Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6037, del 17-06-2009 (2009/7022)

RESOLUCIÓ de 5 de novembre de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Enagás, SA, l'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas al terme municipal de Crevillent.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6037

Data del DOGV
:   17-06-2009

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - A) AUTORITZACIONS I CONCESSIONS

Número del document
:   2009/7022


Data del document
:   05-11-2008

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * empresa privada

RESOLUCIÓ de 5 de novembre de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Enagás, SA, l'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas al terme municipal de Crevillent. [2009/7022]  
Vistos els documents que consten en l'expedient 010/07 IPPC, instruït a instància de l'empresa Enagás, SA, a fi d'obtenir l'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas, s'emet aquesta resolució de conformitat amb els següents  
Antecedents de fet  
Primer. Amb data 28 de desembre de 2006, Ernesto Vicente Ezcurra, en representació de l'empresa Enagás, SA, amb CIF A-28294726, va presentar a la Direcció Territorial d'Alacant de la Conselleria de Territori i Habitatge una sol·licitud d'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas ubicada a la parcel·la 35 del polígon 12 i la parcel·la 111 del polígon 10, partida del Bosch, al terme municipal de Crevillent (Alacant), que es detalla en l'annex I.  
A la sol·licitud s'adjunta l'informe de compatibilitat urbanística de l'Ajuntament de Crevillent.  
Segon. Una vegada admesa a tràmit la sol·licitud, la Conselleria va remetre l'expedient a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que havien d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada, a fi que informaren sobre la suficiència de la documentació que acompanyava la sol·licitud.  
Tercer. Amb data 26 de març de 2007 es va rebre l'informe de suficiència favorable emés per l'Ajuntament de Crevillent.  
Igualment, es van incorporar a l'expedient els informes emesos pel Servei de Residus Industrials i pel Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric, pels quals es requeria que s'aportara nova documentació.  
Així mateix, en data 2 d'agost de 2007, el Servei de Residus Urbans va emetre un informe favorable en matèria de contaminació de sòls.  
Quart. Amb data 9 d'agost de 2007 es va sotmetre a informació pública l'expedient de referència, durant un període de 30 dies hàbils, d'acord amb el que estableix l'article 16 de la Llei 16/2002, i es va publicar un anunci en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV núm. 5574).  
Durant el període d'informació pública no es van presentar al·legacions al projecte, ni en aquesta Conselleria ni en l'Ajuntament de Crevillent, i així consta en l'expedient certificat de la informació pública.  
Cinqué. Amb data 10 de setembre de 2007 el Servei de Residus Industrials va emetre un informe en què requeria alguns aclariments, el qual es va notificar a l'empresa en data 25 de setembre de 2007, i aquesta va aportar l'esmena en data 17 d'octubre de 2007.  
Sisé. Amb data 11 de octubre de 2007 la Confederació Hidrogràfica del Segura va emetre un informe favorable sobre la inexistència d'abocament d'aigües residuals domèstiques i industrials al domini públic hidràulic (abocament cero).  
Seté. Una vegada transcorregut el termini d'informació pública i completat l'expedient, es va sol·licitar un nou informe a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que havien d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada sobre l'adequació del projecte a tots aquells aspectes que foren de la seua competència.  
Huité. Amb data 26 de febrer de 2008 l'Ajuntament de Crevillent va emetre un informe en què observava l'incompliment de l'auditoria acústica presentada, dels límits d'emissió sonora inclosos en la llicència d'instal·lació. Aquestes observacions són esmenades per l'empresa amb data 16 de juny de 2008. Amb data 14 d'octubre es va rebre un nou informe de l'Ajuntament que considerava que la nova auditoria acústica presentada s'adequava als aspectes ambientals que són de competència municipal.  
Nové. Amb data 29 d'abril de 2008 es va comunicar a l'interessat que s'iniciava el tràmit d'audiència, i la empresa va presentar al·legacions a la proposta de resolució.  
Deu. Amb data 28 d'octubre de 2008 la Comissió d'Anàlisi Ambiental Integrada va celebrar una sessió ordinària i va aprovar la proposta de resolució de l'expedient 010/07 IPPC de sol·licitud d'autorització ambiental integrada, promogut per Enagás, SA.  
Fonaments de dret  
Primer. D'acord amb l'article 6 de la Llei 2/2006, de 5 de maig, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental, per la qual es desplega en l'àmbit de la Comunitat Valenciana la Llei 16/2002, de prevenció i control integrats de la contaminació, les activitats que apareixen en l'annex 1 d'aquesta llei estan subjectes a autorització ambiental integrada.  
La instal·lació de referència està inclosa en l'epígraf 1.1.b. de l'annex 1 de la Llei 16/2002.  
Segon. L'expedient s'ha tramitat d'acord amb el que preveuen els articles 27 i següents de la Llei 2/2006, de 5 de maig, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental.  
Tercer. A la Comunitat Valenciana l'òrgan competent per a atorgar l'autorització ambiental integrada és la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, d'acord amb l'article 3.h de la Llei 16/2002 i el Decret 7/2007, de 28 de juny, del president de la Generalitat Valenciana, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'administració de la Generalitat.  
D'altra banda, de conformitat amb l'article 18 del Decret 131/2007, de 27 de juliol, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, correspon a la Direcció General per al Canvi Climàtic exercir les competències en matèria de control integrat de la contaminació.  
En vista d'aquests antecedents, a proposta del Servei de Control Integrat de la Contaminació, amb el vistiplau del cap de l'Àrea de Qualitat Ambiental, resolc:  
Primer  
Concedir a Enagás, SA l'autorització ambiental integrada per a l'estació de compressió de gas ubicada a la parcel·la 35 del polígon 12 i la parcel·la 111 del polígon 10, partida del Bosch, al terme municipal de Crevillent (Alacant), referent al Projecte bàsic per a l'autorització ambiental integrada, estació de compressió de Crevillent, visat per Carlos Torres Minondo en data 22 de desembre de 2006, que queda inscrita en el Registre General d'Instal·lacions IPPC de la Comunitat Valenciana amb el número 345-08/AAI/CV, condicionada al compliment dels requisits següents:  
1. Emissions atmosfèriques  
1.1. Emissions canalitzades  
S'inclouen en aquesta autorització els focus següents, la nomenclatura dels quals serà d'ara endavant la utilitzada per al millor control i comunicació de les emissions:  
Núm. de focus Descripció  
F-1 Caldera C1   
F-2 Caldera C2  
F-3 Caldera C3  
F-4 Turbina de gas TC-101  
F-5 Turbina de gas TC-102  
Cadascun d'aquests focus ha d'estar convenientment identificat in situ, d'acord amb aquesta nomenclatura.  
Els valors límit d'emissió per als focus canalitzats i la periodicitat de controls per part d'una ECMCA són els següents:  
  
1.2. Control de l'emissió de contaminants per focus canalitzats  
1.2.1. Condicions de presa de mostres i expressió de resultats  
a) Punts de presa de mostres: els focus canalitzats han de tenir la situació, la disposició, la dimensió i els accessos corresponents d'acord amb l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sobre prevenció i correcció de la contaminació atmosfèrica d'origen industrial. En particular, les característiques i la distribució dels focus emissors a l'atmosfera han de garantir una dispersió correcta dels contaminants emesos. Més concretament, la seua alçària no sols ha de complir el que estableix l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sinó que es recomana que siga tal que, en una distància equivalent a deu vegades l'alçària del punt d'emissió d'un focus, no hi haja altres estructures d'alçària superior a la del mateix focus menys dos metres, que produïsquen un apantallament que dificulte la dispersió i justifique tècnicament la influència de l'efecte down-wash (turbulència o rebuf).  
b) Preferiblement, la temperatura dels gasos en el punt de mostratge ha de ser inferior a 200 °C.  
c) Les concentracions mesurades han d'estar referides sempre a condicions normals de pressió i temperatura (101,3 kPa i 273,16 K) per als gasos de combustió en base seca i un contingut d'oxigen del 15% de O2.  
2. Soroll  
Respecte al nivell de sorolls transmesos a l'exterior, caldrà complir el que estableixen la Llei 7/2002, de 3 de desembre, de la Generalitat Valenciana, de protecció contra la contaminació acústica, i el Decret 266/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual es fixen normes de prevenció i correcció de la contaminació acústica en relació amb activitats, instal·lacions, edificacions, obres i serveis.  
En particular, els límits sonors que estableix la Llei 7/2002 per a zones d'ús industrial són:  
Diürn Nocturn  
70 dB(A) 60 dB(A)  
Almenys cada cinc anys caldrà fer una auditoria acústica a fi de comprovar que no se superen els nivells sonors en els punts on se situa el receptor més pròxim, és a dir, en el perímetre de la instal·lació, per a la qual cosa s'han de fer mesuraments del nivell de soroll en un nombre de punts representatius del perímetre, tant amb l'activitat en funcionament com parada (nivell de fons). Aquesta auditoria l'ha de fer una entitat col·laboradora en matèria de contaminació acústica, d'acord amb el Decret 229/2004, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'estableixen les funcions de les entitats col·laboradores en matèria de qualitat ambiental i se'n crea i regula el registre.   
El titular ha de disposar del llibre de control, que ha d'estar constituït pels certificats dels resultats obtinguts de les auditories acústiques i pels informes complets d'aquestes.  
3. Abocaments  
3.1. Aigües residuals industrials  
La documentació justifica l'absència d'abocament d'aigües residuals al domini públic hidràulic (abocament zero).   
Les aigües procedents de la neteja d'equips (susceptibles de contenir olis) són emmagatzemades en un depòsit estanc per a ser evacuades posteriorment per un gestor autoritzat.   
Amb vista a possibles inspeccions per part dels òrgans que tenen atribuïdes les funcions de control i vigilància del domini públic hidràulic i per a garantir la inexistència d'abocaments al domini públic hidràulic, el titular haurà de disposar i presentar, quan aquests òrgans ho requerisquen, les factures o justificants acreditatius de la retirada de les aigües residuals que s'hagen emmagatzemat en un depòsit impermeable per al posterior tractament per un gestor autoritzat, de manera que aquests concorden amb el volum generat.  
3.2. Aigües sanitàries  
Les aigües residuals sanitàries s'emmagatzemen en un depòsit estanc i posteriorment són evacuades per un gestor autoritzat a l'EDAR de Crevillent (abocador).  
3.3. Aigües pluvials  
Les aigües pluvials han de drenar directament pels pendents de les zones amb paviment impermeable (vials i soleres de formigó).  
L'abocament de les aigües pluvials no és, en principi, susceptible de contaminar les aigües continentals, i no requereix l'autorització d'abocament per part de la Confederació Hidrogràfica del Segura, que preveu l'article 100 del vigent text refós de la Llei d'aigües.  
Aquestes aigües s'han d'evacuar adequadament, sense que tinguen contacte amb possibles fonts potencials de contaminació. Caldrà ajustar-se al que s'ha especificat en el projecte, de manera que es garantisca que determinats efluents potencials, com ara els vessaments i les fugues dels sistemes de lubricació i emmagatzematge de combustibles o les aigües de neteja de turbocompressors, arriben al sistema de drenatge de la planta, i s'han de controlar en la mateixa estació perquè posteriorment els gestione un gestor autoritzat de residus.  
Si la mercantil prevera l'existència de contaminants en les aigües pluvials (per arrossegament dels vials o altres causes), aleshores sí que s'hauria d'autoritzar l'abocament d'aquestes aigües, d'acord amb el que disposen el Reglament del domini públic hidràulic (article 245 i següents) i l'Ordre MAM/1873/2004 (BOE núm. 147, de 18/06/2004), després de l'emissió de l'informe que regula l'article 19 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol de prevenció i control integrats de la contaminació (IPPC).  
4. Protecció del sòl i de les aigües subterrànies  
No es podrà fer cap abocament que puga afectar el sòl o les aigües subterrànies.  
No es podran fer pous, rases, galeries o qualsevol altre dispositiu destinat a facilitar l'absorció de les aigües residuals pel terreny.  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 9/2005, de 14 de gener, pel qual s'estableix la relació d'activitats potencialment contaminants del sòl i els criteris i estàndards per a la declaració de sòls contaminats.  
En aquest sentit, l'empresa ha presentat l'informe preliminar de situació del sòl, d'acord amb el que estableix l'article 3.1 del Reial decret 9/2005, sense perjudici que posteriorment es puguen requerir al titular de l'activitat informes complementaris o periòdics més detallats, tal com preveuen els punts 3 i 4 l'article 3 de l'esmentat reial decret.  
5. Residus  
5.1. Producció de residus  
L'activitat està subjecta als requisits que estableixen la Llei 10/1998, de 21 d'abril, de residus; la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, i el Reial decret 833/1988, de 20 de juliol, sobre el Reglament per a l'execució de la Llei 20/1986, modificat pel Reial decret 952/1997.  
S'autoritza la producció dels residus perillosos següents, sempre que la seua capacitat de generació anual siga de l'ordre de la magnitud que es detalla a continuació.  
  
\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*  
Aquest centre productiu queda inscrit en el Registre de Xicotets Productors de Residus Tòxics i Perillosos de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que estableix l'article 22 del Reial decret 833/1988, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 20/1986, bàsica de residus tòxics i perillosos, i l'Ordre de 12 de març de 1998, de la Conselleria de Medi Ambient, per la qual es crea i regula el registre esmentat.  
Qualsevol modificació relacionada amb la producció de residus perillosos que implique un canvi en la caracterització, producció de nous residus i/o canvis significatius en les quantitats habituals generades que puga alterar el que estableixen aquestes condicions ha de ser comunicada.  
En el cas que la producció de residus perillosos supere les 10 tones anuals, caldrà sol·licitar la inscripció en el Registre de Productors de Residus de la Comunitat Valenciana.  
Els residus s'han d'entregar a un gestor autoritzat per a aquesta activitat, tal com consta en el projecte.  
Els residus es podran emmagatzemar durant un període igual o inferior a sis mesos, en el cas que siguen perillosos, i en el cas de residus no perillosos es podran emmagatzemar durant un període d'un any, quan la destinació final siga l'eliminació, i de dos anys, quan la destinació final siga la valorització, i una vegada transcorregut aquest període hauran de ser entregats a un gestor autoritzat. Aquest emmagatzematge temporal de residus perillosos s'ha de fer segregat segons el tipus de residu, ha d'estar convenientment senyalitzat i s'ha de fer en un lloc cobert, amb sòl impermeable i sistemes de recollida de vessaments accidentals, com ara una arqueta cega no connectada a la xarxa de clavegueram i safates de recollida. Així mateix, la zona d'emmagatzematge ha d'estar inclosa en el sistema general de protecció contra incendis de la indústria.  
Per a l'emmagatzematge de residus líquids o que pel seu alt contingut líquid puguen generar abocaments, cal disposar de cubetes o recipients de recollida de possibles vessaments, que han de tenir com a mínim el volum de l'envàs més gran o el 10% del total (la més gran d'ambdues quantitats). Les cubetes han de ser individuals per a aquells residus la mescla dels quals, en el cas que es produïsquen vessaments, represente un augment de la perillositat o en dificulte la gestió.  
Per a la recollida de possibles fugues o vessaments accidentals de líquids, tant de residus com de matèries primeres, cal disposar de material absorbent no inflamable en quantitat suficient per a aquesta finalitat. L'absorbent, una vegada contaminat, s'ha de gestionar com a residu perillós o no perillós, segons corresponga.  
L'envasament i l'etiquetatge dels residus s'ha de fer d'acord amb el que estableixen els articles 13 i 14 del Reial decret 833/1988, pel qual s'aprova el Reglament de residus tòxics i perillosos. Així mateix, cal disposar d'un registre on conste la quantitat, la naturalesa, la identificació, l'origen i la data de generació i l'entrega a un gestor autoritzat, així com el número de document de control i seguiment utilitzat, si escau, i el gestor a qui s'entrega el residu.  
Cada quatre anys cal elaborar un pla de prevenció i reducció de residus, que s'ha de presentar a la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Així mateix, s'ha de formalitzar la declaració anual de productor de residus perillosos, que s'ha de remetre a la Direcció General per al Canvi Climàtic abans de l'1 de març de cada any, d'acord amb el model que estableix l'annex III del Reial decret 833/88.  
Les autoritzacions i la resta de requisits que estableix la legislació vigent en matèria d'envasos i residus d'envasos, i especialment el que estableix el Reial decret 782/1998, no queden derogades per la Llei 16/2002, per la qual cosa la concessió de l'autorització ambiental integrada no eximeix del seu compliment.  
6. Mesures que cal adoptar en situacions diferents de les normals que puguen afectar el medi ambient  
S'han de prendre totes les mesures necessàries perquè quede garantida la protecció del medi ambient i la salut de les persones davant de qualsevol situació fora de la normalitat pel que fa al funcionament de les instal·lacions.  
Si, tot i amb això, es produeix algun incident en les instal·lacions que comporte un funcionament anòmal i en pot resultar l'incompliment dels límits imposats, s'haurà de comunicar immediatament aquesta situació a Protecció Civil, a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Una vegada produïda la situació d'emergència, la mercantil haurà d'utilitzar tots els mitjans al seu abast per a reduir al màxim els efectes sobre el medi ambient.  
En el termini màxim de set dies després de l'incident, la mercantil ha de remetre a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic un informe detallat en què, a més de les dades identificatives, han de figurar-hi les següents:  
Les causes de l'incident.  
L'hora en què es va produir i la duració.   
Les característiques de l'emissió o abocament.   
Les mesures correctores adoptades.  
L'hora i la forma en què es va comunicar el succés.  
En relació amb el possible dany ambiental ocasionat per l'activitat, caldrà aplicar la Llei 26/2007, de 23 d'octubre, de responsabilitat mediambiental, en l'àmbit d'aplicació de la qual s'inclouen les activitats subjectes a autorització ambiental integrada. Segons aquesta llei, l'activitat haurà de disposar d'una garantia financera que els permeta afrontar la responsabilitat ambiental inherent a l'activitat, en les modalitats previstes d'assegurança, aval o reserva tècnica, i amb les possibles exempcions derivades de la magnitud del dany potencial o de l'adhesió amb caràcter permanent i continuat, bé al sistema comunitari de gestió i auditoria mediambientals (EMAS), bé al sistema de gestió mediambiental UNE-EN ISO 14669: 1996.  
Així mateix, quan es determine el cessament d'alguna de les unitats, caldrà desmantellar, segellar i clausurar les instal·lacions, d'acord amb la normativa vigent, de manera que el terreny quede en les mateixes condicions que abans d'iniciar l'activitat i no es produïsca cap dany sobre el sòl i el seu entorn.  
7. Altres condicions  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 865/2003, de 4 de juliol, pel qual s'estableixen els criteris higienicosanitaris per a la prevenció i el control de la legionel·losi.  
La indústria i les seues instal·lacions s'han d'ajustar a les condicions indicades en el projecte tècnic i en els seus annexos en els aspectes que no fixa aquesta resolució.  
S'han de complir totes les disposicions aplicables per a garantir la protecció de la salut de les persones.  
En el control inicial s'ha de comprovar que s'han aplicat les mesures previstes en el projecte.  
8. Obligació de subministrament d'informació  
Abans de l'1 de març de cada any s'ha de notificar a la Direcció General per al Canvi Climàtic, d'acord amb l'article 8.3 de la Llei 16/2002, les dades sobre les emissions de la instal·lació relatives a l'any anterior, específicament les que figuren en l'article 3 del Reial decret 508/2007, de 20 d'abril, pel qual es regula el subministrament d'informació sobre emissions del Reglament E-PRTR i de les autoritzacions ambientals integrades.  
Segon  
L'autorització ambiental integrada s'ha de renovar, en els aspectes ambientals, en el termini màxim de huit anys, llevat que abans d'aquest termini es produïsquen modificacions substancials que obliguen a tramitar una nova autorització o que s'incórrega en algun dels supòsits de modificació d'ofici que recull l'article 26 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol.  
La renovació s'ha de sol·licitar amb una antelació mínima de deu mesos abans del venciment del termini de vigència de l'autorització ambiental integrada.  
Tercer  
En el termini de sis mesos, el titular de la instal·lació ha de presentar a la Direcció General per al Canvi Climàtic un certificat visat del tècnic director de l'execució del projecte, en el qual s'acredite que les instal·lacions i l'activitat s'ajusten al projecte presentat i autoritzat, i a la resta de documentació tècnica presentada.  
Quart  
Aquesta autorització queda condicionada a la visita de comprovació i a l'obtenció de l'informe favorable corresponent al compliment dels requisits que estableix aquesta resolució. Aquesta visita serà efectuada en el termini de sis mesos per una entitat col·laboradora acreditada per al control integrat de la contaminació, segons el Decret 29/2007, de 9 de març, de modificació del Decret 229/2004, de 15 d'octubre, del Consell, pel qual s'estableixen les funcions de les entitats col·laboradores en matèria de qualitat ambiental i se'n crea i regula el registre, en el qual s'ha d'acreditar el compliment del contingut de l'autorització ambiental integrada.  
Cinqué  
L'Administració deixarà sense efecte aquesta resolució en el moment que observe qualsevol incompliment de les condicions que s'hi imposen, amb audiència prèvia de l'interessat.  
Sisé  
El titular de les instal·lacions objecte d'aquesta resolució, a més de les obligacions que amb caràcter general estableix la Llei 16/2002, ha de:  
1. Complir les obligacions de control i subministrament d'informació que preveu la legislació sectorial aplicable i l'autorització ambiental integrada.  
2. Comunicar a la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge qualsevol modificació, substancial o no, que es propose fer en la instal·lació, la transmissió de la titularitat o qualsevol incident o accident que puga afectar el medi ambient.  
3. Prestar l'assistència i la col·laboració necessàries a aquells que s'encarreguen de les actuacions de vigilància, inspecció i control.  
Seté  
En tot el que no especifica aquesta resolució, caldrà ajustar-se a totes i cadascuna de les condicions que estipula la normativa vigent en matèria de residus, abocaments, contaminació atmosfèrica, acústica, impacte ambiental i accidents greus, així com qualsevol altra que puga dictar l'administració en l'exercici de l'activitat en matèria de protecció ambiental.  
Contra aquesta resolució, que no posa fi a la via administrativa, s'hi podrà presentar un recurs d'alçada davant la Secretaria Autonòmica de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge en el termini d'un mes des de l'endemà de la recepció d'aquesta notificació, d'acord amb el que disposen els articles 114 i 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener.  
València, 5 de novembre de 2008.- El director general per al Canvi Climàtic: Jorge Lamparero Lázaro.  
Annex I  
Descripció del projecte  
L'estació de compressió de gas de Crevillent promoguda per Enagás, SA té l'objecte d'elevar la pressió de gas natural que es rep a través del gasoducte València-Alacant, en condicions normals, entre la posició 15.27 i Cartagena (Múrcia), procedent de la planta terminal de recepció, emmagatzematge i regasificació de gas natural liquat, situada al terme de Cartagena, per a transportar-lo als punts de destinació a través dels gasoductes entre Alacant i València, i la seua pressió màxima de servei és de 72 bars.  
L'estació està operativa des de març de 2005.  
L'activitat principal consisteix en la compressió del gas procedent de la Xarxa Bàsica de Gasoductes per a afavorir la capacitat de transport i mantenir una pressió adequada en el sistema.  
Amb aquesta finalitat, la planta té com a elements principals dues unitats de compressió formades cadascuna per un compressor centrífug que és accionat per una turbina de gas natural. Aquest procés principal implica distints subprocessos l'objecte dels quals és l'adequació del gas abans de passar pel compressor (filtratge de partícules) i després de comprimit abans d'impulsar-lo a la xarxa (refredament).  
Per a regular i assegurar el subministrament de gas natural a cada turbina, s'empra una estació de regulació i mesura.  
En aquesta estació es produeix una regulació de la pressió de subministrament del gas des de la pressió en el gasoducte fins a la pressió de la cambra de combustió de les turbines. En aquest procés complementari també es duen a terme actuacions dirigides a l'adequació del gas: filtratge inicial i escalfament posterior, escalfament que es fa a través de calderes de baixa potència.  
L'estació és reversible, del tipus intempèrie, i completament automatitzada. S'ha dissenyat amb un cabal de funcionament de 700.000 Nm³/h, amb la configuració d'un turbocompressor en funcionament i un altre en reserva.  
L'estació de compressió entra en servei quan en la xarxa de transport es detecta una baixada de tensió, per a la qual cosa els sistemes de control envien ordres a les vàlvules del nuc d'estació i permeten la circulació del gas de la xarxa de transport cap als compressors, alhora que es posen en marxa les turbines de gas que els accionen.  
El procés és el següent:  
L'estació de compressió de Crevillent està constituïda per dos compressors en paral·lel, accionats per turbines de gas, i les instal·lacions auxiliars necessàries per al seu funcionament. Està dissenyat perquè n'estiga operatiu un, i l'altre està en reserva. Per a ajustar el funcionament de l'estació a la demanda, cada màquina disposa de la possibilitat de variar el nombre de revolucions del compressor a través de la turbina, i en conseqüència el cabal de gas comprimit.  
Els compressors són de tipus centrífug i les turbines d'accionament utilitzen el mateix gas natural com a combustible. Per a l'arrancada dels turbos s'empren dispositius pneumàtics accionats també amb gas natural.  
Cada turbocompressor està allotjat a l'interior d'una caseta amb la finalitat d'amortir el soroll produït durant el seu funcionament i de protegir la instal·lació enfront dels elements climatològics, davant de possibles fugues de gas i incendis.  
Abans de l'etapa de compressió, el gas passa per filtres multiciclònics per a retenir els elements sòlids o altres impureses que puga contenir, i evitar d'aquesta manera que es danyen els elements mòbils dels compressors. Amb aquest objectiu hi ha una bateria de quatre filtres multiciclònics (un per cada turbo), dotats amb detector de nivell de condensacions.  
Després d'aquesta etapa de filtratge, el gas es dirigeix cap als compressors. Aquests compressors, accionats per turbines de gas, eleven la velocitat del gas, i per tant la pressió, impulsant-lo cap al gasoducte.  
En la compressió el gas pot arribar a més de 50 ºC, temperatura que cal rebaixar per a assegurar una capacitat de transport adequada, de manera que el gas, abans d'entrar en la xarxa bàsica de gasoductes, passa per una unitat d'aerorefrigeradors que limita la temperatura d'emissió per davall de 50 ºC. Aquesta unitat és accionada per motors elèctrics.  
Per a regular el subministrament de gas natural a les turbines d'accionament dels compressors, es disposa d'una estació de regulació i mesura que garanteix la pressió del gas a l'entrada de la cambra de combustió de la turbina de gas. En aquesta reducció de pressió es produeix un refredament del gas, per la qual cosa l'estació de regulació i mesura disposa de tres calderes per a preescalfar el gas, en el cas que siga necessari, abans de la regulació. Aquestes calderes utilitzen com a combustible el mateix gas natural. Aquest sistema principal de gas es complementa amb el sistema de gas de serveis o gas d'alimentació a calderes i a la calefacció dels edificis de manteniment i control. En paral·lel hi ha un sistema d'aigua en dos circuits: un d'aigua per a escalfar el gas combustible i un altre per al gas de serveis. En ambdós casos es tracta de circuits tancats.  
Totes les operacions de l'estació de compressió es desenvolupen de manera automàtica a través del sistema de control, per a la qual cosa l'operador fixa els quatre paràmetres principals de l'estació: pressió d'aspiració, pressió d'impulsió, cabal que s'ha de comprimir i temperatura de descàrrega.  
Tenint en compte aquestes variables, el sistema de control de l'estació posa en marxa l'equip adequat i en regula la velocitat.  
L'abastiment d'aigua de la planta es fa a través de la connexió a la xarxa municipal. Els focus de demanda d'aigua són els serveis de l'edifici de manteniment i la caseta de seguretat; les tasques de neteja puntuals, i la xarxa d'hidrants del sistema de protecció contra incendis. No hi ha aigua de procés ni aigua de refrigeració; tampoc aigua per a reg.  
L'únic efluent de la planta a l'entorn circumdant són les aigües pluvials que drenen directament pels pendents de les zones amb paviment impermeable (vials i soleres de formigó). La resta de potencials efluents es gestionen com a residus per un gestor autoritzat: aigües sanitàries (assimilables a urbanes) i aigües de neteja de turbocompressors (aigües olioses).  
Les activitats exercides en el centre que són generadores de residus són les associades al manteniment de les instal·lacions i les relacionades amb els serveis generals (que inclouen gestió i coordinació de les operacions de manteniment des de les oficines instal·lades en la mateixa planta).  
Entre els residus principals que es generen per manteniment i ús de les instal·lacions estan els olis de retorn del circuit de lubricació dels turbos i els drenatges dels filtres. Per a controlar-los hi ha un sistema d'oli lubricant constituït per un depòsit soterrat per a recollir l'oli de rebuig (i la posterior gestió com a residu perillós) i un sistema de condensació constituït per un depòsit d'arreplega dels drenatges dels filtres.  
La resta dels residus perillosos s'emmagatzema en contenidors de superfície localitzats en una zona preparada per a aquest fi, independent de la resta d'instal·lacions de la planta.  
Els residus assimilables a urbans s'emmagatzemen en contenidors específics segons la seua naturalesa per a facilitar-ne el reciclatge posterior.