés cultural de l'església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia per mitjà de la delimitació del seu entorn de protecció i l'establiment de la corresponent normativa de protecció de l'església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia (Alacant) i del seu àmbit d'afecció.  
  
  
Capítol I  
Normativa de protecció del monument i el seu entorn  
  
Article 2. Règim del monument  
L'església parroquial de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia és un bé d'interés cultural amb la categoria de monument i es regirà pel que disposa el capítol III del títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, així com pels plans especials de protecció que, si és el cas, s'aproven i obtinguen validació patrimonial.  
  
  
Article 3. Usos permesos  
Els usos permesos seran tots els que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució d'aquests fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà pel que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
Article 4. Règim general d'intervencions en l'entorn  
Fins que s'aprove el pla especial de protecció del monument i el seu entorn, o un planejament assimilable amb anàleg contingut determinatiu, i obtinga validació patrimonial, qualsevol intervenció de transcendència patrimonial que pretenga realitzar-se en l'entorn de protecció del monument requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. L'autorització s'emetrà aplicant els criteris d'aquesta ordre, i en defecte d'aquests, els enumerats en els articles 38 i 39 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià. Transcorregut el termini de tres mesos des de la seua presentació la sol·licitud s'entendrà denegada per silenci administratiu.  
La proposta d'intervenció haurà de definir el seu abast i anar acompanyada de la documentació tècnica oportuna. També haurà d'especificar la ubicació parcel·lària, així com adjuntar les fotografies que permeten constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial.  
  
Article 5. Excepcions al règim general d'intervencions  
Sense perjuí del que disposen els dos paràgrafs precedents, per mitjà d'informe tècnic municipal, es podrà derivar la no necessitat de tràmit autoritzatori previ en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior d'aquests immobles.  
En aquests casos, l'Ajuntament comunicarà a aquesta administració en el termini de 10 dies la concessió de llicència municipal, adjuntant com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que acrediten la situació de partida i, si és el cas, la falta de transcendència patrimonial.  
  
Article 6. Règim general d'intervenció  
1. Es mantindrà la parcel·lació històrica de l'entorn.  
2. Seran mantingudes les alineacions històriques de l'edificació conservades fins a l'actualitat. Es prohibeixen les reculades i patis en fatxada, diferents dels tradicionals.  
3. Els edificis tradicionals de l'entorn anteriors a 1940, per l'alt valor ambiental i testimonial i l'arquitectura i tipologia que els caracteritza, hauran de mantindre les fatxades visibles des de la via pública, preservant i restaurant els caràcters originaris.  
  
4. La altura reguladora del cos principal, definida segons el Reglament de zones d'ordenació urbanística de la Comunitat Valenciana, serà la mateixa de l'edifici actualment existent en els edificis anteriors a 1940. En cas de parcel·les amb edificació desapareguda i en la resta dels edificis de nova planta, el nombre de plantes permeses per al seu cos principal, sempre amb una tipologia d'ocupació tradicional, és de dos (planta baixa més una), permetent-se la sobreelevació, si és el cas, fins a aconseguir dos plantes (planta baixa més una). Queden prohibits els semisoterranis de nova planta (cota de paviment de planta baixa igual o inferior a 19 cm respecte a la cota de la vorera).  
  
5. Als edificis que superen aquest nombre de plantes els resultarà d'aplicació el règim de fora d'ordenació. A aquest efecte en els supòsits que concloga la seua vida útil, es pretenguen obres de reforma de transcendència equiparable a la reedificació, una remodelació amb eliminació de les plantes superiors o una substitució voluntària d'aquests, els seran aplicables les ordenances de protecció d'aquesta normativa. Tot això sense perjuí de la possible aplicació de l'article 21 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià a aquests immobles.  
6. Les cobertes, d'acord amb la tipologia de la zona, seran en el cos principal de l'edifici, la profunditat del qual oscil·larà entre 8 i 11 metres, inclinades, de teula d'àrab, amb pendent compresa entre 25 % i 35 %, de dos vessants i carener d'altura màxima 2,25 m respecte de la línia de cornisa. Aquest requisit únicament podrà ser dispensat, amb caràcter excepcional, en els casos que s'acredite l'existència d'una singular justificació historicocontextual. Es prohibeixen les mansardes.  
  
7. Les noves edificacions o les remodelacions de les no tradicionals s'adequaran a les següents disposicions i amb caràcter estètic a la tipologia i acabats tradicionals de Xàbia:  
- L'altura de cornisa màxima és de 5,40 m per a dos plantes i 3,50 m per a una planta.  
- Les cobertes segons es descriuen en l'apartat 6 d'aquest article.  
- La longitud dels ràfols estarà compresa entre 30 i 75 cm amb els materials i disposició propis de les edificacions tradicionals de Xàbia.  
  
- Impostes, motlures, marcs, cércols, acabaments ornamentals i la resta d'elements compositius amb una longitud màxima de vol de 15 cm.  
- Buits de fatxada de proporció vertical, amb la possible excepció de plantes baixes o cambres segons la tipologia compositiva del municipi.  
- Balcons de barana metàl·lica, evitant perfils buits d'acer o alumini, amb amplària màxima de vol de 40 cm, 15 cm de vorell i longitud màxima d'1,80 m. Es prohibeixen els miradors.  
- En les fatxades que donen a via pública, les fusteries seran de fusta i es prohibeixen les persianes, excepte les persianetes exteriors enrotllables tradicionals. Es recomanen les contrafinestres.  
8. L'ús permés en aquesta zona serà predominantment residencial. S'admetran també els següents usos, sempre que mostren la seua compatibilitat amb les arquitectures tradicionals de la zona: ús comercial o de serveis, locals d'oficina, magatzems, tallers artesans, equipament, hostaleria, despatxos professionals.  
  
Article 7. Preservació de la silueta paisatgística i de la imatge arquitectònica  
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en la percepció de l'escena urbana o paisatge del monument i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblant caràcter i conseqüències, hauran de sotmetre's a autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.  
  
Article 8. Elements impropis  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior (excepte cartells informatius dels noms i activitats dels edificis) que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en l'escena urbana i paisatge, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.  
  
Article 9. Béns de rellevància local  
Són béns de rellevància local  
Amb la categoria de monuments d'interés local:  
- Casa Ajuntament amb llotja baixa. Plaça de l'Església núm. 4, plaça de Baix núm. 1 i carrer de la Llotgeta s/n. Segle XVII.  
- Carrer Sant Bonaventura núm. 1 i plaça de Baix núm. 1. Segle XIX-XX.  
- Casa plaça de l'Església núm. 5 cantó Sant Bonaventura.  
- Casa plaça de l'Església núm. 10 cantó Sant Bartomeu.  
- Mercat Municipal. Plaça Celestino Pons i carrer Sor Maria Gallart. Cap a 1940.  
- Casa Abadia amb pati enjardinat. Carrers Roques núm. 10, cantó carrer Llotgeta. Mitjan del segle XIX.  
- Casa Sor Maria Gallart núm. 9 cantó Roques núm. 4. Edifici medieval.  
- Església de la Mare de Déu del Loreto  
- Placeta Germans Segarra Llamas núm. 1, Palau Antonio Banyuls, Museu Soler Blasco  
- Carrer Primícies núm. 1, Palau Marqués de Dénia, Casa Primícies.  
- Carrer Roques núm. 3 i 5.  
- Carrer Roques núm. 13, Casa dels Cruanyes o Casa de la Candelera  
Amb la categoria d'espais etnològics d'interés local:  
Els panells ceràmics (els que siguen datables amb anterioritat a 1940 i s'ubiquen en aquest àmbit):  
- Panell carrer Roques 3 i 5  
- Panell plaça de l'Església núm. 13. Carrer Sant Maria.  
- Panell carrer Sor Maria Gallart núm. 9, antic 7 o carrer Nou de la Vila.  
Tots ells per la disposició addicional cinquena de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
Amb la categoria d'espai de protecció arqueològica: l'àmbit de l'entorn de protecció de l'església de Sant Bartomeu.  
Aquests s'hauran d'incloure en el Catàleg Municipal de Béns i Espais Protegits, amb aquesta expressa tipificació protectora. Fins que s'adapte el Catàleg a les determinacions del Decret 62/2011, de 20 de maig, del Consell, pel qual es regula el procediment de declaració i el règim de protecció dels béns de rellevància local, resultarà d'aplicació als béns de rellevància local de caràcter individual el règim transitori de protecció que estableix l'article 10 del decret. Aquests béns s'hauran de protegir íntegrament salvaguardant la integritat dels seus valors, permetent-se únicament actuacions de restauració, conservació i manteniment.  
  
  
Article 10. Patrimoni arqueològic  
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o el seu entorn de protecció, resultarà d'aplicació el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.  
  
Article 11. Actuacions il·legals  
La contravenció del que preveu la present normativa, determinarà la il·legalitat de l'actuació amb la consegüent restitució dels valors afectats si és el cas i la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.