Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4522, del 16-06-2003 (2003/7138)

RESOLUCIÓ de 13 de juny de 2003, de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, per la qual s'establixen els servicis essencials mínims, amb ocasió de la vaga convocada per als dies 18 i 19 de juny de 2003 i que afecta els funcionaris de l'administració de Justícia dels jutjats d'instrucció, de primera instància i instrucció i fiscalia del TSJ de la Comunitat Valenciana.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4522

Data del DOGV
:   16-06-2003

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2003/7138


Data del document
:   13-06-2003

Organisme emissor
:   Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * professió jurídica
    * dret de vaga
    * legislació
    * vaga

RESOLUCIÓ de 13 de juny de 2003, de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, per la qual s'establixen els servicis essencials mínims, amb ocasió de la vaga convocada per als dies 18 i 19 de juny de 2003 i que afecta els funcionaris de l'administració de Justícia dels jutjats d'instrucció, de primera instància i instrucció i fiscalia del TSJ de la Comunitat Valenciana. [2003/7138]
  
Les organitzacions sindicals, Comissions Obreres del País Valencià, i en el seu nom Carmen Perales Presencia, i Unió General de Treballadors del País Valencià, i en el seu nom Vicente Seguí Ana i Juan Ortiz Yerbes, en ambdós casos pertanyents al sector de Justícia, han convocat vaga de dues hores de duració, des de les onze a les tretze, de cada un dels dies 18 i 19 del present mes de juny, que afecta a tots els funcionaris de l'administració de Justícia que presten servicis en els jutjats d'instrucció, de primera instància i instrucció i fiscalia del TSJ de la Comunitat Valenciana.
  
Atés que el dret a la vaga dels treballadors per a la defensa dels seus interessos, és de caràcter fonamental, es troba reconegut en l'art. 28.2 de la Constitució Espanyola, el seu exercici condicionat a l'establiment de les garanties necessàries per a assegurar el manteniment dels servicis essencials de la comunitat, i que el manteniment mencionat representa, sens dubte, el principal límit extern d'este dret fonamental.
  
A estos efectes, el Tribunal Constitucional ha establit que no hi ha cap tipus d'activitat que per la seua naturalesa puga ser considerat essencial, i definix la naturalesa essencial dels servicis en funció dels béns i interessos satisfets amb este, que han de ser al seu torn, essencials, entenent-se per tals, els drets fonamentals, les llibertats públiques i els béns constitucionalment protegits.
  
Atés que l'article 470.2 de la Llei Orgànica del Poder Judicial, Llei Orgànica 6/1985 d'1 de juliol, determina que l'exercici del dret de vaga pel personal al servici de l'administració de Justícia, està subjecte a les garanties necessàries per a assegurar el manteniment dels servicis essencials de l'administració de Justícia que són aquells la paralització dels quals pot suposar un perjudici no reparable per als drets i interessos dels ciutadans, bé per fer impossible amb caràcter irreversible la seua protecció jurisdiccional, bé per generar una situació contrària al principi de seguretat jurídica en l'actuació dels ciutadans davant dels tribunals, perquè en estos dos casos es produiria un resultat obertament lesiu al dret a la tutela jurisdiccional efectiva garantit per l'article 24 de la Constitució espanyola i, com a reflex d'això, dels béns constitucionalment protegits, protecció que garantix l'Estat per mitjà de l'exercici de la potestat jurisdiccional.
  
Vist que la determinació en concret de quines activitats o servicis públics han de considerar-se essencials per a la comunitat, a efectes de limitar-hi l'exercici de la vaga, és competència, de conformitat amb l'art. 10.2 del Reial Decret Llei 17/1977, de 4 de març, de l'autoritat governativa, que en el present cas, i pel que fa als servicis o activitats que es duguen a terme o s'exercisquen en l'àmbit de la Comunitat Valenciana i respecte dels quals esta haja assumit competències, correspon al Consell de la Generalitat Valenciana i, en particular a la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, en virtut del que disposa el Reial Decret 4150/1982, de 29 de desembre, el Decret 7/2000, de 22 de maig, del president de la Generalitat d'assignació de competències, i el Decret 90/2001 de 22 de maig, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, desplegat per l'Ordre d'11 de setembre de 2001, de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, tot això d'acord amb el que disposen els articles 28.2, 148.1.5é i 149.1.7é de la Constitució Espanyola i els articles 33.1 i 38 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, aprovat per Llei Orgànica 5/1982, d'1 de juliol.
  
Vist que com qualsevol altre dret fonamental reconegut en la Constitució, el de vaga, (art. 28.2 CE), no és absolut i il·limitat, sinó que en el seu abast, jerarquia i «limitabilitat», tenen diferent significació, per la qual cosa, d'acord amb la doctrina del Tribunal Suprem, ha d'establir-se una graduació jeràrquica entre els ells, atenent les ?característiques- dels que estan en pugna, (STS 29-V-95, RJ 4395).
  
En la limitació de l'exercici de vaga per altres drets i pel respecte de béns constitucionalment protegits, el Tribunal Constitucional ha determinat en la seua important Sentència de 8 d'abril de l98l, desplegada posteriorment, entre altres, per les sentències núm. 26 i 33/81, 51 53/86, 27/89 i 43/90, que en la mesura en què la destinatària, i creditora dels servicis afectats per la vaga és la comunitat sencera i que estos són al mateix temps essencials per a ella, aquella no pot imposar el sacrifici dels interessos dels destinataris dels servicis mencionats, entenent que el dret de la comunitat a estes prestacions vitals és prioritari respecte del dret de vaga, sense que, d'altra banda, la consideració d'un servici com essencial signifique la supressió d'este dret per als treballadors ocupats en el dit servici, sinó només l'adopció de les garanties necessàries per al seu manteniment; finalment s'assenyala que si la vaga ha de mantindre una capacitat de pressió suficient com per a aconseguir els seus objectius enfront de l'empresa, en principi destinatària del conflicte, no ha de ser-li afegida la pressió addicional del dany innecessari que sofrix la comunitat com a usuària dels servicis públics, pressió que es produïx també quan no es respecta la llibertat de treball dels no vaguistes, vulnerant el que establix l'article 6.4 del RDL 17/1977, el qual exigix el respecte de la llibertat de treball dels no vaguistes per a sumar-se o no a la convocatòria.
  
Vist que d'acord amb doctrina constitucional reiterada, el caràcter essencial d'un servici, ho és, no tant per la naturalesa de l'activitat que es desplega, sinó per la dels interessos a la satisfacció dels quals es dirigix la prestació de què es tracta, havent de ser essencials els béns i interessos satisfets, perquè el servici siga essencial, la qual cosa ens situa, com s'ha assenyalat, en el lliure exercici dels drets fonamentals i de les llibertats públiques i en el lliure gaudi dels béns constitucionalment protegits, que en l'àmbit en què es concreta esta resolució, es traduïx en les actuacions sotmeses a termini, les que es presten amb la naturalesa d'urgent pel Registre Civil, les causes amb pres, les mesures cautelars o el registre de documents, que no poden paralitzar-se per una situació de vaga, com tampoc les que es porten a terme pels jutjats de guàrdia i fiscalies, la qual cosa justifica que estos es consideren servicis essencials, i hagen de comptar amb tota la seua dotació de personal. determinant tot això, la necessitat de que establisquen els servicis mínims que asseguren la continuïtat en la prestació del servici.
  
Vist que si bé la continuïtat del servici ha de quedar assegurada durant la vaga, l'establiment dels servicis mínims ha de realitzar-se amb un criteri restrictiu, sense pretendre aconseguir el nivell de funcionament habitual, i que ha d'existir una raonable adequació o proporcionalitat entre la protecció de l'interés de la comunitat i la restricció imposada a l'exercici del dret de vaga, entre els sacrificis que s'imposen als vaguistes i els que patisquen els usuaris, (SSTC 51/86, 53/86, i 123/90, entre altres).
  
De tot això es conclou que en l'adopció de les mesures necessàries per a assegurar-ne el funcionament, segons establix el paràgraf segon de l'article 10 del RD 17/1977 mencionat, ha de conjugar-se l'atenció dels servicis essencials per a la comunitat amb l'exercici del dret de vaga dels treballadors per a la defensa dels seus interessos, per la qual cosa s'ha de limitar este en la justa i estricta mesura per al manteniment del dit servici, manteniment que implica únicament la prestació dels treballs necessaris per a la cobertura mínima dels drets, llibertat o béns que el mateix servici satisfà, però sense aconseguir el nivell de rendiment habitual, ni assegurar el seu funcionament normal. El Tribunal Constitucional establix que els servicis mínims afecten la part de l'activitat que es jutja no susceptible d'interrupció per a no danyar irremeiablement els drets fonamentals, les llibertats públiques i els béns protegits constitucionalment.
  
Vist que en el present caso no s'ha estimat convenient realitzar el tràmit de mediació als efectes de l'establiment dels servicis mínims en la vaga convocada que ha sigut pràctica habitual d'esta administració encara que no és un requisit imprescindible per a la validesa de la decisió administrativa des del plànol constitucional, (STC 51/1986, de 24-IV.86), perquè els servicis mínims que es decreten són els que, adaptats als òrgans afectats per la vaga, s'acordaren per les parts en la convocada en el sector de Justícia el 27 de novembre de 2002, que foren establits en virtut de resolució de 2n del mes mencionat, determinats així mateix en virtut de la Resolució de 4 d'abril de 2003 amb ocasió de la vaga general de dues hores de duració, convocada per al 10 d'abril en los torns en què es concretà.
  
Vist que s'ha de conjugar l'atenció dels servicis públics amb l'exercici del dret de vaga que amb la qualificació de fonamental instituïx la nostra Constitució, per la qual cosa ha de limitar este en la justa i estricta mesura imprescindible per al manteniment del servici públic.
  
Vist que en la present resolució s'han complit totes les prescripcions de caràcter general, així com les específiques reguladores de la matèria concreta, resolc
  
Primer
  
Als efectes previstos en l'apartat 2n de l'article 10é del Reial Decret Llei 17/1977, de 4 de març, i disposicions concordants, es determinen les mesures necessàries per a assegurar els servicis essencials mínims en la vaga convocada en el sector del personal al servici de l'administració de Justícia, que presta servicis en els jutjats d'instrucció, de primera instància i instrucció i fiscalia del TSJ de la Comunitat Valenciana, que es durà a terme els dies 18 i 19 de juny de 2003 des de les 11 fins a les 13 hores de cada un dels dos dies, en els termes que a continuació s'assenyalen:
  
A) Es consideren servicis essencials:
  
- Actuacions urgents de Registre Civil.
  
- Registre de documents.
  
- Totes aquelles actuacions en què vença un termini preestablit en la llei, l'incompliment de la qual puga suposar pèrdua o perjudici de drets.
  
- Mesures cautelars o provisionals.
  
- Servici de guàrdia de jutjats i fiscalies.
  
- Judicis orals de l'ordre penal en causes amb pres.
  
B)Per a atendre els dits servicis essencials, s'establixen els dits servicis essencials:
  
Amb excepció dels jutjats que actuen de guàrdia, que hauran de comptar amb tota la dotació de personal que efectua el servici de guàrdia habitualment, en els òrgans que s'especifiquen a continuació, es consideren servicis mínims els funcionaris següents:
  
Jutjats de primera instància i instrucció: un oficial o un auxiliar i per cada quatre jutjats un agent.
  
Jutjats d'instrucció: un oficial o un auxiliar i per cada quatre jutjats un agent.
  
Fiscalies: un oficial, un auxiliar i un agent en cada fiscalia, amb excepció que es troben de guàrdia. En les adscripcions, un funcionari.
  
Segon
  
El que disposa l'ordinal primer d'esta resolució, no suposarà cap limitació dels drets que la normativa reguladora de la vaga reconega al personal en la dita situació, no empleat en la cobertura dels servicis essencials establits, ni tampoc afectarà a la tramitació o efectes de les peticions que motiven la vaga.
  
Tercer
  
Que es notifique la present resolució als sindicats convocants i al Comité de Vaga i a la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques.
  
Quart
  
La present resolució tindrà efectes immediats des de la data de notificació a les parts interessades.
  
Que s'advertisca amb la notificació a les parts que esta és definitiva en via administrativa, i del dret que els assistix de recórrer-la present davant la Sala Contenciosa Administratiu del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, conforme al que disposen els articles 114 i següents de la la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, en el procediment preferent d'emparament judicial de les llibertats i drets previstos en l'article 53.2 de la Constitució Espanyola.