Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3948, del 27-02-2001 (2001/1433)

Notificació de la resolució per la qual es desestimen diversos recursos ordinaris.
----------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3948

Data del DOGV
:   27-02-2001

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2001/1433


Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la resolució per la qual es desestimen diversos recursos ordinaris. [2001/X1433]
  
Notificació de la Resolució de 18 de desembre de 2000, del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, per la qual es va desestimar els recursos ordinaris interposats pel senyor Joaquín Estela Cortés i 481 interessats més, d'idèntic contingut, el senyor Ramón Alemany Sendra, la senyora María del Carme Ortolá Sastre, en nom i representació de l'entitat Vibrados Ortolá Sastre, SA, i el senyor Carmelo Ortolá Guitart, en nom i representació de l'entitat Agrícola Orsa, SL, contra l'Acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant de 16 de novembre de 1998, pel qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació Urbana de Pego (Alacant), ja que va ser impossible per uns altres mitjans, d'acord amb el que preveu l'article 59.4 segons la nova redacció de la Llei 4/1999, de Modificació de la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, la notificació personalitzada als interessats com a desconeguts, dubtosos o el domicili de la qual s'ignora i als quals, intentada la notificació, no s'haguera pogut practicar.
  
Vistos els recursos ordinaris interposats pel senyor Joaquín Estela Cortés i 481 interessats més, d'idèntic contingut, el senyor Ramón Alemany Sendra, la senyora María del Carme Ortolá Sastre, en nom i representació de l'entitat Vibrados Ortolá Sastre, SA, i el senyor Carmelo Ortolá Guitart, en nom i representació de l'entitat Agrícola Orsa, SL, contra l'Acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant de 16 de novembre de 1998, pel qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació Urbana de Pego (Alacant), i de conformitat amb els següents:
  
Antecedents de fet
  
Primer. La Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant, en data 16 de novembre de 1998, va adoptar l'acord pel qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació Urbana de Pego quant al sòl urbà, sòl urbanitzable i sòl no urbanitzable, excepte en les categories III i V d'aquest últim, encara que se supedita la seua publicació i, en conseqüència, la seua eficàcia, al fet que s'esmenen les observacions assenyalades en la consideració tecnicojurídica quarta. I suspendre l'aprovació definitiva del sòl no urbanitzable (categories III i V) del Pla General del municipi de Pego, fins que no s'esmenen les observacions assenyalades en les consideracions tecnicojurídica cinquena.
  
Segon. L'Ajuntament de Pego, amb data 4 de gener de 1999, va remetre la nova documentació, complint amb això tots els aspectes de l'Acord de la CTU d'Alacant de 16 de novembre de 1998.
  
Tercer. Amb data de 3 de febrer de 1999, el president de la CTU va resoldre ordenar la immediata publicació del referit acord d'aprovació definitiva, juntament amb les normes urbanístiques en el Butlletí Oficial de la Província, així com la ressenya d'aquest en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, de conformitat amb l'article 59.2 i 4 de LRAU.
  
Del dit acord va ser publicada l'oportuna ressenya en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 3.580, de 10 de setembre de 1999, i la resolució amb les normes subsidiàries aprovades va ser publicada en el Butlletí Oficial de la Província d'Alacant números 50, 135 i 173 de 2 de març de 1999, 15 de juny de 1999 i 30 de juny de 1999.
  
Quart. El dia 11 d'octubre de 1999, pel senyor Joaquín Estela Cortés i 481 més d'idèntic contingut, el senyor Ramón Alemany Sendra, la senyora María del Carme Ortolá Sastre, en nom i representació de l'entitat Vibrados Ortolá Sastre, SA, i el senyor Carmelo Ortolá Guitart, en nom i representació de l'entitat Agrícola Orsa, SL, interposen recurs ordinari contra l'indicat acord de la CTU d'Alacant.
  
Cinqué. Amb data 3 de novembre de 1999, es dóna trasllat dels citats recursos a l'Ajuntament de Pego, perquè en el termini de 15 dies, segons estableix l'article 112 de la Llei 4/1999, de 13 de gener, de Modificació de la Llei 30/1992, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i de Procediment Administratiu, poguera al·legar tot allò que estimara convenient en defensa dels seus interessos legítims, amb data 13 d'octubre de 2000 té entrada, en el Servei Territorial d'Urbanisme d'Alacant, l'escrit de l'Ajuntament de Pego, que remet els informes sobre els recursos interposats.
  
Sisé. Pels serveis territorials d'Urbanisme d'Alacant es va informar el present recurs en el sentit de considerar que no concorrien les causes de suspensió regulades en l'article 111 de la Llei 30/92, sense perjudici de la necessitat de procedir a la resolució expressa.
  
Seté. Amb data 5 de novembre de 1999, el conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports va desestimar la petició de suspensió de l'execució de l'acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant de 16 de novembre de 1998.
  
Huité. Amb data 2 de febrer de 2000, es va formular la proposta de resolució desestimatòria dels referits recursos ordinaris, després de l'informe previ del Servei de Coordinació Territorial.
  
Nové. El Servei Jurídic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, amb data 22 de febrer de 2000, va informar que procedia completar l'expedient amb l'informe preceptiu de la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant, acord d'acumulació dels recursos interposats, si és procedent, i una nova proposta de resolució on es diluciden expressament totes les qüestions plantejades pels recurrents.
  
Deu. El Servei de Coordinació Territorial, amb dates 3 de març i 22 de setembre de 2000, va sol·licitar l'informe al Servei Territorial d'Urbanisme d'Alacant. Posteriorment, mitjançant comunicació interna del Servei Territorial d'Urbanisme d'Alacant, de data 3 de novembre de 2000, es va remetre la còpia de l'expedient i, així mateix, l'informe de 23 d'octubre de 2000, dels referits recursos, en el qual es conclou que procedeix desestimar-los.
  
Onze. El Servei Jurídic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, amb data 12 de desembre de 2000, va informar favorablement la desestimació dels presents recursos ordinaris.
  
Fonaments de dret
  
Primer. Els recursos ordinaris deduïts resulten admissibles ja que es van interposar en temps i forma, de conformitat amb el que estableix l'article 107 i l'article 114 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i, en conseqüència, s'hi escau entrar en el fons de les qüestions que es plantegen.
  
Els presents recursos ordinaris tenen una íntima connexió i identitat substancial entre si, per la qual cosa procedeix la seua acumulació, de conformitat amb el que estableix l'article 73 de la Llei 30/92, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
Segon. Respecte dels recursos interposats pel senyor Joaquín Estela Cortés i 481 més, el contingut de tots i cadascun d'aquests és idèntic.
  
Quant a les qüestions plantejades en els 482 recursos citats (senyor Joaquín Estela Cortés i 481 més), vam considerar que:
  
Respecte del primer motiu del recurs. Incorrecta formulació del PGOU de Pego. Desajust entre la demanda de sòl residencial existent i la classificació de sòls urbans i urbanitzable.
  
Els recurrents estimen que la pressió urbanística en el municipi de Pego és limitada, que el nombre de llicències per a la construcció d'edificacions d'ús residencial en qualsevol de la seua tipologia és exigu, mostren, així mateix, la seua disconformitat respecte de la superfície de sòl urbanitzable, ja que aquesta determina la impossibilitat de la seua col·locació en el mercat en un termini extraordinàriament llarg, per a acabar afirmant que la classificació efectuada és incorrecta, i que, a més, genera una situació contradictòria amb l'atonia del mercat immobiliari local, a més de suposar la imposició d'un gravamen que fa absolutament antieconòmica l'execució del planejament per part dels propietaris.
  
A pesar d'això, són els propis recurrents els que afirmen que ?el Pla General d'Ordenació Urbana és l'instrument mitjançant el qual els municipis, en exercici de la competència, legalment atribuïda, determinen la projecció de creixement que raonablement tenen, i s'assigna al sòl del seu terme municipal l'ús adequat a les necessitats i a l'interés general, de tal manera que s'estableix el contingut de la funció social de la propietat que limita els drets subjectius dels particulars-
  
Al·leguen, així mateix, que ?la qualificació efectuada és incorrecta?, o bé, que aquesta es va haver de dur a terme amb criteris més restrictius. La dita qüestió s'enquadra en el que s'ha denominat ius variandi que és inherent a l'exercici de la potestat de planejament, en aquest sentit, el Tribunal Suprem en Sentència de 28 d'abril de 1997 (art. RJ 1997\3175), manifesta:
  
?És doctrina d'aquesta Sala (Sentència de 27 febrer del present any [RJ 1997/1297] i les en aquesta citades) que l'exercici del ius variandi que competeix a l'administració urbanística en l'ordenació del sòl, és matèria en què actua discrecionalment ?que no arbitràriament- i sempre amb observança dels principis continguts en l'article 103 de la Constitució (XCQ 7880/2836 i ApNDL 2875); de tal sort que l'èxit al·legatori argumental davant de l'exercici de tal potestat, en casos concrets i determinats, s'ha de basar en una clara activitat probatòria que deixe ben acreditat que l'administració en planificar, ha incorregut en error, o al marge de la discrecionalitat, o amb allunyament dels interessos generals que ha de servir, o sense tenir en compte la funció social de la propietat, o l'estabilitat i la seguretat jurídica, o amb desviació de poder o falta de motivació en la presa de les seues decisions; directrius totes aquestes condensades en l'article 3, en relació amb el 12 de la Llei del Sòl, Text Refós de 1976, aplicable aleshores?.
  
En aquest sentit, cal ressaltar que, tal com reiteradament ha establit la jurisprudència, la qualificació urbanística dels terrenys s'emmarca clarament dins de la discrecionalitat del planejament urbanístic, (STS, entre d'altres, de 17 de març de 1992, RJ 3283), i es gaudeix en aquests casos l'administració d'àmplia llibertat per a elegir, entre les alternatives possibles, la forma en què el territori ha de quedar ordenat, STS de 2 de gener de 0793 LZ 698, i la de 17 de juliol de 8156 RZ 6342 que, al seu torn, es remet a altres de 13 de juliol de 1990 i 12 de febrer de 1991.
  
Efectivament, es plantegen qüestions, totes aquestes, de competència estrictament municipal, per la qual cosa no cap entrar en el seu contingut, i l'òrgan autonòmic no ha de qüestionar la interpretació de l'interés públic local formulat pel municipi des de la representativitat que li confereix la seua legitimitat democràtica, tal com prescriu l'article 40, 2 de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística (LRAU).
  
Respecte del segon motiu. Vulneració de l'article 33 de la Constitució. Caràcter confiscatori del PGOU en la seua actual redacció.
  
Es planteja pels recurrents en aquest apartat, que s'ha produït l'execució accelerada del planejament ?permesa per la deficient regulació del Pla General?, la qual cosa determina, al seu entendre ?una situació que esdevé confiscatòria per als propietaris de sòl, i se cita a manera d'exemple i com referent, el Sector Benitubes, per a concloure que inevitablement es produirà una repercussió en el cost d'urbanització absolutament desproporcionada, pel fet que ?el Pla General incompleix la seua funció de delimitació de beneficis i càrregues en què consisteix la funció social de la propietat privada en la nostra Constitució per a convertir-se en un instrument d'imposició de càrregues que excedeixen el límit de la dita funció social de la propietat?.
  
El contingut del Pla es considera adequat i correcte en línies generals, i es compleixen les previsions de la LRAU, que es remet, a aquest efecte, a la Consideració Tecnicojurídica Tercera de l'Acord ara impugnat, que diu: ?El contingut de la proposta es considera adequat i correcte en línies generals, i es dona compliment a les previsions de la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística tant en el que es refereix l'establiment, per a tot el territori municipal, de l'ordenació urbanística estructural amb el contingut de l'article 17 de la Llei, com pel que fa a la definició de l'ordenació detallada per al sòl urbà i el sòl urbanitzable de desenvolupament urbanístic prioritari, entre els quals s'inclou els confrontants amb l'urbà, de conformitat amb l'article 18 de la Llei. Igualment es respecten els límits a l'exercici de la potestat de planejament definits en els articles 19, 20 i concordants de la referida llei?. I, respecte del que al·lega referent al Sector Benitubes, El PG delimita àrees de repartiment per a sòl urbanitzable, tant detallat com no detallat, així com l'aprofitament tipus de cada àrea de repartiment i de cada sector, en les pàgs. VIII.3 i 4 es justifiquen el càlcul de l'aprofitament tipus indicant coeficients per a les distintes tipologies; en la pàg. X.5 es porta a terme l'estudi específic del Sector Benitubes indicant detalladament per a cada illa l'ús, superfície, coeficient d'edificabilitat, edificabilitat, coeficients correctors per ús, tipologia i edificació, aprofitament objectiu i nombre d'habitatges. En la mateixa memòria, en el seu apartat X ?càlcul?, s'observa que els aprofitaments tipus de les àrees de repartiment i dels sectors són semblants en les àrees de repartiment I i II, i es dona compliment a allò que preceptua l'article 62 de la LRAU, i es produeix únicament diferències respecte de l'àrea de repartiment IV, i això per les seues pròpies característiques.
  
No obstant això, respecte del cost d'urbanització a què es refereixen els recurrents, cal indicar que els projectes d'urbanització no són documents integrants de cap Pla General, i el sistema de gestió és competència exclusiva del municipi, corresponent a una fase posterior dins de la qual els al·legants tindrien dret, en tot cas, a interposar els oportuns recursos.
  
Respecte al tercer dels motius, Quant a la delimitació de sectors.
  
Consideren els recurrents que de la documentació del PGOU es desprén que la ?ronda- constitueix l'enllaç necessari de les diverses vies interurbanes i dels camins rurals que tenen el seu origen o destinació a Pego, que resulta evident que l'existència d'aquesta infraestructura respon a un interés general de caràcter supramunicipal, i no té sentit la pretensió que només alguns propietaris acaben suportant el seu cost.
  
En la memòria, pàgs. VII. 14 i 15, en concret en l'apartat VII.8 ?Xarxa primària de dotacions públiques- es diu textualment: ?Té caràcter estructurant en àmbit general i com tal és tractada com a xarxa primària, la ronda que tanca i uneix tots els sectors de sòl detallat desenvolupats en l'àmbit del nucli urbà, per la qual cosa la seua gestió es realitza dins de l'àrea de repartiment 1, que engloba els sectors de sòl detallats desenvolupats en l'àmbit del nucli urbà?, així mateix en les fitxes corresponents a cada sector inclouen la superfície de xarxa primària a absorbir per cada sector, i s'indica la part proporcional de la superfície de la ronda a cadascun dels sectors inclosos en l'àrea de repartiment 1. No obstant això, en cap apartat de la memòria, ni de les fitxes es fa referència a la urbanització per part dels sectors d'aquesta xarxa primària.
  
L'Ajuntament en el seu informe de 10 d'octubre de 2000 al·lega respecte d'això que: ?les xarxes primàries viàries incloses en els sectors urbanitzable aporten els serveis urbanístics necessaris per a la consideració de solars a totes les parcel·les que recauen en ells i en aquest sentit la seua urbanització forma part de les quotes d'urbanització de dites parcel·les?.
  
Tercer. Amb relació a les qüestions plantejades pel recurrent senyor Ramón Alemany Sendra:
  
Respecte del primer motiu, incompliment pel PGOU de Pego de criteris de sectorització de l'article 20 de LRAU.
  
L'acord ara impugnat estima que es respecten els límits de l'exercici de la potestat de planejament definits en els articles 19, 20 i concordants de la LRAU, i queda supeditada la seua publicació i, en conseqüència, la seua eficàcia, al fet que s'esmenaren les observacions assenyalades en la seua consideració tecnicojurídica quarta; l'Ajuntament de Pego va procedir, amb data 4 de gener de 1999, a aportar la nova documentació a fi d'esmenar les observacions assenyalades en l'Acord de 16 de novembre de 1998.
  
En l'informe de 10 d'octubre de 2000 de l'arquitecte municipal s'assenyala: ?En el pla BC-4 Delimitació de Sectors s'indiquen les delimitacions dels diferents sectors, i es fa referència en la memòria (Apartat X. Càlculs, pàgina núm. X-11) a les superfícies de xarxa primària assignada a cadascun d'ells. També es reflecteixen en les fitxes de planejament i gestió de cada sector delimitat (Apartat X. Càlculs, pàgines núm. X-c2 / X-c11). La sectorització s'ha efectuat atenent a la manera més idònia d'estructurar la utilització urbanística del territori. El perímetre dels sectors s'ha configurat amb aquests viaris (Sector 1 - c/ de l'Alcalde Eduardo Mengual, Sector Calvari I - c/ del Projecte 24B, Sector Verdals - c/ de Verdales 4 - c/ de Sant Josep - c/ de la Verdala, Sector Clot - c/ de Patró) i alineacions pròpies de la xarxa primària o estructural de dotacions (Sector 2 - c/ de la Circumval·lació, c/ de Dénia, Dotacional esportiu la Trilladora, Sector Clot - Dotacional escolar Rosalia Bondia - c/ de Dénia, Sector 1 - Dotacional Cementeri, Sector Benitubes - Dotacional esportiu la Trilladora, Sector Calvari 1 - Dotacional escolar Ambra).
  
Respecte del segon dels motius. Ronda perimetral.
  
Donem per reproduït el que s'ha dit respecte del motiu tercer dels recursos interposats pel senyor Joaquín Estela Cortés i 481 més.
  
Respecte del tercer motiu. Edificis i usos fora d'ordenació.
  
A aquest respecte, l'Ajuntament de Pego, en l'informe de 10 d'octubre de 2000, manifesta que l'afecció de la finca és parcial, i és en el projecte de reparcel·lació on es tindran en compte tots els drets i les indemnitzacions de les parcel·les afectades; que les indemnitzacions han sigut calculades tenint en compte les circumstàncies de la finca, i es valora el seu terreny afecte, 1.552,54 m2 a 1.400.000 PTA/fanecada (1.684,8000 QTT/m2) i, que la nau destinada a magatzem existent sobre la parcel·la G13, s'ha indemnitzat amb 400.000 PTA, (inclosa en la columna de ?Indemnitzacions?), tenint el conjunt afectat per la reparcel·lació una superfície de 3.824,70 m2, per la qual cosa es realitzarà segregació de la resta del total de la finca, i es notifica aquesta, en el Registre de la Propietat de Pego.
  
Quart. Pel que fa a les qüestions plantejades per la representació legal de Vibrados Ortolá Sastre, SA (Vibrosa, SA) i d'Agrícola Orsa, SL (recursos d'idèntic contingut).
  
Respecte del primer motiu del recurs. Incompliment pel PGOU de Pego de criteris de sectorització de l'article 20 de la LRAU. Donem per reproduïdes les nostres manifestacions referents al primer i al segon motiu del recurs interposat pel senyor Ramón Alemany Sendra.
  
Quant al segon motiu. Arbitrarietat en la delimitació del sòl urbanitzable detallat.
  
A aquest respecte, en l'informe de 10 d'octubre de 2000 de l'Ajuntament de Pego s'assenyala que el PGOU de Pego classifica la part dels dits terrenys ocupats per la nau industrial amb front a la carretera del Mar com a sòl urbà en considerar que compleix els requisits del capítol Segon, punt 6, del Títol Preliminar de la LRAU i concordants, estar urbanitzada d'acord amb les alineacions, rasants i normes tècniques establides en el pla i posseir serveis urbanístics en la via que dóna front, la resta de la parcel·la ?amb dues construccions en la seua part central interior- està classificada com a sòl urbanitzable detallat en el Pla General, i que forma part del Sector 2, perquè a pesar de tenir les dites construccions no compleix els requisits del capítol Segon, punt 6, del Títol Preliminar de la LRAU i concordants, és a dir, no està urbanitzada d'acord amb les alineacions, rasants i normes tècniques establides en el pla i no disposar dels serveis urbanístics en les vies que dóna front com en el cas anterior.
  
Cinqué. El conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports és competent per a resoldre els recursos interposats, de conformitat amb el que estableix l'article 7 del Reglament Orgànic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, aprovat per Decret 110/2000, de 18 de juliol, i l'article 14.2 del Decret 77/1996, de 16 d'abril, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament d'Òrgans Urbanístics de la Generalitat Valenciana.
  
Vistos els preceptes legals citats i la resta de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar els recursos ordinaris interposats pel senyor Joaquín Estela Cortés i 481 interessats més, d'idèntic contingut, el senyor Ramón Alemany Sendra, la senyora María del Carme Ortolá Sastre, en nom i representació de l'entitat Vibrados Ortolá Sastre, SA, i el senyor Carmelo Ortolá Guitart, en nom i representació de l'entitat Agrícola Orsa, SL, contra l'acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant de 16 de novembre de 1998, pel qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació Urbana de Pego (Alacant) i confirmar l'acord impugnat en tota la seua integritat.
  
Contra la present resolució, que posa fi a la via administrativa, es podrà interposar recurs contenciós administratiu, davant de la Sala Contenciosa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, en el termini de dos mesos, comptador des de l'endemà de la notificació o publicació d'aquesta, de conformitat amb el que preveu l'article 10 i l'article 46 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciós Administratiu, de 13 de juliol de 1998. Tot això sense perjudici que es puga exercir qualsevol altre recurs que s'estime oportú.