Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6970, del 21-02-2013 (2013/1553)

RESOLUCIÓ de 5 de febrer de 2013, del secretari autonòmic d'Indústria i Energia, per la qual es resol el recurs d'alçada interposat per les persones i entitats que a continuació s'indiquen contra la Resolució de 3 d'abril de 2012, de la Direcció General de Energia de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, per la qual s'atorga a Enestar Villena, SAU, autorització administrativa per a la construcció de línea elèctrica.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6970

Data del DOGV
:   21-02-2013

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2013/1553


Data del document
:   05-02-2013

Organisme emissor
:   Conselleria d'Economia, Indústria, Turisme i Ocupació

Tipus de document
:   Resolució

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * Conselleria d'Economia, Indústria, Turisme i Ocupació
    * empresa privada

RESOLUCIÓ de 5 de febrer de 2013, del secretari autonòmic d'Indústria i Energia, per la qual es resol el recurs d'alçada interposat per les persones i entitats que a continuació s'indiquen contra la Resolució de 3 d'abril de 2012, de la Direcció General de Energia de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, per la qual s'atorga a Enestar Villena, SAU, autorització administrativa per a la construcció de línea elèctrica. [2013/1553]  
Vist el recurs d'alçada interposat per les persones i entitats que a continuació s'indiquen contra la Resolució de 3 d'abril de 2012, de la Direcció General d'Energia de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, per la qual s'atorga a Enestar Villena, SAU, l'autorització administrativa per a la construcció de la línia elèctrica aèria a 132 kV, doble circuit, denominada Alhorines-Beneixama, en els termes municipals de Villena, Cañada, el Camp de Mirra i Beneixama, en la província d'Alacant, s'aprova el seu projecte tècnic d'execució i es declara, en concret la seua utilitat pública:  
- Vicente Luna i Sirera.  
- Elvira Molina Granizo.  
- Sara Sirera Berenguer.  
- Aurora Santonja Molina.  
- José María Lozano Soler.  
- Jordi Lozano Francés.  
- Rosario Santonja Soriano.  
- M.ª Amparo Pérez Luna.  
- M.ª Carmen Valdés Richart.  
- Aurora Francés Camús.  
- M.ª José Sanchís Francés.  
- Jessica San Juan Molina.  
- Juan Sarrió Payá.  
- Omar Juan Samper.  
- Manuel Alejandro Samper Sanz.  
- Juan José Puig San Lázaro.  
- Anna Vañó Mauricio.  
- Francisco Javier Montesinos Silvestre.  
- Tania Molina Micó.  
- Fátima Sánchez Milán.  
- M.ª José Valdés Galdón.  
- Lydia Molina Micó.  
- Josefa Camús Santonja.  
- José Francisco Lozano Santonja.  
- M.ª Ángeles Molina Silvestre.  
- Josefa Vicente Navarro.  
- M.ª José Vera Barceló.  
- M.ª Leo Barcels Soler.  
- Juan Pérez Luna (que l'interposa dos vegades, registre d'entrada del Servici Territorial d'Energia d'Alacant número 2250 i 2285).  
- Ángela Pérez Sanz.  
- Aurora Nácher Milán.  
- José Miguel Lozano Francés.  
- Miguel Lozano Santonja.  
- Cristina Martínez Sánchez.  
- Juan Pérez Castelló.  
- M.ª Aurora Castelló Amorós.  
- Patricia Pérez Castelló.  
- M.ª Jesús Dobón Albero  
- Jaime Valdés Richart.  
- M.ª Teresa Payá Tortosa.  
- Laura Bellod Luna.  
- Aurora Conca Pastor.  
- Juan Sirera Valls.  
- Claudio Alejandro Escobar.  
- José Mataix Albero.  
- María del Carmen Mataix Rubio.  
- Alba Ordóñez Mataix.  
- Pepe Toni Mataix Rubio.  
- M.ª Amparo Barceló Segura.  
- José E. Pascual Burgos.  
- Amparo Segura Jorques.  
- M.ª José Payá Valdés.  
- Amalia Hernández Luna.  
- Aurora Castelló Amorós.  
- Ana Castelló Amorós.  
- Juana Molina Castelló.  
- José Miguel Conca Alonso.  
- Aurora Alonso Pérez.  
- Aurora Molina Castelló.  
- José Luis Juan Molina.  
- Miguel Molina Sirera.  
- José Luis Juan Alonso.  
- José Francisco Ortín Martínez.  
- M.ª Isabel Esplugues Megías.  
- Vicente Tomás Ribera Sirera.  
- Vicente Ibáñez Cruz.  
- M.ª Dolores Payá Esteban.  
- Josefa Molina Bellod.  
- Vicente José Ferrero Berbegal.  
- Natalia Ferrero Molina.  
- José Vicente Lorente Ferriz.  
- Vicenta Sirera Peña.  
- Francisco José Castelló Sirera.  
- Eduardo V. Martínez Sirera.  
- Ana Isabel Albero Ferriz.  
- Dolores Sirera Peña.  
- Manuel Picón Marín.  
- Moisés Picón Martínez.  
- Macarena Picón Martínez.  
- Vicente Dobón Albero.  
- Elvira Albero Ivorra.  
- Adelaida Martínez Sirera.  
- Ángela Sirera Valls.  
- Albert Iborra Bellod.  
- José Juan Puig Francés.  
- Verónica Conca Pérez.  
- Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama.  
- Institut d'Estudis de les Valls de Mariola.  
- PSOE de Beneixama.  
- Agrupació d'Electors Junts per Beneixama.  
  
Antecedents de fet  
Primer. El 16 de febrer de 2008, Enestar, SA (posteriorment Enestar Villena, SA Unipersonal, en virtut de canvi de denominació social elevat a escriptura pública el 6 d'abril de 2009, i d'ara en avant, Enestar) va sol·licitar autorització administrativa per a la construcció de la línia elèctrica aèria a 132 kV, doble circuit, denominada Alhorines-Beneixama, així com annex de modificació a este, en els termes municipals de Villena, Cañada, el Camp de Mirra i Beneixama, en la província d'Alacant, i adjuntava el projecte tècnic de la instal·lació firmat per un tècnic competent. La finalitat que es perseguix amb la construcció d'esta instal·lació és evacuar l'energia a generar en la futura central solar termoelèctrica, per mitjà de col·lectors parabòlics, actualment en construcció, en el municipi de Villena. L'esmentada línia elèctrica passarà a formar part de la xarxa de distribució d'Iberdrola Distribución Eléctrica, SAU (d'ara en avant Iberdrola), una vegada cedida segons el conveni subscrit entre esta i Enestar, a fi de ser destinada al servici essencial d'energia elèctrica per al seu ús per la resta d'usuaris. Este expedient va quedar registrat amb el número ATLINE/2008/23/03.  
Una vegada complits els tràmits d'informació pública exigits per l'article 9 del Decret 88/2005, de 29 d'abril, pel qual s'establixen els procediments d'autorització d'instal·lacions de producció, transport i distribució d'energia elèctrica que són competència de la Generalitat; per l'article 144 del Reial Decret 1955/2000, d'1 de desembre, pel qual es regulen les activitats de transport, distribució, comercialització, subministrament i procediments d'autorització d'instal·lacions d'energia; pel Decret 162/1990, de 15 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament d'Impacte Ambiental; i pel Decret 120/2006, d'11 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament del Paisatge de la Comunitat Valenciana, per mitjà de la inserció d'anuncis en el Butlletí Oficial de la Província d'Alacant el 4 de desembre de 2008, en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana el 19 de desembre de 2008, i en el periòdic Las Provincias el dia 26 de desembre de 2008, així com en el tauler d'edictes dels ajuntaments afectats, van presentar al·legacions una sèrie d'entitats i persones la relació detallada de les quals consta en la resolució de referència.  
  
D'esta fase d'al·legacions, interessa especialment destacar que:  
a) Dels qui recorren ara i sense tindre drets o béns afectats segons la relació concreta i individualitzada d'estos que s'inclou en la resolució, van efectuar al·legacions les persones i/o entitats següents, valent-se d'un escrit amb idèntic contingut:  
- M.ª Amparo Pérez Luna, en síntesi manifesta «la seua oposició a la instal·lació projectada atés que la servitud de pas d'esta generarà una pèrdua en el valor dels camps de cultiu afectats, a més de la generació d'un nou camp electromagnètic amb el consegüent perjuí per a la salut, unit a l'impacte paisatgístic per al conjunt de la vall, sense que en la documentació presentada s'arrepleguen les polítiques i accions en matèria de paisatge com s'arreplega en el Decret 120/2006. Es manifesta igualment la inexistència de raons econòmiques justificades per a la implantació de la instal·lació, principalment quan en la zona ja es troben implantades instal·lacions de generació d'energia solar fotovoltaica. Així mateix, en el municipi de Villena, on s'instal·larà la central termosolar ja disposa d'una subestació i n'està en fase de construcció una altra per a donar servici a l'AVE, junt amb una segona subestació que executa Red Eléctrica de España, SAU, i s'entén molt més lògica l'evacuació de l'energia generada a Villena a qualsevol d'estes subestacions. Subsidiàriament se sol·licita el soterrament de la línia». (transcripció literal de la resolució)  
  
Estes mateixes al·legacions són repetides per les persones que s'indiquen a continuació:  
- Josefa Camús Santonja.  
- José Francisco Lozano Santonja.  
- M.ª José Vera Barceló.  
- Juan Pérez Luna.  
- Ángela Pérez Sanz.  
- Juan Pérez Castelló.  
- Aurora Castelló Amorós.  
- M.ª Jesús Dobón Albero.  
- Laura Bellod Luna.  
- Juan Sirera Valls.  
- Claudio Alejandro Escobar.  
- José Mataix Albero.  
- Mari Carmen Mataix Rubio.  
- Pepe Toni Mataix Rubio.  
- Amparo Barceló Segura.  
- José E. Pascual Burgos.  
- Amalia Hernández Luna.  
- Juan Pérez Luna.  
- Aurora Castelló Amorós.  
- Vicente Ibáñez Cruz.  
- Josefa Molina Bellod.  
- Vicente José Ferrero Berbegal.  
- Natalia Ferrero Molina.  
- Francisco José Castelló Sirera.  
- Albert Iborra Bellod.  
- José Juan Puig Francés.  
- Verónica Conca Pérez.  
b) Aurora Molina Castelló, ara recurrent i sense tindre béns o drets afectats segons la relació concreta i individualitzada d'estos que s'inclou en la resolució, per mitjà d'un escrit independent va manifestar la seua oposició a la instal·lació projectada evidenciant els perjuís que esta comportaria, tant per la seua execució com pel seu establiment, al gravar-se els terrenys amb una servitud de pas en benefici de possibles futures reparacions de la instal·lació.  
c) Vicente Luna i Sirera, ara recurrent i titular de la parcel·la A-BX-223, va formular al·legacions per mitjà d'un escrit independent on manifestava la seua oposició a la instal·lació projectada evidenciant els perjuís que esta comportaria, tant per la seua execució com pel seu establiment, al gravar-se els terrenys amb una servitud de pas en benefici de possibles futures reparacions de la instal·lació.  
d) Miguel Molina Sirera, ara recurrent i a pesar de tindre béns o drets afectats atés que té la titularitat de la parcel·la A-BX-202, no va efectuar al·legacions durant el tràmit d'informació pública.  
e) Són així mateix ressenyables les firmes presentades en fase d'al·legacions pel Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama en contra de la instal·lació projectada.  
Posteriorment, es va traslladar una separata del projecte als ajuntaments afectats, a fi que prestaren la seua conformitat o oposició a l'autorització sol·licitada atés que afectava béns, instal·lacions obres o servicis, centres o zones dependents d'eixes entitats, i es va sol·licitar l'emissió d'un informe sobre l'adaptació del projecte al planejament urbanístic que resultara d'aplicació. De la mateixa manera, es va remetre una separata del projecte tècnic d'instal·lació a les distintes administracions, organismes i empreses de servici públic o d'interés general afectats per la instal·lació elèctrica, a fi que emeteren, si era procedent, els corresponents condicionats tècnics.   
El 22 de maig de 2009, la directora general de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge va dictar la declaració d'impacte ambiental en què estimava acceptable, només als efectes ambientals i sense perjuí de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que correspongueren, el projecte de referència, condicionant-lo al compliment d'una sèrie de requisits i havent-lo de desenrotllar d'acord amb el que establix l'estudi d'impacte ambiental, el projecte tècnic i la resta de documentació que es trobava en l'expedient.  
A fi de complir els condicionats i les al·legacions presentades, Enestar va presentar en data 29 de juliol de 2011 una nova sol·licitud a la qual va adjuntar un nou projecte tècnic de la instal·lació firmat per un tècnic competent, que substituïx l'anterior en tràmit. És per això que es va reiterar el tràmit d'informació pública, per mitjà de la publicació de la mencionada sol·licitud en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana del dia 11 d'octubre de 2011; en el Butlletí Oficial de la Província d'Alacant de 5 d'octubre de 2011; en els diaris de premsa La Publicidad i La Verdad de dates 8 d'octubre i 11 d'octubre de 2011, respectivament, i en els taulers d'edictes dels ajuntaments de Villena, Cañada, el Camp de Mirra i Beneixama, tràmit a què van concórrer, presentant al·legacions, una sèrie d'entitats i persones la relació detallada de les quals i els motius d'oposició consten en la resolució de referència i es donen per reproduïts.  
Una vegada remeses les al·legacions a Enestar perquè en prestara la conformitat o formulara els inconvenients que considerara procedents, va argumentar en defensa dels seus interessos que (extracte de les al·legacions el contingut literal de les quals es va incloure en la resolució i que fidelment ara es reproduïx):  
«a) Que la construcció de la instal·lació projectada respon a la saturació de les línies existents, sense que l'exposició als camps magnètics i elèctrics de freqüència industrial generats per instal·lacions elèctriques d'alta tensió suposen risc per a la salut pública.  
b) Que la fixació del preu just pels béns i drets afectats es realitzarà de conformitat amb el tràmit procedimental previst en la legislació.  
  
c) Que no és procedent el soterrament de la instal·lació ateses les característiques del sòl en què s'ubica, ja que en cas contrari es generaria més afecció tant a terrenys particulars com a possibles danys a l'arbratge, sent menor el seu impacte mediambiental a causa del menor moviment de terres.  
d) Que al tractar-se d'una instal·lació que formarà part de la xarxa de distribució esta romandrà després del possible desmantellament de la central a fi de donar servicis a altres usuaris i generadors.  
e) Que es procedirà a la comprovació i rectificació corresponent quant a domicilis i titularitats aportats.  
f) Que respecte a les alternatives de traçat proposades hauran de concórrer les condicions imposades en l'article 161.2 del Reial Decret 1955/2000, a més de poder resultar afectats tercers aliens al predi afectat. Igualment, assenyala que una vegada realitzada la consulta no ha sigut possible la connexió a les instal·lacions ni d'ADIF (que alimentarà el tren d'alta velocitat, AVE) ni de Red Eléctrica de España, SAU.  
g) Finalment, manifesta que no hi ha inconvenient a la connexió de nous productors a la línia per a evacuar l'energia que produïsquen, sempre que el seu accés siga autoritzat per Iberdrola Distribución Eléctrica, SAU, com a titular final de la línia.»  
En resposta a les sol·licituds d'informe cursades als ajuntaments afectats, els consistoris de Cañada, el Camp de Mirra i Beneixama van presentar al·legacions, si bé posteriorment van emetre tots ells informe favorable a la instal·lació projectada, així com llicència d'obres de la part de la instal·lació que afectava els seus respectius termes municipals. L'Ajuntament de Villena no va presentar al·legacions a la mencionada sol·licitud i va atorgar la corresponent llicència d'obres.  
De la mateixa manera van emetre informe favorable de la instal·lació projectada les entitats següents:  
- Diputació Provincial d'Alacant, informa de les condicions per a l'execució.  
- Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient.  
- Confederació Hidrogràfica del Xúquer que va imposar condicions particulars i generals.  
- Iberdrola.  
- Acuamed, SA, que va manifestar la no-afecció del projecte a cap de les seues infraestructures.  
- Red Eléctrica de España, SAU.  
Les condicions imposades per tots els departaments i organismes consultats van ser assumides per Enestar. A més, el 6 de febrer de 2012 el director general d'Avaluació Ambiental i Territorial va dictar una resolució complementària de la declaració d'impacte ambiental de 22 de maig de 2009, per mitjà de la qual s'estimava acceptable el projecte modificat ajustant-lo a una sèrie de condicionants.   
  
Segon. Una vegada complits els indicats tràmits, amb un informe previ favorable del Servici Territorial d'Energia d'Alacant i seguint el procediment establit, el 3 d'abril de 2012 el director general d'Energia va adoptar la resolució la part dispositiva de la qual ha quedat exposada en l'encapçalament d'este escrit i la motivació de la qual es dóna per reproduïda. Esta resolució va ser notificada a tots els titulars que figuraven en la relació concreta i individualitzada de béns i drets afectats, així com als ajuntaments, departaments i organismes informadors, i publicada en el Diari Oficial de la Comunitat Valencianael dia 15 de maig de 2012, als efectes del que disposa l'article 59.5 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú (d'ara en avant LRJPAC).   
  
Interessa ací precisar les dates en què es van produir les distintes notificacions, així:  
- Pel que fa Vicente Luna Sirera, titular de la parcel·la A-BX-223, la resolució li va ser notificada el 17 de maig de 2012.  
- Pel que fa Miguel Molina Sirera, titular de la parcel·la A-BX-202, la resolució li va ser notificada el 14 de maig de 2012.  
- Quant als altres recurrents, atés que no posseïxen béns o drets afectats segons la relació concreta i individualitzada que d'estos consta en la resolució, cal establir com a data de notificació la de la publicació de la resolució en el DOCV, que va tindre lloc el 15 de maig de 2012.  
  
  
Tercer. Contra l'esmentada resolució van interposar recurs d'alçada, per mitjà d'un escrit amb idèntic contingut, que posteriorment es reproduirà, en les dates que s'indiquen, les persones següents:  
- El 26 de maig de 2012, Vicente Luna Sirera.  
- El 5 de juny de 2012, Isabel Espluges Megías i Vicente Tomás Ribera Sirera.  
- El 7 de juny de 2012, Ángela Sirera Valls, Albert Iborra Bellod, José Juan Puig Francés, el Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama, l'Institut d'Estudis de les Valls de Mariola i Verónica Conca Pérez.  
- El 14 de juny de 2012, Miguel Molina Sirera i la resta de recurrents.  
A continuació es transcriu literalment el recurs:  
- «La mateixa resolució indica que no posa fi a la via administrativa i contra esta és podrà interposar un recurs d'alçada davant el secretari autonòmic d'Economia, Indústria i Comerç d'acord amb allò establit per l'article 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, del Règim Jurídic de les Administracions Publiques i del Procediment Administratiu Comú.  
- La definició del títol de la línia (132 kV) és errònia, ja que, segons la mateixa resolució diu "Potència màxima de transport: 132,88 MVA per circuit". Per tant és d'una potència màxima de 265,76 MVA.  
- En absolut és d'utilitat pública esta línia d'alta tensió, ben al contrari, respon a interessos econòmics d'una empresa privada totalment enfrontats als interessos de la ciutadania afectada i cap de les respostes de l'empresa a les al·legacions presentades justifica esta utilitat. De fet no es fa cap menció als criteris pels quals la línia s'ha declarat d'interés públic, criteris que la població desconeix i que han de fer-se públics.  
  
- En contra del que manifesta l'empresa Enerstar a la seua resposta a les al·legacions presentades, una línia de molt alta tensió que transita a només uns centenars de metres del nucli urbà pot produir greus problemes de salut. L'empresa no indica cap informe d'innocuïtat; per contra hi ha nombrosos informes científics que demostren el contrari. La Recomanació 1999/519/CE, de 12 de juliol, insta els estats a adoptar mesures per a limitar els efectes nocius sobre la salut dels camps electromagnètics. L'Organització Mundial de la Salut ha qualificat els camps electromagnètics com a possibles causants de leucèmia infantil i, per això, recomana el principi de precaució.  
- En contra del que manifesta l'empresa Enerstar a la seua resposta a les al·legacions presentades, esta línia de molt alta tensió genera i generarà una servitud de pas a totes les finques afectades i una important pèrdua en el valor patrimonial de tots estes. El traçat circula per la zona de major valor econòmic d'agricultura de la zona, al tractar-se d'una gran extensió d'olivar d'un alt interés econòmic, paisatgístic i ecològic.  
- En contra del que manifesta l'empresa Enerstar a la seua resposta a les al·legacions presentades, esta línia d'alta tensió i les que la mateixa empresa vol que vinguen a continuació té un impacte paisatgístic molt negatiu a una vall molt afectada ja per nombroses línies elèctriques.  
  
- En la resposta a les al·legacions en què es demanava l'evacuació de l'energia a la subestació elèctrica de Villena o a la nova subestació d'ADIF, l'empresa assenyala que "realitzada la consulta no ha sigut possible la connexió a les instal·lacions ni d'ADIF (que alimentarà el tren d'alta velocitat, AVE) ni de Red Eléctrica de España, SAU", sense fer referència a cap informe tècnic que avale la impossibilitat d'estes alternatives d'evacuació.  
- Durant el període de consulta del projecte i presentació d'al·legacions no es podia consultar l'informe d'impacte ambiental perquè no s'havia adjuntat al projecte. De fet, la declaració d'impacte ambiental de data 22 de maig de 2009 a la qual fa referència la resolució s'havia fet sobre el traçat anterior, que va ser desestimat, i la resolució complementària de data 6 de febrer de 2012 és posterior al període d'al·legacions, incorrent en una il·legalitat evident.   
- Vist l'informe d'impacte ambiental a què fa referència la resolució es detecten mes irregularitats:  
· Diu "després de representar les vies pecuàries sobre els mapes topogràfics, i després de realitzar-hi un estudi detallat, el sector sobre el qual s'actua no afecta cap via pecuària" (pàg. 61, punt 4.2.5), esta afirmació és falsa, ja que el traçat passa per l'assegador de la Zafra en el terme de Cañada i l'assagador del Camp en el terme municipal del Camp de Mirra.  
· A la pàgina 68 (Identificació d'impacte) afirma "La seua interpretació en termes de salut i benestar humà és el que definix l'impacte ambiental"; però esta definició és totalment incoherent al mateix informe perquè no parla de l'enorme risc que les línies d'alta tensió suposen per a la salut de les persones i obvia que passa a uns 300 metres de les primeres cases del nucli urbà. Hauria d'incloure un informe tècnic sobre la innocuïtat de les línies d'alta tensió sobre la salut.  
  
· Al punt 6.2 (Impacte en l'avifauna) no inclou cap estudi tècnic sobre l'impacte que han tingut i tenen les línies existents amb dades concretes que ens informen dels efectes dels cablejats en l'avifauna.  
  
- L'empresa Enerstar, en resposta a les al·legacions que demanen el soterrament de la línia, diu que "no és procedent el soterrament de la instal·lació ateses les característiques del sòl en què s'ubica, ja que en cas contrari és generaria major afecció tant a terrenys particulars com a possibles danys a l'arbratge, sent menor el seu impacte mediambiental a causa del menor moviment de terres". Estes afirmacions les fa sense cap informe tècnic que els justifique, i obvia la que per a nosaltres és la raó del no soterrament: el gran cost econòmic per a l'empresa. Nosaltres, per contra, pensem que el soterrament de la línia per davall de camins és totalment viable, i facilitaria el posterior accés a la línia en cas de ser necessari. L'enorme benefici econòmic que generarà la instal·lació termosolar fa viable l'increment d'inversió que suposa el soterrament i apantallament de la línia. L'anàlisi de costos i beneficis ha de fer-se de tot el projecte, central termosolar i línia d'evacuació, i no tan sols de la línia.  
  
- De forma totalment irregular, no s'han presentat els pertinents traçats alternatius que la llei determina.  
- L'empresa, incorrent en una altra il·legalitat evident, ha fragmentat el projecte de central termosolar i la imprescindible línia d'evacuació (sense la qual no té cap sentit la instal·lació). Estos son elements inseparables que han de formar part d'un sol projecte, a efectes de determinar impactes ambientals, utilitat pública, viabilitat econòmica, etc.»  
  
En virtut d'allò que s'ha exposat, els recurrents sol·liciten «que es dicte resolució que revoque la que és objecte de recurs i anul·le l'autorització administrativa i la seua declaració d'utilitat pública».  
  
Quart. El 17 de setembre de 2012, el cap del Servici de Coordinació i Suport Tècnic va requerir l'acreditació de la representació amb què actuaven l'Institut d'Estudis de les Valls de Mariola i el Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama, per mitjà d'escrits notificats els dies 19 i 21 de setembre de 2012, respectivament.  
  
Per mitjà d'un escrit de 3 d'octubre de 2012, l'Institut d'Estudis de les Valls de Mariola va informar esta Administració, a través del seu secretari Josep Puig Martínez, que es tracta d'una associació inscrita en el Registre Autonòmic d'Associacions de la Generalitat Valenciana amb el número 01-045274-A de la secció primera, i que el seu president és Romà Francesc Berbegal i la tresorera, Rosana Martínez Ferrándiz.  
  
L'1 d'octubre de 2012, el Col·lectiu per la Defensa de la Vall de Beneixama va dirigir un escrit a esta Administració que donava compte que es tracta d'una agrupació de persones sense personalitat jurídica pròpia que sorgix de la indignació ciutadana davant del projecte que ens ocupa després d'una assemblea informativa que va tindre lloc l'11 de febrer de 2012 en l'Auditori Municipal de Beneixama. Així mateix, exposen que s'organitzen en grups de treball i que fins al moment no han pogut constituir-se com a persona jurídica, i sol·liciten que es considere els firmants (Àngela Sirera Valls, María José Vera Barceló i María José Payá Valdés) com a enllaços entre l'Administració i el col·lectiu i s'accepte el recurs d'alçada presentat.  
  
Quint. Sobre la base de l'article 112.2 de la LRJPAC, es van traslladar a Enestar els recursos interposats perquè al·legara tot allò que considera procedent en defensa dels seus interessos. Per mitjà d'un escrit de data 21 de setembre de 2012, la mercantil va evacuar el tràmit, assenyalant respecte dels recursos que ara incumbixen que:  
«Primer. Quant al títol del projecte de la línia, la denominació 132 kV fa referència a la tensió a què l'energia elèctrica és transportada a través de la línia, per això les unitats de mesura indicades són quilovolts, i no a la potència aparent de transport, la unitat de mesura de la qual és el megavoltampere (MVA).  
Segon. Respecte a la declaració d'utilitat pública del projecte, és de significar el compliment exhaustiu per part d'esta empresa de tots els requisits establits en la Llei d'Expropiació Forçosa per al seu reconeixement. Al dit fi, en data 29 de juliol de 2011 es va sol·licitar l'oportuna declaració d'utilitat pública del projecte per a la tramitació de la qual s'inclou l'obligatòria relació de béns i/o drets de necessària expropiació que se sotmeten a informació pública i es demana així mateix, els informes dels organismes afectats, per tant, complits tots els requisits legalment establits, i conclosa la tramitació abans explicada, es va obtindre mitjançant una Resolució de 3 d'abril de 2012 la declaració d'utilitat pública del projecte.  
Tercer. Quant a la justificació científica sol·licitada pel recurrent que demostre que, tal com es va dir en la nostra contestació d'al·legacions, l'exposició als camps elèctrics no suposa un risc per a la salut pública, esmentant simplement en este moment els estudis del Comité Científic director de la Comissió Europea (1998) i el Ministeri de Sanitat i Consum (2001), es concreta el següent:  
  
Per a previndre els possibles efectes a curt termini, unes quantes agències nacionals i internacionals han elaborat normatives d'exposició a camps elèctrics i magnètics. Actualment la normativa internacional més estesa és la promulgada per la Comissió Internacional per a la Protecció contra la Radiació No Ionitzant (ICNIRP), organisme vinculat a l'Organització Mundial de la Salut.  
La Unió Europea, seguint el consell del Comité Científic director, es va basar en ICNIRP per a elaborar la Recomanació del Consell Europeu relativa a l'exposició del públic en general a camps electromagnètics (0 Hz a 300 GHz), 1999/519/CE, publicada en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas al juliol de 1999. El seu objectiu és únicament previndre els efectes aguts (a curt termini) produïts per la inducció de corrents elèctrics en l'interior de l'organisme, ja que no hi ha evidència científica que els camps electromagnètics estiguen relacionats amb cap malaltia.  
Després d'establir diversos factors de seguretat, el Consell de la Unió Europea recomana com a restricció bàsica per al públic limitar la densitat de corrent elèctric induïda a 2 mA/m² en llocs on puga romandre prou de temps, i calcula de forma teòrica uns nivells de referència per al camp electromagnètic de 50 Hz: 5 kV/m per al camp elèctric i 100 µT per al camp magnètic. Si el nivell de camp mesurat no supera este nivell de referència es complix la restricció bàsica i, per tant, la recomanació; no obstant això, si se supera el nivell de referència llavors s'ha d'avaluar si se supera la restricció bàsica.  
  
Actualment la comunitat científica internacional està d'acord que l'exposició als camps elèctrics i magnètics de freqüència industrial generats per les instal·lacions elèctriques d'aIta tensió no suposa un risc per a la salut pública. Així ho han expressat nombrosos organismes científics de reconegut prestigi en els últims anys, entre estos cal destacar:  
- Institut Francés de Salut i Investigació Mèdica (França, 1993).  
  
- Consell Nacional de Protecció Radiològica (Regne Unit, 1994).  
  
- Acadèmia Nacional de les Ciències (Estats Units, 1996).  
- Institut Nacional del Càncer (Estats Units, 1997).  
- CIEMAT (Espanya, 1998).  
- Comité Científic director de la Comissió Europea (Unió Europea, 1998).  
- Ministeri de Sanitat i Consum (Espanya, 2001).  
Així mateix, el Comité Científic director de la Comissió Europea, organisme científic neutral i independent, va declarar al juny de 1998 que: "... la literatura disponible no proporciona evidència suficient per a concloure que hi haja efectes a llarg termini com a conseqüència de l'exposició a camps electromagnètics".  
Per al nostre país és d'especial rellevància l'informe tècnic Camps electromagnètics i salut pública, elaborat per un comité d'experts reunits pel Ministeri de Sanitat i Consum i publicat el juliol de 2001. En el dit informe s'arriba a la conclusió següent: "No es pot afirmar que l'exposició a camps electromagnètics, dins dels límits establits en la Recomanació del Consell Europeu (1999/519/CE), produïsca efectes adversos per a la salut humana. Per tant, el Comité conclou que el compliment de l'esmentada recomanació és suficient per a garantir la protecció de la població".  
Quart. Pel que fa a la pèrdua de valor patrimonial generada en les finques per la servitud de pas que puga establir-se, i més tenint en compte que, segons el seu escrit, es tracta de la zona de major valor econòmic de l'agricultura de la zona, cal dir que, si bé els recurrents tampoc han presentat cap informe que reflectisca la importància econòmica d'esta zona específica respecte d'una altra de semblants característiques en la mateixa comarca, tampoc és este el moment d'entrar a discutir la valoració dels béns i/o drets afectats per l'execució del projecte, ja que, com ja es va assenyalar en la contestació d'al·legacions presentada durant el període d'informació pública, la fixació del preu just tindrà lloc en el moment procedimental oportú establit en l'article 52.7 de la Llei d'Expropiació Forçosa.  
  
Quint. Respecte a l'impacte negatiu sobre el paisatge s'ha de fer saber que, independentment dels altres projectes que hagen pogut afectar la zona, esta línia elèctrica va obtindre la pertinent declaració d'impacte ambiental favorable en data 22 de maig de 2009, que va ser complementada per la de 6 de febrer de 2012, aspecte este que s'explica més avant, en el punt sèptim d'este escrit.  
Sext. Quant a les diferents sol·licituds d'informes plantejades en els seus recursos, això és: 6. Informe tècnic de REE i d'ADIF que avalen la impossibilitat d'evacuació de l'energia a la subestació elèctrica de Villena o a la nova subestació d'ADIF de l'AVE; 7. Informe tècnic que justifique la saturació de les línies existents; i 9. Informe tècnic que justifique la inadequació del soterrament de la línia, contestarem ací per mitjà d'una breu explicació de la tramitació necessària davant de l'obertura d'una planta de producció d'energia.  
Sobre això, s'ha d'indicar que, quan es tramita una planta de producció d'energia resulta necessari, en primer lloc, sol·licitar un punt de connexió a l'empresa distribuïdora local, en este cas particular, Iberdrola, per a l'evacuació de l'energia que es genera, ja que no tindria sentit la construcció d'una planta de producció d'energia si no pot abocar l'energia que produïx al sistema elèctric. Així, la distribuïdora analitza les seues xarxes i concedix un punt de connexió al sol·licitant, sempre amb el beneplàcit de REE, però sense comptar en cap cas amb l'opinió de l'empresa productora.  
En este projecte concret, Iberdrola va fixar el punt de connexió en la subestació de Beneixama, justificada únicament en la saturació de línies. Així mateix, este punt de connexió té el vistiplau de REE, per la qual cosa en este aspecte, Enerstar Villena, SAU es limita a tractar de connectar, construint una línia que quan finalitze l'obra se cedirà a l'empresa distribuïdora. Dit això, és més que probable que si esta empresa haguera pogut triar punt de connexió, haguera optat, sens dubte, per la construcció d'una línia de menor longitud.  
Sèptim. Respecte a l'obligació de presentar traçats alternatius, entenent esta obligació dins del marc de les al·legacions referents a la declaració d'impacte ambiental, cal dir que esta va ser declarada favorable, després del pertinent període d'informació pública, mitjançant la Resolució de la directora general de Gestió del Medi Natural de data 22 de maig de 2009. No obstant això, esta declaració favorable estava subjecta a determinats condicionants, com són: "En cas d'afecció, per part dels suports, a terrenys de vies pecuàries caldrà ajustar-se al que disposa la Llei 311995, de 23 de març, de Vies Pecuàries; i no s'instal·larà cap suport dins del sòl qualificat com a forestal".  
Seguint allò que s'ha disposat en esta declaració i després d'adaptar el projecte a les mencionades condicions, mitjançant la Resolució del director general d'Avaluació Ambiental i Territorial de data 6 de febrer de 2012 es va obtindre la denominada declaració d'impacte ambiental complementària només als efectes ambientals, tal com s'expressa en la dita resolució, i sense perjuí de l'obtenció de les autoritzacions sectorials prèvia. És per això que estes modificacions havien sigut exposades, seguint allò que s'ha establit en la legislació que ens ocupa, en informació pública, a fi d'obtindre l'autorització administrativa i declaració d'utilitat pública reflectides en la Resolució de la Direcció General d'Energia de data 3 d'abril de 2012 que l'al·legant recorre.  
  
Octau. Finalment, respecte a la fragmentació del projecte de central termosolar i la línia d'evacuació que el recurrent considera elements indissolubles que han de formar part d'un sol projecte a afectes de determinar impactes ambientals, utilitat pública i viabilitat econòmica, cal dir que el que ha exposat ell resulta totalment contradictori al que s'ha regulat sobre això en la Llei 54/1997, del Sector Elèctric.  
  
Açò és així perquè l'esmentada llei diferencia clarament els procediments que s'han de seguir per a la consecució de les autoritzacions dels diferents tipus d'instal·lacions (l'article 36 regula l'autorització d'instal·lacions de transport d'energia elèctrica, l'article 40 l'autorització d'instal·lacions de distribució i l'article 43 les línies directes) i per este motiu resulta necessari considerar el projecte de la central termosolar i el projecte de la línia elèctrica d'evacuació com a projectes independents, a fi de procedir a la consecució de les diferents resolucions que aproven els projectes de manera autònoma.»  
  
Sext. El 29 de novembre de 2012, el cap del Servici de Coordinació i Suport Tècnic va requerir l'acreditació de la representació amb què actuaven tant el PSOE de Beneixama com l'Agrupació d'Electors Junts per Beneixama, així com la justificació de la seua legitimació activa, per mitjà d'escrits que van ser notificats el dia 18 de desembre de 2012.  
Així mateix, per mitjà d'escrits de la mateixa data, este servici va requerir la justificació de la legitimació activa per a entaular el recurs a l'Institut d'Estudis de les Valls de Mariola i al Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama, que van ser notificats els dies 15 i 17 de desembre de 2012, respectivament.  
Una vegada expirat el termini concedit no han atés el requeriment ni el PSOE de Beneixama, ni l'Institut d'Estudis de les Valls de Mariola, així com tampoc el Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama.  
L'Agrupació d'Electors Junts per Beneixama va presentar escrit el dia 28 de desembre de 2012 a fi de donar resposta al requeriment efectuat, i va aportar la documentació que a continuació s'esmenta, i van pretendre que amb això es considerara acreditat que l'esmentada formació no té ànim de lucre, que entre els seus fins està la protecció del medi ambient, que des de l'any 2007 es troba constituïda i que el seu àmbit d'actuació és el municipi de Beneixama:  
a) Escrit registrat davant de la Junta Electoral de Zona de Villena amb l'acceptació de Pepe Toni Mataix Rubio com a representant de l'Agrupació.  
b) Escrit de la Secretaria de l'Ajuntament de Beneixama que certifica el càrrec de regidor que exercixen els dos representants de l'Agrupació (Pepe Toni Mataix Rubio i M.ª Ángeles Sirera Valls) en la legislatura 2007-2011.  
c) Certificat del secretari accidental de l'Ajuntament de Beneixama que acredita que l'Agrupació té dos regidors en l'actual legislatura.  
  
d) Programa electoral de 2007 en què es constata que la protecció de l'entorn ambiental està dins dels objectius de l'Agrupació.  
  
  
Fonaments de dret  
Primer. Competència per a resoldre el recurs  
La resolució recorreguda, que no esgota la via administrativa, va ser dictada pel director general d'Energia de conformitat amb allò que disposa l'article 4.1.a) del Decret 88/2005, de 29 d'abril, pel qual s'establixen els procediments d'autorització d'instal·lacions de producció, transport i distribució d'energia elèctrica que són competència de la Generalitat, en relació amb l'article 17 de l'abans vigent Decret 97/2011, de 26 d'agost, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, i és susceptible de recurs administratiu.  
  
Esta Secretaria Autonòmica d'Indústria i Energia és competent per a resoldre este recurs d'alçada en virtut del que disposen els articles 7.1 del Decret 179/2012, de 14 de desembre, del Consell, pel qual s'establix l'estructura orgànica bàsica de la Presidència i de les conselleries de la Generalitat, i 8 i 15 del Decret 188/2012, de 21 de desembre, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Economia, Indústria, Turisme i Ocupació, ja que és l'òrgan superior jeràrquic de la Direcció General d'Energia, en aplicació del que disposen els esmentats articles i l'article 114.1 de la LRJPAC.  
  
  
Segon. Acumulació  
De conformitat amb l'article 73 de la LRJPAC, correspon l'acumulació de tots els recursos i la seua resolució en un únic acte, atesa la identitat substancial i la íntima connexió de tots, al tractar-se d'un model tipus en què la fonamentació jurídica i la petició és idèntica.   
  
No obstant això, de conformitat amb l'article 55.3 de la LRJPAC, s'hauran d'especificar les persones o altres circumstàncies que individualitzen els efectes de l'acte per a cada recurrent.  
  
Tercer. El present recurs d'alçada ha sigut interposat dins de termini per tots els recurrents, d'acord amb el que establix l'article 115 de la LRJPAC, segons s'inferix en relacionar les dates de notificació de la resolució amb les d'interposició del recurs que han quedat exposades en els antecedents de fet segon i tercer d'esta resolució.   
  
Convé detindre's, no obstant això, en l'anàlisi de la condició d'interessat en el procediment, i en altres aspectes com ara la representació i la legitimació per al procés amb què actuen les persones i entitats recurrents, i fer unes consideracions prèvies:  
1a) L'article 112.1 de la LRJPAC establix que «contra les resolucions i els actes de tràmit, si estos últims decidixen directament o indirectament el fons de l'assumpte, determinen la impossibilitat de continuar el procediment, produïxen indefensió o perjuí irreparable a drets i interessos legítims, podran ser interposats pels interessats els recursos d'alçada i potestatiu de reposició, que caldrà fonamentar en qualsevol dels motius de nul·litat o anul·labilitat previstos en els articles 62 i 63 d'esta llei.».  
2a) La noció d'interessat ha d'entendre's en els termes de l'article 31 de la LRJPAC, que establix:  
«1. Es consideren interessats en el procediment administratiu:  
a) Els qui el promoguen com a titulars de drets o interessos legítims individuals o col·lectius.  
b) Els qui, sense haver iniciat el procediment, tinguen drets que puguen resultar afectats per la decisió que en este s'adopte.  
c) Aquells els interessos legítims dels quals, individuals o col·lectius, puguen resultar afectats per la resolució i es presenten en el procediment mentre no haja recaigut una resolució definitiva.  
2. Les associacions i organitzacions representatives d'interessos econòmics i socials seran titulars d'interessos legítims col·lectius en els termes que la llei reconega.  
3. Quan la condició d'interessat derivara d'alguna relació jurídica transmissible, el drethavent succeirà en esta condició qualsevol que siga l'estat del procediment.»  
3a) La legitimació és l'aptitud per a tindre la condició d'interessat en el procediment o, dit d'una altra manera, la capacitat qualificada d'un subjecte per a ser interessat en un procediment concret, i esta aptitud deriva de la relació existent amb la qüestió que constituïx l'objecte del procediment.  
Excepte els supòsits en què l'ordenament jurídic reconeix acció pública per a incoar o intervindre en un procediment (i, per tant, per a tindre la condició d'interessat), s'exigix una determinada relació amb el seu objecte.   
Segons la doctrina, llevat dels supòsits d'acció pública, el simple interés en la legalitat o els anomenats interessos difusos no atribuïxen la condició d'interessat en un procediment administratiu als qui els esgrimixen. Estos «interessos difusos» es caracteritzen per «correspondre a una sèrie de persones indeterminades entre les quals no hi ha vincle jurídic» i, a més, per «referir-se a un bé indivisible, en el sentit que és insubstituïble de divisió de quotes o fraccions adjudicables a cada un dels interessos».  
En matèria de medi ambient, la Llei 27/2006, de 18 de juliol, per la qual es regulen els drets d'accés a la informació, de participació pública i d'accés a la justícia en matèria de medi ambient, reconeix en l'article 3.3.b) el dret a «exercir l'acció popular per a recórrer contra els actes i omissions imputables a les autoritats públiques que constituïsquen vulneracions de la legislació ambiental en els termes que preveu esta llei.»  
En els articles 22 i 23 disposa que:  
«Article 22. Acció popular en assumptes mediambientals  
Els actes i, si és el cas, les omissions imputables a les autoritats públiques que vulneren les normes relacionades amb el medi ambient enumerades en l'article 18.1 podran ser recorregudes per qualssevol persones jurídiques sense ànim de lucre que reunisquen els requisits establits en l'article 23 a través dels procediments de recurs regulats en el títol VII de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, així com a través del recurs contenciós administratiu previst en la Llei 29/1998, de 13 de juliol, Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa.  
Se n'exceptuen els actes i les omissions imputables a les autoritats públiques enumerades en l'article 2.4.2.  
Article 23. Legitimació  
1. Estan legitimades per a exercir l'acció popular regulada en l'article 22 qualssevol persones jurídiques sense ànim de lucre que acrediten el compliment dels requisits següents:  
a) Que tinguen entre els fins acreditats en els seus estatuts la protecció del medi ambient en general o la d'algun dels seus elements en particular.  
b) Que s'hagueren constituït legalment almenys dos anys abans de l'exercici de l'acció i que exercisquen de manera activa les activitats necessàries per a aconseguir els fins previstos en els seus estatuts.  
  
c) Que segons els seus estatuts desenrotllen la seua activitat en un àmbit territorial que resulte afectat per l'actuació o, si és el cas, omissió administrativa.  
2. Les persones jurídiques sense ànim de lucre a què es referix l'apartat anterior tindran dret a l'assistència jurídica gratuïta en els termes que preveu la Llei 1/1996, de 10 de gener, d'Assistència Jurídica Gratuïta.»  
4a) La jurisprudència del Tribunal Suprem, al considerar la titularitat d'un dret o interés legítim que en justifique la legitimació, exigix l'existència d'una relació material entre el subjecte i l'objecte de la pretensió, de manera que, si s'estima esta, es produïsca un benefici o l'eliminació d'un perjuí que no necessàriament ha de revestir un contingut patrimonial. Este avantatge ha de ser concret i efectiu. No n'hi ha prou, com a regla general, que s'obtinga una recompensa d'orde moral o el benefici de caràcter cívic o d'una altra índole que comporta el compliment de la legalitat (SSTS de 6 d'abril de 2004 (RJ 2004, 899) i 18 de gener de 2005 (RJ 2005, 899)).  
Partint d'estes consideracions, s'analitzarà a continuació la situació individualitzada de cada un dels recurrents:  
A) Un nombrós grup de recurrents, ni posseïx béns o drets individualitzats afectats per la resolució (no figuren en la relació concreta i individualitzada que d'estos s'efectua en l'annex), ni va presentar al·legacions durant el tràmit d'informació pública, quan de conformitat amb l'article 112.1 de la LRJPAC «(?) No es tindrà en compte en la resolució dels recursos, fets, documents o al·legacions del recurrent, quan havent pogut aportar-los en el tràmit d'al·legacions no ho haja fet». Això significa, també, que no es van presentar en el procediment com a titulars d'interessos, en els termes de l'article 31.1.c) de la LRJPAC («aquells els interessos legítims dels quals, individuals o col·lectius, puguen resultar afectats per la resolució i es presenten en el procediment fins que no haja recaigut una resolució definitiva.»)  
  
Tots ells són ciutadans que posseïxen un mer interés en la legalitat que, a més, no van manifestar el seu parer en el moment procedimental oportú (informació pública) i, sent així, no se'ls pot reconéixer la condició individual d'interessats. La seua legitimació en este procediment ha de ser rebutjada tant a la llum de la LRJPAC com en la mesura que l'acció popular en matèria mediambiental ha volgut el legislador que es canalitze a través de persones jurídiques sense ànim de lucre (articles 22 i 23 de la Llei 26/2007).  
Esta circumstància determinaria la inadmissió dels recursos plantejats per:  
- Elvira Molina Granizo.  
- Sara Sirera Berenguer.  
- Aurora Santonja Molina.  
- José María Lozano Soler.  
- Jordi Lozano Francés.  
- Rosario Santonja Soriano.  
- M.ª Carmen Valdés Richart.  
- Aurora Francés Camús.  
- M.ª José Sanchís Francés.  
- Jessica San Juan Molina.  
- Juan Sarrió Payá.  
- Omar Juan Samper.  
- Manuel Alejandro Samper Sanz.  
- Juan José Puig San Lázaro.  
- Anna Vañó Mauricio.  
- Francisco Javier Montesinos Silvestre.  
- Tania Molina Micó.  
- Fátima Sánchez Milán.  
- M.ª José Valdés Galdón.  
- Lydia Molina Micó.  
- M.ª Ángeles Molina Silvestre.  
- Josefa Vicente Navarro.  
- M.ª Leo Barcels Soler.  
- Aurora Nácher Milán.  
- José Miguel Lozano Francés.  
- Miguel Lozano Santonja.  
- Cristina Martínez Sánchez.  
- Patricia Pérez Castelló.  
- Jaime Valdés Richart.  
- M.ª Teresa Payá Tortosa.  
- Aurora Conca Pastor.  
- Alba Ordóñez Mataix.  
- Amparo Segura Jorques.  
- M.ª José Payá Valdés.  
- Ana Castelló Amorós.  
- Juana Molina Castelló.  
- José Miguel Conca Alonso.  
- Aurora Alonso Pérez.  
- José Luis Juan Molina.  
- José Luis Juan Alonso.  
- José Francisco Ortín Martínez.  
- M.ª Isabel Esplugues Megías.  
- Vicente Tomás Ribera Sirera.  
- M.ª Dolores Payá Esteban.  
- José Vicente Lorente Ferriz.  
- Vicenta Sirera Peña.  
- Eduardo V. Martínez Sirera.  
- Ana Isabel Albero Ferriz.  
- Dolores Sirera Peña.  
- Manuel Picón Marín.  
- Moisés Picón Martínez.  
- Macarena Picón Martínez.  
- Vicente Dobón Albero.  
- Elvira Albero Ivorra.  
- Adelaida Martínez Sirera.  
- Ángela Sirera Valls.  
B) Hi ha un altre important grup de recurrents que va efectuar al·legacions durant el tràmit d'informació pública (per tant es va presentar en el procediment) i que, no obstant això, no té cap bé o dret individualitzat afectat per la resolució. El fet d'haver efectuat al·legacions no els atorga la condició d'interessat ja que l'article 86.3., segon paràgraf, de la LRJPAC establix que «la compareixença en el tràmit d'informació pública no atorga, per si mateixa, la condició d'interessat. (?)». Es tracta de ciutadans que han exercit el seu dret a participar en el procediment d'autorització que conferixen els articles 125 i 126 del Reial Decret 1955/2000 i 9 del Decret 88/2005, però que no posseïxen un interés més qualificat que les persones esmentades en l'apartat A). Per tant, amb idèntic fonament, respecte d'ells també hauria de resoldre's la inadmissió del recurs:  
- M.ª Amparo Pérez Luna.  
- Josefa Camús Santonja.  
- José Francisco Lozano Santonja.  
- M.ª José Vera Barceló.  
- Juan Pérez Luna.  
- Ángela Pérez Sanz.  
- Juan Pérez Castelló.  
- Aurora Castelló Amorós.  
- M.ª Jesús Dobón Albero.  
- Laura Bellod Luna.  
- Juan Sirera Valls.  
- Claudio Alejandro Escobar.  
- José Mataix Albero.  
- Mari Carmen Mataix Rubio.  
- Pepe Toni Mataix Rubio.  
- Amparo Barceló Segura.  
- José E. Pascual Burgos.  
- Amalia Hernández Luna.  
- Juan Pérez Luna.  
- Aurora Castelló Amorós.  
- Vicente Ibáñez Cruz.  
- Josefa Molina Bellod.  
- Vicente José Ferrero Berbegal.  
- Natalia Ferrero Molina.  
- Francisco José Castelló Sirera.  
- Albert Iborra Bellod.  
- José Juan Puig Francés.  
- Verónica Conca Pérez.  
- Aurora Molina Castelló  
C) Quant a les entitats (en el sentit ampli de l'accepció) que han interposat recurs cal assenyalar:  
1. Col·lectiu per la Defensa Ambiental de la Vall de Beneixama: la seua participació en el procediment es va concentrar en recollida de firmes en contra de la instal·lació projectada, que van aportar durant el tràmit d'informació pública. No consta que tinga béns o drets individuals afectats per la resolució. Segons afirmen els seus promotors, el Col·lectiu no gaudix de personalitat jurídica i es va constituir l'11 de febrer de 2012, aspectes estos que impedixen, en primer lloc, reconéixer que els firmants del recurs posseïxen la representació de l'entitat i, en segon lloc, reconéixer a l'entitat la legitimació per a l'exercici de l'acció pública en els termes de l'article 23 de la Llei 27/2006, principalment després d'haver-li'n sigut requerida la justificació i no haver-la aportada.  
2. Institut d'Estudis de les Valls de Mariola. No va presentar al·legacions durant el tràmit d'informació pública (per tant no es va presentar en el procediment). D'altra banda, no consta que tinga béns o drets individuals afectats per la resolució. El recurs que va plantejar estava subscrit pel secretari general, que segons l'escrit presentat el 3 d'octubre de 2012 per a atendre el requeriment formulat amb vista a esmenar la representació és Josep Puig Francés. En eixe mateix escrit es dóna compte de qui són el president i la tresorera de l'Institut (associació inscrita en el Registre d'Associacions de la Generalitat Valenciana amb el núm. SE-53-924603-F secció primera). La Llei Orgànica 1/2002, de 22 de març, reguladora del dret d'associació, es referix en els articles 7.1.h) i 11.4 i 5 als òrgans de govern i representació de les associacions i disposa que estaran determinats en els estatuts. No s'ha atés adequadament el requeriment ja que de l'escrit presentat no s'inferix, indubtablement, que el secretari general estiga estatutàriament habilitat per a presentar recursos en nom de l'Institut. D'altra banda, no consta l'acord de l'òrgan competent en què conste la voluntat d'interposar el recurs.  
Amb més motiu, cal assenyalar que l'Institut no va atendre el requeriment que se li va efectuar perquè justificara els drets o interessos que l'emparaven per a la interposició del recurs. Per tant, no ha demostrat que es verifiquen els requisits de l'article 23 de la Llei 27/2006, i per això se li hauria de denegar la legitimació per a interposar el recurs i, en conseqüència, inadmetre'l.  
3. PSOE de Beneixama. No va presentar al·legacions durant el tràmit d'informació pública i, per tant, no es va presentar en el procediment. Tampoc consta que tinga béns o drets individuals afectats per la resolució. El recurs el subscriu Vicente Ibáñez Cruz, en qualitat de secretari general del PSOE de Beneixama i en representació d'este. Se'l va requerir perquè acreditara la representació que exercia d'eixa formació política i la legitimació d'esta per a interposar el recurs, no va presentar al·legacions ni cap documentació respecte d'això.  
Quant a la legitimació dels partits polítics, convé portar a col·lació la interlocutòria de l'Audiència Nacional de 18 d'octubre de 2012, que resol la inadmissió d'un recurs plantejat pel PSOE davant d'una disposició de caràcter general, precisament, per falta de legitimació activa. S'extracten a continuació els fragments que resulten més reveladors:  
  
Fonament de dret tercer, 1): «A més de les qualitats necessàries per a comparéixer davant dels tribunals (legitimatio ad processum [legitimació per al procés]) la llei exigix, perquè la pretensió processal puga ser examinada quant al fons i perquè l'oposició i les excepcions a esta puguen fer-se valdre, que les parts posseïxen legitimació processal (legitimatio adcausam [legitimació per a l'assumpte]). Açò significa que es troben en una determinada relació amb l'objecte del litigi en virtut de la qual seran estes persones les cridades a ser parts (activa o passiva) (?)».  
Fonament de dret tercer, 6): «Com que es tracta de partits polítics, la seua Llei Orgànica Reguladora 6/2002, de 27 de juny, es referix en l'exposició de motius que la seua finalitat és "la d'unir conviccions i esforços per a incidir en la direcció democràtica dels assumptes públics, contribuir al funcionament institucional i provocar canvis i millores des de l'exercici del poder polític". Es pretén, en definitiva, fer realitat el pluralisme polític essencial en un sistema democràtic, concorrent, com assenyala l'article 6 de la Constitució "a la formació i manifestació de la voluntat popular" sent "instrument fonamental per a la participació política" (STS de 20 de gener de 2009)».  
  
Fonament de dret tercer, 7): «Els partits polítics constituïxen instruments de participació política dels ciutadans en l'Estat democràtic. Segons l'article 6 de la Constitució expressen el pluralisme polític, concorren a la formació i manifestació de la voluntat popular i són instrument fonamental per a la participació política. Esta naturalesa els atribuïx una funció política de caràcter general que no és suficient per a conferir-los legitimació per a la impugnació de qualsevol acte administratiu que puga tindre efectes polítics, si no s'observa una connexió específica amb la seua actuació o funcionament. No és suficient que hi haja una relació entre la disposició que pretén impugnar-se i els fins de política general que puguen perseguir com a associacions de participació política. Sostindre l'existència a favor dels partits de legitimació per a impugnar qualsevol acte administratiu per la relació existent entre els fins que aquells poden perseguir segons la seua ideologia o programa d'actuació i el sector polític, social o econòmic sobre el qual produïx efectes aquell acte, equivaldria a reconéixer-los una acció popular (SSTS de 6 d'abril de 2004, 18 de gener de 2005 i 20 de gener de 2009).»  
  
Fonament de dret quart: «No obstant això, la circumstància que una actuació administrativa puga ser contrària als plantejaments polítics sostinguts per un determinat partit, no és suficient per a justificar la legitimació de l'indicat partit davant de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, i és necessari per al reconeixement de la dita legitimació la titularitat d'un dret o interés legítim que estiga en relació directa amb la pretensió material que siga objecte del procés, de manera que una eventual sentència estimatòria del recurs reportara al partit recurrent un benefici o l'evitació d'un perjuí, efectiu, patrimonial o moral, més enllà del benefici o perjuí resultant del rèdit social conseqüent al reconeixement del seu posicionament polític.  
  
Reconéixer la legitimació dels partits polítics per a impugnar davant de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa totes les actuacions de l'Administració contràries als plantejaments ideològics reflectits en el seu ideari polític, seria tant com reconéixer a estos partits una acció pública en defensa de la legalitat, contravenint la Llei de la Jurisdicció i convertint la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, a la fi, en un fòrum de discussió política.»  
Per tant, segons la jurisprudència esmentada, el PSOE de Beneixama no estaria legitimat activament per a impugnar la resolució que tractem, màximament quan no ha justificat el compliment dels requisits de l'article 23 de la Llei 27/2006, i en conseqüència correspondria inadmetre el recurs plantejat.  
4. Agrupació d'Electors Junts per Beneixama. No va presentar al·legacions durant el tràmit d'informació pública i, per tant, no es va presentar en el procediment. Tampoc consta que tinga béns o drets individuals afectats per la resolució. Consta acreditada la representació de l'Agrupació en la persona de Pepe Toni Mataix, així com algun dels punts exigits en l'article 23.1 de la Llei 27/2006 (apartats b) i c)), si bé cal efectuar les apreciacions següents:  
- Quant a l'exigència de l'apartat a) de l'article 23.1, de la Llei 27/2006, açò és, que conste en els estatuts com a fi la protecció del medi ambient en general o la d'algun dels seus elements en particular, cal assenyalar que no es presenten els estatuts sinó un programa electoral que conté una declaració d'intencions o ideari polític que suscita dubtes quant a la seua aptitud per a donar per complit el requisit, sobretot quan expressament s'hi indica que «també cal utilitzar amb eficiència l'energia, i fomentar en l'àmbit municipal i particular la utilització d'energies renovables», atés que el que es combat és una autorització per a la construcció d'una línia elèctrica que connectarà a la xarxa una instal·lació solar fotovoltaica.  
- D'altra banda, la interlocutòria de l'Audiència Nacional de 18 d'octubre de 2012 anteriorment esmentada, expressament assenyala que «reconéixer la legitimació dels partits polítics per a impugnar davant de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa totes les actuacions de l'Administració contràries als plantejaments ideològics reflectits en el seu ideari polític, seria tant com reconéixer a estos partits una acció pública en defensa de la legalitat, contravenint la Llei de la Jurisdicció i convertint la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, a la fi, en un fòrum de discussió política.»  
Com que hi ha dubtes sobre el compliment dels requisits de legitimació, en virtut del principi in dubio per actione i per a no perjudicar el dret de defensa de l'Agrupació, es reconeix la legitimació d'eixa formació política per a la interposició del recurs.  
  
D) No suscita cap dubte la legitimació de Miguel Molina Sirera i de Vicente Luna Sirera per a la interposició del recurs, atés que ambdós són titulars de les parcel·les A-BX-202 i A-BX-223, respectivament.  
No obstant això, sí que és necessari indicar que Miguel Molina Sirera no va efectuar al·legacions durant el tràmit d'informació pública. Sí que ho vafer, de la manera en què s'expressa en l'antecedent de fet primer c), Vicente Luna Sirera.   
  
Quart. Quant al fons de l'assumpte, vista la documentació que es troba en l'expedient i seguint l'orde expositiu de l'escrit d'interposició del recurs, cal efectuar les consideracions següents:  
  
- Es tracta d'una línia elèctrica amb tensió nominal normalitzada de 132 kV i amb potència màxima de transport de 132,88 MVA per circuit, per la qual cosa la denominació del projecte és correcta, ja que en este s'indica la tensió nominal de la línia.  
- Amb relació al punt segon, cal indicar que es tracta d'una línia elèctrica de 132 kV de connexió entre la instal·lació de producció i la xarxa de distribució (línia d'evacuació), considerada com a instal·lació de generació, d'acord amb l'article 21 de la Llei 54/1997, de 27 de novembre, del Sector Elèctric. Per tant, d'acord amb l'article 52 de la mencionada llei, es pot declarar d'utilitat pública als efectes d'expropiació forçosa dels béns i drets necessaris per al seu establiment.   
  
Cal assenyalar, a més, que la dita línia elèctrica passarà a formar part de la xarxa de distribució d'Iberdrola una vegada cedida segons conveni subscrit entre esta i Enestar, a fi de ser destinada al servici essencial d'energia elèctrica per al seu ús per la resta d'usuaris. Tan és així que durant el tràmit d'informació pública Julián Serrano Lozoya, en representació d'Herrera Solar Fotovoltaica 40, SL i Hispano Fotovoltaica, SL, va manifestar, per ser titular d'una instal·lació fotovoltaica, que estaria en el seu ànim connectar-se en un futur a la línia projectada.  
- Respecte de la innocuïtat o no dels camps electromagnètics, al·leguen els recurrents l'existència de nombrosos informes científics que demostren el seu caràcter nociu per a la salut, i retrauen que Enestar no en fera al·lusió a cap que avale la seua innocuïtat. En la contestació als recursos que efectua l'empresa, que literalment s'hi ha reproduït, s'indiquen nombrosos informes que han tractat la qüestió al llarg dels últims anys.  
En la pàgina web del Ministeri de Sanitat, Servicis Socials i Igualtat hi ha publicats diversos informes sobre la relació entre els camps electromagnètics i la salut. En l'informe Situació del càncer a Espanya, de data 8 de gener de 2012, pàgina 111, s'indica:   
  
«Quan parlem de CEM generalment fem referència a un tipus de radiacions de molt baixa freqüència. Són radiacions a què estem exposats diàriament a partir dels distints dispositius electrònics que s'utilitzen en la vida diària (llum elèctrica, llavadores i eixugadors de cabells, entre altres). Encara que diversos estudis han mostrat un augment de leucèmies infantils en xiquets residents prop d'estacions d'alta tensió, motiu pel qual la IARC ha classificat els CEM de molt baixa freqüència com a possibles agents carcinogènics (categoria 2B), els estudis experimentals no han demostrat el paper carcinogènic d'este tipus de radiacions [IARC 2001].»  
En la Guia per a la prevenció de defectes congènits, de data 18 d'octubre de 2012, pàgines 45 i 46, s'afirma:  
«Radiacions  
La radiació pot estar constituïda per un flux de partícules (a,b) o per ones electromagnètiques. Les característiques de les ones són la seua longitud, expressada en metres i la seua freqüència expressada en hertzs (Hz).   
El rang de freqüències o de longituds d'ona dels camps electromagnètics es descriu com a "espectre electromagnètic" que s'estén des de freqüències extremadament baixes com les del corrent elèctric de les llars (60Hz), ones de ràdio (106-1010Hz), a microones (1010-1012Hz), llum visible (1014Hz), o a la llum ultravioleta (1015Hz)], fins a les radiacions de molt alta freqüència (VHF) i longituds d'ona molt curtes, dels rajos X i gamma (>1017Hz). Només la radiació >1017Hz és capaç d'ionitzar àtoms i molècules (radiació ionitzant), els efectes adversos de la qual sobre els sistemes biològics són ben coneguts. No obstant això, la radiació d'extremadament baixa freqüència (ELF), que no és ionitzant, no posseïx la suficient energia per a trencar enllaços moleculars com els del ADN.  
Les radiacions poden dividir-se, d'acord amb els seus efectes en:  
1. Radiacions no ionitzants, que són les d'ones de baixa i extremadament baixa freqüència. Entre estes es troben: les ones herzianas (microones, ultrasons, telefonia mòbil, ràdio i línies elèctriques).  
  
Radiació òptica (llum ultravioleta, espectre visible i llum infraroja).  
2. Radiacions ionitzants. Són d'alta freqüència, de més de 1017 Hz. Estes són:  
Rajos X (röntgen).  
Rajos gamma.  
Partícules alfa i beta.  
En l'actualitat, no hi ha evidències concloents que l'exposició a camps electromagnètics de baixa freqüència tinguen efectes adversos sobre la gestació (1).»  
D'altra banda, la instal·lació elèctrica haurà d'ajustar-se al projecte autoritzat i haurà de complir en tot moment les prescripcions tècniques i de seguretat establides en el Reial Decret 223/2008, de 15 de febrer, pel qual s'aprova el Reglament sobre condicions tècniques i garanties de seguretat en línies elèctriques d'alta tensió. Així mateix, durant l'execució i explotació de la línia elèctrica, el titular haurà de comprovar i verificar les mesures correctores indicades en la declaració d'impacte ambiental i desenrotllar el corresponent pla de vigilància.  
  
- Respecte a l'impacte paisatgístic negatiu de la línia i el fet que discórrega per una zona que els recurrents qualifiquen com «de més valor econòmic de l'agricultura de la zona» cal assenyalar:  
En primer lloc, que el projecte va obtindre com ha quedat dit en els antecedents de fet la declaració d'impacte ambiental favorable (22 de maig de 2009 i complementària de 6.02.2012). Segons esta última i complementària declaració el traçat proposat, per les seues característiques, suposa una important disminució de les afeccions ambientals i és l'alternativa més interessant. Així mateix indica que el nou traçat reduïx considerablement l'afecció a sòl forestal, disminuint a més el nombre de suports, quedant forçat el traçat de la línia per sòl forestal per la presència d'infraestructures i instal·lacions existents pròximes que condicionen el traçat, limitant tant la possibilitat de definir altres traçats alternatius per zones externes a sòl forestal.  
  
En segon lloc, que no s'ha justificat eixe major valor agrícola de la zona.  
En tercer lloc, que les afeccions que generarà la línia elèctrica seran susceptibles de quantificació econòmica alhora de determinar el preu just en l'expedient d'expropiació forçosa.  
- Quant a les alternatives d'evacuació de l'electricitat generada a les subestacions elèctriques de Villena o ADIF i a la justificació de la «saturació de les línies existents» que al·leguen els recurrents, a més de les observacions efectuades per Enestar, és necessari indicar que les instal·lacions elèctriques associades a ferrocarrils són independents de les activitats destinades a subministrament d'energia elèctrica, com deixa patent el fet que en l'article 2.3 del Reial Decret 223/2008, de 15 de febrer, pel qual s'aprova el Reglament sobre condicions tècniques i garanties de seguretat en línies elèctriques d'alta tensió, s'excloguen de l'àmbit d'aplicació de la norma les línies elèctriques que constituïxen l'estesa de tracció dels ferrocarrils.  
La futura central solar termoelèctrica disposa dels drets d'accés i connexió a la xarxa de distribució a través de la subestació transformadora ST Beneixama, d'acord amb el que establix l'informe de 9 d'abril de 2008, emés pel gestor de la xarxa de distribució de la zona (Iberdrola).   
- Respecte de les al·legacions que qüestionen l'informe i la declaració d'impacte ambiental, així com la seua tramitació, cal assenyalar a més de les al·legacions efectuades per Enestar que:  
El procediment d'autorització de la línia elèctrica de referència s'ha realitzat d'acord amb el que establixen els articles 9, 10 i 11 del Decret 88/2005, de 29 d'abril, així com l'article 144 del Reial Decret 1955/2000, d'1 de desembre, pel qual es regulen les activitats de transport, distribució, comercialització, subministrament i procediments d'autorització d'instal·lacions d'energia elèctrica.  
L'avaluació d'impacte ambiental es va tramitar de conformitat amb allò que s'ha establit en la Llei 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental, i en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, pel qual s'aprova el seu Reglament.   
La sol·licitud d'autorització corresponent al traçat inicial del projecte de la línia aèria d'alta tensió 132 kV Alhorines-ST Beneixama, així com l'estudi d'impacte ambiental, van ser sotmesos al tràmit d'informació pública, per a la seua exposició al públic, durant un termini de 30 dies, per mitjà de la publicació en el DOCV de 19 de desembre de 2008, en el BOPA de 4 de desembre de 2008, en el diari Las Provincias de 26 de desembre de 2008, i en el tauler d'edictes dels ajuntaments afectats.  
  
Amb data 22 de maig de 2009, la directora general de Gestió del Medi Natural, de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua Urbanisme i Vivenda, va dictar la declaració d'impacte ambiental en què estimava acceptable, només als efectes ambientals, l'execució del projecte de la línia aèria d'alta tensió 132 kV Alhorines-ST Beneixama, amb una sèrie de condicions addicionals a complir.  
Esta resolució conté el pronunciament de l'òrgan ambiental competent en què es determina, respecte als efectes ambientals previsibles, la conveniència o no de realitzar la instal·lació projectada i, en cas afirmatiu, com és el cas, les condicions que han d'establir-se amb vista a l'adequada protecció del medi ambient i els recursos naturals.  
  
Amb data 22 de novembre de 2011, Enestar va presentar en el Servici Territorial d'Energia, documentació ambiental relativa a la modificació del traçat i característiques principals de la línia elèctrica, a fi d'adequar-se als condicionants establits en la declaració d'impacte ambiental de 22 de maig de 2009.  
Com a conseqüència de les condicions de la declaració d'impacte ambiental de 22 de maig de 2009, així com de les al·legacions presentades durant el període d'informació pública del projecte, Enestar va presentar amb data 29 de juliol de 2011 un escrit de nova sol·licitud d'autorització administrativa, aprovació del projecte d'execució i declaració, en concret, d'utilitat pública, per al projecte denominat Modificació de la línia aèria d'alta tensió 132 kV Alhorines-ST Beneixama.  
  
La sol·licitud d'autorització corresponent al traçat modificat del projecte de modificació de la línia aèria d'alta tensió 132 kV Alhorines-ST Beneixama va ser sotmesa al tràmit d'informació pública, per a la seua exposició al públic durant un termini de 20 dies, per mitjà de la publicació en el DOCV d'11 d'octubre de 2011, en el BOPA de 5 de desembre de 2011, en el diari Las Provincias de 8 d'octubre de 2011, i en el tauler d'edictes dels ajuntaments afectats.  
Amb data 6 de febrer de 2012, es va emetre una resolució complementària de declaració d'impacte ambiental del director general d'Avaluació Ambiental i Territorial, de la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, que estimava acceptable, només als efectes ambientals, l'execució del projecte de modificació de la línia aèria d'alta tensió 132 kV Alhorines-ST Beneixama.  
- Respecte al soterrament de la línia, ha de destacar-se que el traçat aeri de la línia constituïx la solució que d'ordinari s'adopta en la pràctica totalitat dels casos en què circula per sòl classificat com a no urbanitzable (en termes del cadastre immobiliari classe: rústic, ús: agrari), aconseguint així menors afeccions a particulars i minimització dels danys a arbratge i impacte mediambiental.  
- Quant a la suposada fragmentació del projecte, cal assenyalar que la Llei 54/1997 establix procediments distints per a l'obtenció de les autoritzacions dels diferents tipus d'instal·lacions. Així, es va tramitar, d'una part, el corresponent expedient per a la instal·lació de producció (ATREGI/2008/316/03) i, d'una altra, l'expedient de la línia d'evacuació (ATLINE/2008/23/03).  
  
En virtut d'estos fonaments, es conclou que han de desestimar-se quant al fons totes les al·legacions efectuades pels recurrents, i així també ho comunica el Servici Territorial d'Energia d'Alacant, atés que la resolució impugnada es va dictar a l'empara de la legislació sectorial aplicable respectant el procediment legalment establit, per la qual cosa, de conformitat amb l'article 113 de la LRJPAC, resolc:  
  
Primer  
Acumular en un únic acte la resolució de tots els recursos plantejats, ateses la seua identitat substancial i la íntima connexió, i individualitzar-ne els efectes per a cada interessat de la manera que seguix en els ordinals següents.  
  
Segon  
Inadmetre els recursos formulats contra la Resolució de 3 d'abril de 2012, de la Direcció General d'Energia de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, per les persones i entitats que s'indiquen en els apartats A), B) i C), apartats 1, 2 i 3 del fonament de dret tercer d'esta resolució, pels motius que allí es manifesten.  
  
  
Tercer  
Desestimar, quant al fons, els recursos d'alçada interposats per Miguel Molina Sirera, Vicente Luna Sirera i l'Agrupació d'Electors Junts per Beneixama contra la Resolució de 3 d'abril de 2012, de la Direcció General d'Energia de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, pels motius manifestats en el fonament de dret quart d'esta resolució i, en conseqüència, confirmar la resolució recorreguda en tots els seus termes.  
  
Quart   
Notificar esta resolució a tots els recurrents, a Enestar Villena, SAU, i a totes les administracions, organismes públics i empreses de servici públic o de servicis d'interés general que van intervindre o van poder intervindre en l'expedient, d'acord amb el que establix l'article 10 del Decret 88/2005, de 29 d'abril, i publicar-la en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana. Es comunica que això es fa als efectes que determinen els articles 59, apartats 5 i 6, i 60 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.  
  
  
Contra esta resolució, que és definitiva en la via administrativa, es pot interposar un recurs contenciós administratiu davant del jutjat contenciós administratiu en el termini de dos mesos comptats des de l'endemà de la seua notificació, d'acord amb el que establixen els articles 8, 14 i 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 juliol, Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa.   
  
València, 5 de febrer de 2013.- El secretari autonòmic d'Indústria i Energia: José Monzonís Salvia.