Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8290, del 09-05-2018 (2018/3979)

RESOLUCIÓ de 18 d'abril de 2018, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de bé moble d'interés cultural a favor de 70 campanes gòtiques de la Comunitat Valenciana.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8290

Data del DOGV
:   09-05-2018

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2018/3979


Data del document
:   18-04-2018

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ de 18 d'abril de 2018, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de bé moble d'interés cultural a favor de 70 campanes gòtiques de la Comunitat Valenciana. [2018/3979]  
La Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, en l'article 2, estableix que els béns d'interés cultural valencià són els que, per les característiques singulars i la rellevància per al patrimoni cultural que tenen, són objecte de les mesures especials de protecció, divulgació i foment que es deriven de la declaració. Quant a les classes de béns d'interés cultural, l'article 26 de la norma esmentada indica que es declararan atenent una classificació en la qual es troben els béns mobles, declarats individualment, com a col·lecció o com a fons de museus i col·leccions museogràfiques.  
  
Les campanes són l'únic instrument musical que quasi no varia de so al llarg dels segles. Qualsevol canvi (de jou, de batall o fins i tot d'ubicació a la torre) en modifica la sonoritat i pot posar en perill l'existència de la campana. Per això, s'han de tractar amb molt de compte les campanes antigues, especialment les anteriors al segle XVII, que encara són bastant abundants al nostre territori.  
Les campanyes d'inventari dutes a terme per la Direcció General de Cultura i Patrimoni sobre les campanes del territori han permés conéixer l'existència d'aquestes 70 campanes gòtiques, datades entre 1250 i 1659. Es tracta d'unes peces de bronze magnífiques, amb epigrafies i relleus gòtics molt bells, que han sobreviscut a l'ús per al qual van ser concebudes, i que moltes vegades és la causa del seu trencament i desaparició en dècades recents. Amb aquest expedient, s'inicia el procés de la protecció amb la figura de bé moble d'interés cultural a favor de les campanes més antigues de la Comunitat Valenciana, ja que, com indica la llei, aquestes campanes presenten unes característiques i una rellevància singulars per al patrimoni cultural de territori.  
  
El conjunt de 70 campanes gòtiques es defineixen en l'annex que acompanya aquesta resolució, amb una descripció detallada de cada bé que en permet la identificació precisa. S'ha de seguir el procediment habitual que marca la Llei del patrimoni cultural valencià per a iniciar el procés i la posterior declaració d'aquestes com a bé moble d'interés cultural.  
A la vista de l'informe tècnic favorable a la incoació de l'expedient de declaració de bé moble d'interés cultural a favor del conjunt de 70 campanes gòtiques de la Comunitat Valenciana.   
D'acord amb el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana del patrimoni cultural valencià, resolc:  
  
Primer. Incoació  
Incoar l'expedient de declaració com a bé moble d'interés cultural a favor de 70 campanes gòtiques de la Comunitat Valenciana.  
  
Segon. Règim de protecció  
Qualsevol intervenció en els béns mobles protegits l'ha de proposar el titular de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, per a, si escau, procedir-ne a l'autorització administrativa. De la mateixa manera, s'han de tindre en compte les condicions següents en cas de restauració de les campanes esmentades, perquè siga una actuació respectuosa amb els valors patrimonials d'aquestes.  
a) En el cas d'existir canvis a les instal·lacions tradicionals, es justificaran i es documentaran en cada cas els motius de la substitució.  
  
b) S'han de restaurar i, si escau, s'han de reposar els jous exclusivament de fusta, mantenint o recuperant, en la mesura del possible, les formes originals locals. Les campanes fixes que conserven les fixacions originals s'han de mantindre, amb el límit marcat per la seguretat del conjunt.  
c) En la mesura que es puga caldrà evitar la mecanització d'aquestes campanes, reservant-les per a tocs manuals. Si és imprescindible la motorització, es contemplaran exclusivament els anomenats motors d'impulsos en campanes de volteig. En qualsevol cas, aquests mecanismes respectaran les instal·lacions tradicionals o les que es restauren, reproduiran els tocs locals i no impediran de cap manera els tocs manuals. Caldrà evitar també l'ús d'electromalls externs per al seu toc, utilitzant, en la mesura del possible, el propi batall, tirant d'ell per mitjans manuals o mecànics. Per a l'exercici del toc manual, s'haurà d'instal·lar una ballesta, d'acord amb les tradicions locals, sempre col·locada al costat contrari de l'electromall.  
d) En cap cas es podran instal·lar dos electromalls diferents per a una sola campana, i encara menys a diferents altures per a simular una nota diferent. En la mesura que es puga, el motor d'impulsos i l'electromall s'instal·laran al costat esquerre per a no dificultar la possibilitat del toc manual.  
e) Els batalls i si escau els malls externs tindran unes mesures inferiors al 10 % de les habituals per a les campanes d'aquesta mateixa grandària, per preservar la seva integritat.  
f) Els mecanismes elèctrics i electrònics han d'estar homologats segons la normativa de la Unió Europea.  
g) Els suports de les campanes han d'estar al nivell del mur, per recuperar els buits tradicionals que garanteixen una millor seguretat de les instal·lacions.  
h) No s'han de reutilitzar els suports anteriors de motors o d'electromalls, que s'han de retirar.  
i) En cas de trencament les campanes no podran refondre's i hauran de soldar-se per recuperar la seva sonoritat original. Abans del procés de soldadura, i per preservar les característiques metal·logràfiques úniques de cada campana, es prendrà una mostra d'1 mm de diàmetre, i de llarga el grossor de la campana, en una zona propera al trencament, i que serà afectada per la soldadura. Aquesta mostra haurà de certificar-se en l'informe final de la intervenció, i serà custodiada en els arxius dels titulars de la campana, podent ser requerida a qualsevol moment, mitjançant el procediment de préstec habitual, per al seu estudi metal·logràfic.  
j) No s'emplenaran per soldadura els desgastos habituals d'aquestes campanes, excepte en cas de trencament de les mateixes, en les quals aquesta pràctica és recomanable.  
k) Durant les intervencions en les campanes, aquestes no es dipositaran a cap moment sobre el sòl o una altra superfície dura, sinó sobre suports més tous que el bronze, com un suport de fusta.  
l) Les campanes poden ser substituïdes per una rèplica, en casos molt concrets i degudament autoritzats, de seguretat. La campana nova haurà de tenir sobretot les mateixes característiques sonores de l'original, en les seves cinc parcials principals, podent tenir les mateixes inscripcions i decoracions de la primera, però indicant en qualsevol cas que es tracta d'una rèplica, així com l'any i autor de la seva fabricació. La campana original pot exhibir-se a l'interior del temple, museu o un altre lloc públic similar, posant-la de manera que no només sigui possible contemplar-la sinó també escoltar-la, ja que el so és part fonamental i central dels valors patrimonials d'aquestes campanes.  
m) Pot evitar-se la neteja exterior de les campanes, per conservar la seua pàtina, encara que aquesta té més efectes estètics que aport d'informació. En qualsevol cas, quan es restaure una campana d'aquestes característiques haurà de netejar-se sempre per dins, mitjançant tècnica abrasiva suau, per recuperar la seua sonoritat original, evitant-se els tractaments químics de qualsevol tipus. En tot cas els grafits, les decoracions o daurats de creus, imatges o inscripcions, hauran de conservar-se.  
  
n) L'empresa ha de comunicar l'inici i el final de les obres i lliurar un informe final que documente les actuacions dutes a terme. L'informe ha d'incloure la programació dels tocs, que ha de ser conforme a les tradicions locals.  
o) L'empresa de restauració ha de conservar l'autorització tot el temps que dure la restauració.  
  
Tercer. Notificació  
En compliment del que preceptua l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, cal notificar aquesta resolució a tots els interessats, com també cal comunicar-la al Registre General de Béns d'Interés Cultural perquè se'n faça l'anotació preventiva.  
  
Quart. Publicació  
Publicar aquesta resolució amb l'annex que l'acompanya en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Butlletí Oficial de l'Estat.  
  
València, 18 d'abril de 2018. El conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport: Vicent Marzà Ibáñez.  
  
  
  
ANNEX  
  
A. Llista de les campanes gòtiques protegides  
1. Campana gòtica del convent de Sant Josep i Santa Tecla de Torrent   
2. Campana de quarts de la parròquia de San Miguel Arcángel de Soneja   
3. Campana la Caterina de la catedral de Santa Maria de València  
4. Campana la Vella de l'Institut Lluís Vives de València   
5. Campana gòtica de la parròquia de la Santa Creu de Llombai  
6. Campana Santa Àgueda de la parròquia de Sant Rafael d'Ontinyent   
7. Campana la Grossa de la parròquia del Salvador de Culla   
8. Campana la Tercera de la parròquia de l'Assumpció de Biar   
9. Campana Maria de la parròquia de l'Assumpció Traiguera   
10. Campana Sants de la Pedra de la parròquia de l'Assumpció de Traiguera  
11. Campana el Jaume de la catedral de Santa Maria de València   
12. Campana l'Úrsula de la catedral de Santa Maria de València   
13. Campana del convent de l'antic convent de Forcall  
14. Campana Sant Cristòfol de l'ermita Sant Cristòfol de Saranyana de la Todolella   
15. Campana Santa Llúcia del museu arqueològic i etnogràfic de Xàbia   
  
16. Campana de les Ànimes de l'ermita de la Puríssima de la Llècua de Morella   
17. Campana Santa María de la parròquia de Santa María de Villena   
18. Campana Maria de la parròquia de la Mare de Déu de l'Encarnació de Xeraco  
19. Campana Sant Joanet de Mosquera de la parròquia de la Nativitat de Maria, d'Alcalalí   
20. Campana Senyalera del seminari del Corpus Christi de València   
21. Campana Ave Maria, de senyals, del santuari de Monserrate d'Orihuela  
22. Campana Maria Auxiliadora, la Torta, de la parròquia de l'Assumpció de Xixona   
23. Campana Sant Jeroni de la parròquia de Sant Josep d'Elx   
24. Campana del Tedèum de la parròquia del Salvador de Cocentaina   
25. Campana la gran, María, de la parròquia de San Salvador de Pina de Montalgrao   
26. Campana el Pau de la catedral de Santa Maria de València   
27. Campana de les hores de la parròquia Santa María de Villena   
28. Campana San Andrés de la parròquia de l'Asunción d'Ayora   
29. Campana Sant Vicent, la Verda, de la parròquia de l'Assumpció de Xixona   
30. Campana antiga dels quarts de la parròquia de l'Assumpció de Xixona   
31. Campana Maria de l'església de Sant Andreu de les Baies d'Elx  
32. Campana la xicoteta de la parròquia de Santa Quitèria de la Torre d'en Doménec   
33. Campana la Maria del Carme de la parròquia de la Santa Creu de València   
34. Campana dels Albaets de la parròquia de la Mare de Déu del Rosari d'Olocau   
35. Campana Santa Maria de la parròquia de la Puríssima de Bétera   
36. Campana Santa Maria de l'ermita del Mas de Barxell d'Alcoi  
37. Campana la gran de la parròquia de Sant Bertomeu de Cogullada (Carcaixent)   
38. Campana l'Arcís de la catedral de Santa Maria de València  
39. Campana de senyals de la parròquia de Sant Bertomeu d'Alfara del Patriarca   
40. Campana Santa Maria i Sant Jaume de la parròquia de Sant Jaume d'Onil   
41. Campana el Micalet de la catedral de Santa Maria de València   
42. Campana la Maria de la catedral de Santa Maria de València   
43. Campana la Nova de l'Institut Lluís Vives de València   
44. Campana d'hores de la catedral del Salvador d'Orihuela   
45. Campana Maria del convent de Sant Gregori de Riba-roja de Túria  
  
46. Campana María de l'ermita Virgen de Gracia de Castielfabib   
47. Campana d'eixida de missa de la parròquia de San Martín de Callosa de Segura   
48. Campana la mitjana de la parròquia de San Miguel de Puebla de San Miguel   
49. Campana ermita Purísima de la parròquia de San Miguel de Puebla de San Miguel  
50. Campana la xicoteta de la parròquia de San Miguel de Soneja   
51. Campana del Rellotge, Rauxa o de Foc, de la parròquia de Santa Maria d'Ontinyent   
52. Campana Maria de l'ermita de la Sang de Castalla   
53. Campana el Vicent de la catedral de Santa Maria de València   
54. Campana dels quarts de la torre de la Vetla d'Elx   
55. Campana de les hores de la torre de la Vetla d'Elx   
56. Campana de Foc de l'església de la Sang de Llíria   
57. Campana San Jaime, xicoteta, de la parròquia de Santiago el Mayor d'Orihuela  
58. Campana la mitjana de la parròquia de Santiago el Mayor d'Orihuela  
59. Campana Santo Domingo de la parròquia de San José de la Murada d'Orihuela   
60. Campana Andreua del convent de la Puríssima Sang d'Ontinyent   
61. Campana la Xerreta del seminari Corpus Christi de València   
62. Campana la Despertadora, la Bàrbera, del seminari Corpus Christi de València  
63. Campana el Vicent del seminari Corpus Christi de València   
64. Campana la Tàfol, de les hores, del campanar de la Vila de Castelló de la Plana   
65. Campana l'Andreu de la catedral de Santa Maria de València   
66. Campana de la mitja del seminari Corpus Christi de València   
67. Campana el Mauro del seminari Corpus Christi de València  
68. Campana Ave Maria del monestir dels Sants Patrons de l'Olleria  
  
69. Campana Santa Teresa de la parròquia Santos Juanes de Catral   
70. Campana d'hores de la catedral de l'Asunción de Segorbe   
  
B. Descripció de les campanes gòtiques  
1. Campana gòtica del convent de Sant Josep i Santa Tecla de Torrent   
Any fosa: 1250 c.  
Descripció: la campana conté una simple inscripció en majúscula gòtica, posada de cap per avall, ?DE DAROCA # DE DAROCA # DE DAROCA # #?. Tret dels cordons, no té cap altra decoració. El signe de separació correspon a l'utilitzat per a les abreviatures posat en vertical, entre paraula i paraula, al final n'hi ha dos. Se li ha reposat el jou de fusta.  
Localització: sagristia del convent  
Diàmetre: 21 cm. Altura bronze: 17 cm. Pes aproximat: 5 kg.  
  
2. Campana de quarts de la parròquia de San Miguel Arcángel de Soneja   
Any fosa: 1250 c.  
Descripció: la campana té una inscripció breu en majúscula gòtica: ?+ A E P S # D I T M S O E?. La lectura possible d'aquesta inscripció és: ?Aepiscopus dedicavit Michaeli Soneia?. Penjada d'una biga de fusta.  
Localització: interna de la torre del campanar  
Diàmetre: 42 cm. Pes aproximat: 43 kg.   
  
3. Campana la Caterina de la catedral de Santa Maria de València   
Any fosa: 1305  
Descripció: la campana porta una inscripció que s'estén en tres línies en majúscula gòtica. La primera a l'espatla, un lloc poc usual, on figura l'any: ?ANO : DNI : Mº : C Cº C : U?, és a dir, ?ANNO DOMINI MCCCV?. La breu inscripció està entre unes decoracions que semblen unes columnes i un frontó d'un temple grec. La segona inscripció s'estén en dues línies, amb nombroses abreviatures, marcades com abans, ?:+ : AUE : M : GRA : PLENA : DNS : TECU : BNDCA : TU : I : MULIERIBUS : ET BNDCS : FRUCTUS : VETRIS : TUI SCA : M : ORA : PRO : NOBIS : + F R : R : VALET : EPS : EM FEC : FIERI?. La primera part és fàcil d'interpretar: ?Ave Maria gracia plena dominus tecum benedicta tu in mulieribus et benedictus fructus ventris tui. Sancta Maria ora pro nobis?. La part final es pot interpretar com ?frater Raimundus valentinus episcopus em fecit fieri?. Fra Ramon Despont va ser bisbe de València des de 1289 fins a 1312. No figura el fonedor i les úniques decoracions, tret de les columnes esmentades, són alguna creu amb decoracions vegetals, així com certes lletres també decorades. Jou de fusta antiga.  
  
Localització: sala de campanes del Micalet  
Diàmetre: 84 cm. Altura bronze: 75 cm. Pes aproximat: 343 kg.  
  
4. Campana la Vella de l'Institut Lluís Vives de València   
Any fosa: 1319  
Descripció: la campana té una breu inscripció en majúscula gòtica: ?+ IHS : M : N : ANO : DNI : M : CCC : XIX : D ELEMOSINA FCA FUI?, que es pot interpretar com: ?Jesús, Maria en l'any del senyor 1319 vaig ser feta d'almoina?. Aquesta campana estava fixa per al rellotge de l'Institut. Jou original de fusta.  
Localització: sala d'entrada a l'Institut, penjada en la paret.  
Diàmetre: 62 cm. Altura bronze: 69 cm. Pes aproximat: 138 kg.  
   
5. Campana gòtica de la parròquia de la Santa Creu de Llombai  
Any fosa: 1350 c.  
Descripció: anepígrafa; al terç, al mig peu i al peu té cordons agrupats de dos en dos. Trencada, soldada.  
Localització: església parroquial.  
Diàmetre: 15 cm.  
  
6. Campana Santa Àgueda de la parròquia de Sant Rafael d'Ontinyent   
Any fosa: 1380 c.  
Descripció: la campana porta la inscripció següent en minúscula gòtica: ?+ ihs + mentem santam + espontanam- (totes minúscules, la ?a- de cap per avall, tret que siga l'abreviatura de ?ea?). La frase completa és: ?mentem sanctam spontaneam honorem deo et patria liberationem?. Procedeix de l'antiga ermita de Sant Onofre, arruïnada.  
Localització: casa parroquial.  
Diàmetre: 20 cm. Pes aproximat: 5 kg.  
  
7. Campana la Grossa de la parròquia del Salvador de Culla  
Any fosa: 1404  
Descripció: la campana té una inscripció en majúscula gòtica que combina el grec, el llatí i el valencià: ?+ IHS : XPS : REX : GLORIE : VEBNIT : IN : PACE : ET : DEUS : HOMO : FACTUS : EST ANY MCCCC / IIII?, i que es pot interpretar com: ?Jesús Crist rei de la glòria va vindre en pau i Déu es va fer home. Any 1404?. Tret de diversos cordons, té dos relleus amb un eccehomo i una marededéu. Al jou original de fusta posa ?Any 1839?, aquest va ser restaurat el 1996.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 91 cm. Altura bronze: 80 cm. Pes aproximat: 436 kg.  
  
8. Campana la Tercera de la parròquia de l'Assumpció de Biar   
Any fosa: 1420 c.  
Descripció: al terç, té una epigrafia en minúscula gòtica: ?+ ihs autem \* transies \* pr mediu \* iLLoru ibat + mente \* sancta \* spontanea \* honore \* deo \* et \* patri \* Liberatione?. La primera part s'hauria d'haver escrit: ?ipse autem transiens per medium illorum ibat- (Lc 4,30). La campana té només dos elements simbòlics: una imatge plantada amb una figura agenollada a la dreta, que es podria interpretar com una marededéu i un oferent, i l'escut municipal de vila reial amb tres franges i coronat. Per la part de baix es repeteix diverses vegades, també en caràcters gòtics, ?te deum laudamus?. Es va restaurar quan va ser instal·lada i es va substituir l'ansa batallera perquè estava trencada; es va posar un jou de fusta nou.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 96 cm. Altura bronze: 82 cm. Pes aproximat: 512 kg.  
  
  
9. Campana Maria de la parròquia de l'Assumpció de Traiguera  
Any fosa: 1428 c.  
Descripció: la campana, de poca dimensió, té dues frases impreses en monocaràcters, és a dir, en motles d'una sola peça, utilitzats en decoracions i frases fetes de campanes més grans. La inscripció diu: ?te Deum laudamus?, garlanda, tros de sivella, ?Ave María- característic de l'extrem de la corretja en campanes gòtiques. Té també un relleu de la Mare de Déu amb el Nen, i una creueta de les utilitzades a l'inici d'un text. La campana es penjà, en temps antics (abans de la meitat del segle XVIII), d'un jou de fusta xicotet amb un braç llarg i va ser instal·lada de manera oposada, girada 90º, de manera que les anses no estan perpendiculars als eixos de gir, sinó paral·leles. D'una altra banda, el batall no està lligat com cal. No es toca, està abandonada.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 32 cm. Altura bronze: 30 cm. Pes aproximat: 19 kg.  
  
10. Campana Sants de la Pedra de la parròquia de l'Assumpció de Traiguera  
Any fosa: 1428 c.  
Descripció: la campana té una inscripció breu en majúscula gòtica: ?+ santi + abdon + absenen + ora + pro + nob?, que significa ?sants Abdon i Senent pregueu per nosaltres?. A més dels cordons distribuïts per grups per la campana, no hi ha cap altra decoració ni se n'esmenta l'autor o l'any. Té un jou de fusta antic en un estat de conservació no massa bo. No es toca, està abandonada.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 45 cm. Altura bronze: 40 cm. Pes aproximat: 53 kg.   
  
11. Campana el Jaume de la catedral de Santa Maria de València   
Any fosa: 1429. Fonedor: Tomàs Morell.  
Descripció: la campana té una epigrafia complexa, en una majúscula gòtica molt bella, que utilitza el grec, el llatí i el valencià. A la part superior es llig: ?IHS # + XPS REX VENIT IN PACE DEUS OMO FACTUS EST (escut) THOMAS MOREL ME FECIT ANY MIL CCCC XX VIII TE DEUS LAUDAMUS?. A continuació, figuren alternats i repetits tres vegades un gravat de la Mare de Déu sedent amb el Nen i un altre del Pare Etern sedent amb Crist crucificat entre els genolls. Un poc més avall, en majúscula gòtica, més xicoteta però també molt ben formada (amb la diferència de tindre les s invertides), hi ha la inscripció següent: ?XPS # VINCIT # XPS # REGNAT # XPS # INPERAT # XPS # ABOMNI # MALO # NOS # DEFENDAT # AVE # MARIA # GRACIA # PLENA # DOMINUS # TECUM # BENEDICTA TU IN MULIERIBUS ET BENEDICTUS FRUCTUS VENTRIS TUI IHSOUS VERGE?. Jou de fusta reposat en la restauració.  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 134 cm. Altura bronze: 120 cm. Pes aproximat: 1.750 kg.  
  
12. Campana l'Úrsula de la catedral de Santa Maria de València  
Any fosa: 1438. Fonedor: Antonio Martí (segons la documentació d'arxiu).  
Descripció: la campana té una inscripció breu en minúscula gòtica, en grec i en llatí, ?+ ihs benedictus deus in donis suis et sancts?. Hi ha quatre gravats, repetits dos a dos, d'un eccehomo i d'una marededéu dreta amb el Nen. Jou de fusta reposat en la restauració.  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 65 cm. Altura bronze: 62 cm. Pes aproximat: 159 kg.  
  
13. Campana del convent de l'antic convent de Nostra Senyora del Rosari i Sant Blai de Forcall   
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té repetida diverses vegades la inscripció en llatí i en minúscula gòtica: ?te deum laudamus?. El text procedeix d'un motle únic o monotip, utilitzat sovint en campanes gòtiques i retallat per a ocupar tot l'espai superior de la campana. Al mig de la campana hi ha una garlanda vegetal entre dos cordons. No hi apareix ni l'autor ni la data de fosa. Té un jou antic de fusta tradicional.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 45 cm. Pes aproximat: 53 kg.  
  
14. Campana Cristòfol de l'ermita Sant Cristòfol de Saranyana de la Todolella   
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té l'epigrafia següent en minúscula gòtica: ?xps rex venit in pace deus homo factus est?. Per davall de la inscripció hi ha dos gravats de l'Ecce Homo, un de la Mare de Déu amb el Nen, i un sant Miquel. No té jou, la instal·lació és molt deficient, la campana està penjada d'una barra metàl·lica.  
Localització: campanar d'espadanya de l'ermita.  
Diàmetre: 60 cm. Altura bronze: 51 cm. Pes aproximat: 125 kg.  
  
15. Campana Santa Llúcia del museu arqueològic i etnogràfic de Xàbia   
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en minúscula gòtica, ?te deum laudamus?, i està decorada amb quatre relleus d'eccehomo situats als punts cardinals. Estava situada a l'ermita de Santa Llúcia, però procedia de l'ermita de Sant Joan. Aquesta campana s'ha substituït per una nova per a l'ermita. Al museu s'ha instal·lat en una biga de fusta fixa que manté part dels ferratges originals.  
Localització: en un arc del rebedor del museu.  
Diàmetre: 33 cm. Altura bronze: 25 cm. Pes aproximat: 21 kg.  
  
16. Campana de les Ànimes de l'ermita de la Puríssima de la Llècua de Morella  
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: aquesta campana xicoteta té una inscripció habitual en campanes gòtiques, feta en un sol motle, ?te dum laudamus?. No obstant això, té la particularitat de l'abreujament, ja que haurien d'haver escrit, ?te deum laudamus?. La campana es conserva, per seguretat, al museu de la parròquia de Morella durant l'any, i es porta a la torre original, la Llècua, durant la romeria de l'1 de maig. Jou antic de carrasca desajustat.   
Localització: Museu parroquial de Santa Maria de Morella.  
Diàmetre: 20 cm. Altura bronze: 16 cm. Pes aproximat: 5 kg.  
  
17. Campana Santa María de la parròquia de Santa María de Villena  
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en llatí usual en campanes antigues que utilitza minúscules gòtiques, ?# mentem # santem # # spontanema # honorem # deo et # patrie # liberacionem # vox # dni # sonat # santamaria ora pro nobis iovem?. La separació en la primera línia consisteix en dos motius mudèjars superposats; en la segona, en un sol motiu. En la línia següent hi ha diverses imatges del Crucificat i de la Mare de Déu disposades sense un ordre aparent. Enmig de la campana hi ha dues creus pintades en almànguena. La campana s'utilitza, juntament amb les companyes, per a fer diversos repics diaris, setmanals, festius i de difunts, tots interpretats amb una soga unida al batall, l'extrem de la qual arriba, per dins de l'escala de la torre, fins al nivell del sòl del campanar, des d'on es toca. Presenta un xicotet jou de fusta fix.   
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 78 cm. Altura bronze: 69 cm. Pes aproximat: 275 kg.  
  
18. Campana Maria de la parròquia de la Mare de Déu de l'Encarnació de Xeraco  
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en minúscula gòtica abreujada i amb abreviatures a causa de l'escàs espai de què disposa. Diu: ?ave maria gratia plena domi tun?. Hi ha dos gravats emmarcats: a una part, una crucifixió i, a l'altra, la Mare de Déu amb el Nen. Jou metàl·lic que substitueix el tradicional de fusta, substituït quan es va mecanitzar.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 45 cm. Altura bronze: 40 cm. Pes aproximat: 53 kg.  
  
19. Campana Sant Joanet de Mosquera de la parròquia de la Nativitat de Maria, d'Alcalalí   
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana, malgrat les escasses dimensions, té una inscripció complexa i unes decoracions poc habituals. El text diu: ?SCTa ver ge maria dels angels?, amb la particularitat que la primera paraula està feta amb paraules fetes i retallades de manera que componen les lletres indicades. El text en valencià hauria de ser ?santa verge Maria dels Àngels?. Té també dos relleus de la Mare de Déu amb el Nen, una amb una sargantana al costat, probable signe de refosa de la campana. No és original de la torre de la parròquia, procedeix de l'antiga ermita de Sant Joanet. Jou antic de fusta amb les 3 anses embegudes a dins. La campana està instal·lada de manera paral·lela i no perpendicular als eixos.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 25 cm. Altura bronze: 21 cm. Pes aproximat: 9 kg.  
  
20. Campana Senyalera del seminari del Corpus Christi de València   
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en majúscula gòtica, poc habitual, ?+ IESUS # MARIA # GRASIA PLENA?. El signe de separació és com una mitra coronada amb una creu o una campana.   
Malgrat l'absència de l'autor i de la data, podem suposar que la campana es va fondre cap a 1450 o, fins i tot, un poc abans. Penjada d'una biga de fusta, és utilitzada per a senyals interns del seminari, es repica amb una cadena unida al batall.  
Localització: escala del seminari.  
Diàmetre: 34 cm. Pes aproximat: 23 kg.  
  
21. Campana Ave Maria de senyals del santuari de Monserrate d'Orihuela  
Any fosa: 1450 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en minúscula gòtica, diu ?aue maria gracia plen adominus tecum?. La campana, no obstant això, és de gran qualitat i pel tipus de text, l'absència d'una creu gran i, sobretot, pel cordó central del mig peu més gruixut que la resta, es pot datar cap a 1450, o potser dotze o quinze anys abans. D'altra banda, la forma arredonida recorda les campanes franceses, encara que les dues variacions de text no siguen gal·licismes. Probablement es tracte d'un fonedor ambulant bo, com era habitual en l'època, d'origen francés. Probablement procedeix de la xicoteta espadanya situada damunt de la cova de l'aparició de la Mare de Déu. Té desgast de toc a un costat, senyal que va estar sempre fixa.  
Localització: sagristia.  
Diàmetre: 26 cm. Pes aproximat: 10 kg.  
  
22. Campana Maria Auxiliadora, la Torta, de la parròquia de l'Assumpció de Xixona   
Any fosa: 1464  
Descripció: la campana té la inscripció següent en grec, en llatí i en valencià, ?+ ihs xps maria qui sine pecato mitat primum lapiden + any mil cccclxiiii?. Després del nom de Maria figura una citació de l'evangeli de Joan (8:7). La campana està adornada amb dues crucifixions, una a la part exterior i una altra a la interior, també amb una marededéu amb nen i un sant Miquel, entremig dels quals hi ha quatre escuts, probablement municipals. A la part de baix apareix cinc vegades la frase ?te deum laudamus?, en una mena de cinta que envolta la campana, amb un extrem solt que diu ?aue maria?. S'ha restaurat la instal·lació amb un jou de fusta nou.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 73 cm. Altura bronze: 60 cm. Pes aproximat: 225 kg.  
  
23. Campana Sant Jeroni de la parròquia de Sant Josep d'Elx  
Any fosa: 1475 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en majúscula gòtica, ?+ SANDUS HIERONIME + ORA + PRONOBIS?. Al mig de la campana es repeteix huit vegades, en minúscula, l'expressió, ?ave maria?, que és una repetició poc habitual. L'ús de majúscules i minúscules i l'absència d'altres decoracions permet datar-la cap al 1475.  
Localització: espadanya.  
Diàmetre: 50 cm. Altura bronze: 44 cm. Pes aproximat: 72 kg.  
  
24. Campana del Tedèum de la parròquia del Salvador de Cocentaina   
Any fosa: 1475 c.  
Descripció: la campana té una inscripció en llatí i en minúscula gòtica: ?te deu # te deum laudamus #?. El text procedeix d'un motle únic o monotip utilitzat sovint en campanes gòtiques i retallat per a ocupar tot l'espai superior de la campana. Està decorada amb diversos cordons. Cal destacar els tres cordons que hi ha al mig peu, dels quals el central és el més gruixut, que és una característica de les campanes més antigues, ja que hi havia la creença, encara no contrastada, que aquest reforç millorava la sonoritat de la peça. El fet que aquesta pràctica desapareguera en l'últim terç del XV, a més d'altres motius, permet datar la campana. No obstant això, no hi figura el nom de l'autor ni la data. Pel volum escàs de la campana es pot deduir que era una campana de senyals, probablement per a avisar els campaners de l'inici o del final dels actes que havien d'assenyalar amb els seus tocs. Es trobava abandonada a la torre, s'ha baixat i s'ha guardat a la sagristia.  
Localització: sagristia.  
Diàmetre: 23 cm. Altura bronze: 19 cm. Pes aproximat: 7 kg.  
  
25. Campana la grande, Maria, de la parròquia de San Salvador de Pina del Montalgrao   
Any fosa: 1475 c.  
Descripció: la campana té una inscripció gòtica en llatí que diu: ?mentem santam spontaneam honorem deo patri et liverayonem?. Té, a més dels cordons, relleus de la Mare de Déu amb el Nen i de sant Miquel, més una cinta que envolta la campana amb el text ?ave Maria?.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 75 cm. Pes aproximat: 244 kg.  
  
26. Campana el Pau de la catedral de Santa Maria de València   
Any fosa: 1489.  
Descripció: la campana té una epigrafia breu en minúscula gòtica (excepte les l que estan en majúscula), que utilitza el grec, el llatí i el valencià, ?+ pauLus uocor si quis non obedierit uoci mee anathema sit any miL ccccLxxxix?. És una variant de la segona epístola als Tessalonicencs (2 Te 3,14). A continuació té, a la part de fora, un relleu d'un eccehomo; a la dreta, un de la Mare de Déu dreta amb el Nen; a la part de dins, un d'un calvari, i a l'esquerra, un de sant Miquel. Al mig de la campana hi ha una garlanda amb la inscripció ?te deum laudamus?, set vegades. També presenta una corretja amb la inscripció típica d??ave maria?. Té el jou de carrasca, probablement original del segle XV.  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 90 cm. Altura bronze: 89 cm. Pes aproximat: 422 kg.  
  
27. Campana de les hores de la parròquia Santa María de Villena  
Any fosa: 1493.  
Descripció: la campana té una inscripció en minúscula gòtica, en grec i en llatí, mentre que la data està en espanyol. Diu: ?xps vincit xps regnat xps imperat xps ab omni malo nos deffendat anyo m i cccc l xxxx / iii?. Té, així mateix, quatre imatges gravades: dos eccehomos, una marededéu dreta amb nen i un sant Miquel. Té, també, una creu xicoteta, damunt de la cinta que l'envolta pel mig. Justament davall de la creu hi ha un nuc i una sivella, habituals en aquestes campanes. A l'extrem de la cinta que penja diu: ?Ave María?. La campana s'ha utilitzat, durant segles, per al toc de les hores del rellotge. No obstant això, està dotada del batall corresponent, així com d'un conjunt d'esquadres instal·lades al llarg de la torre que segurament van fer possible el fet d'incloure aquesta campana amb altres per als tocs extraordinaris de la torre. La campana toca les hores del rellotge i està penjada d'una estructura metàl·lica.  
Localització: terrassa de la torre.  
Diàmetre: 91 cm. Altura bronze: 75 cm. Pes aproximat: 436 kg.  
  
28. Campana San Andrés de la parròquia de l'Asunción d'Ayora  
Any fosa: 1496.  
Descripció: la campana té un parell d'inscripcions en minúscula gòtica molt complexes, amb un nombre elevat d'abreviatures. A la part superior, en grec i en llatí, diu: ?ihs (?aue ma?) (creu amb pedestal) oramus te o andrea pro tua pietate ut Liberes nos ab oi tempestate?. Més comuna és la frase que figura davall de les dues imatges habituals més repetides: dos eccehomos (o més concretament Baró de Dolors) a la part exterior, i a la interior i a banda i banda la Mare de Déu amb el Nen. Davall, diu: ?i noie ihu ome genufLectat ceLestiu terrestru et infernoruz ao d m cccc xcui?, que procedeix de l'epístola als Filipencs (2, 10). S'utilitzen diverses abreviatures, i, fins i tot, la ?z- final correspon a una altra abreviatura, que s'indica per mitjà d'una lletra poc habitual. Tot seguit, hi figura l'any de fosa, en llatí i en numeració romana, que significa: any 1496. Al mig de la campana hi ha una creu amb pedestal, en els graons del qual s'utilitzen les frases en monotip habituals: ?aue maria- i ?te deum laudamus?. També diu ?aue maria- en l'extrem d'una cinta que l'envolta pel mig. S'ha restaurat a la instal·lació i se l'ha dotada d'un jou de fusta nou.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 93 cm. Altura bronze: 78 cm. Pes aproximat: 466 kg.  
  
29. Campana Sant Vicent, la Verda, de la parròquia de l'Assumpció de Xixona   
Any fosa: 1500 c.  
Descripció: la campana té una inscripció breu que s'estén en dues línies: ?# + # ecce # crvcem # domini # fvgite # partes # adverse # vicit # leo # detribv # ivda # radix # david- / allelvya?. No s'hi indica ni l'any de fosa ni l'autor de la campana, però la creu gran amb pedestal que té i l'ús de l'epigrafia en minúscula gòtica permeten datar la campana cap al 1550. S'ha restaurat a la instal·lació i se l'ha dotada d'un jou de fusta nou.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 90 cm. Pes aproximat: 422 kg.  
  
30. Campana antiga dels quarts de la parròquia de l'Assumpció de Xixona  
Any fosa: 1500 c.  
Descripció: la campana està dedicada a sant Sebastià, amb una inscripció breu en grec i en llatí amb algunes faltes ortogràfiques: ?+ ihs maria sante sebastiane hora pro no bis?. La campana té, en relleu, quatre imatges de la marededéu amb nen, als quatre punts cardinals. No hi figura l'autor ni l'any de fosa. Aquesta campana xicoteta, abans de la restauració, feia les funcions de campana de quarts, però, com que s'ha tornat l'antic campanó de quarts a la funció original, s'ha incorporat als vols de la parròquia com una dels tibles. S'ha restaurat a la instal·lació i se li ha retornant un jou de fusta per al volteig.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 40 cm. Pes aproximat: 37 kg.  
  
31. Campana Maria de l'església de Sant Andreu de les Baies d'Elx  
Any fosa: 1500 c.  
Descripció: La campana documentada sembla que a l'exterior tinga la inscripció: ?ave maria gratia plena?, però cal verificar-ho. Conserva la instal·lació tradicional amb el jou de fusta i els ferratges.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 30 cm. Pes aproximat: 18 kg.  
  
32. Campana la xicoteta de la parròquia de Santa Quitèria de la Torre d'en Doménec  
Any fosa: 1500 c.  
Descripció: la campana té al terç, tota amb lletra majúscula gòtica, aquesta inscripció: ?+GESUS MARIA GRASIA DEI?. Totes les lletres presenten una decoració rica, de tipus vegetal, i formen la inscripció llatina. A la zona del mig hi ha una imatge de santa Bàrbara, una de les primeres representacions d'aquesta santa a les campanes, porta els atributs habituals: el palmell al·lusiu al martiri i la torre.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 48 cm. Pes aproximat: 64 kg.  
  
33. Campana la Maria del Carme de la parròquia de la Santa Creu de València   
Any fosa: 1504.  
Fonedor: Jan Van Den Eynde.  
Descripció: la campana té, en minúscula gòtica, la inscripció següent: ?mete sata spontaneam honorem deo et patrie liberacionem xps rex venit (johanavin / me fecit) ano mdiiii?. Es tracta d'una oració habitual que s'utilitzà en campanes antigues des del segle XIII fins al segle XVI. Té, a més, relleus de la Mare de Déu i de l'Ecce Homo alternades, una creu llatina xicoteta i una creu amb pedestal. Aquesta campana procedeix del servei de recuperació després de la guerra civil, per això porta una bella inscripció incisa ?María del Carmen / año 1940?.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 106 cm. Pes aproximat: 690 kg.  
  
34. Campana dels Albaets de la parròquia de la Mare de Déu del Rosari d'Olocau   
Any fosa: 1513.  
Descripció: la campana té una epigrafia breu en minúscula gòtica: ?+ aue # maria # gracia # plena?. La campana és coneguda com la ?dels Albaets?, ja que era la que sonava quan un xiquet moria poc abans de prendre la primera comunió. Aquesta campana es portà de la cartoixa de Portaceli el 1835, quan es va produir l'exclaustració de la comunitat religiosa.   
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 45 cm. Altura bronze: 37 cm. Pes aproximat: 53 kg.  
  
35. Campana Santa Maria de la parròquia de la Puríssima de Bétera   
Any fosa: 1513.  
Descripció: la campana té una epigrafia breu en minúscula gòtica: ?+ aue # maria # gracia # plena # dominus # te?. Aquesta campana es portà de la cartoixa de Portaceli el 1835, quan es va produir l'exclaustració de la comunitat religiosa. S'ha soldat, s'ha recuperat la instal·lació tradicional i se l'ha dotada d'un jou de fusta nou.  
Localització: sala alta de campanes.  
Diàmetre: 53 cm. Altura bronze: 48 cm. Pes aproximat: 86 kg.  
  
36. Campana Santa Maria de l'ermita del Mas de Barxell d'Alcoi  
Any fosa: 1520 c.  
Descripció: la campana té, al terç, la inscripció en minúscula gòtica: ?sancta maria ora pro nobi \*?. També té una creu amb pedestal al mig i diversos cordons. Està badada, pendent de restauració. Sense instal·lació. Aquesta campana la recuperà el 2017 el Grup de Patrimoni Històric de la Unitat de Policia Nacional adscrita a la Comunitat Valenciana, després de ser robada el 2005 del mercat de València.   
Diàmetre: 35 cm. Pes aproximat: 23 kg.  
  
37. Campana la gran de la parròquia de Sant Bertomeu de Cogullada (Carcaixent)  
Any fosa: 1528.  
Descripció: la campana té una inscripció en minúscula gòtica poc habitual, que s'estén en dues línies: ?+ titulus triumfalis ihs nasarenus rex iudeorum miserere no/bis any mil ccccc xxviii?. No obstant això, té les característiques d'una campana que podria ser un segle més antiga. Enmig de la segona línia del text hi ha dos eccehomos o Baró de Dolors i dos marededéus amb nen. També té repetit ?te deum laudamus- quatre vegades al costat d'una garlanda vegetal, a més de la típica sivella amb l??ave maria?.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 82 cm. Pes aproximat: 319 kg.  
  
38. Campana l'Arcís de la catedral de Santa Maria de València  
Any fosa: 1529. Fonedor: Lluís Trilles.  
Descripció: la campana té una doble inscripció. A la part alta, en minúscula gòtica i en llatí posa: ?+ miserere mei deus secundum magnam misericordiam tuam ed cecundum muldidudi?, amb una separació entre paraules inusual. Tot seguit, figuren els relleus de sant Miquel, tres sants junts que podrien correspondre a la transfiguració, un calvari i una marededéu dreta amb nen. Més avall té una garlanda amb màscares i decoració vegetal. Al centre hi ha una garlanda amb una sivella i una corretja a l'extrem de la qual sembla posar ?ave maria?, difícilment llegible per defectes de la fosa. També figura, a la part de dins, un cartell amb dos àngels on està escrit, incís amb una epigrafia bella: ?TRILLES ME FECIT?. Al peu figura una inscripció llarga en grec i en valencià, per a la qual va faltar espai i es va posar en la línia de dalt el final de la frase: ?desas sotsindich + ihs fon feta la present canpana en lo mes de noenbre any mil dxxuiiii esent oficials de la confraria del glorios sant arc s mestre pere uerduch selurgya antoni moret lois carasquer iuhan sapena maiorals nofre decas sindich bertomeu col?. Aquesta frase, amb una inusual separació entre paraules, es pot traduir com: ?Jesús. Va ser feta aquesta campana el mes de novembre de l'any 1529, quan eren oficials de la confraria del gloriós sant Narcís el mestre Pere Verduch cirurgià; Antoni Moret, Lluís Carrasquer i Joan Sapesara majorals; Onofre Decas síndic; Bertomeu Coldesas subsíndic?.  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 94 cm. Altura bronze: 78 cm. Pes aproximat: 481 kg.  
39. Campana de senyals de la parròquia de Sant Bertomeu d'Alfara del Patriarca  
Any fosa: 1538.  
Descripció: la campana, probablement d'ús exclusivament civil (senyals o rellotge), té una inscripció breu en minúscula gòtica i en llatí: ?nobili don iacobus corberan delet me fecit any m d xxx / uiii?. El noble esmentat va ser pare de na Marguerida Corberà, esposa de Miquel Jeroni de Cruïlles, V senyor d'Alfara. També té, en relleu, un escut nobiliari partit, tres pitxers a portell i una lluna invertida.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 38 cm. Pes aproximat: 32 kg.  
  
40. Campana Santa Maria i Sant Jaume de la parròquia de Sant Jaume d'Onil  
Any fosa: 1538.  
Descripció: epigrafia en majúscula gòtica. A la part superior diu: ?(Crucificado) ShSMARIA # SANTEJACOBE # ORAPRONOBIS # ANO M S D X X XV I III #?. La soldadura de la campana va permetre recuperar-la, es va restaurar la instal·lació tradicional.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 82 cm. Altura bronze: 66 cm. Pes aproximat: 319 kg.  
  
41. Campana el Micalet de la catedral de Santa Maria de València   
Any fosa: 1539. Fonedor: Lluís Trilles (dades d'arxiu).  
Descripció: la campana té una única inscripció en llatí, en la qual no figura ni l'any en què es va fondre ni l'autor: ?+ aue maria gracia plena dominus tecum benedicta tu in mulieribus benedictus fructus uentris tui iesus uirgo maria mater dei picima ora pro nobis peccotoribus amen + sante micaele arcaniele defende nos in prelio ut non peream?. Es pot traduir com: ?Déu et salve, Maria, plena eres de gràcia, el Senyor és amb tu, beneïda eres entre les dones i beneït és el fruit del teu ventre, Jesús. Mare de Déu, Mare de Déu santíssima, prega per nosaltres pecadors, amén. Sant Miquel Arcàngel, defensa'ns en la lluita, perquè no perim?. Davall hi ha els gravats de la Mare de Déu, sant Miquel, la crucifixió i sant Vicent Ferrer. La campana no té anses, ja que es van trencar el dimecres 4 d'octubre de 1623, mentre es tocava la setena de les onze hores de la nit. Penja d'un clau central. La campana es va fondre per a tocar exclusivament les hores i perquè el seu so arribara fins a les muralles i més enllà ?per a mostrar la magnificència d'una ciutat tan il·lustre com aquesta?.  
Localització: espadanya a la terrassa del Micalet.  
Diàmetre: 235 cm. Altura bronze: 203 cm. Pes aproximat: 7.514 kg.  
  
42. Campana la Maria de la catedral de Santa Maria de València  
Any fosa: 1544. Fonedor: Joan Clerget.  
Descripció: la campana té tres inscripcions diferenciades, totes en minúscula gòtica, encara que la de dalt amb lletres majors i les esses orientades correctament. La inscripció del terç diu: ?tota pulcra es amica mea et macula non est in te + exaltata est sancta dei genitrix super choros angelorum aºn miºl quºiin x x x x i i i i?. Immediatament davall, hi ha una sèrie de relleus, quatre representacions de la Mare de Déu, alternades amb dos calvaris, un sant Miquel i un eccehomo. Al mig hi ha una inscripció amb lletra menor i les esses invertides: ?+ monstrate esse matrem sumat per te preces qui pro nobis natus tulit esse tuus virgo singularis inter omnes mitis nos culpis solutos mites fac et castos amen?. Per davall, i encara al mig, hi ha tres línies amb una inscripció en minúscula gòtica, i imatges de la Mare de Déu dreta amb el Nen als extrems: ?sacrac virgini mariae opus faelici faustoq3 aus.tum absolutum autem per petrum calla ferran et ioann...anno ut supras?. La inscripció és difícil de transcriure perquè les lletres estan molt erosionades per defecte de la fosa. No obstant això, són molt interessants perquè indiquen el nom del o dels autors. Sembla que es pot interpretar com: ?acabada amb felicitat i dedicada a la Mare de Déu, va ser feta per Pere calla ferra i Joan ... l'any abans indicat?. La campana està envoltada, com és usual en les gòtiques, per una garlanda de la qual es desprén una cinta i a l'extrem d'aquesta figura ?ave maria?. La campana conserva l'estat original, probablement de 1559, amb diverses reparacions al llarg dels segles, habituals en una campana que es toca de manera constant. La campana es va disposar, en el moment de la fosa, per a oscil·lar fins a quedar invertida. No obstant això, a la fi del XVI se'n va modificar el jou, no sabem de quina manera, per a deixar-lo preparat per al volteig complet, segurament a instància de l'arquebisbe Joan de Ribera, natural de Sevilla. Sembla que aquesta va ser la primera campana que va voltejar i va introduir a terres valencianes una tradició coneguda a la terra d'origen del Patriarca.  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 145 cm. Altura bronze: 121 cm. Pes aproximat: 1.765 kg.  
  
43. Campana la Nova de l'Institut Lluís Vives de València  
Any fosa: 1545.  
Descripció: la campana té dues inscripcions, les dues a la part superior, una davall de l'altra, en majúscula gòtica: ?TOTA PULCRA EST AMICA MEA ET MACULA NON- / ?SESARO ME FCIT # N # M # D # XXXX v?. Es pot traduir com, ?eres tota bellíssima, amiga meua, i no hi ha cap defecte en tu/ em va fer Sesaro el 1545?. Hi ha també un relleu d'un eccehomo. Aquesta campana estava fixa per al rellotge, va ser anomenada la Nova per a distingir-la de l'altra, 226 anys més antiga, i era utilitzada per al toc de quarts. Ara forma part de la decoració de la sala principal de l'entrada a l'Institut, que era l'antic col·legi jesuític de Sant Pau.  
Localització: sala de l'entrada a l'Institut.  
Diàmetre: 50 cm. Altura bronze: 46 cm. Pes aproximat: 72 kg.  
  
44. Campana d'hores de la catedral del Salvador d'Orihuela   
Any fosa: 1550 c.  
Descripció: la campana té l'epigrafia en dues línies en minúscula gòtica: ?+ laudo deum...fugo festa decoro vox mea unc teror est / demoniorum +++++?, així com gravats de sant Miquel i de la Mare de Déu. Està penjada d'una biga de fusta, toca les hores amb un mall extern per gravetat.  
Localització: sala segona de campanes.  
Diàmetre: 125 cm. Altura bronze: 115 cm. Pes aproximat: 1.131 kg.  
  
45. Campana Maria del convent de Sant Gregori de Riba-roja de Túria   
Any fosa: 1550 c.  
Descripció: la campana té una inscripció breu, en llatí i en minúscula gòtica: creu feta d'estreles, ?aue # maria # gracia # plena # dominus?. És una variant de la salutació angèlica en Lc 1,28.  
Localització: espadanya.  
Diàmetre: 47 cm. Altura bronze: 42 cm. Pes aproximat: 60 kg.  
  
46. Campana María de l'ermita de la Virgen de Gracia de Castielfabib   
Any fosa: 1550 c.  
Descripció: la campana té una inscripció breu en minúscula gòtica: ?abe marya?. També té dues creus, la de la part exterior amb extrems en flor de lis. Les dues creus i la inscripció gòtica permeten aventurar una datació de meitat del XVI, a costa d'una documentació més exhaustiva.  
  
Localització: espadanya.  
Diàmetre: 31 cm. Pes aproximat: 17 kg.  
  
47. Campana de l'eixida de missa de la parròquia de San Martín de Callosa de Segura  
Any fosa: 1550 c.  
Descripció: la campana té una inscripció doble en grec i en llatí en una línia única en minúscula gòtica: ?+ ihs # maria # ecce crucem domine fugite partes aduerse #?. En primer lloc, l'anagrama de Jesús en grec i el nom de Maria. Tot seguit, una oració habitual per a la protecció dels llocs, especialment contra les tempestes i els terratrémols, que se sol escriure completa però ací està acurtada a causa de les limitacions d'espai de la campana. La campana té, a més, dos elements simbòlics i decoratius alhora: a la part exterior (per a protegir millor) una gran creu amb pedestal; a la part interior, una marededéu amb nen. L'ús de l'epigrafia gòtica minúscula ens indica que es tracta d'una campana medieval, del XV al XVI, però l'ús de la creu és més tardà, per la qual cosa cal datar la campana, que no té el nom de l'autor, cap al 1540-1550. La campana, a més, està decorada amb pa d'or, cosa molt poc habitual en les nostres campanes i que mostra l'estima tan gran que se'ls tenia. El jou de fusta, amb les abraçadores de forja i unes femelles peculiars, indiquen també bastant antiguitat, encara que no tanta com la de la campana: es podria datar, provisionalment, cap a 1650-1700. Estava situada, en els últims temps, a l'ermita del Rosari, però, a causa de l'especial interés que té i perquè ser una de les poques campanes gòtiques de la Comunitat Valenciana, es va considerar oportú posar-hi una còpia, i utilitzar-la com a campana d'eixida de missa a la parròquia de Sant Martí, de manera que la puguen veure (i sentir), i per tant apreciar-la de manera habitual, els fidels i els visitants de l'església.  
  
Localització: sagristia.  
Diàmetre: 37 cm. Altura bronze: 31 cm. Pes aproximat: 29 kg.  
  
48. Campana la mitjana de la parròquia de San Miguel de Puebla de San Miguel   
Any fosa: 1550 c.  
Descripció: la campana té una peculiaritat poc habitual: sis boletes de bronze al muscle. Al terç, té una inscripció protectora habitual en minúscula gòtica: ?+ mentem santam espontaneam onorem deo patri ed lyberacion?. Aquesta inscripció avança l'edat de la campana, que no té el nom del fonedor i ni la data, cap a principis del XV, però la presència d'una creu amb pedestal, per contra, permet datar-la cap a 1550. Té un jou original de fusta.  
  
Localització: sala de campanes  
Diàmetre: 72 cm. Pes aproximat: 216 kg.  
  
49. Campana de l'ermita de la Purísima de Puebla de San Miguel   
Any fosa: 1550 c.  
Descripció: té una inscripció al terç en minúscula gòtica: ?Te deum laudamus?. Davall de la inscripció té diverses creus xicotetes dins d'una cartel·la, a més de diverses tires de cordons. No té jou; penjada d'una barra de ferro.  
Localització: espadanya.  
Diàmetre: 35 cm. Pes aproximat: 25 kg.  
  
50. Campana la xicoteta de la parròquia de San Miguel de Soneja  
Any fosa: 1560 c. Fonedor: Juan de la Sierra (Bareyo).  
Descripció: la campana té una inscripció breu en minúscula gòtica i en llatí, en dues línies: ?+ christus + uincit + christus regnat + christusabomni # / ma lo nos defend at?. La separació de les paraules de la segona línia es justifica per a omplir l'espai; es pot traduir com: ?Crist venç, Crist regna, Crist impera, Crist ens defense de tot mal?. Davall hi ha, a la part exterior, una marededéu amb nen. A la part interior es troba sant Miquel. Al mig hi ha, a la part exterior, una creu amb pedestal i envolta la campana una sanefa amb una sivella i una cinta solta a la part interior, a l'extrem de la qual diu en minúscula: ?aue maria?. Malgrat l'absència de la data i del fonedor, podem presumir que es tracta del mateix autor de la campana Rauxa d'Ontinyent, ja que coincideixen tant el tipus d'epigrafia com les decoracions, les imatges emprades i, fins i tot, la distribució.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 68 cm. Pes aproximat: 182 kg.  
  
51. Campana del Rellotge, Rauxa o de Foc, de la parròquia de Santa Maria d'Ontinyent  
Any fosa: 1563. Fonedor: Juan de la Sierra (Bareyo).  
Descripció: la campana té diferents inscripcions en llatí i en minúscula gòtica. A la part superior posa: ?+ laudate # dominum # incinbalis # benesonantibus # laudateeum # incinbalis # iubilationis #   
omnisspiritus # laud?, que significa ?lloeu-lo amb campanes ben afinades, lloeu-lo amb campanes d'alegria, tot esperit lloe el Senyor?. Davall hi ha, repetides dues vegades i alternades, sengles imatges de la Mare de Déu amb el Nen i de sant Miquel. A continuació hi figura, també en epigrafia gòtica però de mida més xicoteta, la fitxa tècnica de la campana: ?+ iohannes + delacierra + fontinenti + me fecit + consulibus + gaspar # febrer + bartholomeo # fonfrida + petro # barber + anno # achristo # nato # m # d # lx i i i # secundoidus # septembris + iesu # propicio + eteiusuirginematre +?, que es podria traduir com: ?Juan de la Sierra em va fer per a Ontinyent quan eren autoritats municipals Gaspar Febrer, Bertomeu Fonfrida i Pere Barber, l'any del naixement de Crist 1563 el segon idus de setembre, que ens siga Jesús propici i la seua mare virginal?. Hi ha també una creu xicoteta amb pedestal, a la part superior posa ?ave maria- i davall hi ha un sol radiant i somrient. Sorprén la qualitat de la campana, especialment en dues de les imatges, i també la separació irregular de les paraules. Té les anses decorades amb l'inici de garres.  
Localització: sala alta de campanes  
Diàmetre: 129 cm. Altura bronze: 110 cm. Pes aproximat: 1.243 kg.  
  
52. Campana Maria de l'ermita de la Sang de Castalla   
Any fosa: 1565. Fonedor: Juan de la Sierra (Bareyo).  
Descripció: la campana té una inscripció breu en minúscula gòtica: ?+ ave maria grasia plena dominus tecu?. Té quatre imatges repetides dues a dues: a la part exterior i a la interior, la Mare de Déu amb el Nen, i a la dreta i a l'esquerra, sant Miquel. Té una creu amb pedestal i, als costats, posa: ?ihs mara?, és a dir, el nom grec de Jesús i el de Maria, possiblement abreujat. Les decoracions de les lletres, la forma de la creu inicial del text, com també les imatges utilitzades i la disposició d'aquestes, permet aventurar que és una campana de Juan de la Sierra.  
Localització: espadanya.  
Diàmetre: 51 cm. Pes aproximat: 77 kg.  
  
53. Campana el Vicent de la catedral de Santa Maria de València  
Any fosa: 1569. Fonedor: Joaquim Balle.  
Descripció: a la part superior té, en minúscula gòtica, la inscripció següent: ?+ fugite partes aduerse # ecce uicit leo de tribu iuda # radix dauid # iesus chrus chrus regnat chcrus ii?. Davall hi ha quatre imatges diferents, les tres primeres de factura gòtica: un calvari, una marededéu dreta amb nen i un sant Miquel. També està sant Vicent Ferrer, sedent, entre dos escuts ovalats. Al mig hi ha una sanefa en forma de cinta amb una corretja, a l'extrem de la qual posa: ?aue maria?, l'inici de la salutació angèlica. Hi ha dues creus amb pedestal. A la dreta, a la part alta de la creu, posa per tres vegades: ?aue maria- i al pedestal ?VOX + DEI + + SONAT +?, en majúscula gòtica. La creu de l'esquerra porta una inscripció al pedestal: ?IOACHIM BALLE ME FECIT ANY MDLXIX?, també en majúscula gòtica i combinant valencià i llatí.  
  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 113 cm. Altura bronze: 101 cm. Pes aproximat: 835 kg.  
  
54. Campana dels quarts de la torre de la Vetla d'Elx  
Any fosa: 1572. Fonedor: Joaquim Balle.  
Descripció: la campana té una epigrafia gòtica breu: ?+ ihs maria tedeum laudumus fedomi?. L'expressió ?Jesús, Maria i Josep- apareix en el segle XVI i és molt habitual en el segle XVII, en moltes campanes conforma l'inici obligat de la frase. Continua amb les primeres estrofes del tedèum: ?Us lloem, oh Déu?. Davall hi ha un relleu de la Mare de Déu amb el Nen, dempeus, de factura renaixentista. Està acompanyada de dos escuts municipals, un castell amb dues torres, la més alta probablement amb una campana damunt, i tot envoltat de la inscripció en majúscula gòtica: ?+ SAGELL # DELA # BILA # DE # ELG#?.  
Localització: sala alta.  
Diàmetre: 47 cm. Altura bronze: 40 cm. Pes aproximat: 60 kg.  
  
55. Campana de les hores de la torre de la Vetla d'Elx  
Any fosa: 1572. Fonedor: Joaquim Balle.  
Descripció: la campana té una epigrafia complexa en minúscula gòtica en dues línies: ?xps uincit xps regnat xps imperat xps ab omni malo nos defendat ecce + dni fugite #- / ?pater sancte deus sancte fortis sancte misericordis saluator noster mice #?. Davall té l'any, que alterna amb diferents símbols: Mare de Déu, escut municipal, ?any?, Mare de Déu, ?m?, escut municipal, ?d?, Mare de Déu, ?lxx?, escut municipal, ?ii?, Crucifixió. Al mig hi ha la cinta amb la sivella habitual i una altra cinta que penja, on posa ?aue maria?. La campana, per tant, té una lectura complexa i al mateix temps clara: observa que la vida és breu, demana la protecció i recorda que la campana és municipal i dedicada a mesurar la brevetat del temps que passa.  
Localització: sala baixa.  
Diàmetre: 103 cm. Altura bronze: 85 cm. Pes aproximat: 633 kg.  
  
56. Campana de Foc de l'església de la Sang de Llíria  
Any fosa: 1581. Fonedor: Felip de la Torre.  
Descripció: la campana té una locució llatina habitual per a la protecció, encara que amb variacions: ?xps vincit xps regnat xps imperat xps ab omni malo et tempestate nos defnedat xps ap periculo mort / PHELIP # DE LA TORRE # ME FECIT # ANNO # M # D # L # XXXI?. Si aquesta inscripció estava en minúscula gòtica, la resta continua en majúscula humanista, encara que també en llatí, tret del nom del fonedor que està valencianitzat. Davall hi ha quatre imatges: santa Bàrbara, sant Miquel, l'Ecce Homo i la Mare de Déu. Hi ha una creu amb pedestal a un costat i la campana està envoltada pel mig per una garlanda amb sivella i una cinta que penja i a l'extrem d'aquesta posa: ?ave maria?.  
Localització: sala de campanes  
Diàmetre: 124 cm. Pes aproximat: 1.104 kg.  
  
57. Campana San Jaime, la xicoteta, de la parròquia de Santiago el Mayor d'Orihuela  
Any fosa: 1582. Fonedor: Felip de la Torre.  
Descripció: la campana té dues inscripcions en llatí. A la part superior hi ha una línia en minúscula gòtica on diu ?o beate iacobe lux decus et ornamentum totius pueris?, dedicada a sant Jaume. En la segona línia el text està en majúscula humanística i indica la data i el nom de l'autor: ?PHELIP DE LA TORRE ME FECIT ANNO M D L XXX II?. S'ha discutit molt si l'ús de tipus diferents correspon a una importància del text més gran o menys. La minúscula gòtica aniria associada als textos més simbòlics i la humanista als més profans. És possible que en aquest cas el canvi de tipografia estiga causat per l'ús de nous caràcters (nom, data) que no existien en el conjunt anterior del fonedor. Té diferents relleus, sant Jaume, dues marededéus amb nen i un eccehomo, a més del típic cinturó amb sivella i l??ave maria?.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 74 cm. Pes aproximat: 235 kg.  
  
58. Campana la mitjana de la parròquia de Santiago el Mayor d'Orihuela  
Any fosa: 1587. Fonedor: Cristòfol de la Torre.  
Descripció: té una inscripció en lletra gòtica a la part superior on diu: ?xps vincit xps regnat xps imperat xps ab omn malo nos defendat?. En la línia següent està el nom del fonedor valencianitzat i la data en llatí. També en aquest cas, com en les altres campanes dels fonedors de la Torre, l'epigrafia utilitzada és la capital humanística, per motius simbòlics com apunten alguns, o perquè es tracta de noves paraules no incloses en els textos anteriors del fonedor, com apunten uns altres. Diu: ?CHRISTOFOL DE LA TORRE ME FECIT ANNO M D L XXX VII?. Té també relleus de l'Ecce Homo i la Mare de Déu amb el Nen.  
  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 80 cm. Pes aproximat: 296 kg.  
  
59. Campana Santo Domingo de la parròquia de San José de la Murada d'Orihuela  
Any fosa: 1597. Fonedor: Gaspar Berenguer.  
Descripció: la campana té, al terç, la inscripció següent: ?+ sancte dominice ora pronobis?. Al mateix terç, davall de l'anterior, hi ha aquesta altra inscripció en valencià amb alguna paraula en llatí: ?+ gaspar berenguer me fecit any mdiiic sent reptor frare ioan lloases mest/ re en teologia?. També té dos relleus: un de sant Miquel i un altre de santa Maria.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 48 cm. Altura bronze: 33cm. Pes aproximat: 68 kg.  
  
60. Campana Andreua del convent de la Puríssima Sang d'Ontinyent  
Any fosa: 1602. Fonedor: Gaspar Berenguer.  
Descripció: té dues inscripcions en minúscula gòtica, la primera, incompleta, en llatí, i la segona en valencià: ?+ xps rex venit in pace et deus omo factus e?. En la segona línia posa: ?gaspar berenger me fecit any mdcii sent magordoms andreu lleo i andreu baro #?. Davall hi ha, repetides dos a dos, una marededéu amb nen dreta i un sant Miquel matant el drac.  
Localització: espadanya.  
Diàmetre: 48 cm. Altura bronze: 44 cm. Pes aproximat: 64 kg.  
  
61. Campana la Xerreta del seminari Corpus Christi de València  
Any fosa:1603. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: la campana té una frase llatina breu amb algun error. Diu: ?uocem # meam # at # dominum # clamat?. El significat és evident: la campana crida la gent a relacionar-se dins del temple amb Déu. Tot i que no té la marca de fonedor ni l'any de fosa, les característiques comunes amb les altres campanes signades del mateix campanar fan suposar que es tracta d'una de les campanes del conjunt foses per Vicent Martínez. Té el jou original de fusta.  
Localització: sala alta de campanes.  
Diàmetre: 56 cm. Altura bronze: 52 cm. Pes aproximat: 102 kg.  
  
62. Campana la Despertadora, la Bàrbera, del seminari Corpus Christi de València  
Any fosa: 1603. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: la campana té una inscripció bastant habitual en minúscula gòtica, però difícil de transcriure per la brutícia: ?+ xps regnat xps vincit xps imperat xps ab omni malo nos liberat anno mdciii?. Té les imatges habituals de l'Ecce Homo, la Mare de Déu amb el Nen i sant Miquel. També té repetida diverses vegades, en una cinta que l'envolta pel mig, la frase ?te deum laudamus?, la qual és l'inici de l'himne del mateix nom. Té el jou original de fusta.  
Localització: sala alta de campanes.  
Diàmetre: 74 cm. Altura bronze: 71 cm. Pes aproximat: 235 kg.  
  
63. Campana el Vicent del seminari Corpus Christi de València   
Any fosa: 1603. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: la campana té una inscripció simple en minúscula gòtica i en llatí, sembla que les paraules siguen monotips: ?xps # rex # uenit # inpac # deus # etomo # factus # est # anomdciii #?, que significa: Crist Rei vingué en pau, Déu es va fer home. Davall hi ha diferents imatges: un sant, una marededéu dreta, un pitxer amb la creu patriarcal i una crucifixió. Envolta la campana la corretja amb sivella habitual amb la inscripció ?abemaria?, a l'extrem. Té el jou original de fusta.  
  
Localització: sala de baix de campanes.  
Diàmetre: 74 cm. Altura bronze: 76 cm. Pes aproximat: 235 kg.  
  
64. Campana la Tàfol, de les hores, del campanar de la Vila de Castelló de la Plana  
Any fosa: 1604. Fonedor: Bernabé García.   
Descripció: la campana, plenament barroca, té encara nombrosos elements gòtics que permeten incloure-la en l'inventari de campanes gòtiques de la Comunitat Valenciana. Té les anses decorades. A la part superior posa: ?XPSBINCIT # XPSREGNAT# XPSINPERAT # XPSAVONIMALO # NOSDEFENDAT # ANO # I # 6 # O # 4 # ### (escut de la vila de Castelló envoltat per una inscripció en minúscula gòtica, difícil de transcriure)?. Davall hi ha un eccehomo, una escena difícil de reconéixer per la brutícia i una marededéu amb nen dreta de factura gòtica. Al mig té una creu amb pedestal. A la part superior té un escut xicotet de Castelló de la Plana, envoltat d'un text en minúscula gòtica difícil de transcriure i amb un altre text als dos costats de la part centrat de la creu: ?CLABARIOMIGELIAIMESERA # SVPERINDIENTENTES # + IHERONIMO IOVER # D # D # YMIQVELGINER?, que s'interpreta com: clavari Miguel Jaime Sera, superintendents Jerónimo Jover, doctor en dret, i Miguel Giner.- A l'altre costat de la campana hi ha una altra creu amb pedestal. Al nivell més baix, posa: ?# te deum laudamus #?, amb la mateixa epigrafia gòtica que la utilitzada al peu. També al mig, hi ha una garlanda a manera de cinturó amb una sivella i una banda que penja, i a l'extrem posa una frase no documentada, probablement ?aue maria?. Davall, sense espais, la inscripció següent: ?SIENDOIVSTICIAMELCHIORSALVADOR#IVRADOSTHOMASMARCH#  
MIGELMAS#IOANBOSC#BARTOLOMEMAS#MAIORDOMOANTONIOLEON#SINDICOPEDROMVSEROS#ESCRIVANO#FRANCISNCOIOVER#BERNABEGARCIAMEFECIT#?, que es pot interpretar com: ?Sent justícia Melchor Salvador, jurats Tomas March, Miguel Mas, Joan Bosc, Bartolomé Mas; majordom Antonio León; síndic Pedro Museros; escrivà Francisco Jover?. Tot seguit hi figura el nom del fonedor amb l'expressió llatina habitual: BERNABÉ GARCIA ME FECIT. Al peu hi ha repetida dènou vegades l'expressió ?te deum laudamus?. Entre els motius de decoració de la garlanda que hi ha al final de cada frase hi ha un xicotet escut.  
Localització: terrassa.  
Diàmetre: 74 cm. Altura bronze: 76 cm. Pes aproximat: 235 kg.  
  
  
65. Campana l'Andreu de la catedral de Santa Maria de València  
Any fosa:1605. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: la campana té una inscripció simple en epigrafia gòtica, una de les últimes: ?ihs # # autem # # tranriens # # per # # medium # # ilorum # # ibat?, que es pot traduir com que la campana amb el so porta la veu, la presència de Jesús enmig de la gent. En la mateixa línia, amb una epigrafia humanista, posa en llatí i en valencià ?ME FECIT VICENT MARTINS ANNO / MDCV?. Davall figura un calvari gòtic amb fornícula renaixentista, una figura estilitzada gòtica amb figura renaixentista, un àngel custodi, un sant Miquel i una santa Bàrbara, aquests tres renaixentistes. Té el jou de fusta reposat en la restauració.  
Localització: sala de campanes del Micalet.  
Diàmetre: 129 cm. Altura bronze: 110 cm. Pes aproximat: 1.243 kg.  
  
66. Campana de la mitja del seminari Corpus Christi de València  
Any fosa: 1605 c. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: la campana, situada a gran altura a l'espadanya, és bastant inaccessible. La inscripció diu: ?aue # maria # gracia # plena # dominus #?. És una variant de la salutació angèlica a Maria en Lc 1,28. Encara que no hi ha marca de fonedor ni any de fosa, les característiques comunes amb les altres campanes signades del mateix edifici fan suposar que es tracta d'una de les campanes del conjunt fos per Vicent Martínez en el moment de la inauguració del Seminari.  
Localització: espadanya del rellotge.  
Diàmetre: 50 cm. Pes aproximat: 72 kg.  
  
67. Campana el Mauro del seminari Corpus Christi de València   
Any fosa: 1606. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: la campana té, a la part superior, una inscripció habitual en llatí i en minúscula gòtica amb diversos errors: ?+ ecce # crucem # domini # fugite # partes # adverii + veri + leo + tribu + iuda?. Es pot traduir com: ?aquesta és la creu del Senyor, fugiu els enemics. Va véncer el lleó de la tribu de Judà de l'estirp de David. Al·leluia?. Davall d'aquest text, hi ha una crucifixió i, a l'esquerra, una imatge de santa Bàrbara amb el text: (crucifixió), ?ME FECIT VICENT MARTINES ANNO MDCVI?, és a dir, ?EM VA FER VICENT MARTÍNEZ L'MCD 3755?.  
Localització: sala de baix de campanes.  
Diàmetre: 108 cm. Altura bronze: 90 cm. Pes aproximat: 729 kg.  
  
68. Campana Ave Maria del monestir dels Sants Patrons de l'Olleria  
  
Any fosa: 1610 c.  
Descripció: la campana té, al terç, en minúscula gòtica, aquesta inscripció: ?ave maria gratia lena?. L'inici de l'oració de l'Ave Maria. La instal·lació és tradicional amb un jou de fusta antic i un cigonyal de gran recorregut habitual als convents de monges.  
Localització: sala de baix de campanes.  
Diàmetre: 38 cm. Altura bronze: 34 cm. Pes aproximat: 29 kg.  
  
69. Campana Santa Teresa de la parròquia Santos Juanes de Catral   
  
Any fosa: 1606. Fonedor: Vicent Martínez.  
Descripció: a la part superior diu:?# + # santa ## mater ## teresa # aue maria # de # ihs # ave maria # orapronobis?, que significa: ?santa mare Teresa de Jesús prega per nosaltres?. La campana utilitza diversos elements usuals en l'epigrafia gòtica. Així, les lletres són minúscules, cada una amb una decoració diferent, animal o vegetal. Mentre que la inscripció principal (dedicació i any) utilitza lletres soltes combinades, entremig s'empren monotips, és a dir, dues frases fetes que formen un únic motle: ?te deum laudamus- o ?aue maria?. Al mig peu posa: ?# a # no # m # dc # x # ui #?, que indicaria una campana de 1616, molt tardana per a emprar epigrafia gòtica. Pel tipus de decoració, es va pensar que la campana era ?de 1500 i 16- (y o e en l'espanyol de l'època), és a dir, de 1516, entre altres raons per l'absència d'una creu gran amb pedestal, habitual en les campanes de meitat del segle, que encara utilitzen l'epigrafia gòtica. No obstant això, la dedicació a la santa d'Àvila, que naix el 1515, obliga a pensar que es tracta d'una campana de 1616 que utilitza una manera de decorar d'almenys cent anys abans. La doble n d'anno, en llatí, se substitueix per un signe d'abreujament, que, en aquest cas, és una estrella de les utilitzades d'un cap a l'altre de la campana. També té relleus de la Mare de Déu amb el Nen, de sant Miquel i de dos clavaris.  
Localització: sala de campanes.  
Diàmetre: 81 cm. Altura bronze: 70 cm. Pes aproximat: 308 kg.  
  
70. Campana d'hores de la catedral de l'Asunción de Segorbe  
Any fosa: 1659.  
Descripció: la campana té la característica de ser l'última campana valenciana que utilitza l'epigrafia gòtica de totes les que s'han documentat fins a hui. L'ús tant de textos com d'imatges que estaven en desús des de feia un parell de segles pot significar, d'una banda, un desig de perpetuar una campana anterior, sense una altra conseqüència, i, d'una altra, voler conservar una manera d'escriptura que alguns consideren més prestigiosa. A la part superior hi ha una inscripció en llatí, en epigrafia humanista, en dues línies: ?ANGELVS # DOMINI # NVNCIAVIT # MARIA # ET # CONCEPIT # DE # SPIRITV #- / ?# SANCTO # AVE # MARIA #?. L'ús d'aquest text en una campana d'hores pot indicar, no solament una idea del pas del temps associada al rellotge, sinó una sacralització d'aquest temps amb l'oració que marca les parts de la jornada. Davall del text hi ha, no obstant això, tres gravats que corresponen a sant Miquel Arcàngel i a la Mare de Déu amb el Nen a la part oposada a la creu amb pedestal i a una crucifixió. Al centre, a la part de fora, com s'ha apuntat, hi ha una creu gran amb pedestal, al peu del qual posa, també en lletra humanística, la data, amb la peculiaritat que el ?5- està invertit, és a dir, posat cap per avall com és habitual en l'època: ?# a # no # m # dc # x # ui #?. L'ús de la creu gran és habitual, fins i tot en campanes amb epigrafia gòtica, a partir de 1550. A la part posterior hi ha una altra característica ?antiga?, és a dir, pròpia de les campanes gòtiques: davall de la Mare de Déu, la sanefa que envolta la campana pel mig té una mena de sivella amb una cinta, que a l'extrem, diu ?aue maria?. Al mig peu hi ha una altra inscripció: ?# XPS # VINCET # XPS # I-PE--T # XPS # REGNAT # XPS # ABHOMNE # MALO # NOS # DEFENDAT # S # MICHAEL # O # P # N #?.  
   
Localització: terrassa.  
Diàmetre: 100 cm. Altura bronze: 82 cm. Pes aproximat: 579 kg.