Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2095, del 03-09-1993 (1993/829056)

DECRET 152/1993, de 17 d'agost, del Govern Valencià, pel qual estableix el currículum del grau elemental de Dansa.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/1993/08/17/152/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2095

Data del DOGV
:   03-09-1993

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1993/829056


Data del document
:   17-08-1993

Organisme emissor
:   Conselleria de Educació i Ciència

Tipus de document
:   Decret

Anàlisi jurídica

Decret 152/1993, de 17 d'agost, del Govern Valencià, pel qual estableix el currículum del grau elemental de Dansa.  
La Llei Orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'Ordenació General del Sistema Educatiu, ha regulat per primera vegada els ensenyaments de Dansa, amb la finalitat de proporcionar als alumnes una formació de qualitat i garantir la qualificació dels futurs professionals.  
L'article 39.1 d'aquesta llei determina que els ensenyaments de Dansa comprendran tres graus: a) grau elemental, que tindrà quatre anys de durada, b) grau mitjà, que s'estructurarà en tres cicles de dos cursos acadèmics de durada cadascun, i c) grau superior, que comprendrà només un cicle, la duració del qual es determinarà en funció de les característiques d'aquests ensenyaments.  
Així mateix, disposa en l'article quart, que s'entén per currículum el conjunt d'objectius, continguts, orientacions metodològiques i criteris d'avaluació de cada un dels nivells, etapes, cicles, graus i modalitats en què s'organitza la pràctica educativa; sobre aquesta base, efectua un doble repartiment competencial: d'una banda, atribueix al govern fixar els aspectes bàsics del currículum que constituiran els ensenyaments mínims en tot l?Estat per tal de garantir la formació comuna de tots els alumnes i la validesa dels títols corresponents, i, de l'altra, atribueix a les Administracions educatives competents l?establiment del currículum del qual formaran part, en tot cas, aquests ensenyaments mínims. Per tant, una vegada definits els ensenyaments mínims del grau elemental de Dansa pel Reial Decret 755/1992 de 26 de juny, escau establir el currículum d'aquest grau per a l?àmbit territorial de gestió de la Conselleria d'Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana.  
D'altra banda, l'article 40 afirma que les administracions educatives podran establir criteris d'ingrés per al grau elemental dels ensenyaments de Dansa.  
En el grau elemental, els xiquets i les xiquetes amb qualitats específiques i voluntat per a dedicar-se a l?estudi de la dansa, hauran de disposar de l'ajuda d'un currículum que ha d'aprofitar la circumstància que l?evolució progressiva del pensament infantil va acompanyada del desenvolupament motor que garanteix la coordinació, la precisió, la resistència i la flexibilitat que els exigirà la pràctica de la dansa. A més, la formació artística del ballarí en el grau elemental no s'ha de limitar al domini de la tècnica, sinó que ha d'incloure altres aspectes inherents a la dansa, com ara l'estètic i el psicològic, que contribuiran a completar el caràcter humanístic d'aquest àmbit formatiu.  
El sentit educatiu del grau elemental es fonamenta en l?estudi integrat de la dansa clàssica i de la dansa espanyola, perquè la seua interrelació contribuesca al desenvolupament de les capacitats expressives de l'alumnat i servesca com a formació bàsica en els futurs itineraris professionals.  
Amb aquest aprofundiment del fet artístic es pretendrà, per tant, l?equilibri entre el coneixement teòric, el desenvolupament de les capacitats psicomotrius i l'aprehensió dels coneixements estètics que determinen el fenomen artístic musical des de la perspectiva de la dansa.  
En els annexos d'aquest decret es recullen els objectius educatius generals corresponents al grau elemental, i també els específics de cada assignatura, els continguts d'aquestes, els criteris d'avaluació i els principis metodològics, determinants del currículum, que contribuiran a posar de manifest els seus propòsits educatius.  
Els enunciats dels continguts, tal com apareixen en aquest decret, no s'han d'interpretar com a unitats temàtiques i la seua enumeració tampoc no implica una seqüenciació d'aquests. Els equips docents hauran d'elaborar el projecte curricular del grau elemental, adequat a les circumstàncies del centre i de l'alumnat. Aquesta concreció afectarà, principalment, la distribució i la seqüenciació dels continguts per cursos i cicles i abraçarà les activitats de caràcter didàctic, els criteris d'avaluació i la metodologia en conjunt. En el marc d'aquests projectes cada professor ha de realitzar la seua programació didàctica.  
En relació amb els continguts de dansa i música, cal destacar una característica comuna: la necessitat de conjugar des del principi del procés d'ensenyament i aprenentatge, el coneixement, la comprensió, l?expressió i la seua realització.  
Aquest complex procés d'educació artística no ha de perdre de vista que l'alumnat s'expressa a través de destreses, principalment, que hauran d'estar informades pels coneixements corresponents. Així, la conjunció de música (expressió rítmico- musical) i dansa comporta un procés d'aprofundiment constant dels seus continguts. Al seu tom, el grau de dificultat en la realització, que equival a la interpretació, ha d'estar determinat pels objectius i els continguts proposats en cada tram, als quals se supeditarà sempre l?elecció de les obres, atenent els principis de pertinència i adequació.  
Els criteris d'avaluació estableixen el tipus i el grau d'aprenentatge que s'espera que aconseguesca l'alumnat en un moment determinat, respecte de les capacitats indicades en els objectius generals i en els específics de cada assignatura. El nivell de consecució dels objectius no ha de ser mesurat de forma mecànica, sinó que serà avaluat tenint en compte tant la situació de l'alumne en el procés d'aprenentatge, considerat individualment i en el conjunt on s'integra, com les característiques i les capacitats personals que el van configurant com artista.  
Els criteris d'avaluació es formulen mitjançant un enunciat que indica la meta que s'espera obtenir, seguit d'una explicació que aclareix el significat profund de l?enunciat. Els criteris d'avaluació i les seues explicacions es constitueixen així en fonts d'informació per al professor sobre la interacció en el procés d'ensenyament i aprenentatge.  
Pel que respecta a la valoració de les aptituds per a la dansa en l'accés al grau elemental, es descarten els procediments encaminats a la sola acreditació de coneixements i destreses prèvies. Al contrari, aquesta valoració ha de permetre el reconeixement de les aptituds artístiques i motrius dels aspirants i l'acreditació de l?edat idònia.  
Per tot això, d'acord amb l'article 4.3 de la Llei Orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'Ordenació General del Sistema Educatiu, i del que disposa el Reial Decret 755/1992, de 26 de juny, a proposta del Conseller d'Educació i Ciència, i després de la deliberació del Govern Valencià, en la reunió del dia 17, d'agost de 1993,  
DECRETE  
Article primer  
Aquest decret constitueix el desplegament, per als ensenyaments del grau elemental de Dansa, de l'apartat 3 de l'article 4t de la Llei Orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'Ordenació General del Sistema Educatiu, i integra el que disposa el Reial Decret 755/1992, de 26 de juny, pel qual s'estableixen els aspectes bàsics del currículum d'aquest grau.  
Article segon,  
El que estableix aquest decret s'aplicarà en l?àmbit territorial de la Comunitat Valenciana.  
Article tercer  
L'ensenyament de la Dansa en el grau elemental s'organitzarà en quatre cursos, segons disposa l'apartat a) de l'article 39.1, de la Llei Orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'Ordenació General del Sistema Educatiu.  
Article quart  
Als efectes d'aquest decret, s'entén per currículum dels ensenyaments de grau elemental de Dansa el conjunt d'objectius, continguts, principis metodològics i criteris d'avaluació que han de regular la pràctica docent en aquest grau.  
Article cinqué  
El grau elemental dels ensenyaments de dansa contribuirà a desenvolupar en els alumnes les capacitats següents:  
1. Apreciar la importància de la dansa com a llenguatge artístic i mitjà d'expressió cultural dels pobles i de les persones.  
2. Adquirir i desenvolupar la sensibilitat musical a través de la interpretació i del gaudi de la dansa, en les seues diferents manifestacions per a enriquir les possibilitats de comunicació i de realització personal.  
3. Conèixer i valorar el domini del cos i la seua importància en el desenvolupament de la tècnica i de l'experiència artística.  
4. Relacionar els coneixements musicals amb els codis de moviments apresos, a fi d'adquirir les bases que permeten desenvolupar la interpretació artística de la dansa.  
5. Realitzar evolucions rítmiques, primer per a ballar individualment, i després en conjunt amb altres persones.  
6. Actuar en públic amb la necessària seguretat en si mateix per a comprendre la funció comunicativa de la dansa.  
7. Utilitzar la memòria com a part de la capacitat de ballar i la improvisació com un mitjà creatiu i de major llibertat d'expressió.  
8. Conèixer el propi cos fins a adquirir la capacitat d'observar-se, ser crític amb si mateix i buscar solucions pràctiques als problemes que apareguen en la realització dels exercicis o fragments de material coreogràfic.  
9. Reconèixer la importància de la concentració prèvia a la interpretació artística com a punt de partida per a una correcta execució.  
Article sisè  
Les assignatures corresponents al grau elemental de Dansa són les següents:  
- Dansa clàssica  
- Dansa espanyola,  
- Música  
Article setè  
1. Els continguts, objectius, i criteris d'avaluació del currículum, corresponents a les diferents assignatures del grau elemental seran els inclosos en l'annex I d'aquest decret.  
2. Els principis metodològics que han d'orientar el desenvolupament dels ensenyaments del grau elemental de Dansa són els que figuren en l'annex II d'aquest decret.  
Article vuitè  
La Conselleria d'Educació i Ciència establirà l'horari lectiu corresponent a les diferents assignatures del currículum del grau elemental respectant, en tot cas, el temps lectiu determinat en l'annex III d'aquest decret.  
Article nové  
1. Els centres docents concretaran i completaran el currículum del grau elemental dels ensenyaments de dansa mitjançant l'elaboració de projectes curriculars.  
2. El projecte curricular inclourà la distribució per cursos, dels objectius, continguts i criteris d'avaluació, a més dels programes de cada assignatura. Aquesta distribució no variarà per a un mateix grup d'alumnes al llarg del grau elemental.  
3. El projecte curricular del centre formarà part de la programació de la seua activitat docent i s'incorporarà a la programació general corresponent.  
4. Els professors desenrotllaran programacions de la seua activitat docent d'acord amb el currículum que estableix aquest decret i en coherència amb el projecte curricular que el centre haja elaborat.  
Article deu  
1. La funció de tutoria i orientació, que forma part de la funció docent, es realitzarà al llarg de tot el grau elemental.  
2. El professor tutor d'un grup d'alumnes tindrà la responsabilitat de coordinar tant l'avaluació com la funció d'orientació personal de l'alumnat.  
Article onze  
1. Els professors avaluaran l'aprenentatge dels alumnes, els processos d'ensenyament i la seua pràctica docent.  
2. L'avaluació del grau elemental es durà a terme tenint en compte els objectius educatius i els criteris d'avaluació establerts en el currículum que s'aprova en aquest decret i en coherència amb el projecte curricular que elabore el centre.  
3. L'avaluació de l'aprenentatge dels alumnes serà contínua i integradora, encara que diferenciada segons les diferents assignatures del currículum.  
4. L'avaluació serà realitzada pel conjunt de professors de l'alumne coordinats pel professor tutor. Aquests professors actuaran de manera integrada durant el procés d'avaluació i en l'adopció de les decisions resultants d'aquest procés, tenint en compte els següents criteris:  
a) La qualificació negativa en dues o més assignatures impedirà la promoció d'un alumne al curs següent.  
b) La qualificació negativa d'una assignatura permetrà la promoció al curs següent.  
5. L'avaluació i la qualificació final de l'alumnat es farà al mes de juny.  
6. La Conselleria d'Educació i Ciència establirà els criteris per ' a la recuperació i la promoció d'alumnes amb assignatures pendents.  
Article dotze  
1. El límit de permanència en el grau elemental serà de cinc anys sense que en cap cas els alumnes puguen romandre més de dos anys en el mateix curs.  
2. La Conselleria d'Educació i Ciència podrà autoritzar, amb caràcter excepcional, que determinats alumnes puguen ampliar en un any la permanència en el grau en supòsits de malaltia greu, o d'altres de la mateixa consideració, que impedesquen la realització normal dels estudis.  
Article tretze  
Es competència del consell escolar de cada centre públic, o dels òrgans competents en el cas de centres privats, autoritzar, amb caràcter excepcional, la matriculació en més d'un curs acadèmic als alumnes que, després de l'orientació del professorat, així ho sol·liciten, sempre que l'informe del conjunt de professors que imparteixen classes a aquests alumnes assegure la seua adequada capacitat d'aprenentatge.  
Article catorze  
Els alumnes que al final del grau elemental hagen aconseguit els objectius d'aquest rebran el corresponent certificat acreditatiu.  
Article quinze  
El consell escolar de cada centre, o l'òrgan competent en el cas de centres privats, establirà, tot i respectant les instruccions que dicte al respecte la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, el procediment d'ingrés en el grau elemental de dansa, d'acord amb el projecte curricular i les possibilitats organitzatives del centre docent. Aquest procediment atendrà prioritàriament l'apreciació de les aptituds per a la dansa i l'edat idònia dels aspirants per a realitzar els estudis d'aquest grau, que estarà compresa entre els 8 i els 12 anys.  
Primera  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
Se suprimeix, per als ensenyaments a què es refereix aquest decret, la modalitat de matrícula lliure amb exàmens anuals de fi de curs.  
Segona  
La Conselleria d'Educació i Ciència facilitarà a l'alumnat la possibilitat de cursar simultàniament els ensenyaments de Dansa i els de règim general .Amb aquesta finalitat s'aplicaran les revalidacions oportunes entre estudis dels dos règims d'ensenyament i s'establiran, si s'escau, les adaptacions curriculars encaminades a facilitar aquesta simultaneïtat d'estudis.  
Tercera  
La Conselleria d'Educació i Ciència adoptarà les mesures oportunes per a l'adaptació del currículum a les necessitats dels alumnes amb minusvàlues físiques o sensorials. En tot cas, aquestes adaptacions hauran de respectar allò que és essencial en els objectius fixats en aquest decret.  
DISPOSICIO DEROGATORIA  
A l?entrada en vigor d'aquest decret quedaran derogades totes les disposicions de rang igual o inferior que s'hi oposen.  
DISPOSICIO FINAL  
S'autoritza la Conselleria d'Educació i Ciència a dictar les disposicions necessàries per a la interpretació, l'aplicació i el desplegament del que disposa aquest decret, el qual entrarà en vigor l?endemà de la publicació al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
València, 17 d'agost de 1993  
El President de la Generalitat Valenciana,   
JOAN LERMA I BLASCO  
El Conseller de Cultura, Educació i Ciència,   
JOAN ROMERO GONZALEZ  
ANNEX I  
Assignatures del grau elemental  
DANSA CLASSICA  
Introducció  
En les albors del Renaixement s'inicia el procés de transformació del ball, que culmina entre els segles XVII i XIX, en la forma artística definida com a dansa clàssica. Per això la dansa clàssica s'universalitza i s'estableix com a fonament de totes les expressions cultes del ball en la societat actual.  
La dansa clàssica és avui la disciplina acadèmica que tot ballarí ha de posseir. La seua tècnica constitueix el codi fonamental de referència del moviment rítmic humà, que s'adquireix de manera gradual i progressiva; el seu aprenentatge desenvolupa en l'alumne el coneixement i el domini del seu cos, convertit així en instrument d'expressió artística.  
L'execució i la interpretació de la dansa clàssica o acadèmica indica un aprenentatge encaminat al total domini i preparació del cos perquè la pràctica dels diferents estils reflectesca el seu valor estètic i adquiresca el seu missatge artístic significatiu superant la mera cal·listènia.  
La formació i el desenvolupament d'aquestes capacitats exigeix un llarg procés en què resulta imprescindible la sistematització de l?estudi. Aquest procés d'ensenyament i aprenentatge, per les seues característiques espacials, es localitza sempre en l?àmbit de l?escola, amb una dedicació diària que requereix la tutela permanent del professor.  
Els continguts del grau elemental es concentren en l'aprenentatge dels elements fonamentals de la tècnica del ballet acadèmic per a la correcta col·locació del cos, que permeta el desenvolupament d'una base sòlida de les qualitats físiques i expressives. La cèl·lula bàsica d'aquest procés d'ensenyament i aprenentatge és la classe de ballet, entesa avui dia en les seues diverses modalitats de complexitat i segons l?esquema històricament acceptat (barra i centre), que va tenir origen en la definició manual de Carlo Blasis. La classe s'organitza al voltant dels aspectes següents:  
L'estirada i la subjecció controlada de tot el cos.  
L'elasticitat controlada de les articulacions dels malucs i altres punts anatòmics.  
El control primerament i la flexibilitat després, de l'esquena com a element axial bàsic.  
El desenvolupament controlat de les resistències i la musculació del cos i les extremitats inferiors.  
El control de la pelvis.  
El desenvolupament de la postura dita tècnicament en dehors (cap a fora) com a punt de partida del vocabulari corporal del ballet.  
El desenvolupament de la força, l?estirada i la capacitat del peu com a punt de suport dinàmic; la seua utilització com a element de transició, pausa i descans.  
El major domini del plié (doblegament), quant, a elasticitat i estirada per la seua conveniència en l?obtenció d'un rendiment òptim de l?equilibri i la flexibilitat.  
El domini de la coordinació interior i rítmica de tots els moviments (cap, braços i cames).  
Descobriment del propi equilibri corporal.  
Desenvolupament de l?ús dinàmic de l?espai en els exercicis, mitjançant la utilització progressiva de desplegaments alhora que s'incentiva la coordinació de les parts del cos.  
Aprenentatge de la respiració correcta, tant en el temps com en la dinàmica específica de l?exercici per a obtenir-ne el màxim rendiment.  
L'aprofitament òptim del grau elemental reverteix sobre el futur ballarí com l?estructura de preparació bàsica capaç de situar-lo en condicions d'afrontar coneixements més complexos i específics de les diferents branques de la dansa. Fer això, el ball acadèmic imprimeix en el deixeble el rigor i els condicionants tècnics d'obriment a altres expressions, entenent que, per la seua antiguitat i el grau de maduresa en la didàctica, el ballet és el bressol histèric natural de totes les branques de la dansa culta i escènica, al marge que en les manifestacions artístiques terminals apareguen molt diferenciades entre si. La base formativa de l'artista de la dansa passa necessàriament per la iniciació progressiva que s'estableix en aquest grau elemental.  
Objectius  
L'ensenyament de dansa clàssica en el gran elemental tindrà com a objectiu contribuir a desenvolupar en els alumnes les capacitats següents:  
1. Adquirir qualitat en el moviment i les interpretacions expressives amb l'aplicació de la sensibilitat corporal.  
2. Adquirir bases tècniques sòlides mitjançant la correcta col·locació del cos.  
3. Coordinar els moviments de cames, cos, cap i braços, evitant-ne la rigidesa.  
4. Buscar la realització correcta dels exercicis de barra i de centre.  
5. Adquirir la força i l'elasticitat necessàries per al salt en les diferents fases: impuls fixació i caiguda, i en la iniciació de la bateria.  
6. Cultivar el sentit de l'equilibri com a preparació a la tècnica del gir.  
7. Valorar la utilització de l'espai de forma adequada.  
8. Prendre consciència de la importància de la respiració en la dansa.  
9. Realitzar l'execució de tots els moviments que configuren la dansa, amb sentit ritmis i musicalitat.  
10. Conèixer la terminologia pròpia del llenguatge de la dansa acadèmica i l'aplicació descriptiva de passos, combinacions d'aquests o balls.  
11. Reconèixer a primera vista i de memòria un pas, un exercici o el conjunt d'aquests.  
Continguts  
Coneixement del cos i fa seua col·locació. Realització de moviments per al desenvolupament de l'en dehors, l'equilibri, l'elasticitat, la força, el salt i el gir. Exercicis en el terra, la barra i el centre. Percepció, identificació i interiorització de les estructures rítmiques dels diferents passos. Presa de consciència de la importància de la precisió en la realització de la dansa (sols i en grup). Utilització de la improvisació per al desenvolupament de la creativitat. Elements bàsics de la qualitat en el moviment: dinàmica, tempo, esforç, etc. Aplicació d'aquests. L'expressivitat com a element imprescindible de la interpretació. Desenvolupament progressiu de la memòria. La coordinació i la seua funció en el moviment en relació amb la intenció expressiva. Realització d'exercicis de puntes sobre dues cames (sols per a les alumnes). Coneixement del vocabulari específic d'aquest nivell.  
Criteris d'avaluació  
1. Conèixer i reconèixer els passos bàsics apresos i entendre el seu vocabulari tècnic.  
Aquest criteri d'avaluació, pretén comprovar que l'alumne ha après el nom dels passos i el seu significat tècnic en la dansa.  
2. Realitzar tots els exercicis que componen la barra d'una classe de ballet que el professor marque en el moment (pliés, battements tendus, degagés, rond de jambe, etc.), usant el temps musical exigit en aquest nivell i la coordinació dels braços, les cames i el cap.  
Amb aquest criteri es tracta de comprovar la correcta col·locació del cos per a l'obtenció d'una base sòlida i segura que permeta a l'alumne més avant realitzar exercicis més avançats.  
3. Repetir i realitzar al centre els exercicis estudiats en la barra que el professor marque en el moment, usant correctament el temps musical, la coordinació, l'espai i les direccions.  
Amb aquest criteri es tracta de comprovar si l'alumne ha pres consciència del seu equilibri i de les direccions en l'espai, coordinant els moviments entre elles.  
4. Realitzar petites variacions que incloguen desplaçaments per l'espai, marcats pel professor en el moment.  
Es busca amb aquest criteri observar el sentit de l'alumne respecte a l'espai, les dimensions i les direccions.  
5. Realitzar a primera vista petites variacions de passos que incloguen els exercicis fonamentals de la tècnica del gir en dehors i en dedans.  
Aquest criteri pretén observar la coordinació de braços, cames i cap en el treball del gir i el control de l?equilibri de tot el cos en un moviment amb impuls lligat i continuat.  
6. Realitzar, seguint les indicacions del professor, els exercicis que aniran desenvolupant la tècnica del salt (petits salts sobre dues cames i sobre una sola i primers salts de bateria).  
Aquest criteri pretén comprovar l?impuls en doblegar i estirar les cames ràpidament, el control i la subjecció del demi-plié per a l?impuls i caiguda del salt, de dues cames o d'una sola, la subjecció del cos, i també l?elevació dels malucs en el salt.  
7. Realitzar en el centre petites variacions, que l'alumne ha de memoritzar després d'haver estat indicades verbalment pel mestre, marcant els passos dins el ritme corresponent.  
Aquest criteri pretén comprovar i observar els reflexos, la memòria i la musicalitat de l'alumne.  
8. Realitzar petites combinacions de passos en puntes amb els exercicis bàsics.  
Mitjançant aquest criteri es pretén observar el desenvolupament de la forja dels peus i el coneixement del treball del peu per a la pujada i la baixada amb les sabatilles de puntes.  
9. Caminar i fer una salutació, improvisada per cada alumne, sobre un fragment musical.  
Es busca amb aquest criteri observar les qualitats necessàries per a l'estètica de la dansa, com el desenvolupament físic, la personalitat, musicalitat, sensibilitat, harmonia i elegància en el moviment, i la comunicació amb el públic.  
10. Reproduir i interpretar un exercici en temps d'adàgio amb ports de bras i diferents posicions a terre.  
Aquest criteri pretén comprovar l?expressió artística, la interpretació i la sensibilitat musical en el moviment:  
DANSA ESPANYOLA  
Introducció  
La definició de la dansa espanyola com a gènere específic de les arts escèniques es va produir al començament del segle XX, després de la fusió de les seues modalitats bàsiques i funcionals amb una intervenció clara dels fenòmens musicals de l'època. Així, el que entenem avui com a dansa escènica espanyola és la síntesi, enriquida teatralment, del patrimoni folklòric, l'escola bolera i el flamenc, en un procés d'estilització, codificació i didàctica que va discórrer en el temps de forma paral·lela al corrent musical colorista, i que desembocarà en un quart pressupòsit: la dansa estilitzada i el clàssic espanyol.  
L'esforç de formació del ballarí ha d'anar encaminat a la consecució de l'artista plural, que tinga una cultura complementària a l?especialitat que faça després, que li permeta afrontar el treball professional des de la perspectiva del seu coneixement ampli de la dansa, com a art que conté moltes branques i varietats d'expressió.  
La dansa espanyola en el grau elemental, entesa no com una especialitat, sinó com a part de la formació global inicial del futur ballarí, contribueix al desenvolupament de les capacitats que recullen els objectius d'aquest grau de forma decisiva, fomenta la musicalitat i intensifica el sentit del ritme, la flexibilitat i la percepció coreogràfica.  
Els continguts del grau elemental se centren essencialment en el coneixement de l?escola bolera, l'adquisició de les habilitats necessàries per a la bona utilització de les castanyoles i el contacte amb el folklore, que permetrà a l?alumne experimentar vivències relacionades amb formes coreogràfiques. Aquests continguts es refereixen als aspectes següents:  
L'adquisició de l?habilitat necessària per al correcte toc de les castanyoles.  
El desenvolupament de les habilitats necessàries per a executar correctament ritmes elementals amb els peus, com a iniciació al treball de terra de la dansa espanyola i el flamenc.  
El desenvolupament del sentit rítmic a través de l'acompanyament amb les castanyoles, els zapateados i, eventualment, amb tots dos.  
La coordinació de tots els moviments de cap, braços, cames, cos, castanyoles i zapateados, a través d'un ús conscient d'aquests mitjans.  
El descobriment del propi equilibri corporal mantenint el caràcter i l'estètica corresponent a l?estil sobre el qual es treballa.  
L'adquisició, a través del contacte amb el folklore, del sentit dinàmic que facilite un ús correcte de l'espai individualment, en grups o en parelles.  
L'aprenentatge de la respiració correcta tant en el temps com en la dinàmica específica dels exercicis, per a obtenir-ne el màxim rendiment i qualitat interpretativa.  
A través de la dansa espanyola, el grau elemental haurà de proporcionar al futur ballarí la preparació corporal conjunta capaç de dotar-lo del sentit estètic bàsic del moviment que li permeta accedir, si s'escau, a l'especialitat de la dansa espanyola o bé preparar-lo perquè aquesta experiència contribuesca a dotar-lo de qualitat en qualsevol de les branques de la dansa que seleccione posteriorment.  
Objectius  
La dansa espanyola en el grau elemental tindrà com a objectiu contribuir al desenvolupament inicial dels alumnes en les capacitats següents:  
1. Adquirir qualitat en el moviment i les interpretacions riques en expressivitat, mitjançant l'aplicació de la sensibilitat corporal.  
2. Coordinar harmònicament els moviments de cames, cos, cap i braços d'acord amb l?estil i la dansa. (Amb castanyoles).  
3. Comprendre la importància d'una utilització adequada de l?espai.  
4. Adquirir consciència de la importància de la respiració en l?execució d'exercicis i en la interpretació de la dansa.  
5. Realitzar l?execució de tots els moviments que configuren la dansa amb sentit rítmic i musical.  
6. Conèixer la terminologia pròpia del llenguatge de la dansa espanyola i l'aplicació descriptiva de passos, combinacions d'aquests, balls i estils.  
7. Utilitzar la percepció visual per a aprendre a primera vista i memoritzar un pas, un exercici o un conjunt d'aquests.  
8. Reconèixer les diferents formes que engloba la dansa espanyola.  
9. Adquirir la sensibilitat corporal que capacite l?execució de la dansa espanyola, en els diversos estils i caràcters, acompanyant el moviment dels corresponents mitjans rítmics de suport: les castanyoles, el zapateado, els picaments de mans i dits.  
Continguts  
Percepció del caràcter de la dansa espanyola en relació amb l'actitud i la postura general del cos, com a punt de partida per a desenvolupar la dansa i incorporar els diferents estils. Pràctica de les castanyoles i de la seua coordinació amb braços, cos i cap. Diferents tocs i matisos de les castanyoles. Exercicis de peus i canells per al començament de l?estudi del flamenc. Iniciació a l'acompanyament rítmic amb picament de mans. Estudis de danses folklòriques d'estructura simple per al desenvolupament de la capacitat de ballar coordinadament en grup o parelles. Estudi dels passos bàsics que constitueixen el vocabulari tècnic de l?escola bolera dins de la dansa escènica espanyola; integració del toc de les castanyoles dins d'aquests: ball d'escola i palillos. Varietats de girs coordinats amb el suport de cap, braços i l'acompanyament musical de les castanyoles. Aplicació de l?estudi de les danses de parella, a través de la pràctica de sevillanes, seguidilles i altres danses adequades a aquest nivell, amb èmfasi en la relació entre els intèrprets i en la seua projecció espacial, demostrant en la dansa la identificació i incorporació del caràcter i l?estil de l?escola bolera. Estudi de variacions breus que contiguen, entre altres elements: formes de caminar (lentes i ràpides); parades i rematades; voltes simples amb el suport sonor del toc de les castanyoles o el zapateado, fent èmfasi en el fraseig, la terminació dels passos, la intenció expressiva, els accents i matisos musicals. Entrenament permanent i progressiu de la memòria.  
Criteris d'avaluació  
1. Memoritzar i interpretar sobre un fragment musical variacions coreogràfiques marcades pel professor i elaborades amb passos elementals i els respectius braceigs i tocs de castanyola (escola bolera).  
Aquest criteri d'avaluació pretén comprovar la bona coordinació de moviments (passos, cos, braços, cap, castanyoles) i la seua correcta execució tècnica dins del ritme.  
2. Improvisar senzilles danses usant ritme i fraseig musical adequats, creativitat, espai, recursos tècnics i instrumentals, i els coneixements adquirits.  
Amb aquest criteri d'avaluació es pretén observat el concepte d'estil, el grau d'assimilació i la personalitat de l'alumne.  
3. Interpretar en públic una dansa, en grup o en parelles.  
Aquest criteri d'avaluació pretén observar que l'alumne és capaç de gaudir de la dansa i mantenir una relació interpretativa i espacial amb els restants components del grup.  
4. Realitzar, seguint les indicacions del professor, els exercicis que aniran desenvolupant la tècnica del zapateado.  
Aquest criteri pretén comprovar la correcta col·locació del cos, el control i la subjecció de l?esquena, de la flexió dels genolls i de la qualitat sonora dels peus.  
5. Realitzar, seguint les indicacions del professor, els exercicis de braços i mans específics per a la iniciació del flamenc.  
Aquest criteri pretén comprovar que l'alumne ha comprés el caràcter i l?estil característic sense perdre la seua col·locació.  
6. Demostrar el coneixement d'alguns ritmes de flamenc a través del picament de mans, sobre el suport de la guitarra.  
Aquest criteri pretén comprovar el sentit rítmic de l'alumne i el coneixement d'alguns ritmes del flamenc.  
7. Caminar dins dels diferents ritmes i estils, tant amb sabata com amb sabatilla.  
Es busca amb aquest criteri comprovar la bona coordinació de tots els moviments del cos, el port i l'elegància dins de l?estil elegit.  
8. Reproduir i interpretar un exercici de braceig adequat a aquest nivell sobre un fragment musical.  
Aquest criteri pretén comprovar el desenvolupament artístic, expressiu i musical de l'alumne.  
MUSICA  
Introducció  
La música, com a manifestació de les relacions sonores i espàcio- temporals, presenta una total correspondència amb el món de la dansa, el moviment i el llenguatge corporal. De fet, la dansa, des dels orígens, ha representat la vivència corporal de la música: la imatge rítmico- plàstica que expressa el contingut del pensament musical. Aquesta correspondència música- rítmica, plàstica- dansa, de fet, és, la sinestèsia més antiga i fructífera de la història de les manifestacions artístiques.  
La pedagogia musical, conscient de les possibilitats formatives d'aqueixa correspondència, ha incorporat, des de les primeres dècades del nostre segle, la rítmica i la dansa, com a elements bàsics de l'aprenentatge de l?expressió musical, fent paral·lelament l?estudi de les dues, per a traduir els seus ritmes. Pel seu caràcter temporal, el fet musical està integrat per elements que, en forma aïllada o en conjunt, estan en íntima relació amb el moviment; duna banda, l?organització dels elements melòdics i harmònics condueix a un discurs integrat per una cadena de- segments o gestos formals dotats de direccionalitat, determinada per la mateixa música i pel compositor; d'altra banda i per ser essencialment moviment, no és ni tan sols concebible una mera comprensió racional del ritme sense sentir la forja cinètica que condueix a l'acció. D'igual manera que no es pot entendre la dansa com una mera tècnica corporal desvinculada de l?impuls, l?emoció i el caràcter que proporciona la música.  
La música, que en el grau elemental s'organitzarà Com a educació rítmica i musical, no s'ha de considerar com un substitut de la dansa, sinó mes aviat com un complement. Aquesta educació rítmico- musical contribueix de forma decisiva a l'adquisició i el desenvolupament de les capacitats que s'expressen en els objectius d'aquest grau, com són millorar la comprensió de les relacions espàcio- temporals i de la seua vinculació amb l?organització formal del llenguatge sonor; tendir a la correcta coordinació de moviments a través del sentit rítmic i la sensibilitat corporal; desenvolupar la personalitat per a expressar amb precisió les relacions de la dinàmica i el fraseig amb les exigències de l?estil.  
Els continguts curriculars seran essencialment els mateixos que els que es troben en la base de la formació del músic. En el cas de l'alumne de dansa, i atesa la importància que té aquesta disciplina de la pràctica de conjunt, aquests continguts seran desenvolupats per mitjà de la rítmica, del cant i de la pràctica instrumental, amb instruments de tècnica no complexa com a mitjans expressius propis de la pràctica musical de conjunt.  
La capacitat d'interiorització del missatge sonor passa necessàriament pel coneixement teòric i pràctic dels elements que configuren el seu llenguatge (ritme, melodia, harmonia i forma) per a poder encaminar de manera conscient i responsable la necessitat d'expressar amb el cos el significat profund i inapreciable de la música.  
Per acabar, a més de l'adquisició d'aquests coneixements, s'ha d'estimular el desenvolupament ell les actituds de curiositat i interès per tot allò que es refereix al significat de la música com a llenguatge artístic i mitjà d'expressió cultural de les Persones i dels pobles.  
Objectius  
L'ensenyament de la música com a expressió rítmico- musical, en l?estudi de la dansa en el grau elemental, tindrà com a objectiu contribuït a desenvolupar en els alumnes les capacitats següents:  
1. Compartir vivències i experiències musicals amb els companys del grup, per a enriquir fa seua relació afectiva amb la música a través de la rítmica, del cant, de l'audició i de la pràctica instrumental.  
2. Demostrar la coordinació corporal necessària per a la correcta comprensió i interpretació rítmica, utilitzant les destreses de reacció, associació- dissociació, equilibri i expressió corresponents.  
3. Desenvolupar l?orella interna per al reconeixement de timbres, altures, duracions i intensitats, i també d'estructures formals, indicacions dinàmiques, expressives i agògiques, mitjançant la relació entre el so i la seua representació gràfica i corporal.  
4. Interpretar de memòria i corporalment ritmes, melodies i cançons que permeten una millor comprensió dels diferents paràmetres musicals.  
5. Llegir, escriure i interpretar corporalment fòrmules rítmiques, melòdiques i esquemes rítmics, fragments o melodies de curta duració.  
Continguts  
Percepció, identificació, interiorització i execució rítmica del pols. Percepció, identificació i execució rítmica de l'accent. Fórmules rítmiques bàsiques: lectura, escriptura i interpretació rítmica. Simultaneïtat de ritmes. Relació dels elements rítmics amb el moviment corporal. Identificació i pràctica rítmico- corporal de canvis de compàs. Sensibilització vocal i corporal: pràctica de la respiració, articulació, ressonància i entonació amb moviment corporal i sense. Reconeixement i execució rítmico- pràctica dels moviments melòdics ascendents i descendents. Entonació i execució pràctica dels intervals melòdics conjunts i disjunts. Reconeixement, entonació i pràctica rítmico- corporal dels sons de l?escala. Lectura, entonació, picament del ritme i pràctica de la pulsació, amb la lectura i l?entonació de fragments melòdics o cançons senzilles. Pràctica del cant en grup. Utilització d'instruments de petita percussió. Utilització del cos com a instrument de percussió: gestos sonors i recursos vocals. Percepció, identificació i interpretació corporal d'elements formals: repetició, pregunta- resposta, cànon, expressió musical. Improvisació vocal o instrumental i rítmico- corporal. Creativitat corporal.  
Criteris d'avaluació  
1. Imitar estructures melòdiques i rítmiques breus amb la veu i amb la percussió.  
Aquest criteri d'avaluació pretén comprovar el grau de reacció i memòria i la capacitat de reproduir amb fidelitat el missatge rebut tant en els aspectes sonors com en la realització motriu.  
2. Interpretar vocalment o rítmicament peces escrites en gràfics senzills no convencionals d'acord amb uns codis preestablerts.  
Aquest criteri d'avaluació pretén comprovar la capacitat de relacionar els paràmetres espàcio- temporals comuns al discurs sonor amb la seua representació gràfica.  
3. Reconèixer auditivament, percudir i executar corporalment el pols d'una obra o fragment.  
Amb aquest criteri d'avaluació es comprovarà la percepció i l?execució del pols, com a referència bàsica per a la interpretació rítmica.  
4. Reconèixer, identificar i realitzar corporalment l'accent periòdic d'una obra o fragment.  
Aquest criteri d'avaluació té com a objectiu comprovar la correcta percepció i l?execució pràctica de l'accent periòdic, base del compàs, reconeixent el caràcter binari, ternari o quaternari d'aquest i el caràcter binari o temari de cada pols.  
5. Executar moviments precisos d'acord amb aspectes rítmics d'una obra o fragment escoltat.  
Es busca amb aquest criteri comprovar la coordinació corporal de l'alumne, adequant el seu moviment a polsos rítmics precisos.  
6. Mantenir el pols durant períodes breus de silenci.  
Té com a objectiu aconseguir una correcta interiorització del pols que li permeta una adequada execució individual o col·lectiva.  
7. Identificar auditivament i interpretar rítmicament canvis senzills de compàs.   
Amb aquest criteri d'avaluació es verificarà la capacitat de percepció auditiva i de realització pràctica de canvis de compàs d'unitat igual o diferent. En aquest cas solament: a) negra= negra; b) negra= negra amb punt; e) negra= blanca; d) corxera= corxera; i viceversa en els casos b) i c).  
8. Entonar una melodia o cançó tonal amb acompanyament, polirítmia i picar posteriorment el ritme amb les mans.  
Aquest criteri té com a objectiu comprovar la capacitat de l'alumne per a aplicar les seues tècniques d'entonació i justesa d'afinació a un fragment tonal aplicant indicacions expressives presents en la partitura. Posteriorment en el treball de polirítmia i picament del ritme, es verificarà la interiorització correcta del pols i la bona execució rítmica. L'acompanyament instrumental no reproduirà la melodia.  
9. Llegir internament, durant un temps determinat, i sense verificar l'entonació, un text musical i reproduir-lo de memòria.  
Es tracta de comprovar la capacitat de l'alumne per a imaginar, reproduir i memoritzar imatges sonores de caràcter melòdico- rítmic a partir de l'observació de la partitura.  
10. Reproduir models melòdics senzills o escales a partir de diferents altures.  
Es tracta de comprovar la destresa de l'alumne per a reproduir un mateix fet melòdic des de qualsevol so mantenint correctament la intervàlica del model.  
11. Improvisar estructures rítmiques sobre un fragment escoltat.  
Amb aquest criteri d'avaluació es pretén estimular la capacitat creativa de l'alumne aplicant lliurement fórmules rítmiques conegudes o no, acordant-les amb el pols, la divisió i el compàs del fragment escoltat.  
12. Reproduir per escrit fragments senzills rítmics i melòdics escoltats.  
Mitjançant aquest criteri s'avalua la capacitat de l'alumne per a reconèixer i reproduir aspectes rítmics i melòdics coneguts.  
13. Descriure, després d'una audició, els trets característics de les obres escoltades o interpretades.  
Aquest criteri d'avaluació pretén constatar la capacitat de l'alumne per a percebre aspectes distints: rítmics, melòdics, cadencials, formals, tímbrics, etc., seleccionant prèviament els aspectes que han de ser identificats o bé deixant lliurement que identifique els aspectes que li resulten més notoris.  
14. Realitzar petites improvisacions amb procediments musicals convencionals o no convencionals (textures, atmosferes, efectes, etc.) partint d'un projecte previ al qual s'haurà d'ajustar l'execució al màxim possible.  
Aquest criteri d'avaluació pretén comprovar el grau de control conscient de la realització d'una idea musical prèviament elaborada.  
15. Executar mitjançant la percussió, instrumentalment o vocalment, estructures rítmiques d'una obra o fragment.  
Amb aquest criteri d'avaluació es pretén constatar la capacitat d'encadenar, amb precisió i dins d'un temps fixat, fòrmules rítmiques adequades al nivell.  
16. Improvisar melodies tonals breus.  
Aquest criteri pretén comprovar l'assimilació dels conceptes tonals bàsics mitjançant la utilització lliure dels elements.  
ANNEX II  
Principis metodològics  
La llarga trajectòria formativa, conseqüent amb les necessitats que plantegen els estudis de dansa, obliga a una forçosa simultaneïtat d'aquests amb els corresponents a l?ensenyament obligatori; això fa aconsellable que els processos educatius del dos tipus d'ensenyament seguesquen els mateixos principis d'activitat constructiva com a factor decisiu en la realització de l'aprenentatge, que, en últim terme, és construït pel mateix alumne, modificant i reelaborant els seus esquemes de coneixement.  
En un currículum obert, els mètodes d'ensenyament són, en gran manera, responsabilitat del professor i no han de ser completament desenrotllats per l'autoritat educativa. únicament està justificat assenyalar-los en la mesura que certs principis pedagògics són essencials a la noció i als continguts del currículum que s'estableix. Per això, amb la finalitat d'orientar la pràctica docent del professorat, s'indiquen els següents principis metodològics de caràcter general, que són vàlids per a totes les assignatures que regulen aquest decret.  
La interpretació dansada és, per definició, un fet divers i profundament subjectiu, en el resultat final de la qual es fonen en unitat indissoluble el missatge del creador, contingut en l?obra, i la personal manera de transmetre'l del ballarí, que fa seu el missatge modulant-lo a través de la seua sensibilitat. Com en tota tasca educativa, el desenvolupament de la personalitat i la sensibilitat pròpies de l'alumne és el fi últim que ' es persegueix, més acusat en aquesta perquè la Dansa és vehicle d'expressió i comunicació d'emocions, on l'aspecte subjectiu ocupa, per consegüent, un lloc primordial. Aquesta interpretació de la dansa està precedida per l?exercici. de memorització del material coreogràfic. Per això el desenvolupament de la memòria en el gran elemental, en tots els seus aspectes visuals i rítmics, té un paper fonamental en la progressió de la qualitat de l'alumne i del seu futur nivell professional.  
Al llarg d'un procés d'aprenentatge d'aquesta índole, el professor ha de ser més que mai un guia, un conseller, que dóna solucions concretes a problemes o dificultats, i s'esforça per donar opcions en tot allò que tinga un caràcter més general sense imposar criteris. Per això es dedica a orientar i no a conduir de la ma cap a uns resultats predeterminats, i a estimular i eixamplar la receptivitat i la capacitat de resposta de l'alumne davant el fet artístic.  
Una programació oberta, gens rígida, es fa imprescindible en aquests ensenyaments, els centres, i dins d'aquests els professors, han d'establir programacions prou flexibles perquè, d'acord amb l?increment progressiu de la capacitat d'execució (increment de la tècnica), siga possible la seua aplicació a les característiques i a les necessitats de cada alumne, tractant així de desenvolupar les seues possibilitats i de suplir les seues mancances.  
Pel que fa a la tècnica, cal concebre-la, i fer-la concebre a l'alumne, en un sentit profund com a part fonamental del tot artístic, que depassa de bon tros el concepte de la pura mecànica. De fet, la tècnica, en el seu sentit més ampli, és part de la realització mateixa de l?obra artística i, per tant, s'hi fon i s'integra.  
El procés d'ensenyament ha d'estar presidit per la necessitat de garantir la funcionalitat dels aprenentatges, assegurant que puguen ser utilitzats en les circumstàncies reals en què l'alumne els necessite.  
Per aprenentatge funcional s'entén no sols la possible aplicació pràctica del coneixement adquirit, sinó també, i sobretot, el fet que els continguts siguen necessaris i útils per a dur a terme altres aprenentatges i per a afrontar amb èxit l'adquisició d'altres continguts. D'altra banda, aquests s'han de presentar amb una accentuació clara de les seues relacions, plantejant, sempre que es considere pertinent, la interrelació entre la música i la dansa en les seues dues formes, acadèmica i espanyola, que constitueixen els ensenyarnents d'aquest gran.  
El caràcter obert i flexible de la proposta curricular confereix una gran importància al treball conjunt de l?equip docent. El projecte curricular és un instrument lligat a l?àmbit de reflexió sobre la pràctica docent, que permet a l?equip de professors adequar el currículum al context educatiu particular del centre i a les característiques del seu alumnat.  
La informació que subministra l'avaluació ha de servir com a punt de referència i de reflexió per a l'actuació pedagògica. Per això, l'avaluació és un procés que ha de dur-se a terme de forma contínua i personalitzada, en la mesura que es refereix a l'alumne en el seu desenvolupament peculiar, aportant-li informació sobre el que realment ha progressat respecte a les seues possibilitats, sense comparacions amb suposades normes preestablertes de rendiment.  
Els processos d'avaluació tenen com a objectiu tant els aprenentatges dels alumnes com els processos mateixos d'ensenyament. La informació que proporciona l'avaluació serveix perquè l?equip de professors dispose de dades rellevants amb què analitzar la pròpia intervenció educativa i prendre decisions sobre aquesta. Amb aquest fi, la informació subministrada per l'avaluació contínua dels alumnes s'ha de relacionar amb les intencions que es pretenen i amb el pla d'acció per a dur-les a terme. S'avalua, per tant, la programació del procés d'ensenyament i la intervenció del professor com a organitzador d'aquests processos.  
Cal concretar, dins del projecte curricular, les formes, instruments i situacions més adequats per a realitzar aquest tipus d'avaluació. Els equips docents, a més de contextualitzar els objectius generals i els criteris d'avaluació del grau, hauran d'especificar els objectius i els criteris d'avaluació per a cada un dels cursos.  
ANNEX III  
Temps lectiu corresponent als   
ensenyaments del grau elemental de dansa  
Assignatures Nombre de cursos Temps lectiu  
Dansa clàssica 4 510  
Dansa espanyola 4 240  
Música 4 120  
El nombre mínim de setmanes lectives serà de 30 per curs acadèmic.


Còpia Permalink ELI