Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9135, del 26-07-2021 (2021/7517)

RESOLUCIÓ de 2 de juliol de 2021, de la Direcció General de Política Territorial i Paisatge, respecte de la utilització de la cartografia territorial de l'estoc de diòxid de carboni equivalent de la coberta vegetal de la Comunitat Valenciana, dins del marc de l'ordenació i gestió de la infraestructura verda del territori.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9135

Data del DOGV
:   26-07-2021

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2021/7517


Data del document
:   02-07-2021

Organisme emissor
:   Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat
    * cartografia
    * legislació
    * gas amb efecte d'hivernacle

RESOLUCIÓ de 2 de juliol de 2021, de la Direcció General de Política Territorial i Paisatge, respecte de la utilització de la cartografia territorial de l'estoc de diòxid de carboni equivalent de la coberta vegetal de la Comunitat Valenciana, dins del marc de l'ordenació i gestió de la infraestructura verda del territori. [2021/7517]  
El compliment dels objectius de l'Acord de París, adoptat el 12 de desembre de 2015 i subscrit a escala estatal, té com a principal objectiu impedir el continu augment de la temperatura del planeta. Per a això, és evident la necessitat de simultaniejar diferents accions que faciliten la descarbonització de l'economia i la seua transició cap a un model circular, però també que garantisquen un ús més racional i solidari dels recursos i la promoció de models de desenvolupament més sostenibles i exigents en la lluita contra les desigualtats socials i territorials.  
  
Sense cap dubte aquest nou enfocament cap a la lluita contra el canvi climàtic i la resiliència, que és l'objectiu prioritari de la Llei 7/2021, de 20 de maig, de canvi climàtic i transició energètica, ha d'abordar conjuntament també la preservació dels serveis ecosistèmics de cada territori, tal com es desprén del recent informe d'IPCC i IPBES sobre «Biodiversitat i canvi climàtic».  
En aqueix sentit la llei estatal considera essencial la consideració del canvi climàtic en la planificació i gestió territorial i urbanística, així com en els diferents projectes que tenen una projecció i impacte sobre el territori. D'aquesta manera, l'article 21 prescriu l'obligada consideració d'aquests efectes del canvi climàtic en l'elaboració del planejament, i la integració de les mesures necessàries per a millora la resiliència del territori enfront del risc del canvi climàtic, i l'article 26 expressa la necessitat de fomentar la capacitat d'absorció dels embornals de carboni, instant les administracions públiques competents a identificar, cartografiar, avaluar, comptabilitzar i adoptar mesures de conservació i millora dels embornals territorials de diòxid de carboni. Per a això, afirma la llei, es fomentaran aquelles accions que ressalten les externalitats positives que proporcionen els embornals, especialment els forestals i agrícoles, tenint en quanta que es tracta de serveis ecosistèmics d'ampli abast, i en connexió amb una adequada ordenació i gestió del territori. En el posterior article 32 de la Llei 7/2021, es fa referència a la necessitat del foment de mesures compensatòries per a pal·liar la petjada de carboni de les activitats implantades, i la seua necessària consideració en la contractació pública. Important és, també, la disposició final quarta que modifica el Reial decret legislatiu 7/2015, de 30 d'octubre, de la Llei del sòl i rehabilitació urbana, expressant de manera taxativa que la planificació territorial i urbanística haurà de considerar en l'ordenació dels usos del sòl aquells riscos que suposen una deterioració dels béns, funcions i serveis ecosistèmics del territori.  
  
Per part seua, en l'àmbit autonòmic, la declaració d'emergència climàtica aprovada pel Consell el 6 de setembre de 2019, i els treballs d'elaboració de la Llei de Canvi Climàtic en la Comunitat Valenciana, responen a la necessitat de definir una transició ordenada de la nostra estructura econòmica cap a un model baix en carboni, innovador i eficient. Aquesta acció del Consell, en aquesta matèria, es complementa amb l'elaboració i aprovació de les denominades Estratègies Valencianes contra el Canvi Climàtic que, de manera periòdica, es realitzen des de 2008.  
En aquests instruments comentats, així com en els continguts de l'Estratègia Territorial de la Comunitat Valenciana, aprovada per Decret 1/2011, de 13 de gener, del Consell, s'estableix la necessitat d'analitzar el balanç de diòxid de carboni en tot el conjunt de plans i instruments les accions dels quals tinguen efectes significatius sobre el territori: des dels plans d'acció territorial, els plans urbanístics, tant estructurals com d'ordenació detallada, els plans sectorials fins als projectes d'implantació d'activitats que suposen la transformació del sòl. D'aquesta manera, amb aquesta cartografia, es té una informació valuosa i rigorosa que ajudarà a la presa de decisions per part de l'Administració, i també dels particulars, amb la finalitat de mitigar els efectes del canvi climàtic i adaptar el territori als condicionants d'aquest risc.  
La visió territorial d'aquesta cartografia de l'estoc de diòxid de carboni, i de la seua fixació anual, considera el sòl com a element portador de valors i de provisió de serveis ecosistèmics per al conjunt de la societat i per consegüent per a la millora de la qualitat de vida de la ciutadania. D'aquests serveis ambientals, un dels més importants és el de la protecció de la població enfront de riscos naturals i induïts, incloent-hi els efectes del canvi climàtic, sent el sòl l'element del sistema territorial que, en major mesura, contribueix a aquesta mitigació a través de la seua funció com a embornal de diòxid de carboni que pot estar acumulat tant en el mateix sòl, com en els sistemes agrícoles, forestals, i fins i tot en el verd de les ciutats.  
Els instruments legals que es proposen i aproven en relació amb la lluita contra el canvi climàtic hauran de facilitar mecanismes que permeten de manera àgil, i eficient, aquestes solucions de neutralitat d'emissions de diòxid de carboni i les compensacions que siguen adequades i pertinents.   
Per a la realització d'aquesta cartografia s'ha comptat amb un equip científic d'elevada excel·lència, el qual ha utilitzat les metodologies més avançades quant a la quantificació de l'estoc de carboni en la vegetació, reforçant resultats científics anteriors ja proposats en el Pla d'Acció Territorial Forestal (PATFOR) de la Comunitat Valenciana. A més, s'ha aprofundit en les noves metodologies de còmput de carboni afegint la cobertura agrícola del sòl, que ha sigut tradicionalment la gran oblidada de la comptabilitat de l'efecte embornal de diòxid de carboni. La cartografia territorial elaborada avalua, tant el mateix estoc de carboni -que es pot estimar en uns 237 milions de tones de diòxid de carboni equivalent-, com la fixació anual de carboni, estimada en uns 18 milions de tones de diòxid de carboni equivalent, havent-se considerat en aquest segon cas a més, l'efecte embornal del verd urbà que també adquireix notable importància.  
  
Les cartografies de l'estoc i de la fixació anual de diòxid de carboni que s'aproven seran sens dubte de gran utilitat en l'anàlisi i quantificació del carboni acumulat en el territori, del seu estat actual i previsible evolució. Des del punt de vista de l'ordenació del territori, que és l'escala adequada d'aquesta cartografia, es podrà avaluar el balanç de carboni, i de les emissions de diòxid de carboni, en els canvis d'ús del sòl que finalment es produiran amb la concreció dels plans territorials, urbanístics, sectorials i dels projectes que tenen afecció sobre el territori. Això permetrà prendre consciència dels impactes que aquesta transformació suposa, i de la necessitat peremptòria d'adoptar mesures que permeten mitigar i compensar aquestes emissions, aconseguir la neutralitat climàtica a la Comunitat Valenciana i el reconeixement dels serveis ecosistèmics que presta el món rural al conjunt de la societat.  
  
Per totes aquestes consideracions exposades, resolc:  
  
Primer  
Aprovar les cartografies territorials d'estoc i fixació anual de diòxid de carboni equivalent en la Comunitat Valenciana.  
  
Segon  
Establir un conjunt de directrius respecte de la utilització i aplicació d'aquesta cartografia:  
1. És un objectiu prioritari de la utilització de la cartografia de fixació i estoc de carboni, l'articulació de mecanismes que permeten valorar i quantificar de manera científica i consensuada els serveis ecosistèmics del món rural i, per consegüent, dels necessaris fluxos de compensació des del món urbà.  
2. La planificació i gestió dels serveis ecosistèmics en el territori, atendrà tant el seu caràcter singular, per a cada servei, com a acumulatiu quan se superposen diversos d'aquests serveis sobre un mateix espai. Aquests efectes sinèrgics condicionaran els graus de preservació que es proposen en els instruments d'ordenació pertinents.  
  
3. Les cartografies de fixació i estoc de carboni podran utilitzar-se com una de les metodologies per a introduir la perspectiva de preservació dels serveis ecosistèmics en la planificació, i en l'avaluació ambiental estratègica, podent utilitzar-se per a establir llindars de mitigació, compensació o limitació dels impactes produïts sobre aquests serveis.   
  
4. La cartografia territorial de l'estoc de diòxid de carboni en la coberta vegetal de la Comunitat Valenciana haurà de ser observada i aplicada necessàriament en el disseny de la infraestructura verda del territori, així com en la planificació territorial, urbanística, municipal, sectorial i en aquells projectes que tinguen una projecció i impacte sobre l'ús i cobertura del sòl.  
5. De conformitat amb la cartografia d'estoc de carboni, tots els sòls que donen suport a una cobertura vegetal que emmagatzema un estoc de diòxid de carboni equivalent superior a 200 tones per hectàrea, s'incorporaran a la infraestructura verda d'escala regional del territori en els documents dels instruments d'ordenació i planificació territorial i urbanística, i s'estableixen a més les mesures adequades per al manteniment i millora d'aqueix estoc.  
6. Seguint la directriu 67 de l'Estratègia Territorial de la Comunitat Valenciana, els desenvolupaments territorials i urbanístics hauran d'aconseguir el balanç net zero d'emissions de carboni. Per tant, la destrucció de la cobertura vegetal relacionada amb la transformació urbanística haurà de ser compensada a través d'accions de millora de la infraestructura verda, tant la rural com la urbana, sent preferent aquesta última per l'impacte favorable en la qualitat de vida urbana.   
7. En la documentació dels instruments d'ordenació i intervenció territorial i urbanística corresponents es valorarà i quantificarà el previsible impacte sobre aquest estoc de carboni i la seua fixació anual, i es procurarà evitar el seu menyscapte o deterioració. Si fa el cas, s'establiran mesures que compensen la possible pèrdua d'aquesta acumulació de carboni en la vegetació, tot això amb l'objectiu d'aconseguir la neutralitat de carboni en el balanç posterior a l'aplicació d'aquests instruments.   
8. Quan un desenvolupament territorial, urbanístic, o un projecte, comporte un segellament de sòl, a més de l'eliminació de la cobertura vegetal, a la pèrdua d'estoc de diòxid de carboni de la vegetació, se li sumarà la pèrdua d'estoc de diòxid de carboni del sòl, quan existisquen metodologies i instruments adequats per a la valoració del diòxid de carboni emmagatzemat en el sòl.  
9. Els nous usos i aprofitaments admissibles en el sòl en situació bàsica rural que impliquen l'eliminació de la cobertura vegetal en una superfície superior a 5.000 m², comptabilitzaran adequadament l'estoc de diòxid de carboni equivalent eliminat, havent de compensar aquesta pèrdua a través de diferents vies, que poden ser combinades, i hauran de procurar la mínima temporalitat possible entre l'actuació i la solució compensatòria efectiva:  
a) Introduint vegetació en el projecte sempre que la integració paisatgística del mateix ho permeta.  
b) Invertint en projectes de millora de la gestió d'embornals de carboni en l'entorn més immediat, amb caràcter preferent. Aquests projectes podran afavorir la gestió forestal però també la millora d'altres ecosistemes d'interés com els aiguamolls o fins i tot els paisatges agrícoles culturals de la Comunitat Valenciana.  
c) Compensació econòmica, prenent com a referència el preu de la tona de diòxid de carboni en el mercat internacional a data d'aprovació del projecte.  
10. La fixació de carboni per les espècies agrícoles és fonamental per al balanç de carboni en el territori. Per això, i per a optimitzar aquesta capacitat, es desenvoluparan bones pràctiques agrícoles que afavorisquen el manteniment i millora d'aquests embornals. En aquest sentit, l'Agència Europea de Medi Ambient recomana una sèrie d'aquestes pràctiques per a millorar la gestió del carboni en els cultius, com ara entre altres:  
a) Prioritzar els cultius adaptats a les condicions ecosistèmiques del medi.  
b) Afavorir la rotació i diversificació de cultius.  
c) Reduir en la mesura del possible el conreu en els sòls.  
d) Ajustar els períodes de sembra i recol·lecció als canvis en les condicions climàtiques.  
e) Millorar l'eficiència de l'agricultura amb l'ús de noves tecnologies.  
f) Millorar l'eficiència del reg.  
g) Millorar les condicions sanitàries i alimentoses de la cabanya ramadera.  
h) Fomentar l'agricultura ecològica.  
i) Implantar, mantindre i millorar la vegetació dels marges de les parcel·les procurant la seua funció de connector ecològic.  
j) Diversificar les activitats agropecuàries dins de l'explotació.  
Tercer  
Donar publicitat al document «Cartografia Territorial de l'Estoc de Carboni a la Comunitat Valenciana», així com a les cartografies elaborades, que estaran disponibles per a la seua consulta i descàrrega en la pàgina web de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat (http://politicaterritorial.gva. és/és/conselleria), i en el visor cartogràfic de la Generalitat (https://visor.gva.es/ visor/).  
  
València, 2 de juliol de 2021.- La directora general de Política Territorial i Paisatge: Rosa Pardo Marín.