Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5895, del 18-11-2008 (2008/13674)

RESOLUCIÓ de 17 d'abril de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Roquette Laisa España, SA, l'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis al terme municipal de Benifaió.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5895

Data del DOGV
:   18-11-2008

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - A) AUTORITZACIONS I CONCESSIONS

Número del document
:   2008/13918


Data del document
:   17-04-2008

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge

Tipus de document
:   Resolució

Correcció d'errades

 Descriptors 

:   * Benifaió
    * producte alimentós
    * empresa privada
    * indústria agroalimentària

RESOLUCIÓ de 17 d'abril de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Roquette Laisa España, SA, l'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis al terme municipal de Benifaió. [2008/13143]  
Vistos els documents que es troben en l'expedient 150/05 IPPC, instruït a instàncies de l'empresa Roquette Laisa España, SA, a fi d'obtenir l'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis, s'emet aquesta resolució de conformitat amb els següents  
Antecedents de fet  
Primer. Amb data 22 de desembre de 2005, Rafael Obiol Solas, en representació de l'empresa Roquette Laisa España, SA, amb CIF A-08076788 presenta en la Conselleria de Territori i Habitatge una sol·licitud d'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis ubicada al carrer Bonavista, 8 de Benifaió (València), i que es detalla en l'annex I.  
No obstant això, la sol·licitud referida es presenta signada pel tècnic redactor del projecte, per ordre del representant legal de la instal·lació.   
Aquest i altres aspectes es comuniquen a l'empresa perquè procedisca a la seua esmena a fi d'admetre a tràmit la sol·licitud. Posteriorment, amb data 17 de març de 2006, té entrada novament una sol·licitud d'autorització ambiental integrada degudament subscrita per Rafael Obiol Solas, com a representant legal de l'empresa, a la qual s'adjunta la resta de documentació requerida.  
Segon. Respecte a la compatibilitat urbanística de les instal·lacions objecte de sol·licitud de l'autorització ambiental integrada, els serveis tècnics municipals de l'Ajuntament de Benifaió han emés diversos informes, que es resumeixen a continuació:  
Juntament amb la sol·licitud s'aporta un informe urbanístic relatiu a la parcel·la ubicada en sòl urbà corresponent al polígon industrial UA-2 Jaume I, adscrit, d'acord amb les normes subsidiàries, a l'ordenança de zona industrial UA-2, UA-3, UA-4, emés per l'Ajuntament de Benifaió amb data 28 de desembre de 2004.  
Amb data 9 de juny de 2006 l'Ajuntament emet un informe novament sobre la compatibilitat urbanística de les instal·lacions de l'empresa Roquette Laisa España, SA, per a les quals se sol·licita autorització ambiental integrada. En l'informe s'estableix que les esmentades instal·lacions es poden dividir en tres zones amb diferent classificació i qualificació del sòl, és a dir:  
La zona I, que alberga la major part de les instal·lacions industrials i les oficines, i que es classifica com a sòl urbà amb ús característic industrial.  
La zona II, que alberga les quatre sitges d'emmagatzemament de dacsa, es classifica com a sòl apte per a urbanitzar, que en l'actualitat no s'ha desenvolupat urbanísticament.   
La zona III, que constitueix l'estació depuradora d'aigües residuals, es classifica com a sòl no urbanitzable comú i disposa de declaració d'interés comunitari de data 3 de setembre de 2001. L'Ajuntament indica que en el moment de l'emissió del seu informe es continuen complint els paràmetres urbanístics assenyalats en l'esmentada declaració.  
Cal assenyalar que respecte a la zona II (sitges d'emmagatzemament de dacsa), l'Ajuntament ha certificat amb data 2 de maig de 2007, a petició de la part interessada, i perquè conste així en l'expedient d'autorització ambiental integrada per a una activitat de fabricació de midons i productes amilacis, el que es transcriu a continuació:  
«El Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, Sala Contenciosa Administrativa, secció primera, ha dictat la sentència número 164, de 27 de febrer de 2007. Aquesta sentència, en relació amb la prescripció de l'acció de restauració de la legalitat urbanística per a la construcció d'unes sitges per la mercantil Roquette Laisa España, SA, sobre terrenys classificats com a sòl apte per a urbanitzar, d'ús industrial, diu en el seu fonament tercer:  
"[...] S'ha produït la prescripció de l'esmentada acció, la qual cosa impediria l'adopció de qualsevol mesura de l'administració encaminada a iniciar expedient de disciplina urbanística o a ordenar la demolició de les obres, de conformitat amb el mencionat article 185 de la Llei del sòl [...]".»  
Tercer. Amb data 26 d'abril de 2006 s'admet a tràmit la sol·licitud i la Conselleria remet la documentació a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que han d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada.  
Quart. Amb data 15 de juny de 2006, es rep una notificació de l'Ajuntament de Benifaió amb els informes següents: informe de l'enginyer tècnic municipal, informe de l'arquitecta municipal i informe de la tècnica de Medi Ambient de l'Ajuntament.  
Mitjançant els informes mencionats, l'Ajuntament trasllada a aquesta Conselleria, com a organisme competent en la tramitació de l'autorització ambiental integrada, la problemàtica associada a l'empresa, contra la qual s'han presentat multitud de denúncies i queixes per part dels veïns de Benifaió, principalment en matèria de sorolls, olors i emissió de contaminants a l'atmosfera. Així mateix, es requereix també documentació complementària al titular, que és aportada per l'empresa el 12 de setembre de 2006.  
Cinqué. El 20 d'octubre de 2006, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer emet un informe en el qual manifesta que, amb data 24/02/03, el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana va dictar sentència mitjançant la qual declarava la competència de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer per a tramitar i atorgar, si s'escau, les autoritzacions d'abocaments industrials que es presenten al municipi de Benifaió, en tenir aquest ajuntament una població inferior a 20.000 habitants.  
D'acord amb aquesta sentència, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer va comunicar a Roquette Laisa España, SA, el 3 de novembre de 2005, les prescripcions tècniques i condicions, d'acord amb les quals autoritzava l'abocament de les seues aigües residuals al clavegueram municipal de Benifaió, les quals es transcriuen en l'esmentat informe de 20 d'octubre de 2006.  
Sisé. A més de l'informe emés per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, consten en l'expedient els informes emesos pel Servei de Salut Laboral de la Conselleria de Sanitat, i pel Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric i Servei de Residus Urbans de l'Àrea de Qualitat Ambiental d'aquesta Conselleria. Com a conseqüència dels dos últims, el 9 de gener de 2007 s'oficia el requeriment de documentació a l'empresa, que aquesta esmena el 26 d'abril de 2007.  
Amb data 17 de gener de 2007 té entrada la documentació relativa a l'actualització del programa de control de soroll exterior, que considera les mesures previstes per l'empresa per al compliment dels valors límit d'emissió de sorolls establits en la legislació.  
Així mateix, s'aporta també un annex de documentació que inclou una sèrie de mesures que l'empresa preveu realitzar en les seues instal·lacions, a l'efecte de la seua inclusió en la tramitació de l'expedient, les quals es relacionen en l'annex I d'aquesta resolució. Posteriorment, el 30 de maig de 2007, té entrada un annex d'ampliació del Projecte bàsic d'autorització ambiental integrada, en el qual s'inclou la informació corresponent a les esmentades modificacions.  
Seté. Amb data 13 de juliol de 2007 se sotmet a informació pública l'expedient de referència, durant un període de 30 dies hàbils, d'acord amb el que estableix l'article 16 de la Llei 16/2002 i se'n publica l'anunci en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV núm. 5555).  
Durant aquest període es presenten al·legacions al projecte a l'Ajuntament de Benifaió. En l'expedient consta el certificat de la informació pública.  
Les al·legacions són formulades per part de:  
L'associació Finestra Oberta, de Benifaió;  
Artisan, SL (empresa limítrofa);  
Artesania Beltran Capsir, SL (empresa limítrofa)  
i per un particular, veí del municipi.  
Les esmentades al·legacions són també comunicades al titular de l'activitat, a fi que realitze les observacions i aporte les justificacions que crega oportunes sobre els aspectes al·legats.   
Quant al contingut de les al·legacions presentades, es considera que en relació amb les condicions de funcionament de l'activitat que puguen tenir conseqüències en el medi ambient, les mesures correctores indicades en la documentació aportada i les que es fixen en aquesta resolució són suficients per a garantir-ne una correcta protecció.  
Vuité. Transcorregut el termini d'informació pública, se sol·licita un nou informe a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que han d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada sobre l'adequació del projecte a tots aquells aspectes que siguen de la seua competència, els quals se'ls remet per a la seua consideració tant les al·legacions formulades durant el tràmit d'informació pública en els aspectes de les seues competències com la documentació aportada per l'empresa en resposta als diversos requeriments efectuats durant el tràmit i l'annex al projecte pel qual s'inclouen en la tramitació les noves millores en les instal·lacions previstes pel titular.  
Nové. Amb data 21 de novembre de 2007 l'Ajuntament de Benifaió remet un informe en matèria de les seues competències, en el qual s'inclouen una sèrie d'observacions i propostes que s'han de tenir en compte en la resolució de l'autorització ambiental integrada, i en el qual s'efectua a l'empresa un nou requeriment de documentació, el qual s'esmena l'11 de gener de 2008.  
Posteriorment, amb data 6 de febrer de 2008, l'Ajuntament emet un nou informe sobre l'última documentació remesa pel titular, en el qual posa de manifest, de forma resumida, el següent:  
Que és el Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge qui s'encarrega d'emetre informe i de comprovar el compliment de la legislació en matèria d'emissions a l'atmosfera.  
Que en els controls dels contaminants emesos a l'atmosfera, no s'inclou la caracterització de les substàncies que provoquen les males olors, perquè actualment no hi ha normativa obligatòria que la regule i l'exigisca.  
Que consta en la documentació que es troba en l'expedient que l'empresa està utilitzant mètodes de correcció a fi de minimitzar l'emissió dels compostos olorosos.  
Que, segons manifestacions de l'empresa, els focus causants de les substàncies oloroses són els assecadors, i una de les pròximes inversions que s'ha d'executar és la instal·lació d'un rentador de gasos en l'assecador de gluten.  
Finalment, l'Ajuntament manifesta que «en no existir normativa aplicable ni estudi on es caracteritze objectivament la concentració dels compostos químics causants de les males olors, no es pot valorar aquest vector, però l'empresa està executant mesures eficients per a la reducció del seu impacte en la població».  
Deu. Amb data 11 d'abril de 2008, es rep un informe emés per l'Entitat de Sanejament d'Aigües, com a organisme encarregat de la gestió de la depuradora de destinació de l'abocament realitzat per l'empresa, en el qual s'estableixen unes condicions que s'han tingut en compte en aquesta resolució.  
Així mateix, s'han incorporat a l'expedient els informes del Servei de Residus Industrials, del Servei de Residus Urbans i del Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric.  
Onze. Amb data 14 d'abril es realitza el tràmit d'audiència a l'interessat, el qual presenta al·legacions a les condicions, en matèria d'emissions a l'atmosfera i sorolls.  
Dotze. Amb data 16 d'abril de 2008 la Comissió d'Anàlisi Ambiental Integrada celebra una sessió ordinària i aprova la proposta de resolució de l'expedient 150/05 IPPC de sol·licitud d'autorització ambiental integrada, promogut per Roquette Laisa España, SA.  
En aquesta Comissió, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer aporta un informe favorable, condicionat al compliment d'una sèrie de prescripcions que han quedat incloses en aquesta resolució.  
A més, s'aclareix que, d'acord amb el que estableix el Reial decret llei 4/2007, que entra en vigor el 13/04/07, s'introdueix un nou apartat 2 en l'article 101 del TRLA, aprovat pel Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, en el qual s'indica que les autoritzacions d'abocament correspondran a l'administració hidràulica competent, excepte en els casos d'abocaments efectuats en qualsevol punt de la xarxa de clavegueram o de col·lectors gestionats per les administracions autonòmiques o locals o per entitats dependents d'aquestes, en els quals l'autorització correspondrà a l'òrgan autonòmic o local competent. Per tant, en virtut d'aquest reial decret llei, l'autorització dels abocaments a col·lector municipal no és competència de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
Als anteriors fets s'apliquen els següents  
Fonaments de dret  
Primer. D'acord amb l'article 9 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, les activitats incloses en l'annex I de l'esmentada llei estan subjectes a autorització ambiental integrada.  
La instal·lació de referència està inclosa en l'epígraf 9.1, apartat b.2, de l'annex I de la Llei 16/2002.   
Segon. L'expedient s'ha tramitat segons el que preveuen els articles 14 i següents de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, desenvolupada pel Decret 40/2004, de 5 de març, del Consell de la Generalitat Valenciana. També s'ha tingut en compte el que preveu la Llei 2/2006, de 5 de maig, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental.  
Tercer. A la Comunitat Valenciana l'òrgan competent per a atorgar l'autorització ambiental integrada és la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, d'acord amb l'article 3.h de la Llei 16/2002 i el Decret 7/2007, de 28 de juny, del president de la Generalitat Valenciana, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'administració de la Generalitat.  
D'altra banda, de conformitat amb l'article 18 del Decret 131/2007, de 27 de juliol, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, correspon a la Direcció General per al Canvi Climàtic exercir les competències en matèria de control integrat de la contaminació.  
Vist el que antecedeix, a proposta del Servei de Control Integrat de la Contaminació, amb el vistiplau del cap d'Àrea de Qualitat Ambiental, fent ús de les atribucions que em confereix el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, resolc:  
Primer. Concedir a Roquette Laisa España, SA, l'autorització ambiental integrada per a la indústria de fabricació de midons i productes amilacis, situada al carrer Bonavista, 8, de Benifaió (València), d'acord amb el Projecte bàsic per a la sol·licitud de l'autorització ambiental integrada de novembre de 2005, subscrit per Nuria Ruiz López i visat pel Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de la Comunitat Valenciana el 9 de desembre de 2005, com també amb la resta de documentació que consta en l'expedient, la qual queda inscrita en el Registre General d'Instal·lacions IPPC de la Comunitat Valenciana amb el número 168-08/AAI/CV, condicionada al compliment dels requisits següents:  
1. Emissions atmosfèriques  
1.1. Valors límit d'emissió  
Els focus que es descriuen en la documentació i que tindrà la indústria una vegada executades les modificacions, i, per tant, autoritzats, són els especificats en la taula següent, la nomenclatura de la qual serà d'ara endavant la indicada per al millor control i comunicació de les emissions:  
Núm. focus Descripció  
1 Assecador pneumàtic de gluten  
3 Assecador de dextrosa  
4 Assecador de midó núm. 3  
5 Caldera de vapor Field 1  
6 Caldera de vapor Field 2  
  
\* \* \* \* \*  
  
\* \* \* \* \*  
7 Turbina de cogeneració 1  
8 Turbina de cogeneració 2  
9 Turbina de cogeneració 3  
10 Assecador de polpa rotatiu Swiss Combi  
13 Assecador de midó núm. 4  
14 Assecadors de germen  
15 Assecador de midó núm. 2  
16 Assecador de gluten, de feix tubular a vapor   
(focus previst, que aprofitarà el vapor viu produït en les cogeneracions; s'utilitzarà quan existisca un excés de vapor en fàbrica)  
Cada un dels focus estarà convenientment identificat in situ, d'acord amb aquesta nomenclatura.  
Els valors límit d'emissió per a focus canalitzats i la periodicitat de controls per ECMQA seran els següents:  
Calderes de vapor (focus 5 i 6), que utilitzen com a combustible gas natural:   
Turbines de cogeneració (focus 7, 8 i 9), que utilitzen com a combustible gas natural:   
  
\* \* \* \* \*  
  
\* \* \* \* \*  
Assecador de gluten, assecadors de germen i assecador de polpa, en els quals es produeix combustió utilitzant gas natural com a combustible (focus 1, 10 i 14):  
Assecadors de dextrosa, assecadors de midó i assecador de gluten de feix tubular a vapor, en els quals no es produeix combustió (focus 3, 4, 13, 15 i 16):  
A més dels focus anteriorment descrits, en la planta existiran els següents focus corresponents a sistemes d'aspiració de partícules, que disposen de ciclons d'alta recuperació i filtres de mànegues com a mesura correctora per a evitar l'emissió de partícules:  
Preses d'aspiració de pols  
Càrrega de midó  
Càrrega de corn-feed  
Càrrega de gluten  
Càrrega de dextrosa  
Càrrega de terra  
Descàrrega de dacsa  
Passarel·la de transport de dacsa  
Els esmentats sistemes d'aspiració només es posen en marxa de forma puntual, durant els moments de càrrega i descàrrega de mercaderia, per a evitar l'emissió de partícules a l'exterior.  
Els focus associats a aquests sistemes es consideren de contaminació no sistemàtica sempre que no s'hi complisquen cap d'aquestes dues condicions:  
Emissions esporàdiques amb una freqüència superior a dotze vegades per any, amb una duració individual superior a una hora.  
Emissions amb qualsevol freqüència amb una duració global superior al 5% del temps de funcionament de la planta.  
Per als focus emissors de contaminació no sistemàtica no existirà l'obligació de realitzar mesuraments periòdics de les seues emissions contaminants.  
1.2. Control de les emissions  
Les condicions de presa de mostres i expressió de resultats seran les següents:  
a) Punts de presa de mostra: els focus canalitzats, hauran de tenir la situació, disposició, dimensió i els accessos corresponents, d'acord amb l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sobre prevenció i correcció de la contaminació atmosfèrica d'origen industrial. En particular, les característiques i la distribució dels focus emissors a l'atmosfera serà tal que garantisca una correcta dispersió dels contaminants emesos. Més concretament, la seua alçària no sols haurà de complir el que estableix l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sinó que es recomana que aquesta siga tal que en una distància equivalent a deu vegades l'alçària del punt d'abocament d'un focus no existisquen altres estructures d'alçària superior a la del mateix focus menys dos metres, que produïsquen un apantallament, que dificulte la dispersió i es justifique tècnicament la influència de l'efecte down-wash (turbulència o rebuf).  
b) La temperatura dels gasos en el punt de mostratge serà preferiblement menor de 200ºC.  
c) Les mesures es realitzaran en condicions normals d'operació de les instal·lacions, registrant els paràmetres que les determinen i s'han de cobrir totes les diferents tipologies o els grups de productes que es fabriquen en cada instal·lació.  
d)Les concentracions mesurades sempre estaran referides a condicions normals de pressió i temperatura (101,3 kPa, 273 K), en base seca i per a un contingut de O2 del 15%.  
Per a aquells focus en què s'evacuen les emissions a través de més d'una xemeneia d'eixida, com ara l'assecador de midó núm. 4 (focus núm. 13), s'haurà de tenir en compte que, encara que els mesuraments es duguen a terme en una sola xemeneia, la comunicació E-PRTR de les emissions s'efectuarà multiplicant el mesurament resultant d'una de les xemeneies, segons el valor que corresponga, per a reflectir la quantitat total de contaminant emés.  
S'ha de realitzar un autocontrol continu d'algun paràmetre de funcionament de les mesures correctores, que justifique la seua bondat convenientment.  
Respecte als focus emissors de contaminació no sistemàtica, el titular haurà de presentar, abans de l'1 de març de cada any, un resum del seu règim de funcionament.  
En el cas que el règim de funcionament dels esmentats focus varie de tal forma que es compliren les condicions per a considerar-los focus emissors de contaminació sistemàtica, d'acord amb el que estableix l'article 42.2 del Decret 833/1975, s'haurà de comunicar a l'òrgan competent per a atorgar l'autorització ambiental integrada i realitzar-se el mesurament dels contaminants emesos per una entitat col·laboradora en matèria de qualitat ambiental i s'hauran de complir els valors límit establits en la disposició addicional primera del Decret 127/2006, de 15 de setembre, del Consell, pel qual es desplega la Llei 2/2006, de 5 de maig, de la Generalitat, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental. En aquest supòsit, s'hauran de complir, a més, les condicions exigides per a permetre la presa de mostres, segons el que estableixen el Decret 833/1975 i l'Ordre de 18 d'octubre de 1976.  
2. Soroll  
Respecte al nivell de sorolls transmesos a l'exterior, s'haurà de complir el que estableix la Llei 7/2002, de 3 de desembre, de la Generalitat Valenciana, de protecció contra la contaminació acústica i el Decret 266/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'estableixen normes de prevenció i correcció de la contaminació acústica en relació amb activitats, instal·lacions, edificacions, obres i serveis.   
A aquest respecte, l'activitat no transmetrà nivells sonors de recepció en funció de l'ús dominant de la zona, superiors als indicats en l'annex II de la Llei 7/2002.   
En concret, per a les zones d'ús industrial es compliran els límits sonors externs indicats a continuació:  
Diürn Nocturn  
70 dB(A) 60 dB(A)  
No obstant això, i tenint en compte que la instal·lació es troba pròxima a sòl d'ús residencial, els nivells de recepció externs que s'han de complir en aquesta zona són els següents:  
Diürn Nocturn  
55 dB(A) 45 dB(A)  
S'atorga un termini de sis mesos, a partir de la concessió de l'autorització ambiental integrada, per a l'execució de les mesures correctores plantejades en el projecte i per a la presentació davant de la Direcció General per al Canvi Climàtic d'una auditoria acústica que garantisca el compliment dels valors límit indicats, tant en les zones d'ús industrial com en les zones d'ús residencial.  
L'auditoria es realitzarà en l'entorn immediat de la parcel·la de l'activitat, per una entitat col·laboradora en matèria de qualitat ambiental per al camp de la contaminació acústica.   
Així mateix, d'acord amb l'article 37, cada cinc anys es realitzarà una auditoria acústica per ECMQA a fi de verificar que es continuen complint els límits referits i que no se superen els nivells sonors en els punts on se situa el receptor més pròxim. No obstant això, l'administració competent podrà establir una periodicitat menor a la vista dels resultats que s'obtinguen dels mesuraments de soroll una vegada que s'hagen executat les mesures correctores proposades en el projecte.  
El titular haurà de disposar del llibre de control, que estarà constituït pels certificats dels resultats obtinguts de les auditories acústiques i dels corresponents informes complets.  
3. Olors  
En el termini màxim de sis mesos des de l'obtenció de l'autorització ambiental integrada, s'haurà de presentar un estudi olfatomètric realitzat per una entitat col·laboradora en matèria de qualitat ambiental, d'acord amb la norma UNE-EN 13938, en el qual es determine, mitjançant la tècnica de l'olfatometría dinàmica, els nivells d'olor en l'entorn immediat de les instal·lacions de Roquette Laisa España, SA.  
En tot cas, els nivells d'olor no hauran d'excedir les 5 unitats d'olor en les zones residencials d'afecció, considerant el percentil 98 de les mitjanes horàries al llarg d'un any.  
Si els resultats de l'estudi olfatomètric determinen que els nivells superen les 5 unitats d'olor en zones residencials, s'haurà de presentar una proposta de mesures correctores a fi de reduir les molèsties, en el termini que les millors tècniques disponibles permeten.  
4. Abocaments  
4.1. Aigües residuals  
No es realitza abocament a domini públic hidràulic, perquè les aigües residuals es troben connectades a la xarxa de clavegueram municipal de l'Ajuntament de Benifaió.  
L'empresa haurà de sol·licitar a l'Ajuntament de Benifaió l'autorització d'abocament de les seues aigües residuals al clavegueram municipal i presentar-ne una còpia davant la Direcció General per al Canvi Climàtic.   
No obstant allò indicat en el paràgraf anterior, l'empresa haurà de complir les prescripcions tècniques com també les condicions especificades a continuació o, si s'escau, el que establisca l'Ajuntament en la seua autorització d'abocament en cas que les seues condicions resulten més restrictives:  
Condicions d'abocament:  
El titular haurà de mantenir els abocaments de les aigües residuals industrials i domèstiques generats per la seua activitat connectats a la xarxa de clavegueram, sense que existisca cap sistema d'alleugeriment capaç de generar abocament directe o indirecte al domini públic hidràulic.  
Les característiques de l'abocament seran les següents:  
Destinació de l'abocament: col·lector municipal de Benifaió.  
Coordenades utm: x = 721.608; y = 4.351.698.  
Terme municipal del punt d'abocament: Benifaió (València).  
Cabal mitjà d'aigües residuals: 3.648 m³/dia.  
  
\* \* \* \* \*  
Cabal màxim: 152 m³/h.  
Volum màxim anual: 1.313.524 m³.  
La composició de les aigües de l'efluent que s'autoritza a abocar no haurà de superar en cap cas els límits que s'exposen a continuació i queda prohibit abocar aigües residuals els paràmetres dels quals superen els valors reflectits en la taula següent:  
Queda totalment prohibit abocar directament o indirectament a la xarxa de clavegueram qualsevol dels productes que figuren en l'article 11 de l'ordenança d'abocaments a la xarxa municipal de clavegueram de l'Ajuntament de Benifaió.  
Control i periodicitat de l'abocament  
El punt de control disposarà de fàcil accessibilitat i serà de manera que tant les inspeccions com les preses de mostres es puguen efectuar en qualsevol moment, independentment de la presència o disponibilitat del titular.  
A fi de realitzar controls i prendre mostres, quan escaiga, de les aigües residuals tractades, es disposarà d'un mesurador continu de cabal amb funció totalitzadora de volum d'abocament anual i arqueta de presa.  
A l'efecte de comprovació del compliment del punt anterior, les determinacions analítiques es realitzaran sobre mostres simples recollides en el moment més representatiu de l'abocament, el qual serà assenyalat per l'Ajuntament, entitat o empresa en qui delegue com també la periodicitat en què serà obligatori analitzar l'abocament.  
Mesures que s'han d'adoptar en cas d'emergència  
En els casos d'escapaments o danys procedents d'abocaments, el titular de l'autorització està obligat a posar en pràctica, immediatament, les actuacions i mesures necessàries perquè els danys que es produïsquen siguen mínims i es preserve, en tot cas, la vida i integritat de les persones com també els béns de tercers i l'entorn natural.  
En casos d'emergència, el titular de l'autorització estarà igualment obligat a informar a la Direcció General per al Canvi Climàtic, l'Ajuntament de Benifaió i l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana, per iniciativa pròpia, la situació   
\* \* \* \* \*  
creada per aquesta com també les mesures adoptades per a pal·liar el seu efecte, tot això sense perjudici de la imputació de danys al domini públic hidràulic que escaiga.  
Qualsevol anomalia en les instal·lacions de depuració d'aigües residuals que origine un abocament que supere els límits autoritzats s'haurà de comunicar per escrit immediatament a l'organisme competent per a l'atorgament de l'autorització ambiental integrada, a l'Ajuntament i a l'EPSAR, i s'hauran d'adoptar simultàniament les mesures necessàries per a corregir-la en el mínim termini.  
4.2. Altres condicions  
L'empresa haurà d'executar un pla d'adequació de l'abocament per tal de mantenir els nivells de salinitat en els seus abocaments sota els límits d'abocament establits, a fi de garantir el compliment dels objectius de qualitat imposats a l'efluent de l'estació depuradora d'Albufera Sud.  
Així mateix, l'empresa haurà de dur a terme un pla d'autocontrol analític mitjançant el qual haurà de realitzar una sèrie de controls analítics a través d'un laboratori homologat, entenent com a tals els corresponents a empreses col·laboradores dels organismes de conca en matèria de control d'abocaments, tal com estableix l'Ordre 985/2006 del Ministeri de Medi Ambient.   
L'esmentat laboratori homologat realitzarà tant els mostratges com les anàlisis que hauran de presentar-se davant de l'administració com a justificació del normal compliment dels límits d'abocament establits.   
Els autocontrols hauran de realitzar-se amb una periodicitat mínima trimestral. Les mostres seran integrades durant 24 hores i preses en una arqueta de registre, i hauran de considerar, com a mínim, els paràmetres següents:  
Els resultats de l'esmentada anàlisi es remetran a l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana, amb la periodicitat establida en el pla d'autocontrol, junt a l'acta de presa de mostres del laboratori. El cost econòmic associat a aquestes operacions anirà per compte de l'empresa sol·licitant.  
La duració d'aquests controls analítics estarà determinada pel manteniment dels valors de l'abocament dins dels límits i condicions establides en la corresponent resolució. L'EPSAR determinarà la variació de la freqüència dels controls i, si s'escau, la seua finalització.  
El titular de l'activitat està obligat a portar l'adequat manteniment de les basses o dels depòsits d'acumulació de les aigües residuals de manera que quede assegurada la seua impermeabilitat i estanquitat al llarg del temps.  
La línia o les línies d'aigua de l'activitat susceptibles de generar abocaments d'aigües residuals no disposaran de cap sistema d'alleugeriment capaç de generar abocament continu o discontinu, ni directe o indirecte al domini públic hidràulic.  
D'acord amb l'article 100 del Text refós de la llei d'aigües (Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol), «queda prohibit, amb caràcter general, l'abocament directe o indirecte d'aigües i de productes residuals susceptibles de contaminar les aigües continentals o qualsevol altre element del domini públic hidràulic, llevat que es dispose de l'autorització prèvia administrativa» i s'incoarà, si s'escau, un expedient sancionador per infracció tipificada en la lletra f) de l'article 116.3 de l'esmentada llei.  
D'acord amb el que disposen l'article 30 i la disposició final primera de la Llei 16/2002, de prevenció i control integrats de la contaminació, el marc competencial establit amb l'autorització ambiental integrada no altera les competències que la Confederació Hidrogràfica del Xúquer té atribuïdes en relació amb el control, la inspecció i la vigilància del domini públic hidràulic, ni en particular la potestat sancionadora.  
4.3. Aigües pluvials  
La parcel·la disposa de les pertinents inclinacions a fi de conduir les aigües pluvials per vessament fins als embornals de la xarxa pública de sanejament.  
Aquestes aigües no han d'arrossegar cap tipus de contaminant.   
D'altra banda, a la zona de cubetes de retenció dels depòsits d'emmagatzemament de productes químics, on podria produir-se algun tipus de contaminació, es disposa d'un sistema de bombament automàtic que trasbalsa l'aigua de pluja acumulada cap a les línies de recollida d'aigües de sòls, des d'on es condueix a l'estació de tractament.  
Les instal·lacions es mantindran netes, lliures de qualsevol tipus de residus, en particular de restes de greixos i olis i sense aplecs a la intempèrie de manera que no es puga produir la contaminació de les aigües pluvials, les quals seran recollides i eliminades per sistemes que asseguren la no-alteració de les seues característiques qualitatives i la innocuïtat de l'abocament al domini públic hidràulic, si s'escau.  
5. Protecció del sòl i de les aigües subterrànies  
Queda prohibit l'abocament a llits, sòls o subsòls que puga deteriorar la qualitat de les aigües sense disposar de l'autorització de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
No es podran executar pous, rases, galeries o qualsevol altre dispositiu destinat a facilitar l'absorció de les aigües residuals pel terreny.  
Les basses que componen l'estació depuradora i les seues canalitzacions seran perfectament impermeables i estanques com també les canaletes de recollida de les aigües residuals.  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 9/2005, de 14 de gener, pel qual s'estableix la relació d'activitats potencialment contaminants del sòl i els criteris estàndards per a la declaració de sòls contaminats.  
En aquest sentit, l'empresa ha emplenat l'informe preliminar de situació del sòl, d'acord amb el que estableix l'article 3.1 de l'esmentat Reial decret 9/2005, tot això sense perjudici que, posteriorment, puguen demanar-se al titular de l'activitat informes complementaris o periòdics més detallats, tal com es preveu en els articles 3.3 i 3.4 d'aquest reial decret.  
6. Residus  
L'activitat està subjecta als requisits establits en la Llei 10/1998, de 21 d'abril, de residus, en la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, i en el Reial decret 833/1988, de 20 de juliol, sobre el Reglament per a l'execució de la Llei 20/1986, modificat pel Reial decret 952/1997.  
6.1. Producció de residus  
S'autoritza Roquette Laisa España, SA per a la producció dels residus següents, sempre que la seua capacitat de generació anual siga de l'entorn de la magnitud que a continuació s'indica i la quantitat de producte acabat en les instal·lacions del centre productiu detallat en l'annex I siga de l'entorn de 334.187 t/any de midons i productes amilacis (midons, glucoses, isoglucoses, dextroses, midons modificats, gluten, segó de dacsa, bagàs, oli, dacsa macerada).  
  
\* \* \* \* \*  
L'esmentat centre productor està inscrit en el Registre de Productors de Residus de la Comunitat Valenciana, conforme estableix l'article 46 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana.  
Atés que el centre disposa d'instal·lacions sanitàries de prevenció de riscos laborals autoritzades en les quals es produeixen residus sanitaris, s'inscriu en el Registre d'Establiments, Centres i Serveis Sanitaris i Veterinaris de la Comunitat Valenciana. En aquest sentit, l'empresa ha de complir les obligacions que determina el Decret 240/1994, de 22 de novembre, del Govern Valencià, que aprova el Reglament regulador de la gestió dels residus sanitaris.  
En un termini màxim de tres mesos des de la concessió d'aquesta autorització, el titular haurà d'aportar el document d'acceptació del residu de kits emprats en el laboratori (original o compulsat), emés per un gestor autoritzat, segellat i vigent.  
Els residus podran ser emmagatzemats durant un període igual o inferior a sis mesos, en el cas de perillosos, i en el cas de residus no perillosos podran emmagatzemar-se per un període d'un any quan la destinació final siga l'eliminació i de dos anys quan la destinació final siga la valoració i hauran de ser lliurats a un gestor autoritzat transcorregut aquest període. Aquest emmagatzemament temporal de residus perillosos es realitzarà segregat per tipus de residu, haurà d'estar convenientment senyalitzat i es realitzarà en un lloc amb teulada, amb sòl impermeable i sistemes de recollida de vessaments accidentals, com ara una arqueta cega no connectada a la xarxa de clavegueram i safates de recollida. Així mateix, la zona d'emmagatzemament haurà d'estar inclosa en el sistema general de protecció contra incendis de la indústria.  
Per a l'emmagatzemament de residus líquids o que, pel seu alt contingut líquid, poden generar abocaments, es disposarà de cubetes o recipients de recollida de possibles vessaments, que han de tenir com a mínim el volum de l'envàs més gran o el 10% del total (la major d'ambdues quantitats). Les cubetes hauran de ser individuals per a cada tipus de residus la mescla dels quals, en cas de vessament, supose un augment de la seua perillositat o en dificulte la gestió.  
S'ha de disposar de l'adequada quantitat d'absorbent no inflamable per a resoldre els possibles vessaments accidentals durant la manipulació dels diversos residus líquids. L'absorbent contaminat es gestionarà com a residu perillós o no perillós, segons la seua naturalesa.  
L'envasament i l'etiquetatge dels residus es farà d'acord amb allò exposat en els articles 13 i 14 del Reial decret 833/1988, Reglament de residus tòxics i perillosos. Així mateix, es disposarà d'un registre on conste la quantitat, naturalesa, identificació, origen i data de generació i lliurament a un gestor autoritzat com també el número de document de control i seguiment utilitzat, si s'escau, i el gestor a qui es lliura el residu.  
Els residus perillosos i els no perillosos s'han de lliurar a gestors que disposen de la corresponent autorització administrativa per a la seua gestió.  
Cada quatre anys s'haurà d'elaborar un pla de prevenció i reducció de residus perillosos que es presentarà en la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Així mateix, s'emplenarà la declaració anual de productor de residus perillosos i no perillosos, que serà remesa a la Direcció General per al Canvi Climàtic abans de l'1 de març de cada any. En l'esmentada declaració s'especificarà l'origen i quantitat dels residus produïts, la destinació donada a cada un d'ells i la relació del seu emmagatzemament temporalment com també les incidències rellevants que s'hagen pogut produir, tot això relatiu a l'any objecte de la declaració.  
Qualsevol modificació relacionada amb la producció de residus perillosos que implique un canvi en la seua caracterització, producció de nous residus o canvis significatius en les quantitats habituals que se'n generen, que puguen alterar el que estableixen aquestes condicions, haurà de ser comunicada.  
7. Mesures que s'han d'adoptar en situacions diferents a les normals que poden afectar el medi ambient  
Es duran a terme totes les mesures necessàries perquè quede garantida la protecció del medi ambient i la salut de les persones davant de qualsevol situació anormal quant al funcionament de les instal·lacions.  
No obstant això, si es produeix algun incident en les instal·lacions que comporte el seu funcionament anòmal i d'això pot resultar l'incompliment dels límits imposats, s'haurà de comunicar immediatament l'esmentada situació a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Una vegada produïda la situació d'emergència, la mercantil utilitzarà tots els mitjans al seu abast per a reduir al màxim l'efecte sobre el medi ambient.  
En el termini màxim de set dies després de la incidència, la mercantil haurà de remetre a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic un informe detallat, en el qual, juntament amb les dades d'identificació, hauran de figurar les següents:  
- Causes de l'incident.  
- Hora en què es va produir i la seua duració.  
- Característiques de l'emissió o abocament.  
- Mesures correctores adoptades.  
- Hora i forma en què es va comunicar el succés.  
En relació amb el possible dany ambiental ocasionat per l'activitat, s'aplicarà la Llei 26/2007, de 23 d'octubre, de responsabilitat mediambiental, en l'àmbit d'aplicació de la qual s'inclouen les activitats subjectes a autorització ambiental integrada. Segons aquesta llei, l'activitat haurà de disposar d'una garantia financera que li permeta afrontar la responsabilitat mediambiental inherent a l'activitat, en les modalitats previstes d'assegurança, aval o reserva tècnica, i amb les possibles exempcions derivades de la magnitud del dany potencial o de l'adhesió amb caràcter permanent i continuat, siga al sistema comunitari de gestió i auditoria mediambientals (EMAS), siga al sistema de gestió mediambiental UNE-EN ISO 14731:2004.  
Així mateix, quan es determine el tancament definitiu s'han de desmantellar i clausurar les instal·lacions, d'acord amb la normativa vigent, de manera que el terreny quede en les mateixes condicions que abans d'iniciar l'esmentada activitat i no es produïsca cap dany sobre el sòl i el seu entorn.  
8. Altres condicions  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 865/2003, de 4 de juliol, pel qual s'estableixen els criteris higienicosanitaris per a la prevenció i control de la legionel·losi, el Decret 173/2000, de 5 de desembre, del Govern Valencià, pel qual s'estableixen les condicions que han de reunir els equips de transferència de massa d'aigua en corrent d'aire amb producció d'aerosols, per a la prevenció de la legionel·losi, i l'Ordre conjunta de 22 de febrer de 2001, de les conselleries de Medi Ambient i Sanitat, per la qual s'aprova el protocol de neteja i desinfecció dels equips de transferència de massa d'aigua en corrent d'aire amb producció d'aerosols, per a la prevenció de la legionel·losi.  
S'ha de complir el que disposa la Llei 11/1997, d'envasos i residus d'envasos i el Reial decret 782/1998, de 30 d'abril, pel qual es desplega el Reglament per al desenvolupament de l'esmentada llei.  
La indústria i les seues instal·lacions s'ajustaran a les condicions indicades en el projecte tècnic en els aspectes no fixats en aquesta resolució.  
S'han de complir totes les disposicions aplicables per a garantir la seguretat, la salut de les persones i el medi ambient.  
9. E-PRTR  
Abans de l'1 de març de cada any, s'haurà de notificar a la Direcció General per al Canvi Climàtic, d'acord amb l'article 8.3 de la Llei 16/2002, les dades sobre les emissions de la instal·lació relatives a l'any anterior, específicament les que figuren en l'article 3 del Reial decret 508/2007, de 20 d'abril, pel qual es regula el subministrament d'informació sobre emissions del Reglament E-PRTR i de les autoritzacions ambientals integrades.   
Segon. L'autorització ambiental integrada es renovarà, en els aspectes mediambientals, en el termini màxim de 8 anys, llevat que es produïsquen abans de l'esmentat termini modificacions substancials que obliguen a la tramitació d'una nova autorització o que s'incórrega en algun dels supòsits de modificació d'ofici recollits en l'article 26 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol.  
La renovació haurà de sol·licitar-se amb una antelació mínima de deu mesos abans del venciment del termini de vigència de l'autorització ambiental integrada.  
Tercer. Abans de la posada en marxa de l'ampliació, el titular haurà d'obtenir l'autorització d'inici de l'activitat per part d'aquesta Conselleria, sense perjudici de l'obtenció de les llicències d'obres que resulten necessàries de conformitat amb la normativa municipal.   
En tot cas, el titular disposa d'un termini màxim de tres anys per a presentar a la Direcció General per al Canvi Climàtic la sol·licitud d'autorització d'inici, que haurà d'anar acompanyada de la documentació següent:  
Certificat visat pel tècnic director de l'execució del projecte, en el qual s'acredite que les instal·lacions i l'activitat s'ajusten al projecte presentat i autoritzat, i a la resta de documentació tècnica presentada.  
Certificats tècnics exigits per les normatives sectorials aplicables segons el tipus d'activitat.  
Informe i certificat emesos per una entitat col·laboradora acreditada per al control integrat de la contaminació, segons el Decret 29/2007, de 9 de març, que modifica el Decret 229/2004, de 15 d'octubre, del Consell pel qual s'estableixen les funcions de les entitats col·laboradores en matèria de qualitat ambiental i es crea i es regula el seu registre, en el qual s'acredite el compliment del contingut de l'autorització ambiental integrada.  
Quart. L'Administració deixarà sense efecte aquesta resolució en el moment en què observe qualsevol incompliment de les condicions imposades, després d'audiència prèvia de l'interessat.  
Cinqué. El titular de les instal·lacions objecte d'aquesta resolució, a més de les obligacions que amb caràcter general estableix la Llei 16/2002, haurà de:  
1. Complir les obligacions de control i subministrament d'informació previstes per la legislació sectorial aplicable i per la mateixa autorització ambiental integrada.  
2. Comunicar a la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Vivenda qualsevol modificació, substancial o no, que es propose realitzar a la instal·lació, la transmissió de la seua titularitat o qualsevol incident o accident que puga afectar el medi ambient.  
3. Prestar l'assistència i col·laboració necessàries als que realitzen les actuacions de vigilància, inspecció i control.  
Sisé. En tot allò no especificat en aquesta resolució, caldrà ajustar-se a totes i cada una de les condicions estipulades per la normativa vigent en matèria de residus, abocaments, contaminació atmosfèrica, acústica, impacte ambiental i accidents greus com també a qualsevol altra que puga dictar l'administració en l'exercici de l'activitat en matèria de protecció ambiental.  
Contra aquesta resolució, que no posa fi a la via administrativa, es podrà presentar recurs d'alçada davant de la secretària autonòmica de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge en el termini d'un mes des de l'endemà al de la recepció d'aquesta notificació, d'acord amb el que disposen els articles 114 i 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener.  
València, 17 d'abril de 2008.- El director general per al Canvi Climàtic: Jorge Lamparero Lázaro.  
Annex I  
Descripció del projecte  
Roquette Laisa España, SA disposa d'una planta industrial a Benifaió destinada a l'obtenció de productes derivats de la dacsa i sol·licita l'autorització ambiental integrada per a les seues instal·lacions en funcionament ubicades al polígon industrial Jaume I, en la qual inclou, a més, una sèrie d'ampliacions i modificacions establides dins del seu programa de millores per a l'activitat, que s'especifiquen a continuació:  
Instal·lació de dos molins desgrilladors;   
Instal·lació d'una sitja d'emmagatzemament de lletada de midó;  
Instal·lació d'una premsa d'oli;  
Instal·lació d'una turbina de midó;  
Instal·lació d'una torre rentadora de gasos d'eixida dels assecadors de germen, per a disminuir l'emissió de partícules;  
Substitució de l'evaporador de dacsa macerada existent per un altre que funcionarà amb vapor;  
Instal·lació d'una segona cisterna d'aigua de maceració, de 250 m³ que suplementarà l'existent per a recuperar totes les aigües del sector d'emmidoneria humida, la qual cosa disminuirà els consums d'aigua d'aquesta instal·lació;  
Instal·lació d'una segona cisterna d'aigua de pou de 600 m³ per a augmentar el nivell d'estoc d'aigua de l'empresa;  
Substitució de la cisterna d'aigua osmotitzada existent per una altra d'acer inoxidable;  
Instal·lació d'un nou assecador de gluten de feix tubular a vapor, per a aprofitar el vapor viu que es produeix en les instal·lacions de cogeneració de l'empresa, que es posarà en marxa únicament quan existisca un excés de vapor en fàbrica i s'alimentarà amb part del gluten amb què treballa l'actual assecador de gluten;  
Instal·lació d'un premesclador per a millorar l'homogeneïtzació de la polpa i proteïna en el procés de producció de segó de dacsa i obtenir una millor eficiència en l'assecador de polpa;  
Instal·lació d'un sistema d'aireig a l'estació de tractament d'aigües residuals de la planta, mitjançant la injecció d'oxigen pur a partir d'un tanc d'estoc d'oxigen líquid de 14 m³, mitjançant una turbina flotant en el reactor, amb la qual cosa s'augmentarà la capacitat d'oxigenació de la depuradora en puntes de càrrega, ja que aquest sistema complementarà els bufadors d'aireig existent.  
L'empresa pretén, a més, construir un soterrani destinat a garatges privats i un edifici d'oficines centrals.  
No obstant les modificacions indicades, la capacitat de producció de la planta no es veurà alterada. Roquette Laisa España, SA disposa d'una capacitat de trituració de 1.300 t/dia, en règim de funcionament continu les 24 hores. La capacitat del volum de producte acabat se situa entorn de les 523.885 t/any de midons i productes amilacis (midons, glucoses, isoglucoses, dextroses, midons modificats, gluten, segó de dacsa, bagàs, oli, dacsa macerada).  
L'activitat exercida es pot desglossar en tres grans sectors productius:  
Sector d'emmidoneria humida.  
Sector de sucres.   
Sector d'emmidoneria seca.  
El procés general consisteix en la separació física en aigua dels diversos components de la dacsa segons les diferents densitats. Comença amb la recepció, neteja i l'emmagatzemament de la dacsa en quatre sitges, i la posterior maceració via humida per a separar els següents components, per aquest ordre: proteïnes solubles, germen, polpa, proteïnes insolubles (gluten de dacsa) i midó (producte noble).  
D'una manera més detallada, els processos que es duen a terme en cada sector són els següents:  
Sector d'emmidoneria humida:  
El procés industrial s'inicia amb la maceració de la dacsa, que es realitza amb aigua, bisulfit sòdic i temperatura (entre 48 i 52ºC), en les sitges disposades per a això. Té una duració que varia de 30 a 50 hores.  
El licor de maceració constitueix la part soluble del gra (proteïnes solubles), es deshidrata mitjançant un sistema de filtratge i posteriorment es concentra mitjançant un evaporador i se n'obté un producte acabat denominat dacsa macerada.  
Una vegada extreta la part soluble del gra, se separa el germen utilitzant molins desgrilladors que trenquen grosserament el gra per a alliberar l'esmentat component. El germen se separa després mitjançant hidrociclons, es renta i s'asseca i se'n obté un altre dels productes comercials de la planta.  
Al seu torn, es pot premsar mecànicament el germen fins a obtenir, d'una banda, el germen exempt d'oli o bagàs, i d'una altra, l'oli de dacsa, filtrat i purificat.  
D'altra banda, la polpa i la carn de la dacsa es trituren i es tamisen. La polpa se separa per tamisatge i es deixa assecar per a obtenir la polpa seca que, al seu torn, pot enriquir-se amb proteïnes solubles i donar lloc a la polpa amb proteïnes o segó de dacsa. Quant a la resta de components, entre els quals es troben el midó i les proteïnes insolubles, se separen per centrifugació en les seues fases lleugera i pesant.  
La fase lleugera és constituïda per les proteïnes insolubles, que, mitjançant filtració, assecatge i trituració, donen lloc a un producte comercial anomenat gluten de dacsa. Tant la polpa com el gluten s'han de sotmetre a un procés d'assecatge per a aconseguir estabilitat d'emmagatzemament.  
La fase pesant la constitueix el midó, que representa aproximadament el 70% en pes de la dacsa neta i seca, i que és el producte base dels productes elaborats en la planta, ja que se n'obtenen els dos grans grups de fabricació: midons i sucres.   
Sector de producció de sucres:  
Respecte als sucres fabricats, aquests es divideixen en quatre grans grups: glucoses, hidrolitzat, melioses i dextroses.  
Els diferents grups de sucres es fabriquen mitjançant processos d'hidrolització del midó, siga en el medi àcid (per a obtenir les glucoses), siga mitjançant enzims (per a obtenir un hidrolitzat amb una composició diferent dels sucres). La cristal·lització a baixes temperatures de l'hidrolitzat genera un altre dels grups de sucres, les dextroses.  
Les etapes posteriors d'aquests processos consisteixen en la purificació dels xarops de glucosa mitjançant mètodes de filtració i concentració amb l'ús d'evaporadors. Els productes així obtinguts s'emmagatzemen en cisternes o cubetes disposades per a això.  
L'empresa disposa d'un total de 118 procediments per a la fabricació dels diferents productes i receptes.  
Sector d'emmidoneria seca:  
Els midons fabricats es poden classificar en nadius, que són els obtinguts mitjançant l'assecatge directe de la lletada de midó, i en midons modificats, que s'obtenen mitjançant tractaments químics diferents de la lletada de midó per a condicionar l'estructura d'aquests midons a les distintes aplicacions industrials a què es destinen.  
En diverses cubetes de reacció s'addicionen els productes químics necessaris per a aconseguir la modificació de la cadena de midó, la qual cosa conferirà al producte acabat les característiques que requereix en funció de l'ús del midó, per exemple: major adherència per a usos en la indústria paperera, major viscositat per a l'ús en la indústria alimentària o menor viscositat per a la fabricació de coles, etc.  
Tant els midons nadius com modificats s'assequen i s'emmagatzemen en les sitges corresponents per a la seua càrrega a granel o s'ensaquen i paletitzen per a la seua venda.   
La indústria diposa també d'altres circuits auxiliars, com ara la generació d'energia elèctrica i tèrmica, i té dues calderes i tres cogeneradors, que s'utilitzen com a combustible de gas natural.   
Respecte als impactes produïts per l'activitat, es generen emissions a l'atmosfera produïdes pels equips en què es realitza una combustió com també emissions pulverulentes pel trasbals de material. Per a reduir aquest tipus d'emissions es disposa d'equips correctors com ara ciclons d'alta recuperació i filtres de mànegues. Un altre tipus d'emissions generades per l'activitat són les olors, per a les quals disposa de les següents mesures correctores:  
Procés d'oxidació completa dels gasos a l'eixida de l'etapa d'assecatge de polpa.  
Sistemes d'aireig en les basses d'acumulació d'aigües residuals de l'ETAR amb la finalitat d'evitar fermentacions.  
Sistemes d'aireig prolongat en els reactors de tractament biològic.  
Instal·lació d'un depòsit d'oxigen líquid per a garantir el funcionament de l'ETAR.  
Quant als abocaments d'aigües residuals de procés, es tracten a l'estació depuradora que disposa la planta i després s'aboquen al clavegueram municipal.  
Els principals focus generadors d'abocaments en el procés són:  
Sector d'emmidoneria humida.  
Sector d'emmidoneria seca.  
Sector de sucres.  
Neteja de les instal·lacions.  
Condensats de l'evaporador de proteïna soluble.  
Efluents de regeneració de resines.  
Rebuig d'aigua del procés d'osmosi inversa.  
Tots aquests fluxos amb elevada càrrega orgànica, a excepció del rebuig provinent de l'osmosi, se sotmeten a un tractament biològic de doble etapa i, a la seua eixida, es mesclen amb l'abocament d'origen sanitari i s'evacuen al clavegueram municipal. De forma més detallada, les aigües procedents dels sectors d'emmidoneria se sotmeten al següent procés de depuració: regulació de pH, homogeneïtzació amb agitació pneumàtica, tractament biològic de llots actius i decantació primària. En aquest punt, es mesclen aquestes aigües amb la resta de les aigües residuals industrials procedents dels altres sectors de producció, que s'han sotmés abans a una homogeneïtzació-preoxidació. La segona fase del tractament consta d'una etapa d'oxidació i decantació final de tots els efluents.  
Els llots del procés de depuració són deshidratats mitjançant centrifugació i es lliuren a un gestor autoritzat, que els utilitza per a aplicació agrícola.  
Els residus s'emmagatzemaran a la instal·lació fins a la seua recollida per gestors externs autoritzats per a això.