Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5403, del 07-12-2006 (2006/13483)

RESOLUCIÓ de 16 de novembre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici del mercat de Colom de València i s'obri període d'informació pública.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5403

Data del DOGV
:   07-12-2006

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/13938


Data del document
:   16-11-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * València
    * ben cultural
    * monument
    * protecció del patrimoni

RESOLUCIÓ de 16 de novembre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici del mercat de Colom de València i s'obri període d'informació pública. [2006/13615]  
Vista la resolució de 28 d'agost de 1983 de la Direcció General de Belles Arts i Arxius per la qual es va acordar tindre per incoat expedient per a la declaració com a monument historicoartístic a favor de l'edifici del mercat de Colom, a València, i l'informe favorable que respecte d'això va emetre la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran el 24 de gener de 1985.  
Vist, així mateix, l'informe del Servici del Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental favorable a la continuació de l'expedient de referència.   
Atés que, segons el que disposa l'article 27.7 de l'esmentada llei, es requerix la incoació d'un nou expedient respecte del ja iniciat en data 28 agost de 1983, i després d'haver-se complementat l'expedient amb els requisits exigits per la llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià,  
Esta Direcció General, en l'exercici de les atribucions que li atorga el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, resol:  
Primer  
Incoar nou expedient per a la declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici del mercat de Colom, a València.   
Segon  
De conformitat amb el que disposa l'art. 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del bé que justifiquen la declaració, descriure'l amb les seues parts integrants per a identificar-lo perfectament, així com delimitar l'entorn afectat i fixar les normes de protecció del bé i el dit àmbit en els annexos que s'adjunten a la present resolució.   
Tercer  
En compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'art. 27.3 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, notificar esta resolució als interessats i a l'Ajuntament de València i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36, en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en el monument com en el seu entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per esta Direcció General amb caràcter previ a la seua realització i a l'atorgament de llicència municipal, si és el cas, quan esta siga preceptiva, així com qualsevol canvi d'ús en l'immoble a què es contrau la present incoació, de conformitat amb el que disposa art. 33 de la mencionada llei.  
Quart  
La present incoació, d'acord amb el que establix l'art. 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i el seu entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden també suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual es resoldran després de la declaració, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.   
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus, podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que, per causa major o interés general, hagen de realitzar-se inajornablement, segons el que disposa l'incís primer del mencionat article.   
Quint  
Que, en compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'art. 27.3 de la llei, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a la seua anotació preventiva i al Registre de la Propietat de València, amb el mateix fi.  
Sext  
D'cord amb el que preveu l'article 86 de la Llei de Procediment Administratiu, i en l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, obrir un període d'informació pública, a fi que totes les persones que tinguen interés puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Generalitat. L'expedient estarà a disposició dels interessats en la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus, Servici de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, Avinguda de Campanar, número 32, de València.  
Sèptim  
Que la present resolució, amb els seus annexos, es publique en el Diari Oficial de la Generalitat i en el Boletín Oficial del Estado.  
València, 16 de novembre de 2006.. El director general de Patrimoni Cultural Valencià i Museus: Manuel Muñoz Ibáñez.  
ANNEX I  
Dades sobre el bé objecte de la declaració  
1. Denominació:  
Principal: Mercat de Colom  
2. Descripció:  
a) Immoble objecte de la declaració:  
El Mercat de Colom és un edifici emblemàtic i del màxim interés arquitectònic dins de l'arquitectura modernista de la ciutat. Es va destinar a cobrir les creixents necessitats de l'Eixample de València, dominat per la classe burgesa. Va ser projectat en 1913 per l'arquitecte municipal Francisco Mora, qui va elaborar un disseny modernista de marcada influència gaudiana, i va ser construït entre 1914-1916.  
El mercat consta de dos parts: un gran espai rectangular cobert per marquesines de ferro que albergaven els llocs de venda, tancat per dos monumentals fatxades d'obra en què es concentra tot el tractament decoratiu de l'arquitecte, i una zona al seu voltant tancada per reixes de ferro de disseny molt acurat.   
Com és característic en totes les obres de Mora i del modernisme en general, l'obra es va projectar tenint en compte tots els detalls, tant en el traçat com en el disseny, utilitzant per als complements els més reputats industrials del moment.  
Ressenya històrica:  
El mercat de Colom es troba a l'Eixample de la ciutat, entre el carrer de Colom i la gran via Marqués de Túria (c/ Comte de Salvatierra, c/ Jordi Joan, c/ Ciril Amorós, c/ Martínez Ferrando), ubicat on antigament es trobava la fàbrica de gas del Marqués de Campo.  
Va ser projectat en 1914 per Francisco Mora Berenguer (1875-1961), qui va estudiar a l'Escola Superior d'Arquitectura de Barcelona i va tindre un contacte molt directe amb el modernisme català, especialment amb l'obra de Gaudí, la de Puig i Cadafalch, la de Doménech i Montaner i amb la concepció de l'arquitectura dels seus professors Antoni M. Gallissá i Soque i Joan Torràs i Guardiola com una obra d'art total, fruit del compendi de totes les arts i oficis.   
En 1901 va guanyar per oposició el lloc d'arquitecte municipal de l'Eixample de València, que va ocupar fins a 1951, i que va combinar amb la professió lliure d'arquitecte amb el disseny i construcció d'un bon nombre d'edificis en la ciutat de València (casa Manuel Gómez al carrer de la Pau; església parroquial de Natzaret; Hospital Asil de Sant Joan de Déu per a xiquets escrofulosos a la platja de la Malva-rosa; fatxada de l'Ajuntament de València en 1909, amb la col·laboració de Carlos Carbonell; Palau Municipal de l'Exposició Regional Valenciana de 1909; casa i capella per a Jan Uhr; Casa Ordeig; casa Suay Bonora en 1909; Palau Baró de Quadras en 1904-1906; casa Noguera en 1909).   
A més del Mercat de Colom, Mora va construir posteriorment al voltant de l'Eixample altres edificis de vivenda amb un discret pressupost per a l'ornamentació de la fatxada, on es va debatre entre els calius fitomòrfics modernistes i les formes més depurades del classicisme. Es tracta de casos com l'edifici del carrer Blanqueries número 31 (1918-1920), les cases bessones al carrer del Mestre Gozalbo (1924-26), les cases al carrer de Vivons (1927-28) i l'edifici a la Gran Via Marqués del Túria número 42 (1928-30).   
Les obres de Mora no van ser considerades modernistes en la seua època. El vocable modernisme era llavors un terme pejoratiu que s'utilitzava per a qualificar exclusivament aquelles arquitectures importades de Brussel·les o Viena, amb formes o decoracions banals. Tant el modernisme de Mora com el de Doménech i Montaner i Puig i Cadafalch era considerat com una arquitectura moderna sorgida a partir de l'arquitectura tradicional, ornamentada i adaptada a les necessitats de la seua època amb el concurs dels nous materials.  
Els antecedents administratius del Mercat de Colom es troben en les contínues peticions de propietaris i veïns a l'Ajuntament cap a 1890, en els quals sol·licitaven la implantació de mercats provisionals o definitius a la zona de l'Eixample per a evitar la venda ambulant que es generava amb la necessitat d'obtindre mercaderies i articles de primera necessitat sense la incomoditat d'arribar als allunyats mercats Central o de Russafa.  
La gestació del projecte per al mercat de Colom no va començar amb l'encàrrec que va rebre Mora com a arquitecte municipal en 1913, sinó tres anys abans, amb la seua proposta a concurs per al mercat central finalment adjudicada a Alejandro Soler i a Francisco Guardia, en esta suggeria moltes de les formes que posteriorment empraria en el projecte del Mercat de l'Eixample.  
Demetrio Ribes va ser nomenat arquitecte director de les obres, donada la seua experiència en el maneig d'estructures metàl·liques per a estacions de tren. Va ser ell qui va executar el disseny de l'estructura metàl·lica de la coberta a base de marquesines laterals obertes en forma de I que dotaven l'edifici d'una millor ventilació. CDP  
El projecte original del mercat presentat per Mora el 17 d'abril de 1913 va ser modificat davant dels suggeriments de la Comissió d'Eixample en diverses ocasions. Les modificacions van afectar la configuració i decoració de les fatxades que donen als carrers Filipines i Císcar, van comportar també la incorporació de les volades en les fatxades laterals i la distribució final dels llocs de venda. Els plans definitius van ser entregats el 8 d'agost de 1913.  
La construcció del mercat va estar esguitada de dubtes sobre si se'l dotava d'un o més soterranis en el subsòl. Davant d'una sol·licitud del president de la comissió municipal de l'eixample de 14 de juliol de 1915, Mora va elaborar un parell de projectes per a la seua construcció, que van ser finalment rebutjats per la mateixa Comissió.  
El mercat de Colom, com qualsevol obra modernista, participa d'una vasta visió de l'arquitectura com a obra d'art total, en la qual el disseny s'estén des de la concepció de l'edifici fins a cada un dels elements que el formen, fent especial insistència en les arts aplicades. D'esta manera, Mora va posar especial interés en el disseny de les columnes de fosa de ferro, en la rajola, en la ceràmica policromada: utilitzada com a element estètic i ornamental en mosaics i revestiments de fatxades, el vidre, el carreu de pedra, la pedra artificial, utilitzada per al programa iconogràfic del Mercat i la fusteria. Segons tot el que s'ha exposat, queda patent el gust de Francisco Mora pel detall i l'estima que este arquitecte sentia per artesans i artistes.  
El 24 de desembre de 1916, el dia de la Nit de Nadal s'inaugurava el Mercat de Colom, i segons un diari local, va ser un esdeveniment espectacular: de la Plaça de Bous va eixir una cavalcada formada per la Guàrdia Municipal Muntada, amb els tabals i clarins de la ciutat, la Roca de la Fama, els venedors del mercat, els grups La pesca, Aus i carns i Flors, fruites i hortalisses, una carrossa ocupada per la Reina de la Festa acompanyada per la seua cort d'honor. La Banda Municipal i una secció de la Guàrdia Civil van tancar el festeig.  
A poc a poc el mercat va anar decaient fins a final del segle XX. Els comerciants que tenien arrendades banques a l'Ajuntament van anar jubilant-se, retirant-se o simplement tancant pel fet que el deteriorament i la falta de manteniment del mercat espantava els seus clients. A pesar de tot, la Tinença d'Alcaldia va tindre allí la seua seu fins a l'any 2000.  
En l'actualitat, després de la restauració que va culminar en 2003, l'antic Mercat de Colom s'ha transformat en una galeria comercial de luxe, amb botigues de disseny en la seua primera planta, una cafeteria, una botiga de tapes i pernils de luxe, que conviuen amb els dos únics establiments originals que han perdurat: una botiga de vins delicatessen i una pescateria; un primer soterrani que alberga una zona d'aparcament i una altra gran zona cedida-llogada a un centre comercial El Corte Inglés, que ha instal·lat una botiga de llibres i discos, i ha deixat la part central lliure per a esdeveniments culturals.  
Descripció arquitectònica:  
(Descripció i anàlisi de l'edifici basada en la realitzada per l'arquitecte Francisco Taberner, inclosa en la Memòria del projecte de restauració del Mercat de Colom.)  
El Mercat de Colom té una superfície total de 3.500 m2. Presenta una planta basilical de tres naus, una central de 18,60 metres d'altura i dos laterals menors de 9,70 metres de llum amb volades de 6 metres a cada costat, organitzada en 9 crugies de 7 metres de separació.  
L'estructura està formada per cintres i arcs de zelosia metàl·lica realitzades per mitjà de perfils composts per unions reblades, i caragols en els enllaços amb els pilars de fosa que suporten la coberta, amb altures de 8 i 5 metres, amb capitell i base ornamentada.  
La cobertura està realitzada per mitjà de plaques de fibrociment quadrades, de model eternit, subjectes amb fil d'aram segons els seus diagonals. Les diferents altures dels panys de coberta faciliten obertures longitudinals per a il·luminació i ventilació de l'espai. Al llarg del carener s'obri un lucernari que proporciona la il·luminació natural de la nau.  
Sobre la planta baixa diàfana, jalonada per les alineacions de pilars, es disposen els llocs de mercat que no corresponen als dissenys inicialment previstos, com va succeir també amb la reixa perimetral. L'accés al recinte es produïx per huit grans portes que proporcionen una gran permeabilitat i connecten funcionalment amb l'entorn en tot el seu perímetre. Estan realitzades amb perfils i xapes d'acer, amb elements ornamentals de fosa i forja. Les portes estan situades en els xamfrans i en els centres de cada fatxada.  
En la fatxada que dóna al hui carrer Jordi Joan s'ubica un pavelló destinat a usos municipals, de 31 x 7,5 metres de base, que s'eleva en un arc ogival de 16 metres d'altura de clau i 13 metres de llum entre suports, amb la profunditat d'una crugia. Arranca de sengles cossos de base rectangular, en un dels quals es troba l'escala d'accés a la galeria superior. En l'altre es troben diverses galeries municipals distribuïdes en tres plantes. Entre ambdós elements creua una galeria destinada a oficines, construïda com un pont entre els suports de l'arc. La seua execució, realitzada a base de fàbrica de rajola amb arcs, llindes, cantons i cairats de pedra artificial i basaments de pedra natural, presenta un revestiment policromat de mosaic venecià en l'arc i mosaic venecià en les voltes interiors, de la mateixa manera que els pinacles, que estan coronats amb peces ceràmiques vitrificades en colors vius. Sobre la coberta del pavelló s'alcen dos ximeneres rematades amb formes corbes revestides amb fragments ceràmics. Esta fatxada presenta un programa iconogràfic i simbòlic completíssim, en el qual estan presents des de la falconeria (titots, ànecs, gallines, faisans, oques, galls) fins a la carnisseria (carns, porcs, vaques, conills), passant per la pescateria (crancs, cigales, anguiles, peixos, mol·luscos), les hortalisses (carabasses, dacsa, pimentons cogombres, tomaques), caragols, flors de divers tipus i, per descomptat, la fruita (figues, llimes, albercocs, pinyes pinyoneres, raïm, plàtans, melons, magranes, pomes, taronges, peres). Este plantejament del programa decoratiu era comú en altres arquitectes de l'època com Doménech i Montaner, Puig i Cadafalch o Gaudí, però el seu desenvolupament tan complet i exhaustiu recorda necessàriament la portada del Naixement de la Sagrada Família de Barcelona de Gaudí, de l'erecció de la qual va ser testimoni directe Francisco Mora durant els seus anys d'estudiant, en les seues visites al taller de Gaudí.  
A diferència de la fatxada del carrer Jordi Joan, la que dóna al del Comte Salvatierra, consta d'un sol pla sense volumetria, executada així mateix en fàbrica de rajola i combinació de pedra natural i artificial. El pla d'esta fatxada està limitat lateralment per sengles columnes troncocòniques acabades en pinacles, en el centre del qual s'obri un gran arc parabòlic de fàbrica de rajola de dimensions semblants a l'altre i el timpà del qual és tancat per una colossal vidriera. La part inferior d'esta es remata a uns 4 metres d'altura per mitjà de marquesina de vidre sobre tancaments metàl·lics. En la base dels dos grans pinacles laterals s'ubiquen els llocs de flors, de gran lleugeresa i coberta ondulada revestida també amb fragments ceràmics. Esta fatxada, al contrari, apareix desornamentada, a excepció d'alguns detalls aïllats i imperceptibles en el conjunt com els moltons, els caragols, les peres i els rastos d'all.  
El conjunt està delimitat per una reixa perimetral de disseny molt acurat, realitzada en ferro i pedra natural, en els xamfrans de la qual s'alcen quatre xicotets edicles d'una sola planta, un destinat a lavabos de públic i venedors i la resta utilitzats com a magatzem.  
b) Parts integrants:   
Mercat amb cada una de les seues dependències.  
Tancament.  
3) Delimitació de l'entorn afectat:  
Origen: Intersecció entre l'eix del carrer Jordi Joan amb la prolongació de la mitgera entre les parcel·les 16 i 17 de l'illa cadastral núm. 64644. Punt A.  
Sentit: Horari  
Línia delimitadora: Des de l'origen, la línia recorre les parts posteriors de les parcel·les 16, 15, 14, 13, 25, 12 i 11, que donen al carrer Martínez Ferrando de l'illa 64460. Creua el carrer del Comte de Salvatierra, s'introduïx en l'illa 65715 i incorpora les parcel·les cadastrals 17, 16, 15 i 14. Creua el carrer de Ciril Amorós i incorpora la parcel·la 01 de l'illa 66974. Creua el carrer del Comte Salvatierra i recorre les parts posteriors de les parcel·les 03, 02, 01 i 18 de l'illa 65621, que donen al carrer Ciril Amorós.   
Creua el carrer de Jordi Joan i prosseguix incorporant la parcel·la 03 de l'illa 64295, creua el carrer de Ciril Amorós i incorpora també les parcel·les 14, 13, 12, 11 de l'illa 63823, fins al punt d'origen.  
4) Normativa de protecció del monument i el seu entorn  
Monument   
Article primer  
S'atindrà al que disposa la secció segona, Règim dels béns immobles d'interés cultural, del capítol III, títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de monument.  
Article segon  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 d'esmentada llei.  
Entorn de protecció  
Article tercer  
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del monument, requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà d'acord amb els criteris establits en la present normativa i, en el que esta no preveu, per mitjà de l'aplicació directa dels criteris establits en l'article 39 de l'esmentada llei.  
Totes les intervencions requeriran, per a la seua autorització, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que, per la seua especificitat, els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.  
Article quart  
Sense perjuí del que disposa l'article anterior, per mitjà de sospesat informe tècnic municipal, es podrà derivar la no-necessitat de tràmit d'autorització previ en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior dels immobles configurats de l'entorn afectat.  
En estos casos, l'ajuntament comunicarà a esta administració en el termini de deu dies la concessió de llicència municipal, adjuntant com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.  
Article quint. Criteris d'Intervenció  
1. Seran mantingudes les alineacions del Pla General d'Ordenació Urbana de València.  
2. Els edificis anteriors a 1955, enquadrats en estes alineacions, mantindran les seues fatxades originals que donen a via pública. Les obres de restauració de fatxada hauran de repristinar la morfologia exterior, d'acord amb els seus valors arquitectònics específics i definició primigènia. Les intervencions en plantes baixes comportaran el respecte .i recuperació si és el cas. de la part corresponent de la fatxada de l'immoble.   
3. En la resta d'immobles i en el que no regula esta normativa s'atindrà al que disposa el Pla Especial de Protecció de l'Eixample de València, aprovat definitivament per Resolució del conseller de Territori i Vivenda de data 26 de gener del 2005.  
Article sext  
La contravenció del que preveuen els articles anteriors, determinarà responsabilitat en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, la Llei del Patrimoni Cultural Valencià.