Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7261, del 25-04-2014 (2014/3492)

Notificació de la sentència dictada en el procediment de divorci contenciós número 1005/2012.
---------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7261

Data del DOGV
:   25-04-2014

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2014/3492


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 7 de Castelló de la Plana

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment de divorci contenciós número 1005/2012. [2014/3492]  
Asunción Gregori Bosch, secretària del Jutjat de Primera Instància número 7 de Castelló de la Plana, fa saber que en el juí a què es fa referència s'ha dictat la resolució que té el text literal següent:   
  
«Sentència número 000727/2013  
Castelló de la Plana, 5 de novembre de 2013  
José Luis Conde-Pumpido García, magistrat jutge de Primera Instància número 7 de Castelló de la Plana, ha vist estes actuacions de juí de divorci número 1005/2012, promogudes a instància de Laura Alina Bratu, representada per la procuradora senyora Cruz Sorribes i defés pel lletrat senyor Alegre Martínez, contra Marian Lilian Bratu, en rebel·lia, i en les quals ha sigut part el ministeri fiscal.  
  
  
Antecedents de fet  
  
Primer. La procuradora senyora Cruz Sorribes, en la representació que té acreditada de Laura Alina Bratu, va promoure demanda de divorci contra Marian Lilian Bratu, en la qual, després de l'al·legació dels fets i fonaments de dret que va estimar aplicables, va concloure amb la súplica que es dictara sentència declarant haver-hi lloc al divorci dels litigants, amb l'adopció de les mesures que es contenien en el dit escrit, i que es donen per reproduïdes.  
Segon. Admesa a tràmit la demanda, es va emplaçar de forma legal el demandat, qui no va comparéixer en temps i forma i, per tant, va ser declarat en rebel·lia.  
El ministeri fiscal va contestar per mitjà d'un escrit en el qual sol·licitava que es dictara sentència de conformitat amb el resultat de la prova que es practicara.  
Tercer. Convocades les parts a la vista, esta va tindre lloc el dia 4 de novembre de 2013, amb l'única assistència de la part actora, que es va ratificar en la demanda, i del ministeri fiscal, en la persona de María Isabel Pérez Yagüe, que es va ratificar en la contestació. Rebut el pleit a prova, es van practicar les admeses i declarades pertinents que van consistir, per la part demandant, en documental (donar per reproduïda l'aportada amb la demanda) i interrogatori del demandat, mentres que pel ministeri fiscal es va proposar documental (per reproduïda l'obrant) i interrogatori de la demandant.  
Quart. Practicada tota la prova en l'acte, i després d'evacuar el tràmit de conclusions finals, va quedar el pleit vist per a sentència sense cap tràmit més.   
Quint. En este procediment han de declarar-se com a fets provats els que es relaten a continuació:  
1. Marian Lilian Bratu i Laura Alina Bratu, ambdós de nacionalitat romanesa, van contraure matrimoni en Cringeni-Teleorman (Romania) el dia 17 d'octubre de 1999. (Fet acreditat per mitjà de la certificació de matrimoni acompanyat amb la demanda.)  
2. De l'esmentat matrimoni va nàixer un fill, A. E., l'11 d'octubre de 2000. (Fet provat per mitjà de la certificació de naixement aportada amb la demanda.)  
3. La convivència conjugal va cessar a finals de 2012, el marit se'n va anar del domicili familiar, i, des d'eixe moment, ha sigut la mare la que s'ha fet càrrec en exclusiva de l'atenció personal i econòmica del fill, sense que el pare haja contribuït regularment a la cobertura de les necessitats materials del menor, ni l'haja visitat de forma regular, sinó únicament de manera esporàdica. (Fet acreditat per mitjà de la còpia de la sentència ?i del conveni- acompanyada amb la demanda i que no va ser impugnada.)  
4. L'esposa no té treball ni ingressos propis. El fill està escolaritzat en un institut, gratuït, sense que tinga gastos especials més enllà dels normals en xics de la seua edat. El pare treballa i se'n desconeixen els ingressos. (Fet provat per mitjà de l'interrogatori de les parts.)  
  
  
  
Fonaments de dret  
  
Primer. D'acord amb l'article 8, del Reglament (UE) 1259/2010, pel qual s'establix una cooperació reforçada en l'àmbit de la llei aplicable al divorci i a la separació judicial (que ha derogat tàcitament l'article 107 del Codi Civil quant a la llei aplicable a la separació i al divorci), ?a falta d'una elecció segons el que establix l'article 5, el divorci i la separació judicial estaran subjectes a la llei de l'Estat:  
  
a) en el qual els cònjuges tinguen la residència habitual en el moment de la interposició de la demanda o, a falta d'això,  
b) en el qual els cònjuges hagen tingut la seua última residència habitual, sempre que el període de residència no haja finalitzat més d'un any abans de la interposició de la demanda, i que un d'ells encara residisca allí en el moment de la interposició de la demanda o, a falta d'això,  
c) de la nacionalitat d'ambdós cònjuges en el moment de la interposició de la demanda o, a falta d'això,  
d) davant dels òrgans jurisdiccionals del qual s'interpose la demanda?.D'ací que la qüestió de si és procedent o no decretar el divorci dels litigants no haja de fer-se aplicant el seu dret nacional, sinó pel dret espanyol.  
Havent transcorregut tres mesos des de la celebració del matrimoni, concorren els requisits que, d'acord amb els articles 81.1 i 86 del Codi Civil en la redacció donada per la Llei 15/2005, de 8 de juliol, permeten decretar el divorci dels cònjuges litigants.  
Segon. Pel que fa a les mesures que, d'acord amb l'article 91 del Codi Civil, hagen de regir després del divorci, procedix acordar el següent:  
1. La custòdia del fill menor ha de ser atribuïda a la mare al ser esta la que exercix esta funció des que es va produir la convivència familiar, sense a penes col·laboració del pare ni a nivell econòmic ni personal. Igualment, davant del total desistiment de les seues funcions parentals per part del pare, es considera que, en interés del fill, procedix atribuir a la mare l'exercici exclusiu de la pàtria potestat.  
2. A l'empara de l'article 158.3 del Codi Civil, i per a protegir el menor i evitar trasllats no consentits, no es permetrà traure'l del territori nacional sense el consentiment exprés d'ambdós progenitors o d'una autorització judicial.  
3. Atesa l'escassa relació del pare amb el fill (encara que és bona) i que es desconeixen les circumstàncies actuals del pare (on viu, si disposa d'una vivenda apta per a tindre amb si el fill), procedix fixar un règim de visites de dissabtes alterns des de les 10.00 fins a les 20.00 hores, que regirà durant tot l'any, arreplegant i tornant el menor en el domicili de la mare.  
4. Quant a la pensió d'aliments que el pare ha d'abonar en favor del fill, a la llum dels fets declarats provats sobre la situació econòmica de les parts (capacitat econòmica del pare i la mare, i necessitats del fill), procedix fixar una pensió de 200 euros mensuals, més l'obligació de pagar per mitat els gastos extraordinaris que genere el fill.  
  
5. Finalment, quant a la pensió compensatòria que l'esposa reclama al marit, i a pesar de la indeterminació existent sobre la situació econòmica del marit, del qual únicament consta que treballa, i tenint en compte que l'esposa no treballa i que es queda a càrrec del fill, a part de la duració del matrimoni (13 anys), es considera que l'esposa patix un desequilibri a conseqüència del divorci que la fa creditora d'una pensió compensatòria que, a falta de majors dades, es xifra en 100 euros mensuals, durant un termini de tres anys.  
Tercer. L'especial naturalesa de les pretensions deduïdes en este pleit fa que no s'estime procedent condemnar cap dels litigants al pagament de les costes.  
Quart. A l'haver-se celebrat el matrimoni entre estrangers davant de l'autoritat d'un altre estat, no és procedent comunicar d'ofici la sentència al registre civil, sinó que hauran de ser les parts les que insten el seu reconeixement davant de l'autoritat competent de l'estat de celebració.  
Vistos els preceptes legals citats, i la resta d'aplicació general i pertinent,  
  
Dispositiva  
Estime parcialment la demanda formulada per la procuradora senyora Cruz Sorribes, en nom i representació de Laura Alina Bratu contra Marian Lilian Bratu, i declare dissolt per divorci el matrimoni dels expressats litigants, amb tots els efectes legals, i adopte les mesures següents:  
1. S'atribuïx a la mare la guarda i custòdia i l'exercici exclusiu de la pàtria potestat respecte del fill menor, A. E.  
2. En defecte del que lliurement puguen acordar les parts en cada moment, el pare tindrà en la seua companyia el fill menor els dissabtes alterns des de les 10.00 fins a les 20.00 hores, arreplegant i tornant el menor en el domicili de la mare.  
3. El pare abonarà, en concepte de pensió d'aliments en favor del fill, la suma de 200 euros mensuals, que ingressarà dins dels cinc primers dies de cada mes en el compte bancari que designe la mare, i que s'actualitzaran anualment d'acord amb les variacions de l'índex de preus al consum.  
4. Ambdós progenitors pagaran per mitat els gastos extraordinaris que genere el fill.  
5. El marit abonarà, en concepte de pensió compensatòria per a la seua esposa, la suma de 100 euros mensuals, durant un termini de tres anys, que ingressarà dins dels cinc primers dies de cada mes en el compte bancari que designe l'esposa, i que s'actualitzaran anualment d'acord amb les variacions de l'índex de preus al consum.  
Tot això sense fer un pronunciament exprés de condemna en costes.  
  
Notifiqueu esta resolució a les parts, i feu-los saber que en contra es pot interposar un recurs d'apel·lació en el termini de 20 dies.  
  
De conformitat amb la disposició addicional 15a de la Llei Orgànica del Poder Judicial, introduïda per l'article 1.19 de la Llei Orgànica 1/2009, de 3 de novembre, per a interposar el recurs d'apel·lació, la part recurrent ha de constituir un depòsit de 50 euros, el qual s'ha de consignar en el compte de consignacions d'este jutjat, i no es podrà admetre a tràmit el recurs si no s'ha constituït el depòsit.  
  
Esta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme. El jutge.»  
  
Castelló de la Plana, 5 de novembre de 2013.- La secretària judicial: Asunción Gregori Bosch.