Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6461, del 16-02-2011 (2011/452)

Notificació de la sentència dictada en el procediment de terceria de domini número 279/1997.
--------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6461

Data del DOGV
:   16-02-2011

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2011/452


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 2 de Dénia

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment de terceria de domini número 279/1997. [2011/452]  
Terceria de domini (llei antiga) 000279/1997  
De: Rosa Fornés Puigcerver.  
Procurador: José Vicente Bonet Camps.  
Contra: Manuel Alenda Velasco, Raoul Servais, Promociones San Pablo, SL, i Heinz Alfred Walter Lüssman.  
En aquest procediment de terceria de domini, seguit a instàncies de Rosa Fornés Puigcerver contra Manuel Alenda Velasco, Raoul Servais, Promociones San Pablo, SL, i Heinz Alfred Walter Lüssman, s'ha dictat la sentència que, literalment, diu així:  
«Sentència número 000269/2010  
Jutgessa que la dicta: Carolina del Carmen Castillo Martínez.  
Lloc: Dénia.  
Data: 9 de novembre de 2010.  
Part demandant: Rosa Fornés Puigcerver, representada pel procurador dels tribunals José Vicente Bonet Camps.  
Defesa pel lletrat: Francesc Ballester Fornés.  
Part demandada: Manuel Alenda Velasco, Promociones San Pablo, SL, Raoul Servais i Heinz Alfred Walter Lüssman (en rebel·lia).  
Objecte del judici: terceria de domini. Part demandada en rebel·lia.  
Sentència  
Dénia, 9 de novembre de 2010  
Carolina del Carmen Castillo Martínez, magistrada jutgessa titular del Jutjat de Primera Instància número 2 de Dénia i partit, he vist aquestes actuacions de terceria de domini número 279/1997, promogudes per Rosa Fornés Puigcerver, representada pel procurador dels tribunals José Vicente Bonet Camps i defesa pel lletrat Francesc Ballester Fornés, contra Manuel Alenda Velasco, Promociones San Pablo, SL, Raoul Servais i Heinz Alfred Walter Lüssman (en rebel·lia).  
Antecedents de fet  
Primer. El procurador dels tribunals José Vicente Bonet Camps, en representació de Rosa Fornés Puigcerver, va presentar demanda de terceria de domini contra Manuel Alenda Velasco, Promociones San Pablo, SL, Raoul Servais i Heinz Alfred Walter Tüssman.  
Segon. Admesa a tràmit la demanda, i després de nombrosos intents de localització dels demandats que van resultar infructuosos, es va procedir a citar a termini la part demandada mitjançant edictes perquè contestara dins del termini de 20 dies. Transcorregut el termini per a contestar aquesta part no va comparéixer, per la qual cosa va ser declarada en rebel·lia.  
Tercer. Assenyalat dia per a la vista, el 9 de novembre de 2010, va comparéixer únicament l'actora, la qual es va ratificar en la seua demanda i va sol·licitar com a única prova la documental, després d'això les actuacions van quedar concluses per a sentència.  
Quart. En la substanciació d'aquestes actuacions s'han observat les prescripcions legals.  
Fonaments de dret  
Primer. Per a justificar el pronunciament d'aquesta resolució cal tindre present que si bé la rebel·lia en el nostre dret processal civil no pot equiparar-se a una admissió de fets ni a un assentiment tàcit de l'acció formulada en contra seua, de conformitat amb l'article 497 de la LECn 1/2000, és cert que aquesta posició processal concreta del demandat impedeix al tribunal conéixer els possibles fets impeditius, extintius o excloents de l'acció formulada en contra seua i permet donar validesa als documents aportats per la part actora juntament amb la seua demanda pel fet de no estar expressament impugnats, exarticle 326 de la LECn segons el qual: "els documents privats faran prova plena en el procés, en els termes de l'article 319, quan la seua autenticitat no fóra impugnada per la part a qui perjudique", cosa que imposa al demandat la iniciativa a l'hora d'actuar a fi d'evitar els possibles efectes perjudicials dels documents que acompanyen la demanda.  
I, sent que la càrrega d'acreditar els fets impeditius, extintius o excloents competeix a la part demandada, de conformitat amb el que estableix l'article 217.3 de la Llei d'Enjudiciament Civil, l'absència d'aquesta acreditació únicament ha de perjudicar a aquesta part, partint de la base que documentalment o per altres mitjans l'actor acredite els fets de què ordinàriament es desprenga, segons les normes jurídiques aplicables a aquests, l'efecte jurídic corresponent a les pretensions de la demanda i de la reconvenció, d'acord amb el que estableix l'article 217.2 de la mateixa llei processal civil esmentada.   
Segon. De la documentació aportada juntament amb l'escrit de demanda (documents números 1 a 9 de la demanda) s'acredita que l'actora és propietària en ple domini de l'immoble consistent en habitatge i descrit com a: «urbana. Edifici a Pedreguer, plaça d'El Caudillo (ara plaça Major), número 19, planta segona, habitatge C, porta número 5. Té cent set metres quadrats. Consta de quatre dormitoris, cuina, menjador estar, lavabo, bany, vestíbul, corredor i lluna. Confronta: davant, habitatge porta 8; dreta entrant, habitatge porta 6; esquerra, plaça de l'Assutzena i, darrere, carrer de l'Assutzena. Finca inscrita al Registre de la Propietat de Pedreguer al número 5393, tom 469»; que l'actora va adquirir la meitat indivisa de la nua propietat de l'immoble que es descriu a l'escrit de demanda per herència de Josefa Alberola Noguera, i va consolidar el ple domini de la seua meitat indivisa en morir sa mare Rosario Puigcerver Alberola en data 15 de març de 1967, que era la usufructuària de l'esmentat habitatge segons el testament de l'anteriorment referenciada senyora Alberola Noguera; que l'altra meitat indivisa del pis esmentat la va adquirir de la mateixa causant el germà de l'actora José Fornés Puigcerver, difunt en data 26 d'agost de 1992, fadrí, sense descendència i intestat, sent-ne la seua única família més pròxima i única hereva la seua germana, la demandant; que, atés que s'havia projectat construir un edifici sobre el solar procedent de l'enderrocament de l'illa de cases ubicada entre les places d'El Caudillo i de l'Assutzena, i dels carrers Mataflorida i de l'Assutzena, l'illa on estava ubicat el pis de l'actora i del seu germà, amb data 3 de juliol de 1969, es va realitzar un contracte privat per la virtut del qual l'actora i el seu germà, representats en aquest per son pare José Fornés Tomás, van cedir el dret de superfície que els corresponia sobre l'esmentada finca descrita a canvi de la reversió en propietat definitiva de la dependència que en la demanda consta descrita com de propietat de l'actora; que, després d'acabada la construcció de la nova illa de cases, l'actora i el seu germà van rebre l'habitatge siti a Pedreguer, plaça Major (abans d'El Caudillo) número 19, segon pis, porta 5, però mai no se'ls va atorgar escriptura a favor seu, malgrat els requeriments i les gestions efectuades en el seu moment; que tant l'actora com el seu germà, en virtut del títol de cessió amb reversió d'obra ja indicat, van prendre possessió de l'habitatge que van habitar ambdós fins a la defunció del germà de la demandant; que, en conseqüència, l'actora és propietària de l'habitatge assenyalat, i ho és en ple domini, d'una meitat indivisa per dret de reversió i de l'altra meitat pel fet d'haver-la heretat del seu germà mort; que l'actora s'ha vist sorpresa en tindre coneixement de l'existència d'un embargament sobre la dita propietat, decretat en la fase final d'execució de sentència dictada en la causa penal de judici oral número 540/1993, executòria número 619/1994, seguit davant del Jutjat Penal número 5 d'Alacant pels demandats i per a garantir les responsabilitats d'aquests; que la titularitat de l'actora estava consolidada amb anterioritat al moment en què es va constituir l'afecció, perquè l'embargament va tindre lloc mitjançant diligència de data 15 de febrer de 1993, anotada al Registre de la Propietat de Pedreguer el 12 d'abril de 1993, i l'habitatge va ser adquirit en data 3 de juliol de 1969 o, en tot cas, cal entendre que va ser adquirit amb l'entrega de les claus, fet aquest que es va produir a la finalització de la construcció del nou edifici l'any 1974, i va ser ocupat per la demandant i el seu germà a començaments de l'any 1981; que el relat dels fets realitzat en l'escrit de demanda era conegut pel demandat Manuel Alenda Velasco, com a representant legal de la codemandada Promociones San Pablo, SL, a qui, en data 14 de desembre de 1978, se la va requerir perquè atorgara la corresponent escriptura pública sense que aquest ho fera.  
Per tant, és possible concloure que de la documental aportada amb la demanda es desprén la total justificació de la pretensió sustentada per la part demandant en aquesta causa, per la qual cosa cal entendre que l'actora compleix amb la càrrega d'acreditar els fets que fonamenten la seua demanda, conformement imposa l'article 217.2 de la LECn, perquè, a fi que puga ser estimada la terceria de domini és necessari que el tercer en prove la titularitat i que aquesta s'haja consolidat amb anterioritat al moment en què es va constituir l'afecció, així com la identitat entre el bé embargat i aquell del qual afirma ser titular. I en aquest supòsit consta, pel que s'ha exposat, que l'actora és titular dominical del bé embargat, perquè l'habitatge embargat és l'immoble que se li va lliurar en el seu dia a la demandant a canvi de la cessió del seu pis en virtut del contracte privat de 3 de juliol de 1969, de la qual cosa es conclou la identitat de la finca objecte de la terceria, que consta documentada en els títols aportats, resultant, a més, que l'actora des del lliurament de les claus del seu habitatge exerceix la possessió pacífica sobre aquest, ja que està fent ús d'aquest com a habitatge habitual fins que ha tingut coneixement de l'embargament travat a través d'una visita que va realitzar al seu domicili el representant legal de la codemandada Promociones San Pablo, SL, i també codemandat Manuel Alenda Velasco que, acompanyat d'una altra persona, li va sol·licitar a l'actora la quantitat de set milions de pessetes a canvi de no perdre el seu habitatge a la subhasta que previsiblement s'anava a practicar.  
Tercer. No s'ha exercit per la part demandada cap activitat per a al·legar algun incompliment de l'actora en qualsevol de les seues obligacions essencials assumides que justifique l'incompliment de la demandada ni el pagament de part o tota la quantitat reclamada per aquesta, i atés que tot això correspon a la demandada, d'acord amb l'article 217.3 de la LECn, la conseqüència necessària ha de ser l'estimació de la demanda presentada respecte a la declaració de la titularitat dominical pretesa, en aplicació dels articles 348, 349 i concordants del Codi Civil, invocats en aquesta.  
Quart. Pertoca la imposició de les costes del procediment a la part demandada, de conformitat amb l'article 394.1 de la LECn.  
Vistos els preceptes legals esmentats i els altres aplicables de manera pertinent,  
Dispositiva  
1. Estime íntegrament la demanda de terceria de domini interposada per Rosa Fornés Puigcerver i, en conseqüència, declare que la finca registral número 5393 del Registre de la Propietat de Pedreguer és propietat privativa de l'actora, ordene que s'alce i es cancel·le l'embargament travat sobre aquesta finca, i condemne Manuel Alenda Velasco, Promociones San Pablo, SL, Raoul Servais i Heinz Alfred Walter Lüssman a sotmetre's a aquesta resolució.  
2. Pertoca la imposició expressa de les costes causades en aquesta instància a la part demandada.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual es lliurarà una testimoniança suficient per a unir-la a les actuacions corresponents, que pronuncie, mane i firme».  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts que han comparegut, i feu-los saber que aquesta no és ferma, atés que s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació.  
De conformitat amb la disposició addicional 15a de la Llei Orgànica del Poder Judicial, perquè siga admés a tràmit el recurs d'apel·lació contra aquesta resolució, haurà de constituir un dipòsit de 50 euros, que se li tornarà només en el cas que el recurs siga estimat.  
El dipòsit l'haurà de constituir ingressant l'esmentada quantitat al banc Banesto, en el compte corresponent a aquest expedient (JJJJ 4962 FL EEEE AA) i indicar, en el camp «Concepte», el codi «02 civil-apel·lació» i la data de la resolució objecte de recurs amb el format DD/MM/AAAA.  
Si l'ingrés es realitza mitjançant una transferència bancària, després de completar el codi del compte corrent (CCC, 20 dígits), s'indicarà en el camp «Concepte» el número de compte, el codi i la data en la forma exposada en el paràgraf anterior.  
En cap cas s'admetrà una consignació per un import diferent de l'indicat. En el cas que haja de realitzar uns altres pagaments en el mateix compte, haurà d'efectuar un ingrés per cada concepte, fins i tot si obeeixen a altres recursos de la mateixa o distinta classe.  
Aquesta sentència l'ha donada, llegida i publicada la magistrada jutgessa que la subscriu en el dia de la data mentre celebrava audiència pública. En done fe.  
I atés que el demandat esmentat, Manuel Alenda Velasco, Raoul Servais, Promociones San Pablo, SL, i Heinz Alfred Walter Lüssman, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.  
Dénia, 13 de desembre de 2010.- El secretari judicial: José Luis Ramos Cejudo.