Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3950, del 01-03-2001 (2001/1889)

DECRET 44/2001, de 27 de febrer, del Govern Valencià, pel qual es regula el dret de preferència en el transport de viatgers d'ús especial a la Comunitat Valenciana.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2001/02/27/44/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   3950

Data del DOGV
:   01-03-2001

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2001/1889


Data del document
:   27-02-2001

Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * transport de viatgers
    * legislació
    * transport per carretera
    * empresa de transport
    * autorització de transport

DECRET 44/2001, de 27 de febrer, del Govern Valencià, pel qual es regula el dret de preferència en el transport de viatgers d'ús especial a la Comunitat Valenciana. [2001/F1889]
  
La prestació dels serveis de transport d'ús especial sol dur-se a terme per empreses de transport que contracten o convenien amb els representants dels usuaris d'aquests serveis. Les dites empreses han de complir els requisits administratius previstos en la normativa de transport i han de ser autoritzades per l'administració per a la realització d'aquests transports d'ús especial.
  
No obstant això, atés el caràcter reiterat i regular tant de l'itinerari com del calendari i l'horari d'aquests serveis, resulta lògic que la prestació d'aquests puga correspondre a empreses de transport titulars de serveis regulars permanents de viatgers d'ús general quan es produeix una coincidència entre els itineraris que té continguts en la concessió administrativa d'aquests serveis i la corresponent al servei especial.
  
La regulació del denominat dret de preferència a favor de les empreses que presten serveis públics de transport en l'article 108 del Reial Decret 1.211/1990, de 28 de setembre, que va aprovar el Reglament de la Llei 16/1987, d'Ordenació del Transport Terrestre, permetia que les empreses titulars de serveis regulars permanents de viatgers d'ús general pogueren optar al dret de preferència complint alguna de les condicions que determinava, com la de tenir una ocupació anual inferior a 15 viatgers per vehicle amb un itinerari coincident almenys en un 75% amb el del servei d'ús especial, la justificació de forma individualitzada de la necessitat d'incloure el servei d'ús especial per a fer rendible l'explotació o la total coincidència de trànsits entre el corresponent al servei regular i el del futur servei especial. Aquesta condició de coincidència total de trànsits s'excepcionava (per a l'exercici del dret de preferència) en el cas que aquesta tinguera lloc en la zona d'influència de ciutats de més de 50.000 habitants i fins a les diferents distàncies regulades en l'article 65.1 a) del citat Reial Decret 1.211/1990, i en el cas que els serveis d'ús especial amb coincidència es desenvoluparen entre capitals de província o entre nuclis de població de més de 20.000 habitants.
  
La dita regulació va ser modificada mitjançant el Reial Decret 927/1998, de 14 de maig, mitjançant el qual es canviaven les condicions exposades. Així, es passa a exigir un índex d'ocupació anual inferior a 20 viatgers per vehicle i per quilòmetre. També s'exigeix, quant a la condició de la necessitat d'inclusió del servei d'ús especial per a fer rendible l'explotació, que, a més, el servei d'ús general tinga trànsits autoritzats que s'atenguen en un itinerari coincident almenys amb un 25% del que haja de tenir el servei d'ús especial. Finalment, la nova regulació fa desaparéixer el dret de preferència en el cas que alguna de les expedicions del servei d'ús general que discórrega per l'itinerari coincident amb el del futur servei especial atenga un trànsit d'un nucli urbà de més de 50.000 habitants.
  
Especial incidència té, en la mencionada modificació, l'eliminació del dret de preferència, fins i tot havent coincidència d'itinerari, ja que en el cas que el servei d'ús general tinga expedicions que atenguen trànsits de nuclis de més de 50.000 habitants resulta perjudicial a la majoria de serveis regulars d'ús general existents a la Comunitat Valenciana i, per tant, a la prestació d'aquests serveis ja que són serveis públics prestats indirectament per l'administració. És propi de l'estructura de població a la Comunitat Valenciana l'existència de nuclis de més de 50.000 habitants circumdats de xicotetes poblacions de caràcter rural i amb escàs índex demogràfic. Les exigències pròpies del servei públic fan que l'entramat dels serveis de transport regular comuniquen aquestes xicotetes poblacions amb els grans nuclis d'una forma radial. Quan es comunica un gran nucli amb una sèrie de xicotetes poblacions, els índexs d'ocupació i de rendibilitat són baixos, la qual cosa provoca en moltes ocasions problemes per a mantenir l'equilibri econòmic de l'explotació del servei.
  
Una forma de pal·liar tal situació és la de reactivar els criteris continguts en la regulació reglamentària inicial i, en especial, permetre l'exercici del dret de preferència mitjançant l'aplicació del criteri dels distints radis espacials d'acció en relació amb el nombre d'habitants del nucli principal, ja que els xicotets nuclis que rodegen les grans poblacions són servits en moltes ocasions, com ja s'ha dit, per línies regulars de dèbil trànsit.
  
L'article 31.15 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana atorga competència exclusiva a la Generalitat Valenciana en matèria de transports terrestres, sense perjuí del que disposa l'article 149.1, apartats 20 i 21 de la Constitució Espanyola. Els dits preceptes fan referència a matèries sobre les quals l'estat té competència exclusiva i, entre d'altres, l'apartat 21 del punt 1 de l'article 149, fa referència als transports terrestres que transcórreguen pel territori de més d'una comunitat autònoma.
  
Així, en el marc de les competències atribuïdes a la Comunitat Valenciana en matèria de transports terrestres l'itinerari de la qual discórrega íntegrament en el territori de la Comunitat Valenciana, i en l'exercici de la potestat reglamentària pròpia del Govern Valencià procedeix, mitjançant el present decret, desenvolupar l'article 89 de la Llei 16/1987, de 30 de juliol, d'Ordenació del Transport Terrestre, respecte al dret de preferència, i aplicar com a normativa supletòria a la que dicte la Comunitat Valenciana en la resta de la regulació de l'autorització administrativa per a serveis de transport de viatgers d'ús especial, la continguda en els articles 105, 106 i 107 del Reial Decret 1.211/1990, de 28 de setembre.
  
El Govern Valencià considera oportú reglamentar la possibilitat que les empreses concessionàries de serveis regulars de viatgers permanents d'ús general puguen optar amb caràcter preferent a l'explotació de serveis d'ús especial que no discórreguen íntegrament per sòl urbà o urbanitzable i l'àmbit de les quals no excedisca del territori de la Comunitat Autònoma Valenciana i, a aquest objecte, obeeix la regulació continguda en el present decret.
  
Per tot això, en el marc de les competències arreplegades en l'article 31.15 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, i fent ús de les facultats conferides en l'article 17.1 de l'Estatut d'Autonomia i en els articles 17 i 22.e) de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de Govern Valencià, a proposta del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, conforme amb el Consell Jurídic Consultiu, i després de la deliberació del Govern Valencià, en la reunió del dia 27 de febrer de 2001,
  
DECRETE
  
Article 1
  
La concessió d'autorització administrativa especial necessita per a la realització de transports regulars de viatgers d'ús especial que no sobrepassen l'àmbit geogràfic de la Comunitat Valenciana es regirà pel que disposen els articles 105, 106 i 107 del Reial Decret 1.211/1990, de 28 de setembre, que va aprovar el Reglament de la Llei 16/1987, de 30 de juliol, d'Ordenació dels Transports Terrestres.
  
Article 2
  
1. No obstant això el previst en l'article anterior, es reconeix el dret de preferència per a la prestació dels serveis d'ús especial, amb origen i destinació dins de la Comunitat Autònoma Valenciana, que no discórreguen íntegrament per sòl urbà o urbanitzable, a les empreses titulars de serveis regulars permanents de viatgers d'ús general en els quals complisquen alguna de les següents condicions:
  
a) Que tinguen trànsits autoritzats que siguen totalment coincidents amb els previstos per al corresponent servei d'ús especial, llevat que aquests es desenvolupen en la zona d'influència de les ciutats de més de 50.000 habitants, fins a les mateixes distàncies regulades en l'article 65.1, apartat a) del Reial Decret 1.211/1990, de 28 de setembre, pel qual es va aprovar el Reglament de la Llei 16/1987, de 30 de juliol, d'Ordenació dels Transports Terrestres, o que els serveis d'ús especial respecte a què es produïsca la coincidència es desenvolupen entre capitals de província o nuclis de població de més de 20.000 habitants.
  
b) Que el seu índex d'ocupació anual siga inferior a 15 viatgers per vehicle, i el seu itinerari siga coincident, almenys, en un 75% amb el del servei d'ús especial.
  
L'apreciació de l'índex d'ocupació correspondrà a la Direcció General de Transports de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, i podrà presentar a l'efecte l'empresa titular del servei d'ús general la informació i documentació que estime procedent.
  
c) Aquelles respecte a les quals es justifique de forma individualitzada, a través del corresponent expedient, la necessitat d'incloure el servei d'ús especial per a fer rendible globalment l'explotació, després de l'informe previ favorable de la Junta Superior de Transports de la Comunitat Valenciana i sempre que el servei regular d'ús general, a més de poder atendre adequadament les necessitats sorgides, tinga trànsits autoritzats que s'atenguen en un itinerari coincident, almenys, amb un 25% del que haja de tenir el servei d'ús especial.
  
2. A l'efecte de l'exercici del dret de preferència previst en el punt anterior, quan es tracte de transports a un centre públic en els quals l'adjudicació del contracte es faça per concurs, el dret de preferència s'haurà d'al·legar en el moment de concurrència a aquest. En la resta de les formes d'adjudicació, l'òrgan contractant comunicarà l'obertura del procediment de contractació a la Direcció General de Transports, que, en el termini de cinc dies, donarà trasllat de la dita comunicació a les empreses que pogueren exercitar el dret de preferència, les quals disposaran d'un termini màxim de 10 dies per a manifestar el seu interés a exercir-lo; si bé, quan la contractació es realitzara per alguna d'aquestes formes com a conseqüència d'haver declarat desert un concurs previ per a la contractació del mateix transport, no podrà ara exercir un dret de preferència qui no l'haguera al·legat en el moment de concurrència al dit concurs.
  
En els altres supòsits, l'òrgan competent en matèria de transport que reba la petició d'autorització del servei d'ús especial haurà de notificar aquesta a les empreses prestatàries dels serveis regulars permanents d'ús general en els quals es complisca alguna de les condicions previstes en l'apartat 1) del present article, a fi que aquests manifesten, si és procedent, en el termini de 10 dies, el seu interés a exercir el dret de preferència.
  
3. Perquè resulte procedent l'exercici del dret de preferència, l'empresa titular del servei regular d'ús general haurà de tenir els mitjans propis suficients per a atendre el servei d'ús especial, i oferir unes condicions de prestació equivalents a les de l'empresa a què en un altre cas s'haguera atorgat l'autorització, si bé, en l'apreciació de la dita equivalència, l'òrgan administratiu competent en matèria de transports podrà tenir en compte les especials circumstàncies concurrents en aquella, com la condició de dèbil trànsit de la línia o la baixa rendibilitat de la concessió, i en el material que dispose, sempre que es garantisca, almenys, la mateixa qualitat en el servei.
  
En qualsevol cas, en l'apreciació de l'equivalència de les condicions oferides per l'empresa que exercita el dret de preferència, s'haurà de tenir especialment en compte el compliment de la normativa que, si és procedent, regisca en matèria de seguretat en relació amb la classe de transport que es tracte.
  
4. Quan el representant dels usuaris del servei així ho sol·licite, justificant degudament les raons d'interés públic que la dita sol·licitud es fonamenta, la Direcció General de Transports podrà determinar la no-aplicació del dret de preferència previst en l'apartat 1) del present article, sempre que el seu titular haja sigut objecte de sanció, imposada mitjançant resolució definitiva en via administrativa, dins dels 12 mesos anteriors, per la comissió, amb ocasió de la prestació del servei d'ús especial que es tracte, d'alguna de les següents infraccions:
  
a) Totes aquelles que comporten perill greu i directe per a les persones.
  
b) Incompliment dels temps de conducció i descans dels conductors.
  
c) Tracte desconsiderat amb els usuaris.
  
d) Incompliment de normes de caràcter imperatiu en matèries de seguretat en el transport d'escolars i menors.
  
e) Incompliment de les condicions essencials de l'autorització del servei d'ús especial.
  
Disposicions finals
  
Primera
  
S'autoritza el conseller d'Obres Publiques, Urbanisme i Transports de la Generalitat Valenciana, perquè dicte totes les disposicions que siguen necessàries per a la interpretació, el desenvolupament i l'execució del present decret.
  
Segona
  
El present decret entrarà en vigor l'endemà al de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
València, 27 de febrer de 2001
  
El president de la Generalitat Valenciana,
  
EDUARDO ZAPLANA HERNÁNDEZ-SORO
  
El conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports,


Còpia Permalink ELI