Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 8661, del 22-10-2019 (2019/9273)

ORDRE 3/2019, de 26 de setembre, de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per la qual s'aproven els plans de control de la carpa al Parc Natural de l'Albufera i al Parc Natural del Fondó, i el pla de control del cranc roig americà al Parc Natural de l'Albufera.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/2019/09/26/3/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   8661

Data del DOGV
:   22-10-2019

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2019/9273


Data del document
:   26-09-2019

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica
    * lluita contra incendis
    * programa d'actuació
    * legislació
    * reserva natural

ORDRE 3/2019, de 26 de setembre, de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per la qual s'aproven els plans de control de la carpa al Parc Natural de l'Albufera i al Parc Natural del Fondó, i el pla de control del cranc roig americà al Parc Natural de l'Albufera. [2019/9273]  
  
  
PREÀMBUL  
  
La Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat, estableix el règim jurídic bàsic de la conservació, ús sostenible, millora i restauració del patrimoni natural i de la biodiversitat; així mateix, estableix una sèrie d'instruments per al coneixement i la planificació del patrimoni natural i la biodiversitat, com ara el Llistat d'Espècies en Règim de Protecció Especial i el Catàleg Espanyol d'Espècies Amenaçades, així com el Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores.  
La carpa (Cyprinus carpio) i el cranc roig americà (Procambarus clarkii) són espècies al·lòctones incloses en el Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores en virtut del Reial decret 630/2013, de 2 d'agost, pel qual es regula el Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores, perquè suposen una amenaça greu per als ecosistemes aquàtics i les seues espècies característiques.  
L'article 15.3 del reial decret esmentat estableix que les comunitats autònomes elaboraran estratègies de lluita contra les espècies exòtiques invasores, de conformitat amb l'article 64.7 de la Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat. En aquest sentit, el reial decret indica que «En l'elaboració de les estratègies es donarà prioritat a aquelles espècies que suposen un major risc per a la conservació de la fauna, flora o hàbitats autòctons amenaçats... Així mateix, es donarà prioritat a l'elaboració d'estratègies que afecten espais naturals protegits i espais de la Xarxa Natura 2000».  
Així mateix, l'article 10.5 del Reial decret 630/2013 estableix que «es podrà contemplar la caça i la pesca com a mètodes de control, gestió i erradicació de les espècies incloses en el catàleg la introducció de les quals es va produir amb anterioritat a l'entrada en vigor de la Llei 42/2007, de 13 de desembre, quan aquest objectiu quede recollit en els instruments normatius de caça i pesca i se circumscriga a les àrees de distribució ocupades per aquestes espècies amb anterioritat a aqueixa data».  
El contingut dels plans de control es basarà en els punts definits en l'article 16 del Reial decret 630/2013, i serà accessible a través la pàgina web de la conselleria competent en matèria de medi ambient.  
  
D'acord amb aquest marc legislatiu i la normativa autonòmica vigent conformada pel Decret 213/2009, de 20 de novembre, del Consell, pel qual s'aproven mesures per al control d'espècies exòtiques invasores a la Comunitat Valenciana, modificat pel Decret 14/2013, de 18 de gener, del Consell, i l'Ordre 10/2014, de 26 de maig, de la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, per la qual es modifiquen els annexos del Decret 213/2009, de 20 de novembre, del Consell, pel qual s'aproven mesures per al control d'espècies exòtiques invasores a la Comunitat Valenciana, i es regulen les condicions de tinença d'espècies animals exòtiques invasores; i tenint en compte els importants impactes adversos produïts per la carpa en els ecosistemes dels parcs naturals de l'Albufera i del Fondó, i pel cranc roig americà al Parc Natural de l'Albufera, la conselleria competent en matèria de medi ambient ha desenvolupat aquests plans per a controlar-los. S'espera que la implementació de les mesures previstes en aquests provocaran una reducció del nombre d'exemplars d'ambdues espècies exòtiques, així com una disminució de la freqüència i intensitat de les interaccions amb la resta de components de l'ecosistema, amb el consegüent benefici per als hàbitats i espècies autòctons.  
  
D'altra banda, cal tindre en compte que la pesca era un recurs econòmic important per a les comunitats de pescadors establides tradicionalment en l'àmbit d'aplicació d'aquests plans de control. En els últims decennis, aquest recurs s'ha devaluat per múltiples raons, entre les quals s'inclouen l'abundància d'espècies exòtiques que competeixen amb les nadiues de major valor (anguila, llisa, llobarro). Per tant, la retirada i eventual comercialització de les espècies exòtiques considerades en aquesta norma, no solament produirien un possible benefici econòmic directe, sinó que contribuirien a la millora de les poblacions de peixos d'interés pesquer, permetent el manteniment d'una activitat tradicional amb fort arrelament local.  
La present ordre és coherent amb els principis de bona regulació continguts en l'article 129 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques. En virtut dels principis de necessitat, eficàcia i proporcionalitat, aquesta ordre es justifica per raons d'interés general, atés que estableix mecanismes adequats per a acomplir les normes i recomanacions d'organismes i règims ambientals internacionals i estatals respecte al control i erradicació d'espècies exòtiques invasores a fi de preservar el patrimoni natural de la Comunitat Valenciana; així mateix, es considera que les disposicions contemplades en el text normatiu i les actuacions contingudes en els plans de control són proporcionals a les finalitats perseguides.  
  
D'altra banda, i en virtut del principi de seguretat jurídica, la present ordre és coherent amb la normativa comunitària, constituïda pel Reglament (UE) núm. 1143/2014, del Parlament Europeu i del Consell, del 22 d'octubre de 2014, sobre la prevenció i la gestió de la introducció i propagació d'espècies exòtiques invasores, i el Reglament d'execució (UE) 2016/1141, de la Comissió, de 13 de juliol de 2016, pel qual s'adopta una llista d'espècies exòtiques invasores preocupants per a la Unió; amb la normativa estatal constituïda per la Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat, i el Reial decret 630/2013, de 2 d'agost, pel qual es regula el Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores i amb la normativa autonòmica, constituïda bàsicament pel Decret 213/2009, de 20 de novembre, del Consell, pel qual s'aproven mesures per al control d'espècies exòtiques invasores a la Comunitat Valenciana.  
Per una altra part, respecte al principi de transparència exigit en l'article 129.5 de la Llei 39/2015, la present norma es va sotmetre als tràmits previstos en la normativa d'aplicació, entre ells la consulta pública prèvia, l'exposició pública i l'audiència a les persones i col·lectius interessats. Finalment, la present norma no estableix cap càrrega administrativa afegida, derivada de la seua aplicació.  
Durant la tramitació de la present ordre s'ha observat el que es disposa en l'article 43 de la Llei 5/1983, del Consell. Igualment la tramitació s'ha ajustat al que es disposa en el Decret 24/2009, de 13 de febrer, del Consell, sobre la forma, l'estructura i el procediment d'elaboració dels projectes normatius de la Generalitat, i s'ha obtingut informe de l'Advocacia General de la Generalitat.  
Per tot el que s'ha exposat, d'acord amb el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, i en virtut de les facultats atribuïdes, de conformitat amb l'article 28.e de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell, que atribueix a la persona titular de la conselleria l'exercici de la potestat reglamentaria en les matèries pròpies del seu departament, el Decret 5/2019, de 16 de juny, del president de la Generalitat, pel qual es determinen el nombre i la denominació de les conselleries i les seues atribucions,  
  
  
ORDENE  
  
Article 1. Objecte  
L'objecte de la present ordre és aprovar els plans de control de la carpa als parcs naturals de l'Albufera i del Fondó, i el pla de control del cranc roig americà al Parc Natural de l'Albufera, que figuren respectivament en els annexos I i II, i d'acord amb les normes d'actuació que s'estableixen en els articles següents i accessibles per a la seua consulta en la pàgina web de la conselleria competent en matèria de medi ambient.  
  
  
Article 2. Àmbit d'aplicació  
L'àmbit d'aplicació dels plans de control que s'aproven mitjançant aquesta ordre coincideixen amb els límits definits pel Decret 71/1993, de 31 de maig, del Govern Valencià, de règim jurídic del Parc de l'Albufera i el Decret 187/1988, de 12 de desembre, del Consell de la Generalitat Valenciana, de declaració de Paratge Natural de la Comunitat Valenciana del Fondó.  
  
Article 3. Objectius dels plans de control  
Els objectius dels plans de control per a les espècies considerades són els següents:  
1. Reduir el nombre d'exemplars que integren les poblacions de carpa en els parcs naturals de l'Albufera i del Fondó, amb vista a mitigar els impactes adversos que produeix aquesta espècie exòtica invasora en tots dos espais naturals.  
2. Reduir el nombre d'exemplars que integren les poblacions de cranc de riu americà al Parc Natural de l'Albufera, amb vista a mitigar els impactes adversos que produeix aquesta espècie exòtica i invasora en aquest espai natural.  
3. Definir, amb la finalitat abans indicada, un sistema de control de la població d'aquestes espècies basat en la seua pesca professional i posterior trasllat a establiments autoritzats, dins de l'àmbit geogràfic autoritzat.  
4. Establir un protocol que garantisca que els exemplars capturats es comercialitzen morts i que no són retornats vius al medi natural.  
  
  
Article 4. Requisits per a l'execució del pla de control  
Sense perjudici del que s'estableix en una altra normativa sectorial aplicable, en el control de les poblacions de carpa i cranc de riu americà en l'àmbit d'aplicació del pla, podran participar les persones que seguisquen les seues indicacions, utilitzen els mitjans i arts que s'hi detallen i complisquen els requisits següents:  
1. Estar en possessió de la llicència de pesca continental professional.  
2. Tindre registrats i precintats els arts de captura per la delegació territorial competent en matèria de pesca continental.  
3. No haver sigut condemnades per sentència judicial ferma per delicte ambiental, o sancionades per resolució administrativa ferma per infraccions en matèria ambiental.  
La direcció general competent en matèria de biodiversitat emetrà l'autorització administrativa que habilite per a exercir el control, incloent-hi la captura i transport en viu fins als establiments autoritzats per al processament, d'acord amb el que s'estableix en l'article 64.5 de la Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i la biodiversitat.  
  
  
Article 5. Vigència i revisió dels plans  
Els plans previstos en aquesta norma tenen vigència indefinida, fins que no s'aconseguisquen els objectius fixats en els punts 1 i 2 de l'article 3, en concret:  
1. Pla de control de la carpa. La seua vigència és indefinida, amb revisions cada cinc anys per a avaluar el compliment dels objectius proposats.  
2. Pla de control del cranc roig americà. La reducció de les poblacions de cranc roig americà mitjançant captures requereix el manteniment de les activitats de control a llarg termini. La comercialització de l'espècie estarà autoritzada durant un període de cinc anys, prorrogable en funció de l'avaluació dels resultats obtinguts en les revisions quinquennals establides per a avaluar el compliment dels objectius proposats.  
  
  
Article 6. Coordinació i col·laboració entre administracions  
Correspon a la conselleria competent en matèria de medi ambient en l'àmbit de les seues competències:  
1. La coordinació entre les diferents entitats habilitades per a l'execució i seguiment d'aquest pla de control de la carpa i del cranc roig americà.  
2. La coordinació amb altres comunitats autònomes, així com amb el ministeri competent en medi ambient.  
En tot cas, les accions descrites en aquests plans de control, s'han estructurat per a poder ser adaptades de manera senzilla a una possible estratègia nacional per al control de la carpa i estratègia nacional per al control del cranc roig americà, amb precedents a Andalusia.  
Així mateix, és important que es mantinga una col·laboració fluida i periòdica amb altres comunitats autònomes i amb el ministeri competent en medi ambient, ja que l'ampli rang de distribució d'aquestes espècies exòtiques invasores fa que la problemàtica afecte gran part del territori espanyol.  
  
Article 7. Anàlisi econòmica de costos  
La Generalitat no preveu una dotació pressupostària específica destinada a dur a terme les actuacions dels plans de control. En aquest sentit, el personal tècnic dels serveis de gestió d'espais naturals protegits i de vida silvestre, els i les agents mediambientals i la guarderia ambiental dels parcs duran a terme el seu seguiment tècnic i les labors de vigilància, respectivament, sense que això implique un increment de la despesa.  
D'altra banda, les entitats autoritzades per a dur a terme les actuacions de control assumiran els costos derivats de la seua aplicació, ja que s'espera obtindre un benefici econòmic com a resultat de la comercialització dels crancs i les carpes capturades.  
Per les raons exposades anteriorment, pot concloure's que tots dos plans són sostenibles des del punt de vista econòmic. D'altra banda, si com a conseqüència de la implementació del pla es provocara una disminució dràstica de la població de carpa, aquesta situació no suposaria cap perjudici per a les entitats col·laboradores, ja que el seu manteniment no es basa en les captures d'aquesta espècie, sinó en el d'altres peixos (en el cas de les confraries de pescadors de l'Albufera) i en la distribució de cabals d'aigua (en el cas del Fondó), que previsiblement millorarien com a conseqüència de la reducció de la població de carpa. En el cas del cranc roig americà si es provocara una disminució dràstica de la seua població fins a haver d'abandonar la seua pesca, aquesta situació no suposaria cap perjudici per a les entitats col·laboradores, ja que la seua activitat principal no es basa en les captures d'aquesta espècie, sinó en la de mugílids i anguila.  
  
  
DISPOSICIÓ ADDICIONAL  
  
Única. Incidència pressupostària  
L'aplicació i desenvolupament d'aquesta ordre no tindrà gens d'incidència en la dotació dels capítols de despesa assignats a la Generalitat i, en tot cas, hauran de ser atesos amb els mitjans personals i materials d'aquesta.  
  
  
DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA  
  
Única. Derogació normativa  
Queden derogades totes les disposicions d'igual o inferior rang que s'oposen al que s'estableix en aquesta ordre.  
  
  
DISPOSICIONS FINALS  
  
Primera. Habilitació  
Es faculta la persona titular de la direcció general competent en matèria de biodiversitat per a dictar les disposicions necessàries per al desenvolupament i execució del que es preveu en aquesta ordre.  
  
Segona. Entrada en vigor  
Aquesta ordre entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana  
  
València, 26 de setembre de 2019  
  
La consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural,   
Emergència Climàtica i Transició Ecològica,  
MIREIA MOLLÀ HERRERA  
  
  
  
  
  
ANNEX I  
Pla de control de la carpa (Cyprinus carpio) al Parc Natural   
de l'Albufera i al Parc Natural del Fondó  
  
Índex  
1. Introducció i antecedents  
1.1. Biologia i ecologia de la carpa  
1.2. Estatus actual. Dispersió de l'espècie  
1.3. Vies d'entrada de la carpa en els parcs naturals de l'Albufera i del Fondó  
1.4. Impactes produïts per la carpa  
2. Objectius del pla de control i resultats esperats  
2.1. Objectius del pla de control  
2.2. Beneficis esperats del pla de control  
3. Avaluació dels possibles mètodes de control  
3.1. Experiències prèvies  
3.2. Anàlisi de mètodes aplicables al control de la carpa  
3.3. Anàlisi de riscos  
4. Accions de control  
4.1. Entitats i personal tècnic habilitat per a l'execució del pla  
  
4.2. Arts emprats  
4.3. Calendari  
4.4. Captura i transport dels exemplars  
5. Seguiment del pla de control  
6. Investigació, innovació i desenvolupament associats al pla de control  
7. Actuacions de sensibilització i educació ambiental  
  
1. Introducció i antecedents  
La carpa (Cyprinus carpio) és una espècie al·lòctona inclosa en el Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores (Reial decret 630/2013, modificat el 17 de juny el 2016, d'acord amb la sentència 637/2016 del Tribunal Suprem de data 16.03.2016), en virtut de l'amenaça greu que suposa per a les espècies autòctones i els ecosistemes aquàtics.  
L'article 15.3 del reial decret esmentat, estableix que les comunitats autònomes elaboraran estratègies de lluita contra les espècies exòtiques invasores, de conformitat amb l'article 64.7 de la Llei 42/2007, de patrimoni natural i biodiversitat. En aquest sentit, el reial decret indica que «En l'elaboració de les estratègies es donarà prioritat a aquelles espècies que suposen un major risc per a la conservació de la fauna, flora o hàbitats autòctons amenaçats... Així mateix, es donarà prioritat a l'elaboració d'estratègies que afecten espais naturals protegits i espais de la Xarxa Natura 2000».  
D'acord amb aquest marc legislatiu, a continuació s'exposa la situació actual d'aquesta espècie exòtica invasora en dos parcs naturals de la Comunitat Valenciana, el Parc Natural de l'Albufera i el Parc Natural del Fondó, situació que ha portat l'administració autonòmica competent en matèria de medi ambient a desenvolupar aquest pla de control per a l'espècie.  
1.1. Descripció, biologia i ecologia de la carpa.  
Descripció: la carpa és un ciprínid de gran grandària que sovint supera els 70 cm de longitud i que es caracteritza per posseir dos parells de barbes sensorials a banda i banda de la boca. L'aleta dorsal és llarga i amb un primer radi fort i serrat. Té entre 33 i 40 escates en la línia lateral.  
Biologia i ecologia: prefereix aigües de curs lent o estancades, amb fons llimosos i amb una temperatura temperada o càlida (entre 14-350C). És molt resistent a l'escassetat d'oxigen, a la terbolesa i a la contaminació de les aigües, la qual cosa li permet explotar amb èxit ambients degradats i explica en part el seu èxit com a espècie invasora.  
  
Es considera una espècie omnívora (capaç d'alimentar-se de restes vegetals, insectes, crustacis, alevins d'altres peixos...), amb predilecció pels invertebrats bentònics. La seua manera d'alimentació incrementa la terbolesa de l'aigua, ja que consisteix en la succió de sediments i la seua expulsió de manera continuada, la qual cosa al seu torn provoca un impacte negatiu sobre la vegetació submergida, que acaba sent desarrelada. La deterioració de la vegetació perjudica al seu torn altres espècies que requereixen aquest hàbitat, atés que contribueix a l'enterboliment de l'aigua i a la simplificació del medi aquàtic des del punt de vista estructural.  
Els mascles maduren generalment un any abans que les femelles, s'estima que la carpa comuna aconsegueix la maduresa sexual als tres anys. El fres té lloc a principis de primavera en zones inundades amb escassa profunditat i vegetació abundant a la qual s'adhereixen els ous. Es calcula que el nombre d'ous per quilogram de pes oscil·la entre 100.000 i 200.000. El període d'incubació és d'aproximadament quatre dies quan la temperatura de l'aigua es manté entre 15-200C.  
  
Es tracta d'una espècie capaç d'hibridar-se amb altres ciprínids, com per exemple el carpí daurat (Carassius auratus). El cultiu intensiu, que s'ha realitzat des de temps immemorial, ha donat lloc al desenvolupament de varietats seleccionades, com la varietat royal (carpa espill o carpa real), introduïda des de França en 1949 (Jiménez et al., 2002).  
1.2. Estatus actual i dispersió de la carpa a Espanya i a la Comunitat Valenciana  
La carpa és originària d'un ampli territori que abasta des de l'oest d'Europa fins a la Xina i el sud-est d'Àsia i des de Sibèria fins al Mediterrani i l'Índia. Es creu que va ser introduïda en la major part d'Europa occidental en el segle I pels romans, a partir d'una població procedent del Danubi. A Espanya es va introduir durant el regnat dels Habsburg, en el segle XVII. Actualment, és molt abundant en els embassaments, llacs i en els trams mitjans i baixos dels rius de la major part de les conques espanyoles, a excepció dels rius del nord-oest peninsular.  
  
  
A la Comunitat Valenciana ha colonitzat pràcticament tots els embassaments i la major part dels rius, com a conseqüència de les introduccions realitzades per l'home. A més, es presenta en la majoria de zones humides litorals i en moltes basses de reg (Jiménez et al., 2002), és particularment abundant en els parcs naturals de l'Albufera i del Fondó. A aquesta situació ha contribuït l'interés que suscita entre els pescadors esportius, així com la seua adaptabilitat a diferents ambients, la qual cosa ha afavorit la seua ràpida dispersió.  
Mapa 1. Distribució de la carpa (Cyprinus carpio) a la Comunitat Valenciana. Font: Banc de Dades de Biodiversitat de la Comunitat Valenciana.  
  
Entre 2005 i 2007 es van dur a terme una sèrie d'estudis mitjançant tècniques d'ecosondatge per a determinar l'evolució interanual de la comunitat piscícola del llac de l'Albufera (Ecohydros, 2007. Asistencia técnica para la evaluación de la evolución de la comunidad piscícola en el lago de l'Albufera. Informe inédito. Generalitat Valenciana y Servicio Devesa-Albufera del Ayuntamiento de Valencia). D'aquests estudis es van extraure, entre altres, les conclusions següents:  
- La comunitat de peixos està dominada per la llisa cabuda o sama (Mugil cephalus), tant en nombre (63 %) com en pes (68 %) del total, que al costat de la llisa galta roja o mascló (Liza spp), constitueixen les úniques espècies autòctones capturades (si se n'exceptua un únic exemplar de llobarro). El peix sol (Lepomis gibbosus) i la carpa són les espècies que segueixen en abundància als mugílids, presenten una codominància en la densitat (entorn del 15 %), si bé la carpa representa el 21 % de la biomassa i el peix sol no arriba al 2 %. El carpí supera en biomassa el peix sol, amb un 7 % del total.  
- D'altra banda, i com ja s'està proposant des de fa més d'un any, la bona gestió ecològica del sistema ha d'incloure explícitament als peixos i el seu maneig, a causa de la seua potencial incidència en la qualitat de les aigües i a l'interés que té en conservació de la naturalesa el manteniment de pràctiques d'explotació pesquera sostenible, de les quals l'activitat de pesca de l'Albufera constitueix un model paradigmàtic, que ofereix moltes possibilitats pel seu caràcter artesanal i valors etnogràfics.  
Respecte al Parc Natural del Fondó, a partir de l'any 2001 es constata un augment considerable de carpa i mugílids en els embassaments de ponent i llevant, i s'observen els primers episodis de gran mortalitat durant la primavera i tardor de 2002 (Torralva et al., 2002. Estudio de la situación de las carpas (Cyprinus carpio) y su efecto sobre la malvasía cabeciblanca (Oxyura leucocephala) en el Parque Natural de El Hondo. Universidad de Murcia).  
1.3. Vies d'entrada en els parcs naturals de l'Albufera i el Fondó.  
  
En el cas del Parc Natural de l'Albufera, no resulta factible dur a terme un control sobre les vies d'entrada de l'espècie, perquè es tracta d'un sistema obert que rep nombroses aportacions de séquies i barrancs de la conca del Xúquer, on l'espècie es troba àmpliament distribuïda.  
  
Per contra, en el cas del Parc Natural del Fondó resulta possible regular-ne l'entrada, perquè l'entrada d'aigua als embassaments es realitza pel canal principal la font del qual és el riu Segura i una sèrie d'assarbs amb impulsió des de San Fulgencio. La col·locació de barreres de contingència en la primera elevació de la Comunitat de Regs de Llevant és fonamental per a reduir o fins i tot excloure per complet l'entrada d'alevins de carpa a l'ecosistema.  
1.4. Impactes produïts per la carpa.  
La carpa es comporta com una espècie transformadora o enginyera en aiguamolls succints, com a conseqüència dels forts canvis que provoca en les comunitats bèntiques, les conseqüències de les quals afecten la resta de l'ecosistema. Per a entendre els impactes produïts per aquesta espècie exòtica invasora cal tindre en compte el paper clau que juga la vegetació macrofítica en el funcionament d'aquests mitjans, així com l'impacte negatiu que la carpa provoca sobre aquesta vegetació. D'aquesta manera, la seua presència massiva en llacs succints provoca una desestructuració del sistema, la qual cosa es tradueix en una sèrie de canvis (King, 1995. The effects of Carps on aquatic ecosystems: a literatura review. Environmental Protection Authority. New South Eales. Australia) relacionats amb aquest:  
- Augment de la terbolesa, com a conseqüència de la resuspensió de partícules fines i de la seua deposició en les capes superficials del fons.  
- Augment de la quantitat de nutrients.  
- Augments continus o puntuals de concentracions algals, com a resultat de la disponibilitat major de nutrients i del consum de zooplàncton per part de les carpes en la seua etapa juvenil.  
- Decrement en la diversitat i biomassa de macròfits i macroinvertebrats aquàtics.  
- Reducció de la fauna nativa en general i, de forma específica, reducció de les espècies de peixos autòctons.  
Els canvis abans indicats són coherents amb els observats en una experiència duta a terme en el Centre de Conservació d'Espècies d'Aigua Dolça del Palmar (CCEDCV) a fi d'avaluar la seua incidència sobre els macròfits d'aigua dolça del llac de l'Albufera, en 2006. Les conclusions obtingudes van ser les següents:  
- La influència de les espècies Cyprinus carpio i Mugil cephalus respecte al nivell de transparència de l'aigua és visiblement negativa, amb efectes majors quan es tracta de la primera espècie.  
- En general el desenvolupament dels macròfits d'aigua dolça es veu perjudicat quan es cultiven en presència de Cyprinus carpio i Mugil cephalus. Mugil cephalus té un efecte negatiu menor que Cyprinus carpio en el desenvolupament de macròfits d'aigua dolça.  
- Les carpes són peixos que brostegen el fons provocant el desarrelament de la vegetació aquàtica, per la qual cosa hem pogut observar en les basses, en traure les caixes per a prendre les biometries, la falta de substrat. També hem observat nombroses tiges de vegetació surant en la superfície de les basses de les carpes al llarg de l'any, desarrelades i a vegades tallades. En les basses amb llises a pesar de presentar un comportament similar, no és tan accentuat, s'observa que el substrat de les safates, així com la vegetació no resulten tan perjudicats. S'observa proliferació d'algues filamentoses durant l'assaig en la bassa testimoni i alguna cosa en les de Mugil cephalus. En les basses de carpes no proliferen en ser consumides pels peixos.  
  
D'altra banda, estudis recents alerten de l'impacte de la carpa en llacunes de gran valor ecològic per a la conservació d'aus, especialment ànecs bussejadors i fotges (Maceda Veiga, et al. 2017. Dramatic impact of alien carp Cyprinus carpio on globally threatened diving ducks and other waterbirds in Mediterranean shallow lakes. Biological Conservation 212: 74-85). Corroborant aquesta afecció negativa sobre les poblacions d'aus aquàtiques, són diversos i continuats els informes tècnics del Servei de Vida Silvestre que fan referència a aquest tipus d'afecció sobre la població d'aus al Parc Natural del Fondó:  
  
- La gran població de peixos, principalment en l'embassament de Llevant, conseqüència de diversos anys amb importants entrades d'aigua i sense dessecació, unida a les altes temperatures i falta de renovació de l'aigua, ha provocat importants mortalitats de peixos i una pèrdua del valor d'aquests embassaments per a les aus aquàtiques. Per tant, cal plantejar mesures per a eliminar, reduir o impedir l'entrada de peixos als embassaments per a garantir-ne la qualitat per a albergar-hi poblacions d'aus aquàtiques.  
- L'embassament de llevant, utilitzat per al reg i de menor salinitat, té altes concentracions de peixos, per la qual cosa a penes és utilitzat per les aus.  
- La temporada es va iniciar amb nivells mitjans d'aigua i aus. Les espècies estan molt concentrades en l'embassament de ponent, de major salinitat per no haver sigut utilitzat per al reg en els últims anys, però amb bones condicions d'aliment per a les aquàtiques per l'absència de peixos. L'embassament de llevant, utilitzat per al reg i de menor salinitat, té altes concentracions de peixos, per la qual cosa a penes és utilitzat per les aus.  
- Durant la temporada també calgué atendre episodis de mortalitat de peixos, fonamental causats per la seua proliferació i condicions d'anòxia.  
En resum, es pot concloure que l'embassament de llevant, del Parc Natural del Fondó, que des de finals dels anys noranta i la primera dècada dels 2000 era la millor zona de cria d'ànec capblanc, xarxet marbrenc i altres aus aquàtiques, ha deixat de ser atractiu per a aquestes espècies amenaçades com a conseqüència de la deterioració de l'hàbitat provocat per l'elevat nombre de carpes presents. De fet, segons Maceda Veiga et al. (2017) el declivi de les poblacions d'ànec capblanc (Oxyura leucocephala) està directament relacionat amb la deterioració de l'hàbitat patit al Parc Natural del Fondó com a conseqüència del creixent impacte de la carpa i uns altres mugílids.  
  
2. Objectius del pla de control i resultats esperats  
2.1. Objectius del pla de control:  
Objectiu principal: reduir el nombre d'exemplars que integren les poblacions de carpa en els parcs naturals de l'Albufera i del Fondó, amb vista a mitigar els impactes adversos que produeix aquesta espècie exòtica invasora en tots dos espais naturals.  
Objectius específics:  
- Definir, amb la finalitat abans indicada, un sistema de control de la població de la carpa basat en la seua pesca professional i posterior trasllat a establiments autoritzats, dins de l'àmbit geogràfic autoritzat.  
  
- Establir un protocol que garantisca que els exemplars capturats es comercialitzen morts per al seu consum, i que no són retornats vius al medi natural.  
2.2. Resultats esperats del pla de control.  
Mitjançant aquest pla de control de la carpa es pretén mitigar els impactes adversos provocats per aquesta espècie exòtica invasora en els parcs naturals de l'Albufera i del Fondó. En aquest sentit, la reducció del nombre d'exemplars de carpa previsiblement disminuirà la freqüència i intensitat de les interaccions amb la resta de components de l'ecosistema, així com la quantitat de recursos que acapara. Tenint en compte l'impacte negatiu de la carpa sobre la vegetació submergida, i el paper clau d'aquestes plantes en el manteniment de la transparència de l'aigua, la reducció de la grandària de les seues poblacions podria contribuir a la seua gradual recuperació i a la disminució de la terbolesa, amb el consegüent benefici sobre les espècies autòctones, que podrien recuperar un hàbitat més propici als seus requeriments bioecològics.  
  
Durant els últims anys, des del Centre de Conservació d'Espècies d'Aigua Dolça del Palmar (CCEDCV) s'han dut a terme diversos estudis que han constatat la recuperació dels macròfits aquàtics i microinvertebrats en el llac de l'Albufera, al llarg de 2015 i 2016.  
- En tractar-se d'un llac succint (90 cm de profunditat mitjana), qualsevol augment estable de la transparència afavorirà substancialment la superfície colonitzada per macròfits. En 2015 i 2016 s'han aconseguit transparències mitjanes anuals de 31,4 cm i 29,1 cm de profunditat respectivament.  
- La proliferació de macròfits aquàtics en l'Albufera l'any 2015 i especialment en 2016, indica una tendència favorable respecte a períodes anteriors, es comptabilitzen un total de 35 quadrícules amb presència de vegetació aquàtica de les 41 quadrícules del llac. Igualment ocorre amb la superfície colonitzada per les plantes, que van aconseguir a la primavera de 2016 una extensió de 9.470 m².  
- La recuperació de macròfits i microcrustacis s'està veient acompanyada de la reaparició de crustacis que van estar pràcticament extingits en el llac, com les gambetes d'aigua dolça (Palaemonetes zariqueyi i Atyaephyra desmaresty).  
Tenint en compte que alguns dels efectes negatius més importants que produeixen les carpes són:  
- Augment de la terbolesa associada a la resuspensió de partícules fines.  
- Decrement en la diversitat i biomasses de macròfits aquàtics.  
- Decrement en la diversitat i biomasses de macroinvertebrats aquàtics.  
Podria considerar-se que el reinici de les captures de carpa per part de la Comunitat de Pescadors del Palmar a partir de 2005 pot haver influït de manera positiva en la recuperació dels macròfits i macroinvertebrats del llac de l'Albufera durant els últims anys. En aquest sentit, la dràstica reducció de la població de carpa en la llacuna de Zóñar (Còrdova), es va veure acompanyada d'una recuperació gradual de la vegetació macrofítica, dels invertebrats aquàtics i de la comunitat d'aus aquàtiques (Fernández-Delgado et al., 1997. Seguimiento, control y despesque intensivo de carpa y otros peces ciprínidos en la Reserva Natural de la Laguna de Zóñar. Memoria científico-técnica. Junta de Andalucía). Desafortunadament, les tasques de manteniment de la intervenció inicial d'eradicació es van paralitzar per un període prologat de temps, per la qual cosa aquests efectes positius van desaparéixer.  
Respecte al Parc Natural del Fondó, és la Comunitat de Regs de Llevant la que gestiona la ictiofauna piscícola, i no existeix fins ara un aprofitament comercial de la carpa. No obstant això, anualment es donen importants episodis de mortaldat per anòxia que constaten l'abundància d'aquesta espècie exòtica invasora en les llacunes del Parc. En concret, durant 2017 es considera que prop de 24 t de carpes van morir per anòxia en els embassaments (Informe tècnic Servei de Vida Silvestre, octubre 2017).  
  
3. Avaluació dels possibles mètodes de control  
L'actuació contra la carpa ha de ser proporcionada al seu impacte advers en el medi i tindre en compte la seua eficàcia i rendibilitat. Per aquest motiu, es desestima la seua erradicació en l'àmbit d'aplicació d'aquest pla, ja que perquè aquesta mesura de lluita tinga probabilitats d'èxit, les poblacions de l'espècie exòtica invasora han de ser de xicoteta grandària i estar localitzades geogràficament. D'altra banda, la seua àmplia dispersió desaconsella també per ineficaç l'aplicació d'estratègies de contenció, perquè la carpa ha ocupat ja tota la seua àrea de distribució potencial tant a la Comunitat Valenciana en general com en l'àmbit d'aplicació d'aquest pla, en particular. Per tant, la mesura de lluita aplicable és la de control, consistent en una reducció del nombre d'exemplars que integren les seues poblacions per davall d'un llindar que permeta una recuperació gradual de l'estat de conservació favorable dels ecosistemes aquàtics i de les seues espècies de flora i fauna característiques.  
3.1. Experiències prèvies  
A la Comunitat Valenciana, i en concret en l'àmbit dels parcs naturals de l'Albufera i del Fondó, on la carpa és abundant, no hi ha experiències prèvies d'erradicació i/o el control de la carpa. No obstant això, en altres comunitats autònomes sí que s'han dut a terme aquest tipus d'experiències, com per exemple en la llacuna de Zóñar (Còrdova), on es va realitzar una experiència de control amb rotenona, tòxic que elimina totes les espècies de peixos. Es tracta d'un mètode que, malgrat la seua eficàcia, en cap cas podria aplicar-se en els parcs naturals de l'Albufera i del Fondó a causa de la presència d'espècies de peixos amenaçades, però també a les dimensions i complexitat estructural d'aquestes masses d'aigua, que fan inviable el mètode abans descrit.  
En el cas dels aiguamolls del Fondó es contempla la possibilitat d'eliminació de la carpa mitjançant dessecació, sempre considerant les oportunes prevencions per a evitar danys a altres espècies i la compatibilització de tal dessecació amb els usos d'aigua per al reg, en el cas dels embassaments propietat de la Comunitat de Regs de Llevant.  
No obstant això, en l'àmbit d'aplicació d'aquest pla, es presenta l'oportunitat de fomentar el control de la carpa a través de la seua captura lligada a la pesca, ja que la informació subministrada per la Comunitat de Pescadors del Palmar posa en relleu que, a partir de 2005, es produeix un repunt en la comercialització d'aquesta espècie lligat a l'obertura de nous mercats.  
  
Gràfic 1. Captures de carpa de la Comunitat de Pescadors del Palmar en el llac de l'Albufera (1950-2016). Dades cedides per la Comunitat de Pescadors del Palmar  
  
  
3.2. Anàlisi de mètodes aplicables al control de la carpa  
Les eines existents en l'actualitat per al control d'espècies són aplicables, segons les circumstàncies i el grau d'invasió, tant a les actuacions de control com a les d'erradicació. Els mètodes es poden separar pel seu caràcter, independentment del grup taxonòmic, en tres grans grups: control químic, control biològic i control físic.  
  
D'acord amb l'anàlisi d'aquests possibles mètodes de control, es descarta la utilització dels mètodes de control químic i biològic, ja que no són selectius i no és possible garantir una absència d'efectes sobre aquelles espècies a les quals no es dirigeixen les mesures i els seus hàbitats.  
Quant al control físic, l'opció més viable és el parament mitjançant xarxes de diferent tipus i mitjançant nanses, ja que es tracta d'ecosistemes salobres on l'efectivitat de la pesca elèctrica és molt baixa, sense perjudici de realitzar les investigacions oportunes relatives a la instal·lació i funcionament de barreres físiques que impedisquen l'entrada de carpes en els aiguamolls de l'àmbit del pla de control.  
3.3. Anàlisi de riscos  
La implementació de les accions previstes per aquest pla de control, basat en l'extracció definitiva del medi d'exemplars mitjançant arts de pesca professional i el seu posterior trasllat a llotja per a comercialització, no suposa cap risc per a la dispersió de l'espècie a altres enclavaments.  
Per a evitar el risc d'afecció a altres espècies, en l'apartat 4.2 d'aquest document s'ofereixen recomanacions d'ús dels arts de pesca.  
  
Quant a possibles afeccions a l'hàbitat, la disminució d'exemplars de carpa mitjançant l'aplicació del present pla de control, previsiblement suposarà una millora per a l'hàbitat.  
Atés que es tracta d'una espècie de respiració branquial, la supervivència de la qual està supeditada a la permanència en l'aigua, els exemplars estaran morts durant el seu trasllat a la llotja i la posterior comercialització. D'altra banda, està previst que els trasllats d'exemplars des del Fondó fins a la zona de comercialització, previ pesatge de les captures per una instal·lació de pesatge creada a aquest efecte i l'emplenament del preceptiu document de transport, siguen supervisats pels i les agents mediambientals.  
  
Quant a l'activitat en la llotja ja està sotmesa als controls corresponents per part de l'administració competent.  
  
  
4. Accions de control  
El pla de control s'implementarà amb la participació dels mitjans humans i a través de les accions que es descriuen a continuació:  
  
4.1. Entitats i personal tècnic habilitat per a l'execució del pla  
  
1. Les labors de vigilància de compliment dels mètodes de control d'acord amb aquest pla les assumiran els i les agents mediambientals i la guarderia ambiental dels parcs naturals.  
2. Les labors de seguiment del pla de control les assumiran el personal tècnic de la conselleria competent en medi ambient.  
3. L'execució de les accions de control de la carpa, dins del seu àmbit d'aplicació, i sempre que se seguisquen les indicacions d'aquest, i s'utilitzen els mitjans i arts que s'hi detallen, podran ser assumides per les entitats que estiguen en possessió de les llicències i autoritzacions d'ordre administratiu, fiscal, sanitari o laboral que siguen exigides per la legislació vigent.  
4. El processament i la comercialització de l'espècie es realitzarà en els establiments autoritzats per fer la primera venda conformement amb el Reial decret 418/2015, de 29 de maig, pel qual es regula la primera venda dels productes pesquers.  
4.2. Arts emprats  
Els arts i mitjans permesos per al control de la carpa seran els habitualment utilitzats pels pescadors de la Comunitat del Palmar:  
  
1. Tresmalls: són xarxes que capturen als peixos quan aquests intenten travessar-les, ficant el cap en els forats de la malla, la llum de la qual sol oscil·lar entre 3-5 cm. Tenen llastrada la part inferior i la superior compta amb uns flotadors que la mantenen tibant sobre la superfície de l'aigua. Aquestes xarxes són fàcils d'usar, ja que s'embullen molt poc i són molt selectives respecte a les espècies i la grandària del peix.  
2. Anguileres o xarxa de cércols: mecanisme que funciona com un parany. Consta d'una xarxa plana i espessa (tir), que és l'encarregada de guiar els peixos cap a la xarxa de cércols, consistent en un cilindre de xarxa amb un extrem cònic. Dins del cilindre hi ha un o dos cons de xarxa amb la base disposada cap a l'exterior, de manera que els peixos hi entren fàcilment i tenen dificultats per a eixir-ne. Aquest art permet atrapar amb vida la major part de les captures si es revisa amb regularitat, de manera que poden seleccionar-se les espècies.  
Per a evitar possibles afeccions a altres espècies no incloses en aquest pla de control, derivats de l'ús de nanses durant les actuacions de control, cal seguir les següents recomanacions:  
- Qualsevol exemplar d'espècie autòctona que no siga objecte de pesca autoritzada i que quede atrapat haurà de ser alliberat in situ durant la revisió de les nanses.  
- Els exemplars d'espècies exòtiques que siguen capturats seran retirats del medi natural i entregats en els establiments autoritzats per eliminar-los.  
- Atés que en alguns casos, les nanses poden funcionar com a paranys efectius per a la captura de tortugues, sempre que siga possible, s'intentarà deixar l'extrem del con uns centímetres fora de l'aigua per a permetre que respiren en cas de ser capturades, especialment en les zones de reserva que puguen ser declarades dins del Pla d'actuacions per a l'establiment de poblacions de tortuga d'estany (Emys orbicularis) en l'àmbit del Parc Natural de l'Albufera. Una vegada aprovat aquest pla d'actuacions, la informació sobre les zones de reserva per a l'espècie estarà accessible per a ser consultada per les comunitats de pescadors.  
  
- Freqüència de revisió: les nanses hauran de revisar-se en un període no superior a 48 hores.  
4.3. Calendari  
Les accions previstes per aquest pla s'aplicaran durant tot l'any al Parc Natural de l'Albufera, tenint en compte que no es persegueix la sostenibilitat d'aquest recurs, sinó provocar una disminució en la grandària de les seues poblacions.  
No obstant això, les condicions de captura en l'Albufera s'ajustaran a la reglamentació de la pesca en el llac. Entre el 30 d'abril i l'1 d'octubre, les anguileres o xarxes de cércols no podran emprar-se com a arts de pesca per a evitar la captura d'anguiles, d'acord amb el període de veda per a aquesta espècie (Decret 35/2013, de 22 de febrer, del Consell, pel qual es regula l'aprofitament sostenible de l'anguila europea (Anguilla anguilla) en l'àmbit de la Comunitat Valenciana).  
  
En el cas del Parc Natural del Fondó, hauran de planificar-se accions de control en dates específiques, intentant coincidir amb l'època de fres (març-maig) o amb els moments de concentració d'exemplars en períodes de sequera.  
4.4. Captura i transport dels exemplars  
Els exemplars capturats s'entregaran en els establiments autoritzats per fer la primera venda en el cas del Palmar, o seran pesats en una instal·lació autoritzada per al pesatge, i posteriorment amb el corresponent document de transport, enviats a un establiment autoritzat per fer la primera venda.  
En cap cas els exemplars capturats poden retornar-se al medi natural ni ser transportats vius fora de l'àmbit d'aplicació del pla.  
En coherència amb l'objectiu del pla no s'estableixen límits de captura ni talles mínimes. Els exemplars extrets s'apilaran fins a ser lliurats en la llotja corresponent.  
  
Els establiments autoritzats hauran d'emplenar una butlleta d'estat per a cada partida en la qual constarà la data de lliurament, el responsable de la captura, la procedència (topònim) i la biomassa extreta del medi en kg. Aquesta informació haurà de ser remesa a l'administració de manera periòdica.  
Si els arts capturen espècies exòtiques diferents de la carpa, es depositaran en aquesta llotja per a eliminar-les.  
  
5. Seguiment del pla  
El personal tècnic de la conselleria competent en matèria de medi ambient, avaluaran l'impacte del pla de control, per a això utilitzaran la informació sobre les captures aportada per la Comunitat de Pescadors del Palmar i la Comunitat de Regs de Llevant, així com l'obtinguda del seguiment dels paràmetres que s'especifiquen a continuació:  
- Evolució de les poblacions de macròfits  
- Evolució de les poblacions de macroinvertebrats i de peixos autòctons  
- Evolució dels paràmetres biològics i fisicoquímics relacionats amb la millora de l'hàbitat.  
El seguiment d'aquests paràmetres es durà a terme per part del personal tècnic del Centre de Conservació d'Espècies d'Aigua Dolça del Palmar, dins dels seus programes periòdics de seguiment de fauna i flora d'aigua dolça de la Comunitat Valenciana. L'evolució dels paràmetres biològics i fisicoquímics es durà a terme dins del Programa de seguiment de l'estat conservació de zones humides (D. G. del Medi natural i Avaluació Ambiental).  
  
6. Investigació, innovació i desenvolupament associats al pla  
Es promourà la investigació encaminada al desenvolupament de mètodes per a evitar l'entrada d'exemplars de carpa en les llacunes del Parc Natural del Fondó, en particular, de mecanismes que puguen ser instal·lats en la primera elevació de la Comunitat de Regs de Llevant, de manera que es reduïsca l'entrada d'alevins de l'espècie exòtica invasora.  
  
7. Actuacions de sensibilització i educació ambiental  
La direcció general competent en matèria de biodiversitat incorporarà les accions d'aquest pla de control a les campanyes d'educació i sensibilització sobre la problemàtica ambiental ocasionada per l'espècie exòtica invasora que realitza durant l'última dècada.  
La població objectiu de les actuacions de sensibilització estarà integrada per aquells sectors implicats en l'execució del pla dins del seu àmbit d'aplicació, així com pels col·lectius que puguen resultar afectats per la seua implementació (pescadors esportius...)  
  
  
ANNEX II  
Pla de control del cranc roig americà (Procambarus clarkii)  
 al Parc Natural de l'Albufera de València  
  
Índex  
1. Introducció i antecedents  
1.1. Descripció, biologia i ecologia.  
1.2. Impactes negatius sobre el medi.  
1.3. Estatus actual i dispersió del cranc roig americà a Espanya i a la Comunitat Valenciana.  
1.4. Vies d'entrada al Parc Natural de l'Albufera.  
2. Objectius del pla de control i resultats esperats  
2.1. Objectius del pla de control.  
2.2. Resultats esperats del pla de control.  
3. Avaluació de possibles mètodes de control  
3.1. Experiències prèvies.  
3.2. Anàlisi de mètodes aplicables al control del cranc roig americà.  
  
3.3. Anàlisi de riscos.  
4. Accions de control  
4.1. Entitats i personal tècnic habilitat per a l'execució del pla.  
  
4.2. Arts autoritzats.  
4.3. Calendari.  
4.4. Captura i transport dels exemplars.  
5. Seguiment del pla de control  
6. Investigació, innovació i desenvolupament associats al pla de control  
7. Actuacions de sensibilització i educació ambiental  
  
1. Introducció i antecedents  
El cranc roig americà (Procambarus clarkii) és una espècie al·lòctona inclosa en el Reial decret 630/2013, de 2 d'agost, pel qual es regula el Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores. Així mateix, aquest crustaci és considerat una espècie exòtica invasora preocupant per a la Unió pel Reglament d'execució (UE) 2016/1141, de la Comissió, de 13 de juliol de 2016, pel qual s'adopta una llista d'espècies exòtiques invasores preocupants per a la Unió, de conformitat amb el Reglament (UE) núm. 1143/2014, del Parlament Europeu i del Consell.  
  
Entre les mesures de lluita contra espècies exòtiques invasores catalogades, el Reial decret 630/2013 preveu la caça i la pesca com a mètode de control, davall determinades circumstàncies (article 10.2). Així mateix, el Reglament UE 1143/2014, del Parlament Europeu i del Consell, de 22 d'octubre de 2014, sobre la prevenció i la gestió de la introducció i propagació d'espècies exòtiques invasores preveu que es puga autoritzar temporalment l'ús comercial d'espècies exòtiques invasores ja establides com a part de les mesures de gestió destinades al seu control poblacional.  
Per tant, atés que els impactes que provoca el cranc de riu americà són dependents de la seua densitat, i que la seua eradicació és inviable, convé adoptar mesures tendents a reduir la grandària de les seues poblacions en àrees sensibles, com és el cas del Parc Natural de l'Albufera. Per aquest motiu, atenent la possibilitat que ofereix la normativa nacional i europea d'emprar la pesca i la utilització comercial per a la gestió d'espècies exòtiques, la conselleria competent en matèria de medi ambient, desenvolupa aquest pla de control per a l'espècie.  
  
1.1. Descripció, biologia i ecologia  
Descripció: crustaci decàpode de fins a 10 cm de longitud corporal (de l'extrem del rostre al tèlson), amb un cap o cefalotòrax molt desenvolupat en el qual apareixen sutures longitudinals corbes que arriben a contactar en el centre. La coloració és amarronada o rogenca, amb tons blavosos en els individus més vells. Presenta una gran espina en el carpopodi dels quelípeds, així com altres xicotetes dents i rugositats.  
  
Biologia i ecologia: prefereix aigües de curs lent o estancades, amb fons argilencs o de grava per a poder excavar i ocultar-se, i temperatures temperades o càlides (mitjana anual superior a 12ºC). Es tracta d'una espècie oportunista, capaç d'explotar amb èxit un ampli espectre d'ambients, inclosos els degradats, gràcies a la seua resistència a l'escassetat d'oxigen, a la terbolesa i a la contaminació de les aigües. Pel que fa a la seua dieta, és omnívor. S'alimenta preferentment de vegetació aquàtica i detritus, però també de postes o larves d'invertebrats, amfibis i peixos, i és capaç d'adaptar el seu règim alimentari a la disponibilitat de recursos. A més, és molt prolífic i pot reproduir-se més d'una vegada a l'any, la qual cosa unida al seu ràpid desenvolupament (aconsegueix la maduresa sexual en uns dos mesos, Cano E. & Ocete M.E. 2000), li permet establir ràpidament una població viable en els ambients en els quals és introduït. Aquest conjunt de trets configura una espècie molt adaptable a tot tipus d'ambients aquàtics i explica, en part, el seu èxit com a espècie invasora.  
1.2. Impactes negatius sobre el medi  
El cranc roig americà provoca una desestructuració de l'ecosistema aquàtic com a conseqüència del seu consum preferent de vegetació subaquàtica (macròfits), la qual constitueix fins al 75 % de la dieta d'aquests crustacis quan són adults. D'aquesta manera, l'ecosistema passa d'un estat dominat per macròfits i aigües transparents a un altre en el qual preval el fitoplàncton i les aigües térboles. Això és degut al paper essencial de la vegetació subaqüàtica en el control del desenvolupament de les algues planctòniques a través de substàncies alelopàtiques, la competència pels nutrients i el refugi i suport que proporcionen al zooplàncton, el principal recurs tròfic del qual és el fitoplàncton.  
D'altra banda, l'hàbit excavador del cranc també incrementa la terbolesa de l'aigua. Tots aquests canvis en el medi físic provoquen una disminució de la biomassa i diversitat de macro invertebrats aquàtics, amfibis i xicotets peixos autòctons, a què també contribueix la depredació directa del cranc, particularment en la seua etapa juvenil.  
  
El profund impacte advers d'aquest decàpode exòtic sobre els components biòtics i abiòtics de l'ecosistema i sobre els serveis que presta, permeten classificar-lo com a espècie enginyera o transformadora. A més, el seu hàbit excavador també té conseqüències negatives per al cultiu de l'arròs, ja que fa permeables els seus cavallons de contenció i dificulta el control dels nivells d'inundació de l'arrossar.  
1.3. Estatus actual i dispersió del cranc roig americà a Espanya i a la Comunitat Valenciana  
El cranc roig americà és originari del nord-est de Mèxic i sud dels Estats Units. A Europa occidental es va introduir per primera vegada en 1974 en el baix Guadalquivir (Hadsburgo-Lorena, 1979) amb finalitats piscícoles. Des d'aquesta localitat, es va expandir ràpidament pel sud i est de la península Ibèrica, i va arribar a l'Albufera de València en 1978. Actualment, és molt abundant en els embassaments, llacs i en els trams mitjans i baixos dels rius de la major part de les conques ibèriques, a excepció dels rius més freds del nord-oest peninsular i capçaleres de rius de muntanya i ivons, ja que no tolera temperatures mitjanes de l'aigua inferiors als 12ºC.  
A la Comunitat Valenciana ha colonitzat la pràctica totalitat d'embassaments, zones humides litorals i cursos fluvials (Figura 1) en gran manera com a conseqüència de les introduccions realitzades per l'home i de la seua explotació i comercialització en viu. Per aquest motiu, en 2004 es va promulgar una primera prohibició autonòmica de comerç en viu (Decret 210/2004, de 8 d'octubre, del Consell de la Generalitat, pel qual prohibeix l'alliberament en el medi natural i la comercialització en viu de totes les espècies exòtiques de crancs de riu a la Comunitat Valenciana).  
  
  
  
  
  
  
  
Figura 1. Distribució del cranc roig americà (Procambarus clarkii) a la Comunitat Valenciana. Font: Banc de Dades de Biodiversitat de la Comunitat Valenciana  
  
  
1.4. Vies d'entrada al Parc Natural de l'Albufera  
No resulta possible controlar les vies d'entrada de l'espècie en aquest espai natural, perquè es tracta d'un sistema obert que rep nombroses aportacions de séquies i barrancs de la conca del Xúquer i Túria, on l'espècie es troba àmpliament distribuïda. D'altra banda, el Parc Natural de l'Albufera podria considerar-se com el focus des del qual es propaga, la qual cosa constitueix un motiu addicional per a l'elaboració d'aquest pla de control.  
  
2. Objectius del pla de control i resultats esperats  
2.1. Objectius del pla de control  
Objectiu principal: reduir el nombre d'exemplars que integren les poblacions de cranc roig americà al Parc Natural de l'Albufera, amb vista a mitigar els seus impactes adversos.  
Objectius específics:  
- Definir, amb la finalitat abans indicada, un sistema de control de la població del cranc roig americà basat en la seua pesca professional i posterior trasllat a establiments autoritzats, dins de l'àmbit d'aplicació del present pla de control, per al seu processament.  
- Establir un protocol que garantisca que els exemplars capturats es comercialitzen morts per al seu consum, i que no són retornats vius al medi natural.  
2.2. Resultats esperats del pla de control  
És previsible que la reducció del nombre d'exemplars de cranc disminuïsca la freqüència i intensitat de les interaccions del crustaci amb la resta de components de l'ecosistema, així com la quantitat de recursos que acapara.  
Tenint en compte que l'impacte negatiu del cranc sobre la vegetació submergida i certs grups de fauna és dependent de la seua densitat, i del paper clau dels macròfits en el manteniment de la transparència del medi aquàtic, la reducció de la grandària de les seues poblacions podria contribuir a la seua gradual recuperació i a la disminució de la terbolesa de l'aigua. En última instància, això beneficiaria potencialment espècies de fauna autòctona, i en molts casos amenaçades, que podrien recuperar un hàbitat més propici als seus requeriments bioecològics.  
  
  
3. Avaluació dels possibles mètodes de control  
Les mesures de lluita contra el cranc de riu americà han de ser proporcionades als seus impactes adversos sobre el medi i tindre en compte la seua eficàcia i rendibilitat. Per aquest motiu, es desestima la seua erradicació en l'àmbit d'aplicació d'aquest pla, perquè per a tindre èxit les poblacions del crustaci exòtic haurien de ser xicotetes i la seua distribució restringida, factors que no es donen al Parc Natural de l'Albufera.  
De fet, la seua àmplia dispersió desaconsella també, per ineficaç, l'aplicació d'estratègies de contenció, perquè ha ocupat ja tota la seua àrea de distribució potencial, tant en l'àmbit d'aplicació d'aquest pla de control, com a la Comunitat Valenciana.  
Per tant, l'única mesura de lluita aplicable és la de control, amb l'objectiu de reduir els seus efectius poblacionals per davall d'un llindar que permeta una recuperació gradual de les comunitats biològiques dels ecosistemes aquàtics i una millora del seu estat de conservació, així com una mitigació dels danys que provoca a l'agricultura.  
  
3.1. Experiències prèvies  
A la Comunitat Valenciana les experiències d'eradicació del cranc roig americà es limiten a una localitat. Es tracta d'un punt d'aigua al Parc Natural de les Gorges del Cabriol (Venta del Moro).  
En aquest cas, els factors que van permetre eradicar al crustaci exòtic es relacionen amb la xicoteta grandària de l'àmbit d'intervenció, els seus límits ben definits, la seua escassa complexitat estructural, la possibilitat de regular els seus nivells hídrics fins a provocar la seua dessecació prolongada i l'existència d'una solera impermeable que impedia l'enterrament dels crancs, més enllà de la capa de sediments existent. Un factor addicional que va contribuir a l'èxit de la iniciativa va ser l'absència de connectivitat del punt d'aigua, la qual cosa evitava una recolonització espontània per l'espècie.  
Pel que fa al Parc Natural de l'Albufera, no hi ha experiències prèvies d'eradicació i/o control del cranc roig americà, encara que sí que estan documentades les captures realitzades per la Comunitat de Pescadors del Palmar entre els anys 1982 i 2005 (Figura 3).  
  
Figura 3. Captures de cranc roig americà registrades en la llotja del Palmar en el llac de l'Albufera (1982-2005). Dades cedides per la Comunitat de Pescadors del Palmar.  
  
No obstant això, recentment s'ha aprovat un pla de control per al baix Guadalquivir, de característiques semblants al presentat en aquest document, on es proposa el seu aprofitament comercial mitjançant la pesca professional (Ordre de 3 d'agost de 2016, de la Junta d'Andalusia, per la qual s'aprova el pla de control del cranc roig americà (Procambarus clarkii) en les maresmes del Guadalquivir).  
Per tant, a semblança del pla de la Junta d'Andalusia, es proposa controlar la població de cranc de riu americà al Parc Natural de l'Albufera mitjançant el foment de la seua captura lligada a la pesca professional.  
3.2. Anàlisi de mètodes aplicables al control del cranc de riu americà  
Les eines existents en l'actualitat per al control d'espècies són aplicables, segons les circumstàncies i el grau d'invasió, tant a les actuacions de control com a les d'eradicació. Els mètodes es poden separar pel seu caràcter, independentment del grup taxonòmic, en tres grans grups: control químic, control biològic i control físic.  
  
D'acord a l'anàlisi d'aquests possibles mètodes de control, es descarta la utilització dels mètodes de control químic i biològic, ja que no són selectius i no és possible garantir una absència d'efectes sobre aquelles espècies a les quals no es dirigeixen les mesures i els seus hàbitats.  
Pel que es refereix als mètodes físics, es desestima l'ús de la pesca elèctrica per la seua baixa efectivitat en els medis aquàtics salobres de l'àmbit d'actuació.  
Per tot això, tenint en compte la biologia de l'espècie, les característiques del medi, la grandària de les captures i les densitats que es poden arribar a aconseguir, el mètode que previsiblement millor permetrà reduir la grandària de la població de cranc de riu americà és el parament, optant per les nanses en detriment dels salabrets, que només es justifiquen per a un ús esportiu.  
3.3. Anàlisi de riscos  
L'aplicació d'aquest pla de control, basat en l'extracció d'exemplars de cranc roig americà mitjançant pesca professional, i el seu posterior trasllat a llotja per al seu sacrifici i posterior comercialització, no suposa cap risc per a la dispersió de l'espècie a altres enclavaments, atés que els trasllats s'efectuen dins un àmbit envaït exhaustivament per l'espècie exòtica.  
D'altra banda, s'ha previst l'adopció de mesures per a mitigar l'afecció a altres espècies autòctones que puguen ser capturades accidentalment en els dispositius destinats a la pesca del cranc. Per tot això, es considera que no hi ha risc que aquest pla contribuïsca a fomentar l'expansió del cranc roig americà.  
  
4. Accions de control  
El pla de control s'implementarà amb la participació dels mitjans humans i a través de les accions que es descriuen a continuació:  
  
4.1. Entitats i personal tècnic habilitat per a la seua execució  
1. La supervisió que l'ús dels mètodes de captura de cranc roig americà s'ajusta a les disposicions del present pla de control i es durà a terme per part dels agents mediambientals i la guarderia del parc natural.  
2. Les labors de seguiment les assumiran el personal tècnic de la conselleria competent en matèria de medi ambient.  
3. L'execució de les accions de control del cranc, dins del seu àmbit d'aplicació, i sempre que se seguisquen les seues indicacions, i s'utilitzen els mitjans i arts que s'hi detallen, podran ser assumides per les entitats que compten amb les llicències i autoritzacions d'ordre administratiu, fiscal, sanitari o laboral que siguen exigides per la legislació vigent.  
4. Les accions de processament i comercialització de l'espècie es realitzaran en la llotja de la Comunitat de Pescadors del Palmar.  
  
4.2. Arts autoritzats  
Els arts i mitjans permesos per al control del cranc roig americà seran els següents:  
- Nansa anguilera o xarxa de cércols: parany consistent en una xarxa plana (tir) amb una llum de malla d'aproximadament 3 cm, la funció del qual és encaminar els crancs cap a una xarxa de cércols, amb forma cònica, dins de la qual hi ha un o dos embuts addicionals de xarxa amb la base disposada cap a l'exterior, de manera que les preses que hi entren tenen dificultats per a eixir-ne. Aquest art permet capturar amb vida els exemplars si es revisa amb regularitat, per la qual cosa resulta possible seleccionar les espècies.  
Per a evitar possibles afeccions a altres espècies, no incloses en aquest pla de control, derivades de l'ús de nanses durant les actuacions de control, cal seguir les recomanacions següents:  
- Qualsevol exemplar d'espècie autòctona que no siga objecte de pesca autoritzada i que quede atrapat deurà ser alliberat in situ durant la revisió de les nanses.  
- Els exemplars d'espècies exòtiques que siguen capturats seran retirats del medi natural i entregats en els establiments autoritzats per a la seua eliminació.  
- Atés que en alguns casos, les nanses poden funcionar com a paranys per a la captura de tortugues, sempre que siga possible, s'intentarà deixar l'extrem del con uns centímetres fora de l'aigua per a permetre que respiren en cas de ser capturades, especialment en les zones de reserva que puguen ser declarades dins del pla d'actuacions per a l'establiment de poblacions de tortuga d'estany (Emys orbicularis) en l'àmbit del parc natural de l'Albufera. Una vegada aprovat aquest pla d'actuacions, la informació sobre les zones de reserva per a l'espècie estarà accessible per a ser consultada per la comunitat de pescadors.   
- Freqüència de revisió: les nanses hauran de revisar-se en un període no superior a 48 hores.  
4.3. Calendari  
Atés que l'objectiu del pla és aconseguir una disminució en la grandària de les poblacions de cranc de riu americà no es preveuen períodes de descans, latència o vedes. Per tant, les accions previstes per aquest pla s'aplicaran durant tot l'any.  
Els arts autoritzats per a la pesca del cranc (nanses de llum de malla de 3 cm) eviten la captura d'anguiles. En qualsevol cas, si en el període comprés entre el 30 d'abril i l'1 d'octubre, tinguera lloc la captura accidental d'algun exemplar d'anguila, aquest seria retornat al medi, d'acord amb el període de veda per a aquesta espècie (Decret 35/2013, de 22 de febrer, del Consell, pel qual es regula l'aprofitament sostenible de l'anguila europea (Anguilla anguilla) en l'àmbit de la Comunitat Valenciana).  
4.4. Captura i transport dels exemplars  
En coherència amb l'objectiu del pla, no s'estableixen límits de captura ni talles mínimes.  
Els exemplars extrets del medi s'apilaran mentre es realitza la revisió dels arts de pesca, es podran transportar vius únicament i exclusivament des dels llocs de captura situats dins de l'àmbit d'aplicació fins a la llotja de la Comunitat de Pescadors del Palmar, que serà el centre autoritzat de recepció, processament i posterior venda. En cap cas es retornaran al medi natural ni es transportaran vius fora de l'àmbit d'aplicació del present pla de control.  
  
Una vegada en la llotja, els crancs se sacrificaran mitjançant cocció o congelació, de manera que es transformaran en material alimentari processat. D'aquesta manera, les limitacions imposades per l'article 7 del Reial decret 630/2013 relatives a la prohibició de transport i comercialització, deixaran de ser aplicables.  
Per a cada lot de captures aportat a la llotja es recopilaran les dades següents: data, responsable de la pesca, procedència (topònim) dels exemplars, i biomassa extreta en kg.  
  
  
5. Seguiment del pla  
El personal tècnic de la conselleria competent en matèria de medi ambient, avaluaran l'impacte del pla de control, per a això utilitzaran la informació sobre les captures aportada per la Comunitat de Pescadors del Palmar, així com l'obtinguda del seguiment dels paràmetres que s'especifiquen a continuació:  
- Evolució de les poblacions de macròfits  
- Evolució de les poblacions de macroinvertebrats i de peixos autòctons  
- Evolució dels paràmetres biològics i fisicoquímics relacionats amb la millora de l'hàbitat.  
El seguiment d'aquests paràmetres el durà a terme personal tècnic del Centre de Conservació d'Espècies d'Aigua Dolça del Palmar, dins dels seus programes periòdics de seguiment de fauna i flora d'aigua dolça de la Comunitat Valenciana. L'evolució dels paràmetres biològics i fisicoquímics es durà a terme dins del Programa de seguiment de l'estat conservació de zones humides (D. G. del Medi natural i Avaluació Ambiental).  
  
6. Investigació, innovació i desenvolupament associats al pla  
Des del Centre de Conservació d'Espècies d'Aigua Dolça del Palmar s'establirà una col·laboració amb la Comunitat de Pescadors del Palmar i amb el personal del Parc Natural amb vista a optimitzar els mètodes de captura de les diferents espècies de crancs exòtics presents en el llac i perifèria.  
  
7. Actuacions de sensibilització i educació ambiental  
La direcció general competent en matèria de biodiversitat incorporarà les accions d'aquest pla de control a les campanyes d'educació i sensibilització sobre la problemàtica ambiental ocasionada per les espècies exòtiques invasores que realitza durant l'última dècada.  
  
La població objectiu de les actuacions de sensibilització estarà integrada per aquells sectors implicats en l'execució del pla, així com pels col·lectius que puguen resultar afectats per la seua implementació (pescadors esportius...)


Còpia Permalink ELI