Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6023, del 28-05-2009 (2009/4471)

Judici terceria de domini 000138/2005. Notificació de la sentència a José Antonio Requena-Díaz.
-----------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6023

Data del DOGV
:   28-05-2009

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2009/4471


Data del document
:   08-04-2009

Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 19 de València

Tipus de document
:   Edicte

Descriptors 

:   * sistema judicial

Judici terceria de domini 000138/2005. Notificació de la sentència a José Antonio Requena-Díaz. [2009/4471]  
Assumpte civil 000138/2005   
Judici terceria de domini 000138/2005   
Part demandant: Ciro Vicente Espósito i Alicia Susana San Juan de Espósito.  
Part demandada: Tresoreria General de la Seguretat Social, Direcció Provincial de València i José Antonio Requena Díaz.  
Sobre: notificació de sentència de 23 de febrer de 2007 codemandat José Antonio Requena Díaz.  
En el judici referenciat, s'ha dictat la resolució que té el text literal següent:  
«Sentència número 42  
València, 23 de febrer de 2007   
Jesús L. Rojo Olalla, magistrat jutge del Jutjat de Primera Instància número 19 de València, ha vist estes actuacions de judici ordinari seguides davant este tribunal amb el número 138/2005 a instància de Ciro Vicente Espósito i Alicia Susana San Juan de Espósito, proveïts respectivament de NIE F4869014D i W5407182K, representats per la procuradora dels tribunals en la persona de Laura Lucena Herráez i assistits de lletrat en la persona de Fernando Bellver Beltrán; contra la Tresoreria General de la Seguretat Social, representada i defesa pel lletrat de la Seguretat Social; i contra José Antonio Requena Díaz, proveït de DNI 35160367P, en situació de rebel·lia; sent-ne exercida l'acció de terceria de domini sobre embargament en constrenyiment; resulta,  
Antecedents de fet  
Primer. En data 3 de febrer de 2005 va ser presentada demanda de judici ordinari de terceria de domini, l'àmbit subjectiu i naturalesa d'acció exercida de la qual apareix descrit en l'encapçalament, sent-ne sol·licitat, en la pètita, l'alçament de l'embargament adoptat en diligència de data 16 de març de 2004, de l'expedient de constrenyiment 11-13-85-16-348396-05, de la Unitat de Recaptació Executiva número 46/01, de la Tresoreria General de la Seguretat Social, respecte de la finca situada a València, carrer Juan Verdeguer, número 4, 7º, 14ª, inscrita en el Registre de la Propietat de València, districte hipotecari número 5, al tom 884 de l'arxiu general, llibre 530, foli 158, finca registral 16.087, i com de la propietat de José Antonio Requena Díaz, sol·licitant, així mateix, el lliurament de tots els manaments que foren necessaris per a fer efectiu l'alçament, i declarant que l'habitatge pertany, en propietat i ple domini, als actors; i tot això amb imposició de costes.  
Respecte d'això, el procurador dels actors va indicar que en data 26 d'abril de 2004 els poderdants van subscriure contracte privat de compravenda respecte de l'immoble abans expressat, a través de la immobiliària Tecnocasa; l'escriptura pública va ser formalitzada en data 28 de maig de 2004. L'anotació registral de l'embargament es va realitzar el 27 d'agost de 2004, pertanyent ja l'habitatge als demandants, sent-ne aliè a la voluntat dels actors la falta de diligència de la gestoria que tramitava la inscripció de l'escriptura de compravenda i que la va inscriure en setembre de 2004.  
Els demandants van prendre coneixement de la trava quan van rebre ofici de la Tresoreria General de la Seguretat Social com a conseqüència de l'execució.  
En data 4 de gener de 2005, els actors articularen reclamació prèvia en via administrativa contra la diligència d'embargament, la qual va ser denegada per resolució de la Tresoreria General de la Seguretat Social de data 18 de gener de 2005, i es va justificar la denegació que l'embargament fou anunciat, de forma pública, en data 14 de maig de 2004.  
Segon. Admesa la demanda a tràmit i citats els demandats, va comparèixer la Tresoreria General de la Seguretat Social en escrit presentat l'11 d'abril de 2005; va articular contestació amb oposició.  
Va acceptar la realitat de l'embargament i la data de la resolució d'embargament, així com la de l'anotació de l'embargament i la d'atorgament de l'escriptura pública de compravenda. Alhora de l'embargament, l'habitatge no era propietat de l'actor. Va negar la condició de contracte de compravenda a l'instrument subscrit amb l'entitat Tecnocasa, de data 26 d'abril de 2004.  
En el cos d'argumentació jurídica es va estendre en la consideració de quan s'ha d'entendre practicada la trava, si en la data de la resolució d'embargament o en la de l'anotació en el registre, i així s'hi indicà, amb cita del Tribunal Superior, que l'embargament s'entén practicat des que l'autoritat judicial o administrativa ho decreta legalment, amb independència del moment de l'anotació. La inscripció del títol de domini es va practicar el 27 de setembre de 2004, i per tant, mentre estava ja vigent l'anotació de la càrrega, i per això, no gaudirien de la protecció registral hipotecaria.  
Tercer. El codemandat senyor Requena Díaz, fou citat per edictes i declarat en rebel·lia.  
Quart. En el tràmit d'audiència prèvia les parts van sostindre les respectives posicions i van sol·licitar la recepció del plet a prova.  
El lletrat de la part actora va indicar que la seua intenció era acreditar que la compra fou anterior a la trava, i que a més a més ignoraven que hi haguera el procediment de constrenyiment; la comunicació de l'embargament, per edictes, fou posterior a l'escriptura de compravenda, com també ho va ser l'anotació preventiva de l'embargament.  
Les parts es van mostrar d'acord amb les dates següents:  
- 16 de març de 2004, resolució d'embargament en constrenyiment de la Tresoreria General de la Seguretat Social.  
- 26 d'abril de 2004, document d'arres per compra d'habitatge pels actors, a través d'entitat immobiliària.  
- 14 de maig de 2004, notificació d'embargament, per anunci públic, al senyor Requena Díaz.  
- 28 de maig de 2004, escriptura pública de compravenda d'habitatge, a favor dels actors.  
- 27 d'agost de 2004, anotació registral de l'embargament.  
- 27 de setembre de 2004, inscripció de l'escriptura de compravenda.  
Per haver-ho sol·licitat, va ser rebut el procés a prova, i es va practicar a instància de cada part, la documental per reproducció dels acompanyats amb els respectius escrits de demanda o contestació.  
Practicada la prova en la forma exposada i no havent impugnació de documents, el procediment va quedar vist per a resolució.  
Fonaments de dret  
Primer. Partint de l'ordre de dates d'actuacions que s'ha descrit abans, són d'interés les resolucions següents, totalment clarificadores de la qüestió a favor de les tesis de la Tresoreria General de la Seguretat Social, especialment quan la inscripció del títol de compravenda és posterior a l'anotació de l'embargament -sent-ne la diligència d'embargament de data anterior al contracte de compravenda-, en què no s'aplicarà la protecció del tercer adquirent de bona fe:  
Sentència Audiència Provincial Madrid (Secció 21ª), de 30 de novembre de 2000, recurs d'apel·lació número 831/1997:  
«Segon. A través de la terceria de domini, acció que la representació de l'entitat Micropress, SL exercix en el plet, es tracta d'obtindre l'alçament d'un embargament travat sobre un bé com a propietat d'un deutor quan realment és de la titularitat d'un tercer alié a este, i s'exigix, perquè puga prosperar l'acció de terceria de domini, per la jurisprudència del Tribunal Suprem de manera pacífica i constant la concurrència dels requisits següents:  
"a) que en un procediment d'execució o constrenyiment es constituïsca un embargament sobre un bé la titularitat del qual s'atribuïx al deutor sense ostentar-la; b) que qui l'exercite acredite el domini exclusiu i excloent sobre aquell amb anterioritat a la constitució de la trava; c) que no estiga vinculat d'alguna manera, com subjecte passiu, al pagament del crèdit per a l'efectivitat del qual es va realitzar l'embargament, és a dir que per ser aliè al deute reclamat tinga respecte a este la condició de tercer, i d) que l'acció d'alliberament s'exercite abans d'atorgar-se escriptura o consumar-se la venda dels béns com exigix l'article 1533 LECiv", tal i com per exemple s'indica en sentència de 17 de juliol de 1997 (RJ 1997/6018) (recurs 500/1993)».  
Sentència Audiència Provincial número 400/2002 Granada (Secció 4º), de 25 juny, recurs número 24/2002:  
«Segon. És pressupost indispensable per a la prosperabilitat de la terceria, que el tercerista demostre el domini i que la seua adquisició va ser anterior a la data en què es va practicar l'embargament, ja que si no s'acredita la propietat del bé embargat amb anterioritat a esta trava, no és possible donar lloc a la terceria, per la qual cosa les dates a tindre en compte, són de la banda del tercerista, la d'adquisició del domini i de la banda de l'embargant, la data de la diligència d'embargament, no de l'anotació en el Registre de la Propietat, i és que, cal ajustar-se a la doctrina del Tribunal Superior per la qual se sosté que ha de prevaldre la data de l'embargament, contra a la de l'anotació en el registre públic, i s'establixen els seus efectes a la data de l'embargament (sentència Tribunal Superior 16 d'octubre de 1997, 26 de juliol de 1994). El Tribunal Superior en sentència de 19 d'abril de 2000, té declarat sobre les característiques, virtualitat i eficàcia que produïx l'embargament i l'anotació corresponent, en temes de terceria de domini: «... si no s'acredita la propietat del bé embargat amb anterioritat a l'embargament, no és possible donar lloc a la terceria (sentències 26 de juny de 1979, 18 de juliol de 1983, 26 de juny de 1984, 17 de desembre de 1984, 21 de novembre de 1987, 25 de maig de 1988, 21 de juny de 1989, etc.), sent-ne, doncs, requisits imprescindibles perquè la postulació del tercerista puga prosperar, l'acreditació del seu domini i de l'adquisició fou anterior a la data en què es va practicar l'embargament per a garantir el cobrament d'un crèdit per l'executant (sentències 31 de gener de 1970, 13 de desembre de 1982, 30 d'octubre de 1983, 17 de desembre de 1984, 7 de març de 1985, 7 de gener de 1992). Per naturalesa l'acció de terceria de domini té per objecte facultar al tercer perquè puga demostrar que el bé embargat era de la seua propietat i no del deutor, quan es realitza la trava, i, per tant, s'ha d'alçar eixa trava, de tal manera que sols en el cas que l'anotació preventiva d'embargament tinguera naturalesa constitutiva, s'hauria de tindre en compte (com en la hipoteca) la data de la seua inscripció registral. En qualsevol altre cas, la pràctica de la diligència judicial (vegeu l'art. 33.4º LGSS) té virtualitat per si mateix i este acte constituïx l'objectiu de la reclamació del tercerista. La jurisprudència té establit que l'anotació preventiva d'embargament, no és obligada o necessària, malgrat els termes literals dels articles 1453 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, i 43.2º de la Llei Hipotecària (RZK 5975/342 i 886 i NDL 18547), la qual cosa permetrà passar a la realització forçosa de la finca o dret, encara sense aquell assentament, i s'haurà de tindre en compte el jutjador en cada cas concret, més que l'aspecte doctrinal de si l'anotació ha d'entendre's com a acte constitutiu o merament complementari, les circumstàncies de les persones interessades, i no es permetrà que s'emparen en la falta de publicitat formal de l'embargament, ni el deutor, ni quins amb ell contracten, i cooperaran a la realització de qualsevol acte fraudulent dels drets de l'embargant, i tot això, sense perjudici de protegir en un altre cas a l'adquirent de bona fe que va donar suport a la seua adquisició en l'absència de càrregues registrals, i que va actuar en este supòsit a través de l'institut del tercer hipotecari.   
Concloem dient que l'embargament existix jurídicament des que l'autoritat judicial ho decreta legalment (teniu en compte en este cas, el ja esmentat art. 33 LGSS), amb independència de la seua anotació en el registre, anotació que ni pot condicionar l'existència ni tindre respecte d'esta un valor constitutiu.  
Doncs bé, coincidim plenament amb la sentència combatuda. En efecte, acreditades han sigut les deutes contretes amb la Tresoreria General de la Seguretat Social, pel senyor M.V., vigent la seua societat de guanys (art. 1362 Cc), anteriors, a més a més, a les capitulacions atorgades. Alhora de l'embargament, (17 de juliol de 1990) la finca pertanyia als deutors M.V. i Donaire Peña. L'embargament es notifica en la forma oportuna a estos, en la persona de la seua filla Elisabeth (amb la qual cosa es dóna compliment a l'article 122.3º del Reglament General de Recaptació dels recursos del sistema de la Seguretat Social «L'embargament de béns immobles s'haurà de notificar al deutor i, si s'escau, al seu cònjuge, als tercers posseïdors i als creditors hipotecaris, i se'ls advertix a tots ells que podran designar perits que intervinguen en la taxació). De tal manera que en la data d'adquisició del senyor J.M., que va comprar als deutors codemandats, que fou el 18 de setembre de 1990, la finca ... ja estava embargada des del 17 de juliol de 1990, la qual cosa veda la prosperabilitat de l'acció entaulada, i en haver-ho així entés la sentència recorreguda, esta ha de ser íntegrament confirmada amb paral·lel rebuig del recurs interposat, i amb imposició a la part apel·lant de les costes d'esta alçada (art. 398 LECiv)».  
Sentència Audiència Provincial número 443/2005 Madrid (Secció 21ª), de 20 de setembre, recurs d'apel·lació número 735/2003.  
«II. Adquisició del domini anterior a l'embargament.  
Perquè prospere la terceria de domini no basta que el tercerista prove complidament que va adquirir el domini de la cosa embargada, sinó que a més a més és imprescindible que acredite que cronològicament eixa adquisició del domini es va produir amb anterioritat a la data de l'embargament, mentre que una adquisició del domini posterior a esta data conduiria a la desestimació de la demanda de terceria (sentències de la Sala Primera del Tribunal Suprem número 665/1997, de 17 de juliol de 1997; 641/1995 de 22 de juny de 1995; 313/1995, de 4 d'abril de 1995; 102/1995, de 18 de febrer de 1995; 31/1995, d'1 de febrer de 1995; 977/1992 de 5 de novembre de 1992).   
Quan l'embargat és un bé immoble inscrit en el Registre de la Propietat, se suscita el deute de si, per a la prosperabilitat de la terceria de domini, és imprescindible que s'acredite, pel tercer, l'adquisició del domini del bé embargat amb anterioritat a la data de diligència d'embargament, o si, al contrari, basta en provar l'adquisició del domini amb anterioritat a la data de l'anotació preventiva de l'embargament en el Registre de la Propietat. La jurisprudència ha proclamat que, malgrat el que establixen els articles 1453 de la Llei d'Enjudiciament Civil i 43, número 2 de la Llei Hipotecària, l'anotació preventiva manca de caràcter constitutiu respecte de l'embargament del bé immoble, d'ahi que, per a l'èxit de la terceria, no basta amb provar l'adquisició del domini amb anterioritat a l'anotació preventiva sinó que a més a més és necessari que eixa adquisició fóra anterior a la diligència d'embargament; si bé, este categòric pronunciament, queda mitigat per a les adquisicions del domini posteriors a la diligència d'embargament i anteriors a l'anotació preventiva, doncs, en este cas, el jutjat o tribunal ha d'atendre, en cada cas concret, més que a l'aspecte doctrinal de si l'anotació preventiva ha d'entendre's com a acte constitutiu o merament complementari, a les circumstàncies de les persones interessades, i no es permetrà que s'emparen en la falta publicitat formal de l'embargament ni el deutor, ni qui amb este contractaran, i es cooperarà a la realització de qualsevol acte fraudulent dels drets de l'embargant, i tot això sense perjudici de protegir, en un altre cas, a l'adquirent de bona fe que va donar suport a l'adquisició en la absència de càrregues registrals, i s'actuarà en este supòsit a través de l'institut del tercer hipotecari (sentències de la Sala Primera del Tribunal Suprem número 138/1995 de 24 de febrer de 1995; 785/1994, de 26 de juliol de 1994).   
Interlocutòria Audiència Provincial número 446/2005 Castelló de la Plana (Secció 3ª), de 16 setembre, recurs d'apel·lació número 232/2005.   
«Primer. Promoguda demanda de terceria de domini per José la qual pretén l'alçament de l'embargament travat per la Tresoreria General de la Seguretat Social en procediment de constrenyiment seguit contra Fernando sobre l'habitatge situat a La Vall d'Uixó, carrer.., inscrit en el Registre de la Propietat número 2 de Nules, al tom 1266, lliure 246, foli 63, i declara que este pertany a l'actor, la interlocutòria dictada seguidament a l'acte de l'audiència prèvia en la instància desestima la demanda i contra esta s'alça el demandant i sol·licita l'estimació de la demanda.   
Com a suport de la seua petició argumenta que, com es declara provat en la resolució recorreguda, l'actor va adquirir l'habitatge sobre el qual va recaure la trava en data 8 d'abril de 1994, amb efectiva entrega i ocupació el dia 14 següent, i si bé en eixa data l'embargament s'havia practicat per ser de data 25 de gener de 1994, no figurava anotat en el registre ja que el manament corresponent no es va presentar fins al dia 4 de maig de 1994, sent-ne inscrita la compravenda en data 13 de maig de 1994, per la qual cosa l'embargament no pot ser-li oposat conforme al que establix l'article 32 de la Llei Hipotecària. Per una altra banda argumenta també que si bé perquè un adquirent puga emparar-se en la bona fe -reconeguda segons diu a sensu contrari en la resolució recorreguda-, allò rellevant a efectes d'aplicació de l'esmentat article 32 de la Llei Hipotecària i 34 de la Llei Hipotecària és que en el moment en què l'interessat presta el seu consentiment i s'obliga a la contraprestació, no conega la trava perquè és en eixe moment en el qual examinada la situació i característiques de la finca, decidix si li convé o no concloure el negoci jurídic i oferir la contraprestació corresponent.   
Segon. L'acció de terceria de domini resol la qüestió que, davant l'embargament d'un bé, el tercer que al·lega és propietari i que no ho és el demandat embargat, la interposa perquè declare que ell és el titular vertader del dret de propietat i s'alça l'embargament travat sobre la seua cosa. Per naturalesa l'acció de terceria de domini té per objecte facultar al tercer perquè puga demostrar que el bé embargat era de la seua propietat, i no del deutor, quan es realitza la trava, i en conseqüència s'ha d'alçar esta restricció (STS 7 de gener de 1992).   
Per això, constituïx doctrina jurisprudencial consolidada (SSTS 25 de març de 1969, 31 de gener de 1970, 26 de juny de 1979, 30 d'octubre de 1980, 21 de juny, 3 de novembre 1982 i 13 de desembre de 1982, 18 de juliol de 1983, 30 d'octubre de 1983, 26 de juny, 3 de novembre i 17 de desembre de 1984, 7 de març de 1985, 26 de febrer i 8 de maig de 1986, 20 de febrer i 21 de novembre de 1987, 28 d'abril i 25 de maig 1988, de 16 de juny, 5 de juny, 21 de juny i 31 de juliol de 1989, 6 de març de 1990, 30 de setembre de 1993 i 22 de setembre de 1999) la qual declara que la viabilitat de la terceria exigix acreditar la propietat del bé embargat i que l'adquisició fou anterior a l'embargament, de manera que hi ha que «referir el moment de la justificació dominical del tercer a una data anterior a aquella en què va realitzar la diligència d'embargament causant de la decisió restrictiva del tercer, que en la terceria es combat».   
La STS de 23 d'abril de 1992 (mantinguda també en les SSTS de 10 maig de 1989, 30 de gener, 27 de febrer, 2 de juliol i 15 d'octubre 1990 i 26 de març de 1991, 31 juliol de 9048 UHK i 6 març 1990), partint de la naturalesa de l'embargament, determina els seus efectes atenent al principi universal decisori de la concurrència d'ambdós drets sobre el bé adquirit o embargat quin és el de la precedència en la temporabilitat dels dos moments en què es produïx l'adquisició del tercerista i aquell en el qual s'acorda la trava o embargament, declara que: a) L'embargament d'un bé com a mesura cautelar que assegura que la sentència que en el seu dia recaiga s'executarà sobre els béns embargats amb esta eficàcia que si haguera recaigut sentència el mateix dia de l'embargament. b) L'embargament, com a tal mesura d'assegurament, no altera en absolut la naturalesa del crèdit per a l'efectivitat del qual es va practicar. c) No produïx cap preferència sobre drets nascuts amb anterioritat sobre les coses embargades. d) Produïx absoluta prioritat de l'obligació assegurada sobre tots els drets reals que es constituïsquen sobre la cosa embargada amb posterioritat d'embargament».   
Des de l'òptica registral, es diu en la STS 26 de juliol de 1994, amb citació de les SSTS 14 d'octubre de 1965, 19 d'abril de 1971, 4 d'abril de 1980, 24 de novembre de 1986, que l'embargament existix jurídicament des que l'autoritat judicial (o administrativa competent [com és el cas], afegim) ho decreta legalment, amb independència de l'anotació en el Registre, l'anotació del qual no pot condicionar l'existència, ni tindre respecte d'esta un valor constitutiu». Esta doctrina es reitera en la STS de 22 de setembre de 1999 amb citació de les de 7 de gener de 1992, 24 de febrer de 1995, 14 de maig de 1996 i 9 d'abril de 1997, i s'afegix que l'anotació de l'embargament en el Registre no pot condicionar l'existència. En igual sentit, les SSTS de 7 gener de 1992 i 18 d'abril de 2001 declaren que sols en el cas que l'anotació preventiva de l'embargament tinguera naturalesa constitutiva, s'hauria de tindre en compte (com en la hipoteca) la data de la inscripció registral, en qualsevol altre cas, la pràctica de la diligència judicial (o administrativa) té virtualitat per si mateix, i este acte constituïx l'objectiu de la reclamació del tercerista. L'anotació preventiva d'embargament no és obligada o necessària, malgrat als termes literals dels articles 1453 LECiv (de 1881 [KAN 9136\1) i 43.2 de la Llei Hipotecària (XLG 7708\886), la qual cosa permetria passar a la realització forçosa de la finca o dret encara sense aquell assentament; i el jutjador haurà de tindre en compte, en cada cas concret, més que l'aspecte doctrinal de si l'anotació ha d'entendre's com a acte constitutiu o merament complementari, les circumstàncies de les persones interessades, i no es permetrà que s'emparen en la falta de publicitat formal de l'embargament, ni el deutor, ni els qui amb ell van contractar, cooperant a la realització de qualsevol acte fraudulent dels drets de l'embargant, i tot això sense perjudici de protegir, en un altre cas, a l'adquirent de bona fe que va donar suport a la seua adquisició en l'absència de càrregues registrals, i va actuar en este supòsit a través de l'institut del tercer hipotecari, la qual cosa tindrà lloc quan els adquirents del bé embargat complisquen totes les condicions de l'article 34 de la Llei Hipotecària i, per tant, inscriguen el seu dret amb anterioritat a la data de la trava, i fins i tot, si inscriuen després de l'embargament i abans d'estar anotat este.   
Als efectes de resoldre la qüestió plantejada, juntament amb la doctrina expressada, la STS de 7 d'abril de 2000 (RJ 2000\2498) resol un cas substancialment idèntic a este, ja que en un i l'altre la qüestió a resoldre es fonamenta en les dades fàctiques següents per l'ordre que s'assenyala: 1. Immoble degudament inscrit en el Registre de la Propietat pertanyent al deutor; 2. Trava de l'embargament en este temps a instància del creditor; 3. Posterior transmissió a un tercer d'este immoble; 4. Anotació de l'embargament; i 5. Presentació a la inscripció i inscripció de la transmissió del domini. En l'esmentada sentència, conforme al corrent jurisprudencia1 més recent es partix que la vertadera naturalesa de la terceria del domini és d'acció declarativa de propietat l'objecte de la qual és la declaració de propietat (a favor del demandant-tercerista) i l'alçament de l'embargament (travat a instància d'un codemandat sobre un bé que aparentment era de l'altre codemandat), i declara que la funció processal de la terceria de domini, és la invalidació i ineficàcia de l'embargament produït, la revocació de la decisió judicial (a administrativa) de l'embargament, la qual cosa conduïx a una altra conclusió: l'autèntica-necessària i suficient-pètita de la demanda de terceria de domini és que s'alce la trava sobre els béns embargats.   
En este cas, des del punt de vista de la normativa del dret civil s'han de prendre en consideració les següents dades fàctiques: la Tresoreria General de la Seguretat Social decreta l'embargament de la finca a favor seu en data 25 de gener de 1994 i el tercerista apel·lant, José, adquirix la propietat de la finca amb el seu lliurament el dia 14 d'abril de 1994, i per això adquirix una finca ja embargada, sense que l'embargament ni la compravenda hagueren tingut accés encara al Registre de la Propietat. Des de l'òptica del dret hipotecari, consta l'entrada en el Registre de la Propietat de l'embargament abans que la compravenda, ja que l'assentament de presentació -que determina l'eficàcia en el temps de tota inscripció o anotació, tal i com establixen els articles 24 i 25 de la Llei Hipotecària (GSR 7571\886)- del manament d'embargament va ser el 4 de maig de 1994 i l'anotació definitiva el dia 9 de maig de 1994, mentre l'assentament de presentació a inscripció de l'escriptura de compravenda és de data 13 de maig de 1994 i inscripció definitiva el dia 23 de maig de 1994.   
D'això resulta que la sentència d'instància, objecte d'este recurs no ha infringit l'article 32 de la Llei Hipotecària que integra la presumpció d'exactitud registral ni l'article 34 de la Llei Hipotecària, que sanciona el principio de fe pública registral, doncs el tercer hipotecari o tercer registral no és el simple tercer civil el qual no és part en la relació jurídica, sinó el tercer adquirent que, de bona fe, ha inscrit en el Registre de la Propietat el dret que ha adquirit del titular registral. A ell no se li podrà oposar allò no inscrit, segons l'article 32 de la Llei Hipotecària, però no és el cas present en el qual l'apel·lant adquirix una finca ja embargada i quan inscriu, ja estava anotat fins i tot de forma definitiva l'embargament i no abans d'estar anotat este, únic supòsit este en què el tercer quedaria emparat per la fe pública registral.»   
Segon. En aplicació de l'article 394 de la Llei d'Enjudiciament Civil, resulta la condemna en costes dels demandants.   
Dispositiva  
Desestime la demanda interposada per Laura Lucena Herráez, procuradora dels tribunals, que actua en nom i representació de Ciro Vicente Espósito i d'Alicia Susana San Juan de Espósito, contra la Tresoreria General de la Seguretat Social i contra José Antonio Requena Díaz:   
Absolc la Tresoreria General de la Seguretat Social i el senyor Requena Díaz de les pretensions dels actors.   
I condemne Ciro Vicente Espósito i Alicia Susana San Juan Espósito, al pagament de les costes originades en este expedient i instància a la Tresoreria General de la Seguretat Social, i no es correspon el pronunciament respecte de les que afecten amb el senyor Requena Díaz.   
Notifiqueu esta resolució a les parts i feu-los saber que no és ferma i que contra esta es pot interposar recurs d'apel·lació davant l'Audiència Provincial de València i disposen a tal fi del termini de cinc dies des de la recepció i a plantejar mitjançant escrit en la forma oportuna dirigit al Jutjat, on s'anunciarà la preparació de la impugnació amb indicació expressa que es tracta d'esta resolució i dels pronunciaments que són objecte de recurs.   
Que el secretari expedisca testimoniança d'esta resolució, la qual s'unirà a les actuacions en les qual es va dictar, i porteu l'original al llibre de sentències (conforme el que establix l'article 265 de la LOPJ).   
Esta és la meua sentència, dictada en primera instància; que pronuncie, mane i firma; en done fe. Seguixen firmes.»   
Tot l'anteriorment inserit concorda bé i fidelment amb el seu original, al qual em remet, i perquè conste expedisc i firme edicte, en done fe.   
València, 23 de febrer de 2007.- La secretària judicial: Eva Mª Murciano Vicente.   
En atenció al desconeixement de l'actual domicili o residència de la part demandada, per provisió de 8 d'abril de 20 el jutge, de conformitat amb el que disposen els articles 156.4 i 164 de la Llei 1/2000, d'Enjudiciament Civil, ha ordenat la publicació d'este edicte Diari Oficial de la Comunitat Valenciana per a dur a efecte la diligència de notificació corresponent.   
Diligència. València, 8 d'abril de 2009. L'estenc jo, la secretària judicial per a la seua publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, perquè valga de notificació al codemandat José Antonio Requena-Díaz. Ho firme i en done fe.   
València, 8 d'abril de 2009.- La secretària judicial: Eva Mª Murciano Vicente.