Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6540, del 10-06-2011 (2011/6057)

Notificació de la sentència dictada en el judici de modificació de mesures en relació amb fills extramatrimonials contenciós número 33/2009.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6540

Data del DOGV
:   10-06-2011

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2011/6057


Organisme emissor
:   Jutjat d'Instrucció Número 1 de Torrevieja

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici de modificació de mesures en relació amb fills extramatrimonials contenciós número 33/2009. [2011/6057]  
Modificació de mesures amb relació fills extramatrimonials sup. Contenciós 000033/2009  
De: Sara Sofía Vetle Cochancela.  
Procurador: Alejandro García Ballester.  
Contra: Luis Javier Espinoza Méndez.  
Procurador/a: -  
En el present procediment sobre mesures fills extramatrimonials contenciós nombre 33/2009 seguit a instància de Sara Sofía Vele Cochancela contraLuis Javier Espinoza Méndez s'ha dictat sentència, que diu literalment és el següent:  
«Sentència número 2/2011  
Torrevieja, 13 de maig del 2011.  
Iris Valero Paredes, magistrada jutgessa del Jutjat d'Instrucció número 1 de Torrevieja i el seu partit, ha vist les interlocutòries registrades amb el número 33/2009, sobre demanda de mesures personals i patrimonials en relació amb fills menors presentada per Sara Sofía Vele Cochancela representada pel procurador dels tribunals el senyor García Ballester sota la direcció de la lletrada la senyora Andreu Gómez, contra Luis Javier Espinoza Méndez, en situació processal de rebel·lia, amb intervenció del Ministeri Fiscal.  
  
Antecedents de fet  
Primer. Per Sara Sofía Vele Cochancela representada pel procurador dels tribunals el senyor García Ballester es va presentar davant del Jutjat un escrit formulant petició de mesures personals i patrimonials respecte de la filla menor comuna, fent exposició dels fets i dels fonaments de dret aplicables.  
Segon. Mitjançant la interlocutòria dictada en data 26 de maig de 2009, es procedeix a l'admissió a tràmit de la sol·licitud ressenyada, s'emplaça la part demandada i el Ministeri Fiscal contesta la demanda. Per providència d'1 d'abril de 2011 es va declarar en situació processal de rebel·lia Luis Javier Espinoza Méndez.  
Tercer. Assenyalat el dia de hui per a la celebració de vista va comparéixer la demandant degudament assistida per la lletrada i representada pel procurador, no fent-ho el demandat, formulant el Ministeri Fiscal les seues al·legacions en els termes arreplegats en l'acta del juí, i admetent-se com mitjans de prova la documental i l'interrogatori de la part demandant, quedant les actuacions pendents de dictar sentència.  
  
Raonaments jurídics  
Primer. Part de jurisprudència del reconeixement de la plena legalitat de tota estable unió de fet, entre un home, una dona, com a manifestació del dret fonamental al «lliure desenrotllament de la personalitat» (article 10 de la Constitució) i la susceptibilitat de constituir amb ella una família tan protegible com la creada a través de la unió matrimonial (article 39 de la Constitució), proclamant que tals unions matrimonials i les more uxorio no poden ser considerades a tals efectes i conseqüència com a realitats equivalents i en conseqüència no els seran aplicables a tals unions normes establides per al matrimoni, llevat que pogueren utilitzar-se per la via de l'analogia. El joc de l'analogia radica en la similitud («semblança» segons l'article 4 del Codi Civil) entre el supòsit que davant de l'òrgan judicial -o intèrpret- es presenta, sense regulació legal, i a aquell a què es presente aplicar la norma en qüestió per raó d'eixa semblança o «identitat de raó» que assenyala l'esmentat precepte, la qual cosa es tradueix que la seua aplicació porte implícita la idea de l'ús raonable del dret. El problema ha de tractar-se com una aplicació analògica de la disciplina matrimonial en quant alguns aspectes d'aquesta es fan extensius, amb moderació i sobretot investigant la ràtio normativa, a la convivència more uxorio (SSTS de 27 de març i 5 de juliol de 2001, amb totes les anteriors allí citades i, en especial, la de 16 de desembre de 1996).  
  
Segon. Determinada per conseqüència del que disposen els articles 748.4 i 770.6 de la Llei d'Enjudiciament Civil, l'aplicació de les normes dels processos especials sobre capacitat, filiació, matrimoni i menors a la determinació de les conseqüències en matèria de guarda i custòdia i aliments per als fills menors en cas de crisi de les unions extramatrimonials o more uxorio, res s'oposa, des d'un punt de vista substantiu, a l'aplicació, en la qual cosa siga necessari, de la regulació que l'article 103 del Codi Civil té respecte a les mesures a adoptar respecte dels fills, a més de la directament aplicable en quant genèrica regulació de les relacions paternofilials continguda en els 159 i següents del mateix cos legal.  
Una vegada realitzat l'anterior preàmbul expositiu, és d'assenyalar que la correcta solució de la problemàtica plantejada per les parts en litigi, passa per la fixació d'una sèrie de fets bàsics i transcendents, així com l'anàlisi del material probatori que es troba en poder de les actuacions, que guarda relació amb aquells, perquè no pot obviar-se que les situacions que es produeixen en matèria de dret de família són realment dinàmiques i tenen una variabilitat constant, la qual cosa comporta que hagen de resoldre's, atenent, a més, a la realitat del moment i sempre, en funció de l'interés de la filla menor d'edat.  
Tercer. D'allò que s'ha actuat en aquest procediment i respecte a la situació fàctica de custòdia de la filla menor, cal assenyalar, atenent a la manifestació de la demandant, i la incompareixença del demandat, que la seua mare pareix la persona més adequada per a assumir la guàrdia i custòdia d'esta en la mesura en què el demandat fa pràcticament un any que no l'ha vista i durant el qual tan sols l'ha telefonada dues vegades. Així mateix, és la mare qui atén les necessitats econòmiques i emocionals dels menors, per la qual cosa ha de mantindre's la dita situació amb vista a dotar de seguretat a la menor en la seua vida quotidiana respecte de totes aquelles decisions que els poden afectar.  
  
El règim de visites del progenitor no custodi ha d'establir-se ponderant les circumstàncies del cas amb vista a mantindre i enfortir el vincle de la menor amb son pare, vincle que en el present cas es troba deteriorat com a conseqüència de la crisi de parella patida en el seu moment pels progenitors, tal com es desprén de les manifestacions de la mare, per la qual cosa es considera adequat establir un règim de visites consistent en: caps de setmana alterns des de les 10.00 hores del dissabte fins a les 20.00 hores del diumenge, en tot cas la menor ha de ser arreplegada i reintegrada al domicili matern. Correspondrà als progenitors per meitat el període de vacacions de Nadal, Setmana Santa i estiu, triant el pare els anys imparells i la mare els parells, en defecte d'acord, i això per a evitar desequilibris en la vida de la menor, perfectament integrada en l'ambient familiar en què es troba en l'actualitat, i tot això sense perjuí dels acords a què en interés dels menors i el desitjable restabliment de les relacions paternofiliales, pogueren aconseguir els progenitors.  
  
  
En matèria tan delicada i en benefici dels menors pel Jutjat cal exhortar els progenitors a arribar a un acord sobre els extrems debatuts, animant-los a evitar judicialment estos temes, alhora que se'ls ha d'advertir que l'incompliment reiterat de les obligacions derivades del règim de visites, tant per part del progenitor guardador com del no guardador, podrà donar lloc a la modificació del règim de guarda i visites.  
  
Quart. Amb vista al compliment del deure d'aliments que resulta dels articles 142 i 154 del Codi Civil, a càrrec del progenitor no custodi, es fa necessari assenyalar una pensió de 180 euros mensuals per a la filla menor, per ser una quantitat que garanteix l'adequada subsistència seua a través del denominat «mínim vital», d'acord amb resolucions anàlogues dictades per este Jutjat, i davant de les manifestacions de la mare que manifesta desconéixer si el pare treballa a hores d'ara, inclús si es troba a Espanya, assenyalant que durant la convivència treballava en la construcció ascendint els seus ingressos a uns 1.100 euros mensuals, i això sense perjuí que hagen de ser satisfets per meitat les despeses extraordinàries que es generen i que haja d'entendre's per estos «aquells que hagen d'afrontar-se amb caràcter excepcional, com ara les derivades de greus malalties, intervencions quirúrgiques, assistència mèdica no ordinària de qualsevol índole, viatges, etc.» (SAP de Madrid de 21 de juliol de 1999).  
Ha de tindre's en compte, que:  
a) L'obligació de donar aliments que resulta del fet de la generació i és un dels continguts ineludibles de la pàtria potestat és una de les obligacions de major contingut ètic de l'ordenament jurídic I té rang constitucional com taxativament estableix l'article 39 de la Constitució Espanyola.  
b) La prestació d'aliments de l'article 110 del Codi Civil és més àmplia que la de l'article 142 del mateix codi i inclou també tots els que comporta la protecció que necessite el fill, per exemple la defensa de la seua persona o drets i tots els destinats a la seua formació i equilibri espiritual, encara que això no significa que la totalitat del que disposa el títol VI del llibre I del Codi Civil sobre aliments no és aplicable als deguts als fills menors si bé el tractament jurídic dels aliments deguts als fills menors presenta una marcada preferència pel que no ha de veure's afectada per les limitacions pròpies del règim legal d'aliments entre parents que, pel que fa als fills, constitueix una normativa en gran part només adequada al cas dels fills majors d'edat o emancipats.  
  
c) La dita obligació competeix al pare i/o mare íntegrament o en la proporció que pertoquen segons el règim econòmic matrimonial (arts. 1.318, 1.362 i 1.438 del CC) o que haja acordat el jutge (arts. 103.3, 90, 93 del CC) havent de tindre's en compte, quan procedisca la contribució equitativa del fill segons les seues possibilitats, a l'alçament de les càrregues familiars.  
La petició d'aliments basant-se en els precitats preceptes instada en el present cas pels tràmits del juí d'aliments gaudeix del principi del favor filii que es predica per als fills menors d'edat, i que la prestació alimentària serà coberta en atenció als béns de qui els dóna, i a les necessitats de qui els rep, apreciació que l'òrgan judicial ha de realitzar atenent a les al·legacions de les parts i les proves aportades en funció del principi general de distribució de la càrrega probatòria continguda en l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil que obliga a qui reclama a provar els fets al·legats, cuidant de no deixar desateses les exigències imposades per la solidaritat familiar que el legislador tutela, però, al propi temps, evitant una protecció desmesurada, amb oblit de les pròpies necessitats de les persones que alimenten, determinades per la seua personal situació (STS de 9 d'octubre de 1981 i 12 de febrer de 1982), corresponent la determinació de la quantia al jutge o tribunal sentenciador.  
Quint. No és procedent fer especial pronunciament sobre les costes causades, donada l'índole dels interessos en joc i la naturalesa d'este procediment.  
Vistos els preceptes esmentats i la resta de de general i pertinent aplicació.  
  
Dispositiva  
Que estimant parcialment la demanda interposada per Sara Sofía Vela Cochancela representada pel procurador dels tribunals el senyor García Ballester, contra Luis Javier Espinoza Méndez dispose:  
  
1. S'atribueix a la mare, la guarda i custòdia de la filla menor, compartint-se la pàtria potestat entre ambdós progenitors.  
2. S'autoritza Luis Javier Espinoza Méndez, un dret de visites i comunicació amb la filla menor que no té davall la seua custòdia, consistent en la possibilitat de tindre-la en la seua companyia, i que consistirà en: caps de setmana alterns des de les 10.00 hores del dissabte fins a les 20.00 hores del diumenge, en tot cas la menor ha de ser ser arreplegada i reintegrada al domicili matern. Correspondrà als progenitors per meitat el període de vacacions de Nadal, Setmana Santa i estiu, triant el pare els anys imparells i la mare els parixes, en defecte d'acord.  
  
3. Com a contribució en concepte d'aliments per a la filla menor a càrrec de Luis Javier Espinoza Méndez es fixa la quantitat de 180 euros, pagadors mensualment en la domiciliació bancària que designe el perceptor, dins dels primers cinc dies de cada mes i amb actualització anual conforme a l'Impost de Preus de Consum, i això sense perjuí que hagen de ser satisfets per meitat les despeses extraordinàries que es generen.  
  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i al Ministeri Fiscal.  
  
Contra esta resolució pot interposar-se recurs d'apel·lació en ambdós efectes per terme de cinc dies, davant de l'Audiència Provincial d'Alacant.  
Així per esta la meua sentència, ho pronuncie, mane i firme.  
Publicació. L'anterior sentència va ser objecte de publicació d'acord amb el que preveu l'article 212 de la Llei d'Enjudiciament Civil del que jo, la secretària judicial, en done fe».  
L'esmentat demandat, Luis Javier Espinoza Méndez, es troba en parador desconegut, i en situació de rebel·lia processal, de conformitat amb l'article 497.2 de la Llei d'Enjudiciament Civil, s'expedeix aquest edicte a fi que servisca de notificació en forma.  
  
Torrevieja, 17 de maig de 2011.- La secretària judicial: Olga Lidón Rubio.