Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8598, del 24-07-2019 (2019/7188)

RESOLUCIÓ d'1 d'abril de 2019, de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, d'extinció de l'autorització atorgada a la mercantil Puerto Deportivo de Alicante, SA, per a la construcció i explotació d'un port esportiu d'hivernada al paratge de l'Albufereta, terme municipal d'Alacant.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8598

Data del DOGV
:   24-07-2019

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - A) AUTORITZACIONS I CONCESSIONS

Número del document
:   2019/7188


Data del document
:   01-04-2019

Organisme emissor
:   Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori
    * instal·lació portuària

RESOLUCIÓ d'1 d'abril de 2019, de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, d'extinció de l'autorització atorgada a la mercantil Puerto Deportivo de Alicante, SA, per a la construcció i explotació d'un port esportiu d'hivernada al paratge de l'Albufereta, terme municipal d'Alacant. [2019/7188]  
  
Antecedents  
  
1. Per Resolució del Consell de Ministres de 26 d'octubre de 1979 es va atorgar a la mercantil Puerto Deportivo de Alicante, SA, autorització per a la construcció i explotació d'un port esportiu d'hivernada al paratge de l'Albufereta del terme municipal d'Alacant.  
  
2. L'inici de les obres es va acordar per Ordre ministerial de 30 d'abril de 1980, i es va subscriure l'acta de replanteig el dia 13 de juny del mateix any.  
Per diverses vicissituds que van desembocar en litigis judicials, les obres no han arribat a concloure's ni, en conseqüència, s'ha produït l'inici de la fase d'explotació. De les obres iniciades queda una superfície de rebliment guanyat al mar amb amplària variable de 40 i 90 metres, així com un xicotet abassegament d'escullera en l'extrem nord de l'esplanació efectuada; sense que s'haja produït la finalització de les obres, ni en conseqüència l'inici de la fase d'explotació.  
3. El port esportiu, amb el nom de L'Albufereta, encara que també és conegut com a Puertoamor, va ser traspassat a la Comunitat Valenciana, mitjançant el Reial decret 3059/1982, de 24 de juliol, sobre traspàs de funcions i serveis de l'Administració de l'Estat a la Comunitat Valenciana en matèria de ports.  
4. La mercantil concessionària Puerto Deportivo de Alicante, SA, s'havia constituït el 5 d'octubre de 1978, i n'és soci majoritari Carlos Bonet Martínez, amb el 55,55 % de les accions. No obstant això, en diferents dates entre 1989 i 1991 es van produir diversos canvis en l'accionariat que van alterar substancialment la seua composició, que van culminar en l'adquisició de la totalitat de les accions de Puerto Deportivo de Alicante, SA, per la també mercantil Otachi, SA, el 5 de desembre de 1991, prèviament adquirides per Chiota, SA; tot això sense l'alçament de l'acta de reconeixement de les obres que determinara la seua finalització i sense l'autorització administrativa prèvia i expressa, tal com exigeix el títol concessional (condició 14a).  
Conegudes aqueixes circumstàncies i després de la tramitació de l'oportú expedient, mitjançant Acord del Govern Valencià de 18 de juliol de 1994 es va declarar la caducitat de la concessió.  
Impugnat l'acord esmentat en via jurisdiccional, la Sentència del TSJCV de 30.05.1997 estima el recurs contenciós administratiu interposat per Puerto Deportivo de Alicante, SA, que indica, no obstant això, en el seu fonament de dret cinqué que «L'efecte jurídic que es produeix, segons les normes citades, quan es materialitza una transmissió no tempestiva o no autoritzada, no és el de l'extinció de la concessió, sinó molt al contrari el de la seua subsistència, de manera tal que la transmissió no és en absolut eficaç davant de l'Administració; el concessionari no queda desvinculat de les seues obligacions originàries; l'adquirent no queda subrogat en la posició d'aquell, i no podrà haver-hi constància pública registral de la transmissió, perquè l'Administració mai atorgarà títol formal per a això.  
Així doncs, l'efecte jurídic que la norma lliga a la transmissió no autoritzada, és el de l'absoluta inexistència i ineficàcia del negoci traslatiu. Si ope legis la transmissió no existeix i l'administració ha d'ignorar-la, no pot deduir-se, a més, la caducitat de la concessió, perquè això equivaldria a connectar l'extinció del negoci amb una causa inexistent.»  
  
Formulat recurs de cassació contra aqueixa sentència per la Generalitat Valenciana, la sentència del Tribunal Suprem de 20 de gener de 2003, desestima el recurs per defecte formal i sense entrar en el fons de les qüestions plantejades en el procediment.  
5. Segons dades del Butlletí Oficial del Registre Mercantil (BORME), número 77 de 23 d'abril de 2012, l'administrador únic de Puerto Deportivo de Alicante, SA, és Pedro Omar Otamendi Chico, amb domicili social actual al carrer Marqués de Campo núm. 35-3-A de Dénia, segons BORME núm. 18, de 25 de gener de 2018.  
  
Consideracions jurídiques  
  
1. La competència per a dictar la present resolució correspon a la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, en virtut del que estableixen els articles 1.1 i 4.1 del Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, aprovat per Decret 159/2015, de 18 de setembre, del Consell, en relació amb l'article 28 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell.  
La resolució d'incidències en els ports dependents de la Generalitat es troba delegada, no obstant això, en la persona titular de la Direcció General d'Obres Públiques, Transport i Mobilitat, mitjançant Resolució de 2 de juliol de 2018, de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, sobre delegació de l'exercici de competències en determinats òrgans de la Conselleria.  
2. L'autorització conferida a Puerto Deportivo de Alicante, SA, es regeix en primer terme per les condicions establides en la mateixa resolució d'atorgament, entre les quals ací es destaquen:  
La condició 1a disposa que l'autorització no implica cessió del domini públic ocupat, ni de les facultats dominicals de l'Estat i s'atorga amb subjecció al que es disposa en la Llei 55/1969, de 26 d'abril, sobre ports esportius, i en la llei i el reglament de ports, de 19 de gener de 1928.  
La condició 2a va establir un termini de duració de cinquanta (50) anys, excepte els drets particulars i sense perjudici de tercer, comptats des de l'endemà de la data de notificació al concessionari.  
La condició 17a estableix que el beneficiari estarà obligat a complir les disposicions vigents o que en endavant es dicten que afecten el domini públic atorgada la seua ocupació i, si escau, als terrenys guanyats al mar atorgats en propietat i a les obres i activitats que s'hi desenvolupen, especialment les corresponents a llicències i ordenacions urbanístiques, i incloses les relatives a les zones polèmica i militar de Costas i Fronteres, sense que les obres que s'executen puguen ser obstacle per a l'exercici de la vigilància litoral ni de les altres servituds públiques.  
  
La condició 14a va disposar que el beneficiari, després d'aprovada l'acta de reconeixement de les obres, podrà cedir l'autorització atorgada, amb la conformitat expressa prèvia de l'Administració, i es considera que qui se subrogue en els seus drets assumirà també la resta de les obligacions de l'autorització.  
Segons la condició 20a, quan per venciment de l'autorització, es produïsca la reversió, quedaran automàticament extingits els drets reals o personals que pogueren tindre terceres persones sobre el domini públic ocupat i les obres o instal·lacions objecte de reversió. Tampoc assumirà l'Administració els contractes de treball que poguera haver concertat el beneficiari per a l'exercici de la seua activitat empresarial, sense que, per tant, puga en forma alguna entendre's que la reversió implica la cessió d'empresa.  
I la condició 21a estableix que acabat el termini atorgat, revertiran a l'Estat els terrenys, obres i instal·lacions objecte de l'autorització, i el beneficiari podrà retirar aquells elements que no figuren en l'acta de reconeixement, alçada de conformitat i en compliment de la clàusula 8a, i que no estiguen units de manera fixa a l'immoble i amb això no es produïsca trencament ni deterioració d'aquest.  
  
De la recepció per l'Administració dels béns revertits, s'alçarà la corresponent acta en presència de l'interessat, si compareguera. En l'acta es ressenyarà l'estat de conservació dels béns revertits i s'especificaran les deterioracions que presenten. Si hi ha deterioracions, l'acta servirà de base per a instruir l'expedient corresponent.  
  
3. Com s'ha indicat, la concessió va ser atorgada a l'octubre de 1979, per la qual cosa és aplicable la legislació vigent en aquest moment (Llei 55/1969, de 26 d'abril, sobre ports esportius, i Reglament de ports de 19.01.1928), així com, la Llei 28/1969, de 26 d'abril, sobre costes, llavors vigent.  
Així es desprén, a més, de la disposició transitòria primera de la Llei 2/2014, de 13 de juny, de ports de la Generalitat, segons la qual: «Les autoritzacions que suposen ocupació del domini públic portuari i les concessions vigents a l'entrada en vigor d'aquesta llei continuaran subjectes a les mateixes condicions en què es van atorgar fins que transcórrega el termini pel qual van ser atorgades.»  
4. Sol·licitat informe a l'Advocacia de la Generalitat sobre una sèrie de qüestions relatives a la concessió sobre el port esportiu, l'emet el 14 de juny de 2018, concloent l'extinció ope legis de la concessió pel transcurs de 30 anys establit en la DT 16a del RD 876/2014, fonamentada en la consideració segona que es transcriu literalment als efectes previstos en l'article 88.6 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú:  
  
«La Llei 22/1988 en la seua disposició transitòria cinquena (que no ha sigut modificada per la Llei 2/2013), estableix la revocació de les concessions quan resulten incompatibles amb els criteris d'ocupació del domini públic establits en la Llei 22/1988. En efecte, aquesta disposició transitòria, paràgraf segon, estableix:  
«2. Així mateix en el termini de dos anys i prèviament a la inscripció, si escau, en el corresponent Registre, l'Administració de l'Estat revisarà les característiques i el compliment de les condicions de les reserves, adscripcions i concessions vigents a la promulgació d'aquesta llei. Les concessions podran ser revocades, totalment o parcialment, a més de per les causes previstes en el títol corresponent, quan resulten incompatibles amb els criteris d'ocupació del domini públic establits en la present llei. La indemnització es determinarà, si escau, per aplicació del que s'estableix en les clàusules de la concessió o, en defecte d'això, en la legislació en la virtut de la qual es va atorgar aquella.  
I l'RD 1471/1989 preveia quan s'entenia que una concessió era incompatible amb els criteris d'ocupació de domini públic, establint la DT 14a de dit reial decret que es consideraven en tot cas incompatible amb els criteris d'ocupació del domini públic establits en la llei de costes el manteniment de concessions a perpetuïtat, per temps indefinit, sense termini limitat o per termini superior a trenta anys, comptadors des de l'entrada en vigor de la llei, sempre que no hagen superat o superen el termini màxim de noranta-nou anys. I preveia que en tots aquests casos, les concessions vigents s'entendran atorgades pel termini màxim de trenta anys, comptadors des de l'entrada en vigor de la llei de costes.  
Per la qual cosa les concessions atorgades abans del 29 de juliol de 1988 ha d'entendre's que venceran el 29 de juliol de 2018. En efecte, la DT 14a de l'RD 1471/1989 és reproduïda per la DT 16a de l'RD 876/2014, que estableix sota el títol de «revisió de concessions atorgades amb anterioritat a l'entrada en vigor de la Llei 2/2013, de 29 de maig, el següent:  
«1. Es considerarà en tot cas incompatible amb els criteris d'ocupació del domini públic establits en la Llei 22/1988, de 28 de juliol, el manteniment de concessions a perpetuïtat, per temps indefinit o sense termini limitat. En tot cas, s'entendrà que les concessions vigents abans del 29 de juliol de 1988 van ser atorgades per un termini màxim de 30 anys, comptadors des d'aqueixa data, sense perjudici que puguen ser prorrogades d'acord amb l'article 2 de la Llei 2/2013, de 29 de maig.  
  
2. En els altres casos, la revisió de les clàusules concessionals requerirà la tramitació d'un expedient amb audiència a l'interessat i oferta de condicions revisades adaptades als criteris de la Llei 22/1988, de 28 de juliol, i d'aquest reglament, formulada pel Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient. Si el concessionari no accepta les noves condicions es procedirà a la revocació total o parcial de la concessió, i es tramitarà en peça separada el corresponent expedient indemnitzatori.  
3. El Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient resoldrà sobre el manteniment o la revocació de les concessions atorgades en precari. En cas que opte pel manteniment haurà d'atorgar una concessió ferma conformement als criteris i al procediment establit en la Llei 22/1988, de 28 de juliol, i en el present reglament.  
  
4. Les concessions atorgades per a la construcció d'accessos artificials a illes o illots de propietat particular per mitjà d'obres de rebliment o de fàbrica es revisaran d'ofici pel Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient perquè aquests accessos queden oberts a l'ús públic gratuït en les mateixes condicions d'utilització que s'haja establit per a accedir a les propietats privades, de manera que es garantisca l'accés al domini públic maritimoterrestre insular i als espais sotmesos a la servitud de trànsit. Aquesta modificació de les seues condicions no donarà lloc a indemnització  
5. Els titulars de creació, regeneració o condicionament de platges podran sol·licitar la revisió de les seues clàusules per a incloure-hi la previsió continguda en els articles 54 de la Llei 22/1988, de 28 de juliol, i 114 d'aquest reglament.»  
Sobre aquesta DT 16a de l'RD 876/2014, recordem que ha tingut el Tribunal Suprem l'oportunitat de pronunciar-se en Sentència núm. 3273/2016, de 5 de juliol de 2016, que va desestimar el recurs interposat per una entitat contra aquesta DT 16a. En aquest recurs se sol·licitava que es declarara nul de ple dret l'apartat primer de la DT 16a del RD876/2014 o alternativament que es declarara, a efectes interpretatius, que el termini de les concessions vigents amb anterioritat al 29 de juliol de 1988 era de 75 anys i no de 30 anys.  
Recordem que no s'ha sol·licitat la pròrroga de la concessió que permet l'article 2 de la Llei 2/2013 (precepte la constitucionalitat del qual ha sigut declarada expressament per STC 233/2015, de 5 de novembre), pròrroga que entenem és discrecional i podrà concedir-se o denegar-se per l'Administració ateses les circumstàncies concurrents, sense que, al nostre judici, hi haja causes per a concedir- la, atés que no s'ha arribat mai a iniciar les obres i aquests han perdut la seua finalitat, han canviat les normes mediambientals i urbanístiques que regien en aquest domini públic quan l'Estat va atorgar la concessió; domini públic que, a més, actualment està integrat en un parc natural i està protegit per nombrosos instruments mediambientals.  
  
Per la qual cosa, al nostre judici, a partir del 29 de juliol de 2018, s'ha de dictar resolució en què es declare extingida la concessió per haver transcorregut el termini de 30 anys que estableix la DT 16a de l'RD 876/2014. Entenem que aquesta declaració no requereix donar audiència a l'entitat interessada donat el tenor literal de l'apartat primer de la DT 16a, en relació amb l'apartat segon d'aquesta disposició transitòria que regula la revocació de la concessió per canvi de condicions. Així mateix, considerem que no hi hauria dret a indemnització per extingir-se la concessió pel transcurs del termini a l'empara de la clàusula 20 del plec de condicions que regeix la concessió en relació la DT 5a de la Llei 22/1988.  
Així mateix, ha de tindre's en compte que la resolució que revoque la concessió pel transcurs del termini de 30 anys establit en la DT 16a de l'RD 876/2014 haurà de tindre en compte l'article 72 de la Llei 22/1988 que estableix que, en tots els casos d'extinció d'una concessió, l'Administració decidirà sobre el manteniment de les obres i instal·lacions o l'alçament i la retirada del domini públic i de la seua zona de servitud de protecció per l'interessat i a càrrec seu.  
En el present cas, no s'han realitzat les obres per a les quals es va adjudicar la concessió, ni s'han iniciat aquests, per la qual cosa simplement haurà d'especificar aquesta circumstància en la resolució que acorde la revocació. »  
Suscitada així la qüestió del transcurs del termini màxim de duració de la concessió legalment establit, resulta procedent declarar la seua extinció sense més tràmit per haver-se produït ipso iure.  
La transcendència resolutòria d'aqueixa declaració constitueix raó d'interés públic que aconsella la seua publicació, d'acord amb el que es preveu en l'article 45 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.  
En virtut de tot el que s'ha exposat, resolc:  
  
Primer  
Declarar extingida la concessió per haver transcorregut el termini de 30 anys que estableix la disposició transitòria 16a del Reial decret 876/2014, de 10 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament general de Costes.  
  
Segon  
Notificar la present resolució als interessats i publicar el seu contingut en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Contra la present resolució, que posa fi a la via administrativa, els interessats en l'expedient que no siguen administracions públiques podran interposar, amb caràcter potestatiu, recurs de reposició en el termini d'un (1) mes davant l'òrgan que la va dictar, o directament recurs contenciós administratiu en el termini de dos (2) mesos, davant la sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana.  
Les administracions públiques podran interposar recurs contenciós administratiu, en el termini de dos (2) mesos, davant la sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, sense perjudici de poder efectuar el requeriment previ en la forma i termini determinats en l'article 44 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.  
Això sense perjudici que els interessats puguen interposar qualsevol altre recurs que estimen oportú.  
Els terminis seran comptats des de l'endemà de la pràctica de la notificació de la present resolució.  
  
València, 1 d'abril de 2019.- La consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, p. d. (R 02.07.2018), el director general d'Obres Públiques, Transport i Mobilitat: Carlos Domingo Soler.