Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4315, del 16-08-2002 (2002/8058)

Notificació a Arne Gosta Anderson de la resolució del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de 20 de maig de 2002, per la qual es desestima el recurs d'alçada presentat contra la resolució del director general de Ports i Costes, de 9 de gener de 2002, dictada en l'expedient sancionador Cost/041101/14.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4315

Data del DOGV
:   16-08-2002

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2002/8058


Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Anunci

Notificació a Arne Gosta Anderson de la resolució del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de 20 de maig de 2002, per la qual es desestima el recurs d'alçada presentat contra la resolució del director general de Ports i Costes, de 9 de gener de 2002, dictada en l'expedient sancionador Cost/041101/14. [2002/8058]
  
Amb data 20 de maig d'enguany, el conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, ha dictat la següent resolució:
  
 ?Vist el recurs d'alçada presentat pel senyor Arne Gosta Anderson contra la resolució del director general de Ports i Costes, de 9 de gener de 2002, dictada en l'expedient sancionador COST/041101/14, per la qual se li imposa una sanció d'11.268,98 euros com a promotor d'unes obres no autoritzades en zona de servitud de protecció del domini públic maritimoterrestre en el terme municipal d'Alacant.
  
Vist l'informe de la Divisió de Ports i Costes.
  
Vist l'informe de l'Àrea Jurídica.
  
S'adopta resolució que es basa en els següents
  
Antecedents de fet
  
Primer
  
Amb data 21 de març de 2002, té entrada en esta Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports un escrit presentat en l'oficina de correus de Torrevieja l'11 de març de 2002 firmat pel senyor Arne Gosta Anderson pel qual recorren contra la Resolució del director general de Ports i Costes, de 9 de gener de 2002, dictada en l'expedient sancionador COST/041101/14. El recurs s'interposa dins del termini.
  
Segon
  
Argumentant el que considera més convenient al seu dret, fonamenta el seu recurs en els següents punts:
  
- que es reproduïxen els raonaments formulats al seu moment en l'expedient sancionador
  
- que la denúncia es va interposar el 5 de gener de 1999, per la qual cosa s'ha excedit amb escreix el termini de sis mesos establits per a la conclusió de l'expedient, per la qual cosa els fets han prescrit
  
- que en l'expedient sancionador no se citen les normes jurídiques infringides, perquè la menció que es fa als articles 12 de la Llei i 21 del Reglament de Costes no contenen la norma de protecció provisional, per la qual cosa se li causa indefensió ja que no és definitiva la protecció de servitud que s'al·lega
  
- que la parcel·la i habitatge es troben en sòl totalment consolidat, per la qual cosa amb la sanció es pot entorpir la labor de protecció portada a terme per l'administració, ja que si la zona va a estar protegida com a zona de servitud, i així es pot fer constar en el Registre de la Propietat, la dita construcció no impedirà la protecció que la norma pretén
  
- que la construcció es va fer amb l'assessorament d'arquitecte, constructor i aparellador, que van cobrar pels seus conceptes, a fi d'ajustar l'edificació a la norma, ja que no hi havia ànim d'incomplir-la, al·legant que s'adjunten a l'escrit certs documents que, no obstant això, no s'inclouen.
  
- que no s'ha comés cap infracció greu, ja que el recurrent desconeix les autoritzacions i llicències necessàries, per a la qual cosa es va assessorar pels tècnics citats
  
En virtut de tot això sol·licita l'arxivament de l'expedient sancionador sense imposició de cap sanció.
  
Als anteriors fets són d'aplicació els següents
  
Fonaments de dret
  
I. De la competència per a dictar la present resolució:
  
L'article 114 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
L'article 7 del Decret 210/2001, de 18 de desembre, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
  
II. Del fons de l'assumpte:
  
Al·lega el recurrent que reproduïx els arguments presentats en l'expedient sancionador, si bé els reproduïx íntegrament en el seu recurs, per la qual cosa passem a analitzar-los a continuació.
  
Diu el recurrent en el seu escrit de recurs que en la tramitació de l'expedient s'han excedit els sis mesos assenyalats per a això, respecte de tot això cal posar de manifest que confon el termini de sis mesos que assenyala el Reial Decret 1398/1993, de 4 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament del Procediment per a l'Exercici de la Potestat Sancionadora, que ha de computar-se des de l'inici del procediment, i el termini assenyalat en l'article 176, 1 del Reial Decret 1471/1989, d'1 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament General per al Desenvolupament i Execució de la Llei 22/1988, de 28 de juliol, de Costes, que establix que el termini de prescripció de les infraccions greus és de quatre anys.
  
En el primer cas, segons resulta de l'expedient, l'acord d'inici és d'1 d'octubre del 2001, per la qual cosa, havent notificat la resolució que posa fi a este el 19 de febrer de 2002, es complix el requisit del termini, de forma que no pot atendre's la pretensió de caducitat de l'expedient sancionador.
  
En el segon, s'ha iniciat l'expedient abans del transcurs dels quatre anys que s'establixen per a la prescripció de les infraccions greus, per la qual cosa la infracció és digna de sanció, de manera que igualment ha de desatendre's la pretensió de prescripció que s'al·lega.
  
Examinat l'expedient sancionador, resulta que tant en l'acord d'inici com en la proposta de resolució han quedat perfectament establides les normes la infracció de les quals dóna lloc a la incoació de l'expedient, sense que de cap manera càpia atendre l'al·legació de falta d'informació de les normes infringides en este expedient sancionador, ja que el tenor literal de les normes que el mateix inculpat esmenta en el seu escrit és prou expressiu de la infracció comesa.
  
Al·lega el recurrent que la delimitació està en tramitació i d'això obté una sèrie de conclusions en l'anàlisi de les quals no procedix entrar perquè resulta un fet incontestable que no sols va realitzar les obres sense la preceptiva autorització administrativa sinó també que, havent-la sol·licitat al seu dia, li va ser expressament denegada per Resolució de 21 de juny de 2000, la qual cosa és frontalment contradictori amb la seua al·legació d'estar actuant d'acord amb la llei, sense que res aporte a esta circumstància el fet que manifeste que els professionals amb els quals va contractar no li informaren de les limitacions constructives existents en la parcel·la que va adquirir, i això sense perjuí, naturalment, que, com ja es va dir en la resolució contra la qual ara es recorre, puga fer ús, si ho considera oportú, del dret a reclamar la responsabilitat dels qui hagen pogut incomplir els seus deures d'assessorament.
  
També es referix que la servitud es puga fer constar en el Registre de la Propietat, la qual cosa res té a vore en el present assumpte, ja que la servitud pot existir, i en este cas existix, amb independència que figure o no en el Registre.
  
Per la mateixa raó ha de desatendre's l'al·legació relativa a la consolidació de la construcció en els voltants de l'habitatge de la seua propietat, ja que res aporta al fet no contradit pel recurrent que es va edificar mancant de la preceptiva autorització de l'administració autonòmica.
  
Vistos els preceptes legals citats i la resta de disposicions de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar el recurs d'alçada presentat pel senyor Arne Gosta Anderson contra la resolució del director general de Ports i Costes de 9 de gener de 2002, dictada en l'expedient sancionador COST/041101/14, per la qual se li imposa una sanció d'11.268,98 euros com a promotor d'unes obres no autoritzades en zona de servitud de protecció del domini públic maritimoterrestre en el terme municipal d'Alacant, i, en conseqüència, mantindre la dita sanció per ajustar-se plenament a dret.
  
Esta resolució posa fi la via administrativa i contra ella pot interposar-se recurs contenciós administratiu davant de la Sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el termini de dos mesos comptadors des del següent al de la data de notificació o publicació de la present, sense perjuí de la utilització de qualsevol altre recurs que estime oportú?.