Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9535, del 16-02-2023 (2023/1353)

RESOLUCIÓ de 6 de febrer de 2023, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar bé d'interés cultural immaterial la tradició musical popular valenciana materialitzada per les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9535

Data del DOGV
:   16-02-2023

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2023/1353


Data del document
:   06-02-2023

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

RESOLUCIÓ de 6 de febrer de 2023, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar bé d'interés cultural immaterial la tradició musical popular valenciana materialitzada per les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana. [2023/1353]  
L'article 12 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana assenyala que correspon a la Generalitat vetlar per la protecció i defensa de la identitat i els valors i interessos del poble valencià i el respecte a la diversitat cultural de la Comunitat Valenciana i el seu patrimoni històric.  
  
D'altra banda, la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, estableix en l'article 45 que seran declarats béns immaterials d'interés cultural les activitats, creacions, coneixements, pràctiques, usos i tècniques que constitueixen les manifestacions més representatives i valuoses de la cultura i de les formes de vida tradicionals dels valencians, així com les tradicions en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci, i especialment les que han sigut objecte de transmissió oral, i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.  
Vistos els informes tècnics favorables a la incoació de l'expedient de declaració de bé d'interés cultural immaterial emesos pel Servei de Patrimoni Cultural i per la Comissió Tècnica per a l'Estudi i Inventari del Patrimoni Immaterial.  
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei de la Generalitat Valenciana 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, resolc:  
  
  
Primer  
Incoar expedient per a declarar bé d'interés cultural immaterial la tradició musical popular valenciana materialitzada per les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana.  
  
Segon. Descripció del bé i valors  
D'acord amb els articles 28 i 45 de la Llei de la Generalitat Valenciana 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es fan constar en l'annex d'aquesta resolució la descripció del bé i els seus valors.  
  
  
Tercer. Mesures de protecció i salvaguarda  
La protecció de la tradició musical popular valenciana materialitzada per les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana com a patrimoni cultural immaterial es concretarà en les mesures següents:  
a) Realitzar tasques d'identificació, descripció, investigació, estudi i documentació amb criteris científics.  
b) Incorporar els testimoniatges disponibles a suports materials que garantisquen la seua protecció i preservació.  
c) Vetlar pel desenvolupament normal i la pervivència d'aquesta manifestació cultural, i també tutelar la conservació dels seus valors tradicionals i la seua transmissió a les generacions futures.  
Qualsevol canvi que excedisca el normal desenvolupament dels elements que formen aquesta manifestació cultural s'haurà de comunicar a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural perquè, si escau, reba l'autorització administrativa i es modifique aquesta declaració.  
La gestió del bé la tindrà la Federació d'Orquestres i Rondalles de Pols i Pua de la Comunitat Valenciana i totes les orquestres i rondalles de pols i pua integrades en grups de balls tradicionals o associades a actes festius d'arrelament popular valencià, i seran aquestes les que decidiran sobre aspectes materials i immaterials, així com sobre el desenvolupament de l'esmentada manifestació cultural.  
  
Quart  
En compliment del que s'estableix en l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es notifica aquesta resolució als interessats, i es comunica al Registre General de Béns d'Interés Cultural perquè s'anote de manera preventiva.  
  
Cinqué  
Publicar aquesta resolució amb l'annex en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.  
  
  
València, 6 de febrer de 2023.- La consellera d'Educació, Cultura i Esport: Raquel Tamarit Iranzo.  
  
  
  
ANNEX  
  
1. Identificació  
1.a. Identificació geogràfica  
Agrupacions musicals de cordes pinçades a la Comunitat Valenciana. En data de hui, estan federades 51 agrupacions de les tres províncies, Alacant, Castelló i València. La província d'Alacant ha sigut molt fructífera en la florida de bones formacions de pols i pua, però entre totes aquestes, cal destacar «La Wagneriana», l'Harmònica Alcoiana, «La Paloma» de Cocentaina i la Batiste Mut, tant per la gran qualitat artística demostrada, com per la seua antiguitat, per la qual cosa les més antigues han sigut claus per a la formació d'altres agrupacions posteriors i per a la formació de la Federació Alacantina de plectre «Mar i Muntanya», així com perquè s'implantara l'especialitat d'instruments de pua en el Conservatori Professional de Música Guitarrista José Tomás. A la província de València i Castelló també trobem referents històrics. A més, hem de tindre en compte que existeixen moltes més agrupacions de corda pinçada, fonamentalment rondalles integrades en grups de ball tradicional o associades a actes festius d'arrelament popular valencià.  
  
1.b. Àmbit  
Comunitat Valenciana  
Les orquestres i rondalles de pols i pua cobreixen pràcticament tot el territori de la Comunitat Valenciana, i són exemple d'èxit a nivell estatal en perdurar en el temps i estar integrades dins de les tradicions musicals i populars del poble valencià. La Comunitat Valenciana posseeix el major nombre d'orquestres i rondalles d'Espanya, que participen en diferents manifestacions culturals i celebracions de tota índole al llarg del any. A més, l'activitat de les seues escoles musicals es realitza de manera periòdica seguint el calendari escolar.  
1.c. Tipologia  
Agrupacions musicals que utilitzen instruments de cordes pinçades, bandúrria, llaüt, mandolina, guitarra i contrabaix, per al desenvolupament de la seua activitat cultural.  
1.d. Denominació principal i altres  
Orquestres de pols i pua  
Orquestres de corda pinçada / Agrupació corda pinçada.  
Orquestres de plectre  
Rondalles  
Agrupacions musicals (Ensembles)  
1.e. Comunitats o persones relacionades amb l'element  
El dia 21 de maig de 1995 es va reunir en el municipi del Campello, de la província d'Alacant, la Federació Alacantina d'Orquestres de Pols i Pua, la Federació Valenciana d'Orquestres de Pols i Pua i representants d'orquestres de Castelló amb la finalitat d'integrar-se en una sola federació que es denominaria Federació d'Orquestres i Rondalles de Pols i Pua de la Comunitat Valenciana. La constitució de la nova entitat es realitzaria per fusió i ampliació per adhesió d'altres orquestres existents a la Comunitat Valenciana. Així es va acordar, i quedaren integrades en la nova Federació les dues entitats següents: la Federació Alacantina d'Orquestres de Pols i Pua, amb el nom de Federació Alacantina de Rondalles, i la Federació Valenciana d'Orquestres de Pols i Pua, que va ser creada el 14 d'octubre de 1992 a Alfafar. La constitució d'aquesta entitat federativa nova persegueix la finalitat de reforçar i impulsar les tasques tendents a promocionar les orquestres i rondalles de pols i pua, que compta en l'actualitat amb 51 agrupacions federades. A més de la mateixa Federació, de manera general totes les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana que materialitzen la nostra tradició musical popular. Són entitats de caràcter privat, sense ànim de lucre, amb una massa social, constituïdes legalment i inscrites en un registre públic, sobiranes en el seu govern i gestió. Són organitzacions complexes relacionades amb la societat pròxima on es desenvolupen i amb la qual col·laboren estretament, i transmeten la tècnica musical en molts casos amb escoles musicals que garanteixen la sostenibilitat del projecte musical propi.  
1.f. Descripció escarida  
Les orquestres de cordes pinçades tenen una formació mitjana amb una plantilla de 4 bandúrries, 4 mandolines, 4 llaüts, 6 guitarres, 1 contrabaix i 1 percussió, si bé hi ha agrupacions que amplien el seu espectre tímbric amb suport ocasional, segons ho requerisca l'obra a interpretar, d'instruments de fusta o corda fregada. Dins de les guitarres és molt comú utilitzar una guitarra baixa. Altres instruments utilitzats, arxillaüt, petit llaüt i variants d'aquests instruments. Les rondalles tenen una configuració més variada i en moltes ocasions són mixtes, amb alguna flauta, violí, si bé com a instruments de base es pot considerar la guitarra, la bandúrria i el llaüt, com a elements mínims, tots ells de corda pinçada.  
  
  
2. Marc espacial  
2.a. Localització  
Disseminades al llarg de tota la geografia de la Comunitat Valenciana, que posseeix el major nombre i concentració d'orquestres i rondalles a Espanya i a nivell mundial, i que de fet és un model a seguir i potenciar.  
2.b. Recorregut  
La història de les rondalles s'ha prolongat durant diversos segles i els seus orígens es perden en un passat on es fonen els aspectes populars i els cultes. La història de les orquestres de pols i pua, igual que el concepte de rondalla actual, podem datar-la de finals del segle XIX.  
  
3. Marc temporal  
3.a. Calendari  
Celebracions de festes populars i esdeveniments culturals en cadascun dels pobles de residència de les agrupacions respectives, com a suport d'usos i costums, respectant la idiosincràsia pròpia de cada població.  
3.b. Periodicitat  
Anual.  
  
4. Descripció i caracterització  
4.a. Orígens documentats o atribuïts  
La Estudiantina Fígaro, fundada a Madrid en 1878, va ser un primer referent per a l'aparició d'agrupacions de cordes pinçades. Un altre dels motius pels quals comencen a aparéixer alguns xicotets grups és la inclusió de rondalles en números de sarsuela, i són Francisco Asenjo Barbieri i Cristóbal Oudrid els primers compositors a afegir les bandúrries i guitarres a la seua instrumentació. D'aquesta manera s'inaugura una tradició que serà continuada posteriorment per altres compositors com Ruperto Chapí, Tomás Bretón o Amadeo Vives. Alguns dels conjunts de plectre i guitarra que tocaven en aquestes sarsueles es formaven expressament per a aquestes, com és el cas del format pel músic alacantí Manuel Mas i Candela.  
En 1898 es funda a Barcelona la Societat Lira Orfeo, per Pere Lloret junt amb altres joves músics com Miquel Llobet, Baldomer Cateura o Manuel Burgés. La finalitat d'aquesta societat era la de formar una orquestra de plectre i guitarres on tots els seus components tingueren una bona formació musical i tècnica seguint les escoles de Francesc Tàrrega i Baldomer Cateura.  
El maig de 1916 apareix l'Associació Filharmònica de Mandolinistes. Félix de Santos funda a Barcelona una altra de les entitats més importants per a la música acadèmica de plectre de principis del segle XX: l'Associació Filharmònica de Mandolinistes, el vicepresident i mandolina solista de la qual era l'alcoià Eliseu Martí. Aquesta associació també tenia la finalitat de crear una orquestra, al mateix temps que promoure els concerts de mandolina solista i de música de cambra a Barcelona. Aquests concerts solien realitzar-se en l'antiga Sala Mozart, i sovint eren retransmesos per ràdio. L'associació va tindre activitat fins a l'inici de la Guerra Civil.  
Però la Comunitat Valenciana no es va quedar enrere en aquests menesters, al contrari, en 1897 es funda la rondalla de la Societat Coral El Micalet, i la segueixen La Wagneriana d'Alacant i l'Harmònica Alcoiana. Els orígens documentats d'aquesta mena d'agrupacions ens retrotrau a principis de segle XX, encara que es té constància de la seua existència ja a la fi del XIX. Les agrupacions més capdavanteres són:  
  
Any fundacional  
Rondalla de la Societat Coral El Micalet 1897  
La Wagneriana d'Alacant 1903  
Harmònica Alcoiana 1915  
Orquestra València de Pols i Pua (CIM) 1918  
La Paloma de Cocentaina 1929  
Agrupació Musical Edetana Vte. Giménez 1947  
  
En l'apartat de rondalles i música popular, està més que demostrat l'arrelament en la totalitat de les poblacions de la Comunitat Valenciana, i l'arxiu de la secció de documentació i patrimoni de l'Institut Valencià de Cultura disposa de dades que així ho testifiquen.  
  
4.b. Evolució històrica / modificacions  
L'arrelament popular de la música a la Comunitat Valenciana està fora de tota discussió. La proliferació de bandes de música en totes les poblacions del nostre entorn, i la seua significació en la dinamització de la cultura de la població és inqüestionable. Caldria preguntar-se el motiu de la quasi desaparició de les agrupacions de corda pinçada que, amb una antiguitat semblant, es repartien de cap a cap de la nostra geografia.  
  
Altres cultures semblants a la nostra han continuat la seua tasca pedagògica amb aquests instruments, i mantenen nivells d'excel·lència que són envejables. Per descomptat Itàlia, bressol de la mandolina, però també països com Alemanya o Holanda, Portugal, del nostre entorn cultural, i a Amèrica Llatina, Mèxic, Colòmbia o el Perú, i per descomptat el Brasil, mantenen nivells d'excel·lència en aquesta mena d'instruments. Fins i tot instruments tan nacionals com la guitarra, no van tindre una acceptació en el món del concert clàssic fins a l'aparició de grans intèrprets com Andrés Segovia que, no és casualitat, va triomfar als Estats Units, mentre ací es lluitava per la incorporació del seu ensenyament als conservatoris estatals.  
4.c. Personatges, indumentàries, pràctiques, funcions  
No es tracta d'un bé lligat a personatges o indumentàries, sinó més aviat lligat a una pràctica instrumental i una funció social. En l'inici (principis del segle XX), per l'absència de televisió o de les tecnologies de la informació, tenia una funció social molt més rellevant. En converses amb persones lligades al món del plectre, com Enrique Navarro de la Rondalla El Micalet de València ens deia: «El president del Micalet era el Sr. Ramón Juan i el secretari el Sr. Alonso Grosón. A càrrec de l'orfeó estava Francisco Llácer Pla, en la rondalla Miguel Jesús, al violí Vicente Giménez. Actualment existeix una agrupació en Llíria que porta el seu nom. En el saló cafeteria es reunien els diumenges a la vesprada familiars i amics (encara no hi havia TV), i actuava el sextet Giner, professors de violí, piano, violoncel, viola i contrabaix. En la rondalla arribàrem a fer assajos els diumenges al matí amb el mestre Salvador Vivó i s'omplia el saló per a escoltar-nos.»  
Les agrupacions de rondalla en l'actualitat tenen una funció sociocultural diferent en la majoria dels casos, ja que mantenen el folklore autòcton amb agrupacions de cors i danses, i els concerts de repertori variat, amb obres de compositors valencians, de la resta de nacionalitats, i proliferen en l'actualitat els compositors per a aquesta mena d'instruments.  
4.d. Elements / processos (activitats i oficis)  
Escoles musicals integrades en les orquestres i rondalles (professorat)  
Orquestres i rondalles de pols i pua (directors)  
Instruments (lutiers de la Comunitat Valenciana)  
Concerts, festivals, rondes i qualsevol expressió musical de corda pinçada, així com els professionals vinculats en aquests actes.  
4.e. Desenvolupament i seqüència temporal  
Tenint en compte les imatges del nostre propi patrimoni artístic:  
 «Ud» (llaüt) Relleu d'una pila d'ablucions (S. XI). Museu de Belles Arts de Xàtiva.  
 Guitarra i llaüt. Escola dels Germans Serra (S. XIV). Mare de Déu de la Llet. Museu de la Catedral de València.  
 Llaüt guitarrenc i llaüt baix. Escola de Francesc Serra. (S. XIV). Mare de Déu de la Llet. Museu d'Art de Catalunya.  
El desenvolupament de la música de corda pinçada ha estat unit al nostre poble pràcticament des de l'origen, si bé la configuració actual de les orquestres i rondalles es desenvolupa a la fi del segle XIX.  
4.f. Organització / dedicació / finançament  
Actualment, les orquestres i rondalles de corda pinçada estan constituïdes per músics, socis i persones simpatitzants o relacionades amb la societat. Aquestes han sigut i són gestionades íntegrament per persones voluntàries que ocupen càrrecs directius i que estan encarregades de la gestió de cada entitat. Excepte la direcció de les unitats artístiques i el professorat de les escoles de música, únics càrrecs professionalitzats i remunerats del col·lectiu, la resta de la massa social que conforma l'associació musical són persones aficionades i fan les seues tasques de manera voluntària.  
Els vertaders agents culturals són els músics i músiques, normalment iniciats en el món de la música en la seu de cada associació musical en les diferents tipologies d'escoles de música. La gran majoria de músics reben la seua formació completa en aquests centres i actualment una reduïda part d'aquests continuaran la seua formació professional en els conservatoris, cosa que hem de potenciar per a incrementar aquest fenomen habilitant els mitjans per a això. Les músiques i músics aficionats compaginen la seua formació amb els seus estudis o treball. D'ací la importància de les orquestres i rondalles com a centres oberts capaços de donar resposta a les diferents demandes culturals dels valencians adaptant-se a les necessitats de cada persona.  
Resumint:  
- Organització: fonamentalment associacions sense ànim de lucre, o integrades dins d'una societat musical.  
- Dedicació: altruista i per afició fonamentalment, si bé el professorat i actualment un reduït percentatge de persones poden tindre una dedicació professional.  
- Finançament: privat, de les quotes dels mateixos músics i músiques. Programacions culturals d'Administració pública, de forma molt tímida col·laboracions amb el sector privat.  
4.g. Relació dels béns mobles i immobles o entorns d'interés vinculats  
Inventari cultural d'orquestres i rondalles federades facilitat al Departament de Patrimoni de l'Institut Valencià de Cultura.  
Arxiu musical de partitures, sonor, vídeos i actualment expressió cultural en pàgines web i xarxes socials.  
  
5. Interpretació i simbolismes   
La nostra expressió artística arrelada des dels nostres orígens, marca de la nostra manera de ser i la devoció per la música a nivell general en la nostra terra i en particular el col·lectiu vinculat a la música de corda pinçada.  
  
6. Percepció i implicació de la població i grau d'obertura als públics  
  
En tractar-se d'unes agrupacions de caràcter popular, s'integren en el desenvolupament cultural de les poblacions de residència, on participen de molts actes de tradició popular, de música folklòrica, i de suport a grups de danses, corals o clàssiques, i faciliten l'aprenentatge d'aquests instruments de caràcter popular. La implicació popular és d'importància significativa, si bé la implicació de joves generacions, oberta a tots els públics d'edat i sexe, pateix per la falta de suport, tal vegada pel desfasament de l'adaptació al món actual, quant a repertori, estudis, i futur professional. Enfortir aquests factors comportaria l'enfortiment de les nostres arrels culturals autòctones. Aquest és el principal motiu de la demanda de bé immaterial necessitat d'atenció i protecció.  
  
7. Salvaguarda  
7.a. Protecció administrativa  
La Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, en l'article 45 disposa que seran declarats béns d'interés cultural les activitats, coneixements, usos i tècniques que constituïsquen les manifestacions més representatives i valuoses de la cultura i les maneres de vida tradicionals dels valencians. Per això és procedent la declaració com a bé d'interés cultural immaterial a favor de la tradició musical popular valenciana materialitzada per les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana. S'ha sol·licitat per tant protecció patrimonial a nivell administratiu, i que s'inscriga la declaració en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i es comunique, així mateix, al Registre General de Béns d'Interés Cultual del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport.  
  
7.b. Agents i metodologia de transmissió  
Així com declara la Convenció de París sobre patrimoni immaterial de la UNESCO (2003), es duen a terme mesures com la identificació, la documentació, la investigació, la preservació, la protecció, la promoció, la valoració, la transmissió, sobretot a través de l'ensenyament oficial i no oficial i la revitalització d'aquest patrimoni en els seus diferents aspectes.  
Les orquestres i rondalles de corda pinçada estan arrelades amb força en els seus municipis com a estructura de dinamització i cohesió social i de representació col·lectiva. En primer lloc, perquè creen un vincle relacional i interactiu que integra els components de l'entitat musical amb els habitants de la població. En segon lloc, perquè ofereixen al municipi un servei com a agrupació musical i com a centre educatiu. I finalment perquè generen en el si de la societat un sentiment identitari, de pertinença al grup. Tots aquests factors comporten un relleu generacional en la formació de nous músics que permeten la seua transmissió, promoció, valoració i continuïtat, mesures indicades per a la salvaguarda d'un bé immaterial abans esmentades.  
  
I a més d'aquestes mesures, cal afegir també que des de les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana es duen a terme projectes d'investigació i documentació sobre la tradició musical popular de la Comunitat Valenciana en diferents àmbits (arxivística, història i evolució, etc.), articulats des de la Federació d'Orquestres i Rondalles de Pols i Pua de la Comunitat Valenciana i compartits amb el Departament de Documentació i Patrimoni de l'Institut Valencià de Cultura.  
  
7.c. Altres accions de salvaguarda  
Dotació pressupostària per a la salvaguarda de les orquestres i rondalles de pols i pua de la Comunitat Valenciana, atesa amb els mitjans personals i materials de la conselleria competent per raó de la matèria.  
  
Les mesures de salvaguarda preses pel col·lectiu ha sigut la vertebració de les orquestres i rondalles a través de la seua federació, la qual necessita un major suport institucional per a consolidar les accions que es prenen, com són la potenciació i millora de les diferents tipologies d'escoles de música que depenen de cada associació musical, la declaració de bé d'interés cultural, la realització de diferents projectes orientats a la difusió del patrimoni musical de la comunitat a nivell autonòmic projectat en un futur a nivell nacional i internacional, la promoció d'estudis sobre el nostre impacte econòmic, creació d'un centre d'estudis, així com la realització de projectes de recuperació d'arxius, i d'intercanvis, d'entre altres.  
  
7.d. Identificació de riscos i diagnòstic  
Viabilitat i riscos: la permanència del patrimoni musical valencià, materialitzat per les orquestres i rondalles de pols i pua depén tant de factors externs com interns.  
Quant a factors interns trobem amenaces de caire social; ja que en un espai de convivència sempre pot haver-hi tensions; manca d'estímuls, desmotivació, etc.  
Quant a factors externs observem en primer lloc els aspectes de caire econòmic i les obligacions fiscals a les quals estan sotmeses les organitzacions sense ànim de lucre. Aquests poden dificultar la permanència de les orquestres i rondalles i les exposen al risc de la desaparició. Les associacions es mantenen principalment mitjançant les quotes de les persones associades i la prestació de serveis. Podem afirmar, per tant, que les orquestres i rondalles de pols i pua, malgrat ser entitats sense ànim de lucre, realitzen activitats dirigides a la ciutadania de manera general i són el principal agent dinamitzador i promotor del patrimoni musical de corda pinçada valencià, i aquestes activitats tenen majoritàriament un finançament privat.  
Així mateix, una altra amenaça que comparteix amb la resta d'expressions culturals és la globalització i l'homogeneïtzació de la cultura per les diferents tecnologies, que poden provocar la pèrdua d'algunes pràctiques culturals, i entre aquestes, la tradició musical valenciana.  
  
  
8. Valoració i justificació de la declaració  
Exposició de motius  
Les orquestres i rondalles de pols i pua valencianes han sigut i són un dels principals agents de conservació i potenciació del patrimoni cultural valencià gràcies a les tasques de protecció, difusió, foment, transmissió entre generacions i promoció de les tradicions musicals artístiques valencianes que han realitzat al llarg de la seua història. Atés que la Universitat de València va declarar les societats musicals com el principal agent cultural del nostre territori, no és pretensiós extrapolar que en una altra dimensió i proporció les orquestres i rondalles de pols i pua realitzen la mateixa comesa en la nostra tradició de música de corda pinçada sent un agent més que rellevant com a fenomen associatiu, present en tot el territori i arrelat entre els diferents estrats de la societat, i converteixen el nostre territori en el major focus cultural de música de pols i pua de tot el territori espanyol.  
El fenomen de les orquestres i rondalles de pols i pua és fonamentalment associatiu. Aquest requereix la unió social espontània i organitzada al voltant de la música. Una unió democràtica, oberta a tota la població, amb vocació de transmissió i salvaguarda de la pròpia cultura i les nostres maneres de ser i de fer. L'esperit d'aquestes associacions musicals ha romàs, en el fons, amb la mateixa essència des de l'origen de les primeres orquestres i rondalles, ja fa més de 300 anys: la passió per l'ensenyament i la pràctica de la música, la transmissió cultural, la creació d'un espai de convivència i la creació d'un espai d'oci i realització personal.  
Les orquestres i rondalles de corda pinçada són una mostra de promoció de la diversitat cultural del nostre territori. Cada associació musical està composta per persones amb una diversitat de llengües, cultures i nacionalitats cada vegada més evident. La música fa de paper aglutinador i alhora transmissor de la cultura pròpia als nouvinguts, que enriqueixen el propi patrimoni. Es tracta, d'un fenomen actiu i que hem de protegir; un recurs tangible amb un alt valor com a dinamitzador sociocultural i cohesionador social.  
El cas valencià de l'arrelament de la música en general i la música de corda en particular és únic en el territori espanyol i en el món, fruit de la convivència entre diferents generacions que ha donat lloc a les associacions musicals de corda pinçada, la transmissió de coneixements i el gran sentit de comunitat i pertinença a un col·lectiu. Queda per tant demostrada la tradició musical popular valenciana materialitzada per les orquestres i rondalles de la Comunitat Valenciana.  
  
9. Documentació associada  
9.a. Audiovisual  
Moltes de les agrupacions han editat discos de vinil i CD per a la difusió de les seues activitats al llarg de les seues dilatades vides, si bé la societat informatitzada en la qual vivim s'ha imposat a aquest tipus de mitjans de difusió, i per això han creat pàgines web o fòrums de comunicació actualitzats com Youtube, Facebook, Instagram, etc., on poder compartir els esdeveniments i treballs de les diferents formacions. A tall d'exemple, exposem un llistat no exhaustiu d'alguns d'aquests, relacionats amb el context de la Comunitat Valenciana.  
- Federació d'Orquestres i Rondalles de Pols i Pua de la Comunitat Valenciana. https://polsipua.com. Alfafar  
- OPP Villa de Chiva. http://www.oppvilladechiva.com. Chiva  
- OPP Societat Musical Alboraya. http://www.smalboraya.es. Alboraia  
- Agrupació Musical Edetana Vte. Giménez. https://agrupacionedetana.wixsite.com/amevg. Llíria  
- Com una guitarra. www.comunaguitarra.com. Elx  
- OPP El Micalet de Llíria. http://www.orquestaelmicalet.com/. Llíria  
- Rondalla El Micalet. https://www.elmicalet.cat/seccions/. València  
  
I mostra d'alguns audiovisuals:  
- Rapsòdia valenciana de M. Penella.  
https://www.youtube.com/watch'v=9an7zfvczjg. U.L.I.W.U.D.  
- La força del destí, G. Verdi.  
https://www.youtube.com/watch'v=5ogjorplk3e. Chiva  
- XVII Festival de Llíria OPP El Micalet.  
https://www.youtube.com/watch'v=qsazx-x25gw. Llíria  
- XVII Festival de Llíria AMEVG.  
https://www.youtube.com/watch'v=7etgr-gzm0m. Llíria  
- El llac dels cignes, Tchaikovsky.  
https://www.youtube.com/watch'v=4w8mcv\_nbf8. Chiva  
- Trio Alter Ego. La felicitat de P. Milanés.  
https://www.youtube.com/watch'v=icgo4guqw30. Alacant  
- El sombrero de tres picos.  
https://www.youtube.com/watch'v=4btgc7522ls. Llíria  
- Libertango Com una guitarra.  
https://www.youtube.com/watch'v=tvinbvsceh4. Elx  
- Suite Indiana de Jorge Cardoso.  
https://www.youtube.com/watch'v=uh9xuyjggq0. Elx  
- XX Festival. Memòries d'Àfrica.  
https://www.youtube.com/watch'v=0hzjt8tfog4. Alfafar  
- Cançó de la tardor japonesa de Y. Kuwahara.  
https://www.youtube.com/watch'v=emsdbgeinna. Alboraia  
- Homenatge a Lionel d'A. Wargneim.  
https://www.youtube.com/watch'v=9wrx8hrk67g. Alboraia  
- Concert homenatge a José Tomás.  
https://www.youtube.com/watch'v=gss9weyx-ui. Alacant  
- Palladio de Karl Jenkins.  
https://www.youtube.com/watch'v=sdmj7kxbrig. Chiva  
9.b. Bibliogràfica  
Existeixen algunes publicacions d'agrupacions on es relaten els esdeveniments més importants de l'agrupació, però per desgràcia són poques les que van fer aquest relat existencial. Entre les afortunades, citem la Rondalla València del Centre Instructiu Musical de Benimaclet. També existeix una publicació d'Enric Valor de l'any 1990 sobre la història de la Infantil a l'Harmònica Alcoiana. S'han publicat articles d'altres rondalles de la província d'Alacant, gràcies a les investigacions de Maryla Díaz, publicades recentment en la revista Alzapúa de la FEGIP en els anys 2019 i 2020.  
  
- Alcover, F. (2022): Las orquestas de plectro. Instrumentos y particularidades.  
- Díaz, M. (2019): «Escenario de las formaciones de pulso y púa durante el siglo XX en la provincia de Alicante». Alzapúa núm. 25. Ed. FEGIP.  
- Díaz, M.(2020): «Escenario de las formaciones de pulso y púa durante el siglo XX en la provincia de Alicante (parte II). La Orquesta de Pulso y Púa Batiste Mut». Alzapúa núm. 26, Ed. FEGIP, pàg. 47-61.  
- Escudero, M. (2018): «Orígenes de la orquesta de plectro en España: estudio comparativo entre tres instituciones históricas». Alzapúa núm. 24. Ed. FEGIP.  
- Sapena, S. (2007): La Sociedad Filarmónica de Valencia (1911-1945): Origen y consolidación. Tesi doctoral.  
- Vázquez Monzó, E. (2002) Rondalla Valencia del Centro Instructivo Musical de Benimaclet. Ed. CIM.  
- Rey, Juan José y Navarro, A. (1993) Los instrumentos de púa en España, bandurria, citola y «laúdes españoles». Ed. Alianza Musical.  
- Valor Calatayud, E. (1990) De la «Infantil» a la «Armónica Alcoyana». Ed. Mullor Cortés, Enrique / 180-69-162-1062-8  
  
10. Informació tècnica  
10.a. Investigadors  
Francisco Alcover Alcodori (FORPPCV)  
Soledad Marsan (FORPPCV)  
Manuel Pérez-Gil (FORPPCV)  
Luís J. García Martínez (FORPPCV)  
10.b. Informants  
Maryla Díaz Rodríguez  
Miguel Ángel Chapi  
Fermín Pardo  
FEGIP (Federació Espanyola Guitarra i Instruments de plectre).