Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5090, del 12-09-2005 (2005/9779)

Juí ordinari número 19/2005. Cèdula de notificació.
---------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5090

Data del DOGV
:   12-09-2005

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA - A) EDICTES I CÈDULES DE NOTIFICACIÓ D'INTERLOCUTÒRIES, PROVISIONS I SENTÈNCIES

Número del document
:   2005/9779


Organisme emissor
:   Jutjat Mercantil Número 1 de València

Tipus de document
:   Anunci

Juí ordinari número 19/2005. Cèdula de notificació. [2005/F9779]
  
Procediment: juí ordinari número 19/2005.
  
José Miguel Guillén Soria, secretari judicial del Jutjat Mercantil número 1 de València, mitjançant este edicte faig saber que en el procediment esmentat s'ha dictat la següent
  
Sentència número 57
  
València, 23 de juny de 2005
  
Salvador Vilata Menadas, magistrat jutge del Jutjat Mercantil número 1 de València, ha vist les presents actuacions de juí ordinari, registrades amb el número 19/2005, dels assumptes civils d'este jutjat. Les parts són l'entitat Majofer Joyas, SA, representada pel procurador senyor Rivaya Carol i assistida pel lletrat senyor Membrives Alonso, com a part demandant; i la mercantil Duc Joyeros, SL, José Carlos Llorente Tarín i Ángel Terre Ortega, com a part demandada, declarada en rebel·lia. Es procedix, en nom del rei, a dictar esta resolució.
  
Antecedents de fet
  
Primer. La part actora abans mencionada va promoure demanda, que per repartiment va pertocar per torn a este jutjat, contra els ja esmentats demandats, en reclamació de la quantitat de 43.815,89 euros de principal, més els interessos corresponents d'esta i les costes del procediment, pretensió que porta causa de les relacions comercials que es diuen tingudes entre les mercantils en litigi i el saldo deutor no atés per la demandada conseqüència d'estes, i s'impetra la condemna solidària dels administradors de l'entitat codemandada.
  
Segon. Admesa a tràmit la demanda, es va citar la part demandada perquè en 20 dies compareguera en les actuacions i la contestara, i en no verificar-ho en legal forma, va ser declarada en situació processal de rebel·lia. Tot seguit es va proveir la convocatòria d'audiència prèvia, que s'ha portat a cap el 22 de juny de 2005 amb l'assistència només de la part actora, que ha ratificat la seua pretensió i ha demanat la recepció del plet a prova, i com que tots els mitjans proposats i admesos ja figuraven practicats en les actuacions, sense més tràmit han quedat estes concluses per a dictar sentència.
  
Tercer. En la substanciació d'este procediment s'han observat les formalitats legals pertinents.
  
Fonament de dret
  
Primer. La situació processal de rebel·lia declarada respecte de la part demandada no implica, per se, el seu aplanament a la demanda deduïda de contrari, de manera que no queda la part actora alliberada de la càrrega d'acreditar els fets constitutius de la seua pretensió, de conformitat amb el que es preveu en l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil.
  
En el cas de les actuacions, resulta perfectament acreditada la legitimació activa exercida per la part demandant pel que fa al crèdit exercit enfront de la mercantil ací codemandada.
  
Doncs bé, la part actora ha complit adequadament amb tal càrrega, havent-se acreditat per la documentació aportada amb l'escrit de demanda inicial ?que s'ha tingut oportunament per reproduïda- l'existència, certesa i exactitud del crèdit que es pretén de la mercantil codemandada. Es tracta de documents ordinaris de comerç, per al ram d'activitat de què es tracta atés l'objecte social de l'actora, que respon a pràctiques mercantils preordenades i en què consten les circumstàncies del negoci i les personals del deutor, el qual finalment no ha comparegut per a impugnar de cap manera la seua legitimitat.
  
Pel que s'exposa, de conformitat amb el que s'establix en els articles 1088, 1091, 1254, 1255 i 1258 del Codi Civil, i els articles 2, 325 i 339 del Codi de Comerç, ha d'estimar-se íntegrament la demanda rectora de les presents actuacions respecte de la mercantil codemandada.
  
Segon. De conformitat amb el que s'establix en els articles 1100, 1101 i 1108 del Codi Civil, els articles 339 i 341 del Codi de Comerç, i l'article 576 de la Llei d'Enjudiciament Civil, s'ha de condemnar a més la part demandada al pagament dels interessos legals produïts per la quantitat deguda des de la data d'interposició de la demanda inicial, a saber, 14 de gener de 2005, i fins al complet pagament del deute, incrementats en la forma determinada per l'esmentat article 576 de la llei processal.
  
Tercer. Resulta evident la possibilitat de subsumir el supòsit fàctic que ara ens ocupa en la raó que inspira la norma de l'article 262 de la Llei de Societats Anònimes. Això és, el fonament de la responsabilitat del senyor Llorente Tarín i del senyor Terre Ortega com a administradors de la societat demandada, si bé potser no haja de buscar-se en l'article 135 de la Llei de Societats Anònimes, sinó en l'article 262.5 de la Llei de Societats Anònimes, al qual es remetia l'article 30 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada de 25 de juliol de 1989, i que actualment reproduïx l'article 105.5 de la Llei 2/1995, en virtut del qual respondran solidàriament dels deutes socials els administradors que incomplisquen l'obligació de convocar la junta general perquè adopte si és el cas l'acord tendent a la pertinent modificació del capital social, o l'acord de dissolució quan hi haja causa legal per a això, responsabilitat esta que té una naturalesa distinta a l'establida en els articles 134 i 135 de la Llei de Societats Anònimes, ja que ni es tracta d'una responsabilitat per danys ni, a diferència d'aquella, exigix per això la concurrència de culpa o negligència en l'actuació de l'administrador, ni tan sols requerix que la societat es trobe en una situació d'insolvència patrimonial, sinó que constituïx una pena civil a l'incompliment d'un deure del càrrec, que té per fonament evitar el costum tan generalitzat com danyós per als interessos socials i de tercers, que en aquells supòsits en què per les pèrdues acumulades o la concurrència d'una altra causa legal, es dissol de facto la societat, i cessen els administradors sense procedir a la liquidació d'esta ni adoptar cap mesura tendent a evitar perjuís a tercers (en este sentit, Sentència de l'Audiència Provincial de Pontevedra de 23 de maig de 1997 i Sentència de l'Audiència Provincial de Terol de 22 de desembre de 1998).
  
I és que la responsabilitat establida en l'article 262.5 de la Llei de Societats Anònimes i en l'article 105.5 de la Llei 2/1995, no exigix com a fonament una actuació negligent de l'administrador, sinó que esta s'objectiva i es recolza únicament en l'incompliment del deure legal de promoure la dissolució de la societat quan hi haja causa legal per a això; deure que el codemandat, a pesar de continuar designat com a administrador de la mercantil demandada va incomplir. Hi concorren a més circumstàncies que han portat ope legis al tancament registral, ben entés que en tot cas al temps de la perfecció del negoci jurídic inter partes exercix a tots els efectes el càrrec d'administrador de la mercantil Duc Joyeros, SL, i sense que eventuals actes posteriors, de caràcter unilateral i que pogueren accedir al Registre diversos anys després, puguen afectar el règim de responsabilitat que queda conformat en garantia del creditor frustrat, que complix la prestació a què contractualment estava obligat i que, correlativament, detecta a posteriori la situació de la contrapart.
  
Per això cal estimar la pretensió que es deduïx per l'actora quant a la declaració de la responsabilitat solidària dels administradors davant el creditor.
  
Quart. Les costes processals causades s'han d'imposar a la part demandada que resulta vençuda, de conformitat amb el que s'establix en el vigent article 394 de la Llei d'Enjudiciament Civil.
  
Vistos els preceptes legals esmentats i els restants de general i pertinent aplicació al cas jutjat.
  
Decisió
  
Estime la demanda promoguda pel procurador senyor Rivaya Carol en la representació que té del seu mandant, Majofer Joyas, SA, i condemne la mercantil demandada, Duc Joyeros, SL, a pagar a la part actora la quantitat de quaranta-tres mil huit-cents quinze euros i huitanta-nou cèntims (43.815,89 euros) de principal, més els interessos legals d'esta des del dia 14 de gener de 2005 i fins al complet pagament del deute, com també declare a tots els efectes pertinents la responsabilitat solidària dels administradors José Carlos Llorente Tarín i Ángel Terre Ortega, els quals es condemna a reconéixer i complir esta declaració, tot això amb imposició als demandats del pagament de les costes processals causades.
  
Notifiqueu esta resolució a les parts en legal forma, i feu-los saber que contra esta es pot interposar un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València, que s'haurà de preparar en el termini de cinc dies.
  
Esta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme.
  
I perquè es publique en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, a fi que valga de notificació al demandat Ángel Terre Ortega, en parador desconegut, expedisc este edicte.