Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 2109, del 23-09-1993 (1993/829239)

RESOLUCIÓ, d'1 de setembre de 1993, del Director General d'Urbanisme i Ordenació Territorial per la qual fa publiques d'acord amb el que estableix l'article 70.2 de la Llei Reguladora de les Bases de Regim Local, les Normes Urbanístiques de les Normes de Coordinació Metropolitana en l'àmbit dels municipis integrants del Consell Metropolità de l'Horta, definitivament aprovades per Decret 103/1988, de 18 de juliol del Consell de la Generalitat Valenciana (DOGV núm. . 875, de 25 de juliol de 19)88.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   2109

Data del DOGV
:   23-09-1993

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1993/829239


Data del document
:   01-09-1993

Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Resolució

Resolució d'1 de setembre de 1993, del Director General d'Urbanisme i Ordenació Territorial per la qual fa públiques d'acord amb el que estableix l'article 70.2 de la Llei Reguladora de les Bases de Règim Local, les Normes Urbanístiques de les Normes de Coordinació Metropolitana en l'àmbit dels municipis integrants del Consell Metropolità de l'Horta, definitivament aprovades per Decret 103/1988, de 18 de juliol, del Consell de la Generalitat Valenciana (DOGV núm. 875, de 25 de juliol de 1988).  
Resolució del Director General d'Urbanisme i Ordenació Territorial, d?1 de setembre de 1993, per la qual ordena la transcripció íntegra en, el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, per a més difusió i millor coneixement del públic., del text articulat de les vigents Normes de Coordinació Metropolitana de l?Area Metropolitana de València, que aprovà el Consell de la Generalitat, a l'empara de, l'article 5é de la Llei 5/1986, de 19 de novembre, per Decret 103/1988, de 18 de juliol (publicat en el DOGV núm. 875 de 25 de juliol de 1988).  
València, 1 de setembre de 1993  
El director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial   
GERARDO ROGER FERNANDEZ  
CAPITOL I   
Disposicions generals  
Secció primera   
Fins, objectius i àmbit d'aplicació  
Norma 1. Aquestes normes tenen com a finalitat l?ordenació del territori i la coordinació del planejament municipal, segons el mandat derivat de la Llei de la Generalitat Valenciana 5/1986, de 19 de novembre, que extingeix la Corporació Administrativa Gran València, amb la qual cosa es compleixen els objectius que s'hi assenyalen.  
Norma 2. Aquestes normes s'aplicaran en tots els municipis integrats en l'àmbit territorial del Consell Metropolità de l'Horta, en els que s'hi poguen integrar en el futur i en els que resulten afectats per raons de coherència urbanística, continuïtat territorial o condicions mediambientals, com a efecte indirecte de l'aplicació d'aquestes normes.  
Norma 3.  
1. Els ajuntaments que a l?entrada en vigor tinguen el planejament en els distints moments processals d'elaboració, s'ajustaran, en tots els punts, al contingut de les normes   
2. Els plans generals, les normes subsidiàries o els projectes de delimitació de sòl urbà que hagen obtingut abans l'aprovació definitiva, es revisaran o es modificaran en els punts en què les contradiguen. Aquesta darrera causa es un factor determinant en la procedència de la modificació o revisió.  
Norma 4. El termini màxim per a l'adequació del planejament municipal a aquestes normes serà de 18 mesos. Se suspenen les llicències i es prohibeixen les ordres d'execució que impliquen obres, usos o activitats que siguen contràries a aquestes o que puguen dificultar-ne l'aplicació.  
Norma 5. L'adaptació del planejament aprovat podrà dur-se a terme per aplicació de qualsevol de les figures de planejament que preveu la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana, d'acord amb el procediment legalment establert en atenció al contingut de les modificacions procedents, sense que en cap cas es puga substituir o alterar aquest planejament sense que es produesca l'adaptació esmentada.  
Norma 6. Quan l'adaptació dels plans generals a les normes metropolitanes efecte d'altres municipis o plans parcials intermunicipals i implique l'adopció de solucions de conjunt, caldrà ajustar-se al que segueix:  
1. En el cas que hi haja un acord majoritari entre els ajuntaments afectats, es traslladarà al Consell Metropolità de l'Horta perquè, en el termini d'un mes, emeta un informe sobre el contingut. En tot cas, aquest informe serà preceptiu abans de la tramesa per a l'aprovació definitiva.  
2. Si no hi ha acord majoritari, el Consell Metropolità de l'Horta, després d'escoltar als ajuntaments afectats, proposar à la solució que resulte més idònia, en atenció a les circumstàncies que concórreguen en cada municipi i iniciarà, d'ofici, la tramitació de l'expedient. Es competent per a atorgar-ne l'aprovació inicial i provisional i impulsar-ne l'aprovació definitiva.  
3. El Procediment serà el que estableixen els articles 41 i següents de la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana i els articles 128 i següents del Reglament de Planejament.  
Norma 7. Si els ajuntaments o el Consell Metropolità de l?Horta no adopten les mesures necessàries per a l'adaptació del planejament a les Normes de Coordinació Metropolitana en el termini adés assenyalat, la Comissió Territorial d'Urbanisme podrà demanar la immediata suspensió del planejament vigent i redactar normes subsidiàries de planejament, de caràcter transitori, en el termini de sis mesos.  
Norma 8  
1. Les normes subsidiàries transitòries a què es refereix la norma anterior restaran vigents fins que es produesca l'adaptació del planejament municipal.  
2. Si transcorre un any des de l'aprovació de les esmentades normes subsidiàries transitòries sense que s'haja obert el període d'informació pública subsegüent a l'aprovació inicial, o dos anys sense que s'haja obtingut l'aprovació definitiva, la Comissió Territorial d'Urbanisme quedarà automàticament subrogarà en les competències dels ajuntaments i del Consell Metropolità de l?Horta, per a la redacció i la tramitació del planejament municipal.  
Norma 9. Quan l'adaptació del planeja ment a aquestes normes efecte municipis aliens a l'àmbit territorial del Consell Metropolità de l'Horta, hom s'ajustarà al que disposa la norma 6, als punts 1, 2 i 3. Tanmateix, en aquest darrer supòsit, l'òrgan competent i provisional serà la Diputació Provincial de València.  
Norma 10. Els acords municipals, o els que dicte el Consell Metropolità de l'Horta, per a les solucions urbanístiques de conjunt, es notificaran, en tot cas, a la Comissió Territorial d'Urbanisme, i a aquesta i a la Diputació Provincial quan efecte municipis aliens a l'àmbit territorial del Consell Metropolità de l'Horta.  
Secció segona   
Vigència, revisió i modificació  
Norma 11. Les Normes de Coordinació Metropolitana tindran una vigència indefinida.  
Norma 12. En seran causa de revisió:  
1. L'aprovació dels plans territorials de rang superior al municipal.  
2. L'aprovació de plans de conjunt que puguen afectar tot o part de l'àmbit territorial del Consell Metropolità de l?Horta.  
3. La promulgació de disposicions legals que n'afecten les determinacions.  
4. La incidència d'actuacions sectorials derivades de les grans línies de la política econòmica, social, territorial, de defensa nacional o que impliquen interessos generals.  
5. Les variacions substancials en les previsions de població total i el seu índex de creixement.  
6. L'alteració essencial dels recursos de tota mena, especial ment d'econòmics.  
7. L'incompliment de les previsions que s'hi fan.  
8. La dissolució del Consell Metropolità de l'Horta.  
Norma 13. La revisió o modificació de les normes, l'acordarà el Consell de la Generalitat Valenciana, a proposta del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, d'ofici, o a instància de la majoria dels ajuntaments afectats.  
Norma 14. El procediment per a la revisió o modificació de les normes s'ajustarà a aquests tràmits:  
1. Quan el conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports actue d'ofici, trametrà un informe relatiu a la procedència de la revisió o modificació als distints departaments afectats de l'administració autonòmica, a la Diputació Provincial, al Consell Metropolità de l'Horta i al governador civil, als quals concedirà audiència en el termini d'un mes, transcorregut el qual donarà curs a l'expedient de revisió o modificació, segons el procediment establert per a la formulació de les normes en la Llei de la Generalitat Valenciana 5/1986, de 19 de novembre.  
2. Si la revisió o modificació es plantejarà a instància de la majoria dels ajuntaments, s'analitzarà la proposta i es resoldrà sobre la procedència. Si aquesta fóra estimada, s'actuarà segons el que disposa el punt anterior, i en cas que fos desestimada es notificarà amb una resolució enraonada, en el termini màxim de tres mesos.  
3. La resolució de desestimació es podrà recórrer en alçada davant el Consell en el termini de quinze dies des de la notificació.  
Norma 15. Les normes del Consell Metropolità de l?Horta seran obligatòries per a les persones físiques i jurídiques de dret públic o. privat i per a les distintes administracions.  
Secció tercera   
Contingut  
Norma 16. Les Normes de Coordinació Metropolitana es refereixen a aquests punts:  
1. Conservació, potenciació i regeneració dels recursos naturals i del paisatge.  
2. Aptitud del sòl en relació amb els usos possibles i regulació d'activitats, extensió de la urbanització, etc.  
3. Prevenció i minimització de riscos, especialment d'inundació.  
4. Protecció, potenciació i regeneració del patrimoni cultural, .arquitectònic, arqueològic i etnològic.  
5. Infrastructures bàsiques del transport ferroviari metropolità.  
6. Infrastructures bàsiques del viari metropolità.  
7. Sistema bàsic d'infrastructures relacionades amb el cicle hidràulic.  
8. Infrastructures i mesures d'estalvi energètic.  
9. Equipaments i serveis: implantació, ubicació accessibilitat, dimensionament i optimització de recursos.  
10. Compatibilització general d'usos i activitats, criteris sobre classificació i qualificació del sòl, afectacions territorials i urbanístiques, etc.  
11. Bases econòmiques determinants de la viabilitat de les propostes, dels programes d'actuació i avaluació econòmica.  
Norma 17. Sense perjudici del que disposa la norma anterior, en tot allò no previst en aquestes normes, hom s'ajustarà al que disposà la Llei del Règim del Sòl i Ordenació Urbana, i als reglaments que la despleguen, a la Llei de Procediment Administratiu i a la Llei de Bases del Règim Local.  
CAPITOL II   
Del medi físic: recursos naturals, riscos i aptitud del sòl  
Secció primera   
De la conservació dels recursos naturals  
Norma 18. Els plans generals municipals, normes subsidiàries de planejament i la resta d'instruments urbanístics fixaran com a objectiu prioritari la conservació, potenciació i regeneració dels recursos naturals i del paisatge, conformement als criteris que s'estableixen en les normes següents.  
Norma 19. Els plans d'ordenació contindran aquestes determinacions:  
1. Identificació, delimitació i caracterització de les àrees o dels elements que, pels . valors ecològics, posseesquen aspectes mediambientals que s'hagen de preservar de l'acció urbanitzadora.  
2. Identificació, delimitació i caracterització dels recursos naturals existents: agrícoles, forestals, ramaders, hidràulics, mineralògics, energètics, etc.  
3. Identificació, delimitació de l'afectació i intensitat dels diferents riscos potencials: inundació, sisme, incendi, erosió, subsidència, col·lapse, vulnerabilitat ala contaminació, etc.  
4. Mesures de tota mena, per a la conservació, regeneració i manteniment dels valors mediambientals.  
5. Condicions per a l?explotació i possible regeneració dels recursos naturals.  
6. Mesures per a la prevenció, la defensa o la minorització dels riscos potencials.  
7. Assenyalament en cada àrea identificada dels usos i activitats compatibles, i incompatibles, amb determinació de les característiques, intensitats, afectacions i limitacions, així com d'albergar les activitats regulades en el Decret 2414/1961, de 30 de novembre, amb les mesures preventives procedents en cada cas, tenint en compte la naturalesa de les activitats i la proximitat a nuclis habitats, encara que pertanyen a un altre terme municipal.  
Secció segona   
Primera: De l'aptitud del sòl per a la urbanització  
Norma 20. En relació amb l'aptitud general per a la urbanització, els sòls es classifiquen segons aquests tipus (plànol número 2):  
1. (SEA) Sòls especialment aptes.  
2. (SA) Sòls aptes.  
3. (SMA) Sòls moderadament aptes.  
4. (SRA) Sòls de reduïda aptitud.  
5. (SNA) Sòls no aptes, pels valors agrícoles, ecològics i forestals, o d'altres tipus assimilats per risc d'inundació.  
Norma 21. Segons la consideració del risc d'inundació i les possibles prevencions, els sòls a què es refereix la norma anterior se subdivideixen en les següents categories (plànol número 2):  
1.1 (SEA)-(SRI): Sense risc de inundació.  
1.2 (SEA)-(RLI): Amb risc de lleu inundació, que al seu torn pot ser:  
1.2.1. Recuperable amb obres de defensa (SA)-(RLI) (R).  
1.2.2. No recuperable (SA)-(RLI) (NR).  
1.3 (SEA) (RGI): Amb risc greu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
1.3.1. Recuperable amb obres de defensa (SEA) (RGI) (R).  
1.3.2. No recuperable (SEA) (RGI) (NR), s'assimila a SNA.  
2.1 (SA) (SRL): Sense risc d'inundació.  
2.2 (SA) (RLI): Amb risc lleu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
2.2.1. Recuperable amb obres de defensa (SA) (RLI) (R).  
2.2.2. No recuperable (SA) (RLI) (NR).  
2.3. (SA) (RGI): Amb risc greu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
2.3.1. Recuperable amb Obres de defensà (SA) (RGI) (R).  
2.3.2. No recupeiable (SA) (RGI) (NR), s'assimila a SNA.  
3.1 (SMA) (SRI): Sense risc d'inundació.  
3.2 (SMA) (SLI): Amb risc lleu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
3.2.1 Recuperable amb obres de defensa (SMA) (RLI) (R).  
3.2.2. No recuperable (SMA) (RLI) (NR).  
3.3. (SMA) (RGI): Amb risc greu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
3.3.1. Recuperable amb obres de, defensa (SMA) (RGI) (R).  
3.3.2. No recuperable (SMA) (RGI) (NR) que s'assimila a SNA.  
4.1 (SRA) (SRI): Sense risc d'inundació.  
4.2 (SRA) (SLI): Amb risc lleu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
4.2.1. Recuperable amb obres de defensa (SRA) (RLI) (R).  
4.2.2. No recuperable (SRA) (RLI) (NR).  
4.3. (SRA) (RGI): Amb risc greu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
4.3.1. Recuperable amb obres de defensa (SRA) (RGI) (R).  
4.3.2. No recuperable (SRA) (RGI) (NR), que s'assimila a SNA.  
5.1 (SNA) (SRI): Sense risc d'inundació.  
5.2 (SNA) (RLI): Amb risc d'inundació, que al seu torn pot ser:  
5.2.1. Recuperable amb obres de defensa (SNA) (RLI) (R).  
5.2.2. No recuperable (SNA) (RLI) (NR).  
5.3 (SNA) (RGI): Amb risc greu d'inundació, que al seu torn pot ser:  
5.3. 1. Recuperable amb obres de defensa (SNA) (RGI) (R).  
5.3.2. No recuperable (SNA) (RGI) (NR).  
Norma 22. En correspondència amb les anteriors classificacions, la possible extensió de la urbanització o les noves implantacions es faran d'acord amb aquests criteris:  
1. S'ocuparan prioritàriament i amb l?ordre especificat els sòls amb major aptitud per a la urbanització.  
2. En els diversos sòls assenyalats, siga l'aptitud potencial que siga, que tinguen risc greu d'inundació sense possibilitat de recuperació, quedaran, en principi, assimilats a sòls no aptes per a la urbanització (SNA), i caldrà protegir-los especialment en relació amb aquesta característica. Se'ls aplicarà la normativa específica continguda en la secció tercera d'aquest capítol.  
3. Els mateixos sòls en què hi haja risc greu d'inundació qudaran també assimilats a sòls no aptes per a la urbanització (SNA), fins que no es facen les obres de defensa o protecció escaients, moment en què recuperaran la potencialitat específicament atribuïda.  
4. Els sòls en què hi haja un risc lleu d'inundació sense possibilitat de recuperació tindran l'aptitud condicionada. per aquest, i se'ls aplicarà la normativa específica que hi ha en la secció tercera d'aquest mateix capítol.  
5. Els sòls en què hi ha risc lleu d'inundació amb possibilitat de recuperació tindran l'aptitud condicionada per aquest fins que no es facen les obres de defensa o protecció corresponent, moment en què recuperaran la potencialitat específicament atribuïda.  
Norma 23  
1. Les recomanacions sobre l'ús del sòl que hi ha en aquestes normes, d'acord amb l'aptitud per a la urbanització, es concretaran particularment en els diferents documents de planejament urbanístic municipal. Caldrà la delimitació de les diferents zones, que s'ajustaran a l'escala adequada, a límits i accidents naturals, limitacions per pendents, infrastructures existents o previstes, vinculacions per planejament en execució, etc.  
2. Es justificarà en cada cas l'adequació a aquelles, tan pel que fa a la possible extensió del sòl urbà i urbanitzable, o la creació de nous nuclis, com a la delimitació i a les mesures de protecció específiques en el sòl no urbanitzable.  
Norma 24  
1. Es preservaran especialment del procés urbanitzador els sòls definits com a SNA; es potencia l'aptitud especifica, segons els valors agrícoles, ecològics, forestals, etc., mitjançant la classificació com a sòl no urbanitzable d'especial protecció, i s'estableixen en cada cas les condicions de comptabilització, regeneració i potenciació corresponents, amb la protecció que s'assenyala.  
2. En els terrenys compresos en l?àmbit del Pare Natural de l'Albufera, els usos, les instal·lacions o edificacions permeses seran les que determine el corresponent pla especial. Mentre no es produesca l'aprovació definitiva d'aquest s'aplicaran les disposicions transitòries previstes en el Decret 89/1986, de 8 de juliol, del Consell de la Generalitat Valenciana.  
3.. Amb independència de la normativa: aplicable en cada cas, tant per raó del possible risc d'inundació, com per les legislacions sectorials o especials, i en relació amb el que disposa l'article 85 del text refós de la Llei del Sòl, no es superaran les següents limitacions:  
3.1. Habitatges familiars aïllats:  
3.1.1. Per als sòls d'alt valor agrícola:  
3.1.3.8. Només es permetran quan es destinen a habitatge permanent d'agricultors. Han de demostrar la vinculació directa amb l'explotació on s'ubiquen i inscriure en el Registre de la Propietat la indivisibilitat a efectes urbanístics, a partir de l'autorització concedida per la Comissió Territorial d'Urbanisme, i abans que s'atorgue la llicència de construcció.  
0.4.2.5. No s'autoritzaran obres pròpies de la urbanització tals com obertura de viatges, instal·lacions d'enllumenat públic, xarxes de serveis, etc., ni qualsevol altra actuació que poguera donar origen a la formació de nuclis de població. Caldrà guardar una distància mínima de 350 metres a qualsevol nucli de població.  
5.3.8.5. No es superaran els 6'5 metres d'alçada de cornisa, ni una edificabilitat de 0'50 m2 construïts per cada metre quadrat de parcel·la. Ni tancaments d'obra opacs per damunt dels 0'40 metres.  
7.2.9.0. En tots els nuclis serà necessària la disposició d'un accés adequat i proveïment bàsic idoni, i es garantirà igualment la depuració d'abocaments.  
3. 1.2. Per als sòls d'alt valor ecològic i forestal:  
No es permetran els habitatges familiars aïllats, en cap cas.  
3.2. Construccions destinades a explotacions agrícoles, que guarden relació amb la naturalesa i destinació de la finca:  
3.2.1. Per als sòls d'alt valor agrícola:  
2.2.7.5. Es consideraran els exclusivament destinats a magatzem de productes agrícoles, casetes d'estris de llaurança o maquinària agrícola, pletes, refugis, plataformes de vigilància, instal·lacions de captació, bombament o d'altres de naturalesa similar, sense . que en cap cas implique el desenvolupament d'activitats de manipulació o transformació de productes.  
3.2.7.7. Les condicionis de distància, edificabilitat, accés, proveïment bàsics i depuració seran, per als magatzems,, semblants a les definides per als habitatges aïllats, i es podrà, no obstant això, i sempre que es justifique, assolir els 10 metres d'alçada de cornisa.  
0.2.9.8. Podran ser compatibles en la mateixa, parcel·la amb l?habitatge familiar; en tal cas es podrà augmentar l?edificabilitat total sobre la parcel·la fins als 0'10 m2, construïts per m2 de parcel·la.  
3.2.2. Per als sòls d'alt valor ecològic:  
Es consideraran exclusivament les destinades a casetes d'estris o guarda de maquinària agrícola, així com a les instal·lacions de captació, bombament o d'altres de naturalesa similar; en qualsevol cas, la superfície construïda no superarà els 40 m2.  
3.2.3. Per als sòls d'alt valor forestal:  
Es consideraran exclusivament els refugis, cases forestals, torres de vigilància i totes altres instal·lacions de prótecció.  
3.3. Edificacions o instal·lacions d'utilitat pública o interès social:  
3.3.1. Per al s sòls d'alt valor agrícola:  
Es consideraran exclusivament les promogudes per les administracions públiques, la finalitat i les característiques dels quals justifiquen la impossibilitat o inconveniència d'ubicació al medi urbà o en altres sòls de millor aptitud.  
Només excepcionalment es podrà admetre la implantació de les activitats regulades en el Decret 2.4l4/i961 de 30 de novembre, sempre que es justifique l'absència d'impacte ambiental.  
3.3.2. Per als sòls d'alt valor ecològic o forestal:  
Tindran ja mateixa consideració que les definides en l?epígraf immediatament anterior, amb l'excepció de l'absoluta prohibició d'implantació de les tres activitats previstes en l?esmentat decret.  
Norma 25. Quan l'increment de la població, de les activitats econòmiques (industrial o serveis) o l?estructura urbana preexistent, demane ineludiblement, una vegada aplicats els criteris especificats en la norma 22, l?ocupació del sòl SNA, els documents de planejament. municipal justificaran en tot cas la necessitat, l?extensió i les característiques basant-se en els següents paràmetres:  
1. Nuclis municipals:,  
1.1 Amb una taxa de creixement poblacional progressiva (superior a l'1% anual), industrial o de serveis, podrà efectuar "complementacions moderades" de trama urbana sobre aquest tipus de sòl, sempre proporcionades a les necessitats de creixement, amb l?excepció de les de valor ecològic o forestal, que no es podran ocupar més que amb operacions localitzades de "rematada" de la trama preexistent.  
1.2. Amb una taxa de creixement poblacional estancada (o inferior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "complementacions molt moderades" de caràcter localitzat, de la trama preexistent, especialment en el cas de petites borses intersticials, produïdes per la configuració actual de les vores urbanes o per infrastructures territorials o accidenti naturals molt significatius.  
1.3. Amb una taxa de creixement negativa poblacional industrial o de serveis, quedaran restringits a operacions "d'estricta rematada", de la trama preexistent.  
2. Nuclis secundaris:  
Quedaran restringits igualment a operacions "d'estricta rematada" de la trama existent, sense cap extensió.  
3. Noves implantacions o creació de nous nuclis:  
No es permetran en cap cas.  
Norma 26. En aplicació de la norma 22 es preservaran, en general, del procés urbanitzador els sòls definits com a SRA, i es potenciarà l'aptitud específica per a usos d'agricultura intensiva, mitjançant la classificació com a sòl no urbanitzable d'interés agrícola. S'establiran, en, cada cas, les condicions de comptabilització i potenciació corresponents amb l'aptitud que s'hi atribuesca. En qualsevol cas, no es superaran les següents limitacions en relació amb el que disposa l'article 85 del text refós de la Llei del Sòl:  
1. Habitatges familiars aïllats.  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24, apartat 1.1. per al sòl d'alt valor agrícola, amb l'excepció de la distància mínima a qualsevol nucli de població, que en aquest cas, serà de 400 metres.  
2. Construccions destinades a explotacions agrícoles que guarden relació amb la naturalesa i destinació de la finca:  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en l?apartat 2.1. de la Norma 24 per al sòl d'alt valor agrícola, amb la distància a, nuclis de població abans definida.  
3. Edificacions o instal·lacions d'utilitat pública o interès Social.  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24, Apartat 3.1, per al sòl d'alt valor agrícola.  
Norma 27. Quan el creixement de la població, de les activitats econòmiques (industrial o serveis) 6 de l?estructura preexistent demane, ineludiblement, una vegada aplicats els criteris relacionats amb la norma 22, l?ocupació del sòl SRA, els documents de planejament municipal justificaran, en tot cas, la necessitat, la forma, l?extensió i característiques basant-se en els següents paràmetres:  
1. Nuclis principals:  
1.1. Amb una taxa de creixement poblacional progressiva (superior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "complementacions generalitzades" de la trama urbana sobre aquest tipus de sòl, sempre proporcionades a les necessitats de creixement.  
1.2. Amb una taxa de creixement poblacional estancada (o inferior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "complementacions moderades" de la trama preexistent.  
1.3. Amb una taxa de creixement negativa, poblacional, industrial o de serveis, quedaran restringits a operacions de "rematada" de la trama preexistent.  
2. Nuclis secundaris:  
Quedaran restringits igualment a operacions de "rematada" de la trama existent sense cap extensió.  
3. Noves implantacions o creació de nous nuclis:  
No es permetran en cap cas.  
Norma 28. En aplicació de la norma 22, els sòls definits de SMA, podran incorporar-se al procés urbanitzador, mitjançant la classificació de sòl urbà o urbanitzable; la resta queda com a sòl no urbanitzable.  
En qualsevol cas, no es superaran les següents limitacions, en relació amb el que disposa, l'article 85 del text refós de la Llei del Sòl.  
1. Habitatges familiars aïllats.  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la Norma 24 apartat 2.1. per al sòl d'alt valor agrícola, amb les següents excepcions:  
1.1. No serà necessària la demostració de la vinculació directa amb l?explotació agrícola, ni les característiques de permanència.  
1.2. La distància mínima a qualsevol nucli de població serà de 450 metres.  
1.3. Els tancaments d'obra opacs podran superar els 0'4 metres d'alçada quan incloguen la totalitat de la parcel·la.  
2. Construccions destinades a explotacions agrícoles que guarden relació amb la naturalesa i destinació de la finca.  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24, apartat 2.1, per al sòl d'alt valor agrícola amb la distància a nuclis de població abans definida,  
3. Edificacions e instal·lacions d'utilitat pública o interès social.  
Es podran admetre, en general, aquelles. la finalitat i les característiques de les quals justifiquen la impossibilitat o inconveniència d'ubicació en el medi urbà. La implantació de les activitats regulades pel Decret 2.414/1961 de 30 de novembre, requerirà la justificació d'absència d'impacte ambiental.  
Norma 29. Quan el creixement de la població, de les activitats econòmiques (indústries o serveis), o de l?estructura urbana preexistent, demane, una vegada aplicats els criteris relacionats en la norma 22, l?ocupació del SMA, els documents de planejament municipal justificaran, en tot cas la necessitat, les formes, l?extensió i les característiques, basant-se en els següents paràmetres:  
1. Nuclis principals:  
1.1. Amb una taxa de creixement de població progressiva (superior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "extensions moderades" sobre aquest tipus de sòl, sempre proporcionades a les necessitats de creixement.  
1.2. Amb una taxa de creixement poblaciónal estancada (o inferior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "complementacions generalitzades" de la trama urbana.  
1.3. Amb una taxa de, creixement negativa, poblacional, industrial o de serveis, podran efectuar "complementacions moderades" de la trama preexistent.  
2. Nuclis secundaris:  
Podran efectuar "complementacions moderades" de la trama preexistent.  
3. Noves implantacions o creació de nous nuclis:  
Podran permetre's en circumstàncies especials, sempre que se'n justifique la convivència i la necessitat, tot i que sempre amb caràcter moderat i amb programació escalonada.  
Norma 32. En aplicació de la norma 22, els sòls definits de SEA, podran incorporar-se, en general, al procés urbanitzador mitjançant la classificació de sòl urbà o urbanitzable, i queda la resta com a sòl no urbanitzable amb expectatives potencials de posteriors incorporacions a aquest procés, segons l'aptitud per a aquest.  
En qualsevol cas no es superaran les següents limitacions, en relació amb el que disposa l'article 85 del text refós de la Llei del sòl.  
1. Habitatges familiars aïllats.  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24 apartat 1.1., per al sòl d'alt valor agrícola, amb les següents excepcions:  
1.1. No serà necessària la demostració de la vinculació directa amb l?explotació agrícola, ni les característiques de permanència.  
1.2. La distància mínima a qualsevol nucli de població serà de 500 metres.  
1.3. Els tancaments d'obra opacs podran superar els 0'4 metres d'alçada quan tanquen més de la. meitat de la parcel·la.  
2. Construccions destinades a explotacions agrí coles que guarden relació amb la naturalesa i destinació de la finca.  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24 apartat 2.1. per al sòl d'alt valor agrícola, amb la distància a nuclis de població abans definida.  
3. Edificacions i instal·lacions d'utilitat pública o interès social.  
Es podran admetre en general aquelles la finalitat i característiques de les quals justifiquen la impossibilitat o inconveniència d'ubicació en el medi urbà. La implantació de les activitats regulades pel Decret 2.414/1961, de 30 de novembre, requerirà la justificació d'absència d'impacte ambiental.  
Norma 31. Quan el creixement de la població, de les activitats econòmiques (indústries o serveis) o l?estructura urbana preexistent demane, una vegada aplicats els criteris relacionats amb la Norma 22, l?ocupació del SA, els documents de planejament municipal en justificaran en tot cas la necessitat, la forma exterior i les característiques, basant-se en els següents paràmetres:.  
1. Nuclis principals:  
1.1 . Amb una taxa de creixement de població progressiva (superior al 15% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "extensions generalitzades" sobre aquest tipus de sòl, sempre proporcionades a necessitats de creixement.  
1.2. Amb una taxa de creixement poblacional estancada (o inferior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "extensions moderades" sobre aquest tipus de sòl, sempre proporcionades a necessitats de creixement.  
1.3. Amb una taxa de creixement negativa, poblacional, industrial o de serveis podran efectuar "complementacions generalitzades" de la trama preexistent.  
2. Nuclis secundaris:  
Podran efectuar "complementacions generalitzades" de la trama preexistent.  
3. Noves implantacions o creació de nous nuclis:  
Podran permetre's sempre que se'n justifique la conveniència i necessitat, amb caràcter general, i programació escalonada.  
Norma 32. En aplicació de la norma 22, els sòls definits de SEA, podran incorporar-se, en general i sense restriccions, en raó de l'aptitud al procés urbanitzador, mitjançant la classificació de sòl urbà o urbanitzable, i la resta queda com a no urbanitzable amb les màximes expectatives potencials d'incorporació a aquest procés.  
En qualsevol cas, no es superaran les següents limitacions, en relació amb el que disposa en l'article 85 del text refós de la Llei del Sòl:  
1. Habitatges familiars aïllats:  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24, apartat 1.1, per al sòl d'alt valor agrícola, amb les següents excepcions:  
1.1. No serà necessària la demostració de la vinculació directa amb l?explotació agrícola, ni les característiques' de permanència.  
1.2. La distància mínima a qualsevol nucli de població serà de 550 metres.  
1.3. Els tancaments d'obra opacs podran superar els 0'4 metres d'alçada quan incloguen més d'un quart de la superfície de la parcel·la.  
2. Construccions destinades a explotacions agrícoles que guarden relació amb la naturalesa i destinació de la finca:  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 24, apartat 2.1, per al sòl d'alt valor agrícola, amb la distància a nuclis de població abans descrita.  
3. Edificacions o instal·lacions d'utilitat pública o interès social:  
Les limitacions seran idèntiques a les expressades en la norma 30, apartat 3, per al SA.  
Norma 33. Quan el creixement de la població, de les activitats econòmiques (indústries o serveis), o l'estructura urbana preexistent, demane,, una vegada aplicats els criteris especificats en la norma 22, l'ocupació del SEA, els documents de planejament municipal en justificaran, en tot, cas, la forma, l'extensió i les característiques, basant-se en els següents paràmetres:  
1. Nuclis principals:  
1.1. Amb una taxa de creixement de població progressiva (superior a l'1% anual), industrial o de serveis, podran efectuar "grans extensions generalitzades", sobre aquest tipus de sòl, encara que proporcionades a la necessitat o a les expectatives de creixement.  
1.2. Amb una taxa de creixement poblacional estancada (o inferior a l'1% anual) industrial o de serveis, podran efectuar "extensions generalitzades" sobre aquest tipus de sòl, sempre proporcionals a la necessitat o a les expectatives de creixement.  
1.3. Amb una taxa de creixement negativa, poblacional, industrial o de serveis podran efectuar "extensions moderades" sempre proporcionades a les possibles expectatives de creixement.  
2. Nuclis secundaris:  
Podran efectuar "extensions i/o complementacions" més o menys moderades o generalitzades, depenent de la conveniència i necessitat d'aquestes.  
3. Noves implantacions o creació de nous nuclis:  
Podran, permetre's amb caràcter general i sense més restriccions que la justificació de la necessitat, de les característiques o de l'extensió.  
Secció tercera   
Del risc d'inundació  
Norma 34  
1. Es consideren zones inundables aquelles que poden ser cobertes per làmines d'aigua quan sobrevenen crescudes excepcionals, i se supera la capacitat d'evacuació dels caixers habituals.  
2. Segons la magnitud i les possibles conseqüències de la inundació, es distingeix, a efectes d'aplicació d'aquestes normes les següents zones (plànol núm. 3):  
2.1, Zona de "risc greu", en les quals, generalment, l'alçada de la làmina d'aigua sobrepassa el metre.  
2.2. Zones de "risc lleu", on, també en general no s'arriba a aquesta alçada.  
3. Es defineix com a "via d'aigua" la part de les zones inundables en les quals es produeix l'evacuació d'aquesta, que és susceptible de produir arrossegaments que afecten persones o béns materials que hi estan situades a sobre.  
4. Es defineixen com a "zones d'inundació estàtica" la part de les zones inundables en les qual es retén l'aigua sense contribució a la transmissió.  
Norma 35  
1. Els plans generals i les normes subsidiàries, podran precisar, de conformitat amb els objectius, mitjançant els estudis necessaris, la delimitació de les zones de risc greu i lleu d'inundació, en l'àmbit dels termes municipals.  
2. En qualsevol cas, els plans generals i les normes subsidiàries contindran els estudis necessaris per a delimitar les "vies d'aigua" i "zones d'inundació estàtica" a les quals es refereix la norma 34. S'hi farà constat, quan les condicions del territori ho determinen, la desaparició física d'aquelles per integració en les "zones d'inundació estàtica".  
Norma 36  
1. Els plans generals i les normes subsidiàries tendiran a estructurar el territori, per tal de preservar les zones de risc d'inundació, d'acord amb les especificacions contingudes en la secció segona d'aquest mateix capítol, per a la qual cosa establiran règims normatius particularitzats, depenent del tipus del risc i de la possibilitat o no de recuperació, basant-se en les obres de defensa i protecció previstes o que es pogueren preveure, i s'establiran les limitacions o comptabilitzacions d'ús que resulten pertinents, així com les condicions de l?edificació i la urbanització.  
2. En qualsevol cas, caldrà excloure la possibilitat d'edificació en zones que constituesquen "vies d'aigua", tret que es localitzen en nuclis urbans consolidats en els quals s'establirà una normativa específica que tendesca a minorar els possibles efectes de la inundació. Es podrà estendre, fins i tot, si cal, a àrees concretes la restricció abans esmentada.  
Norma 37  
1. No es permetrà, en cap cas, la nova ubicació dels següents usos en zones de riscs greu d'inundació:  
1.1. Equipaments o serveis que requeresquen unes especials garanties de funcionament en riscs catastròfics, tals com: hospitals, parcs de bombers, protecció civil, instal·lacions de seguretat o defensa, centres administratius o assistencials bàsics, proveïment, etc.  
1.2. Infrastructures o instal·lacions de, proveïment bàsic, tals com: centres de transformació, parcs de combustibles, plantes potabilitzadores, etc.  
1.3. Infrastructures o instal·lacions de comunicació bàsica: centrals telefòniques, estacions o centres d'intercanvi model de transport, telecomunicació, etc.  
1.4. Depòsits de residus, abocadors, magatzems de productes tòxics o contaminadors, cementeris, etc.  
1.5. Grans centres de concurrència pública, tals com: centres docents, grans instal·lacions esportives o recreatives, centres comercials o industrials.  
1.6. Activitats qualificades de molestes, insalubres, nocives o perilloses.  
1.7. Qualssevol altres de naturalesa anàloga a les descrites.  
2. Podran permetre's en zones de risc d'inundació lleu aquelles activitats que demanen baixos costos de reposició i que sense obstaculitzar el lliure pas de les aigües no comporten riscs de contaminació ambiental per transport, sedimentació o acumulació, sempre mitjançant l'aplicació d'una normativa específica que minore o atenue els efectes d'aquesta, tal i com prescriu la norma 36 d'aquesta mateixa secció.  
Norma 38. Per a les obres i edificacions permeses situades en àrees de risc d'inundació, especialment en les de risc greu es tindran en compte aquests criteris:  
1. Es disposaran les infrastructures, la xarxa viària, els espais lliures, etc., de manera que siguen capaços de canalitzar el curs de les "vies d'aigua" o propiciar el drenatge de les "zones d'inundació estàtica".  
2. Es procurarà que la trama viària tinga diverses connexions. alternatives amb la xarxa bàsica metropolitana, en punts on puga ser menor el risc d'inundació.  
3. La trama urbana es disposarà de manera que les parcel·les edificables oferesquen la menor secció transversal respecte del sentit de les vies d'aigua o de drenatge.  
4. S'impedirà l'edificació de grans blocs o infrastructures que constituesquen barreres als cursos esmentats.  
5. Es tendirà a limitar la consecució de soterranis, i si aquests resulten imprescindibles s'establiran condicions d'ús, materials, garanties estructurals, tancament i aireació, sistemes de bombament i exiguament, etc.  
6. Es procurarà evitar la situació d'habitatges en planta baixa o a menys d'un metre de la rasant.  
7. Es potenciaran, en general, les solucions arquitectòniques o urbanístiques que possibiliten la minoració dels possibles efectes de la inundació, tant per a persones com a per a béns.  
Norma 39. Les obres hidràuliques que tendesquen a l'eliminació o minoració dels riscs d'inundació que hi ha en el plànol núm. 3 d'aquestes normes, les detallarà i desenvoluparà l'òrgan competent en cada cas, sense perjudici que puguen plantejar-se alternatives diferents amb la mateixa finalitat.  
Secció quarta   
Del paisatge  
Norma 40. Són elements estructuradors del paisatge rural i urbà aquells que caracteritzen la forma amb la qual es percep el territori en aspectes visuals, metropolità o municipal.  
Norma 41. Segons el camp d'observació, els elements estructuradors del paisatge, tindran caràcter metropolità o caràcter local. Considerant de caràcter metropolità aquells que s'emmarquen en conques visuals d'amplitud comarcal, i de caràcter local aquells que instrueixen la definició de zones de qualitats homogènies que, en virtut d'això, constitueixen part del sistema format pels primers, o bé se situen en conques visuals d'àmbit local.  
Norma 42. Els elements estructuradors del paisatge de caràcter metropolità, en l?àmbit territorial de la comarca de l?Horta són els que hi ha en el plànol núm. 1, la relació dels quals es fa a continuació:  
1. Cornises.   
1.1. Els contraforts meridionals de la serra Calderona.  
1.2. La cornisa nord de la depressió del barranc d'En Dolça, des de les proximitats de la urbanització Cambres de San Antonio fins a Benimàmet.  
1.3. La cornisa nord de la depressió del riu Túria, desde la Vallesa fins a l'enllaç amb el barranc d'En Dolça a Paterna.  
1.4. La cornisa sud d'aquesta depressió a Manises.  
1.5. La cornisa de la serra de Parentxisa.  
1.6. Les vessants de la cova Fumada i del Coscollar a Picassent.  
1.7. Les vessants de la muntanya del Vedat.  
1.8. La cornisa urbana que limita per l?est les poblacions de Montcada, Godella i Rocafort.  
2. Fites.  
2.1. El Cabes Borà en el límit del terme municipal del Puig.  
2.2. El puig i el monestir de Santa Maria del Puig.  
2.3. Sant Miquel dels Reis.  
2.4. La torre de Paterna.  
2.5. La mola dels Escolapis junt al límit del terme municipal de Torrent.  
2.6. Les cimes de Cambres de Calicanto.  
2.7. El puig de Morredondo també a Torrent.  
2.8 Pic de Morredondo en el terme municipal de Picassent.  
2.9. La torre d'Espioca a Picassent.  
3. Zones de qualitats homogènies que s'identifiquen amb aquestes unitats ambientals:  
3.1. La franja litoral.  
3.2. L'horta.  
3.3. La zona de tarongers.  
3.4. Els secans interiors.  
3.5. La zona d'arròs.  
3.6. Les àrees de bosc.  
3.7. L'Albufera i les marjals.  
Norma 43. Tindran consideració anàloga a la dels elements estructuradors abans definits les zones compreses en els camps visuals assenyalats en el plànol núm. 1.  
Norma 44. Són elements estructuradors del paisatge de caràcter local:  
1. En la unitat ambiental de l'Horta: la parcel·lació, l?edificació tradicional, l'arbrat i el perfil orogràfic.  
2. En la unitat ambiental del Tarongerar: l'arbrat i l?edificació tradicional.  
3. En la unitat ambiental dels Secans Interiors:, el perfil orogràfic i l?edificació i addicional.  
4. En la unitat ambiental de l'Arrossar: la parcel·lació, el perfil orogràfico, la xarxa de camins i de sèquies, l'arbrat i l?edificació tradicional.  
5. En la unitat ambiental Arees Boscoses: el perfil orogràfic i la vegetació natural.  
6. En la unitat ambiental Franja Litoral: el perfil orogràfic i la textura natural dels sòls.  
7. En la unitat ambiental l'Albufera i les Marjals: el perfil orogràfic, la vegetació i la textura natural.  
8. En general, tots aquells que complint aquesta funció estructuradora se situen en conques visuals d'àmbit local.  
Norma 45  
1. Els plans generals i les normes subsidiàries del planejament d'àmbit municipal, necessitaran, en la documentació, a escala adequada, a partir dels estudis necessaris, els elements estructuradors del paisatge de caràcter metropolità que es defineixen en aquestes normes i en aquests camps d'observació amb indicació expressa de les possibles afectacions que de tals condicions es puguen deduir sobre uns altres termes municipals. Així mateix, identificaran els elements estructuradors del paisatge de caràcter local.  
2. Els plans generals i les normes subsidiàries del planejament, podran establir, també, amb caràcter addicional, totes les categories i regulacions especifiques que es consideren convenients per a l'adequada protecció i recuperació del paisatge en l'àmbit municipal a què s'estenguen.  
Norma 46. La informació bàsica de què han disposar els plans generals per al desenvolupament de determinacions en matèria de protecció del paisatge serà aquesta:  
1. Definició de conques visuals segons els elements estructuradors de caràcter metropolità, o d'aquells altres que s'identifiquen en aplicació del que disposa la norma anterior.  
2. Definició dels perfils orogràfics 7 més significatius per les característiques pròpies o per constituir parts de les conques visuals.  
3. Identificació d'espais i formacions arbòries i de les formes d'agregació.  
4. Identificació de les maneres de parcel·lació que es donen en el terme municipal, amb indicació de superfícies, formes i àrees de localització.  
5. Identificació de les xarxes viàries i de reg que influesquen en la forma del territori.  
6. Identificació dels nuclis de població distingint trames urbanes i formes d'agregació que permeten aïllar tipus d'assentament o lleis de formació.  
7. Inventaris d'edificació dispersa i fites arquitectònics.  
Norma 47. Els mecanismes instrumentals que hi haurà en els plans generals i normes subsidiàries, sense perjudici de l'aptitud de servei a un altre tipus d'objectius per a la protecció del paisatge, seran els següents:  
1. Classificació i ús del sòl adequats per a la preservació.  
2. Regulació de les condicions de la parcel·lació.  
3. Regulació de les condicions d'edificació i del concepte de nucli de població.  
4. Disseny de vores urbanes.  
5. Mesures per a la conservació d'espècies vegetals.  
6. Mesures de regeneració d'espais degradats.  
Norma 48. En aplicació del que disposa la norma anterior, els plans generals, atenent a la necessitat de conservació i protecció del paisatge, s'atendran a aquests criteris:  
1. Classificaran, en general, de sòl no urbanitzable en especial protecció:  
1.1. L'àrea ocupada pel Parc Natural de l?Albufera, delimitat en el Decret 89/1986 de la Generalitat Valenciana, de 8 de juliol, a excepció de les zones ocupades per la urbanització i de les que es prevegen per al desenvolupament d'aquesta.  
1.2. Les àrees que es declaren espais naturals protegits, d'acord amb el que disposa la legislació específica.  
1.3. Les àrees adjacents als traçats de les xarxes metropolitanes de ferrocarril i viària amb l'amplitud adequada perquè resten recognoscibles les variables d'identificació de les unitats ambientals per les quals discorren, tret que s'assegure tal reconeixement per altres determinacions del mateix pla.  
1.4. Les àrees adjacents al sòl urbà i urbanitzable amb l'amplitud necessària perquè resten recognoscibles les variables d'identificació de les unitats ambientals a les quals pertanyen, tret que s'assegure tal reconeixement per altres determinacions del mateix pla.  
1.5. Qualssevol altres àrees que es considere convenient per a l?obtenció dels objectius als quals es refereix la norma 18.  
2. Assenyalaran com a incompatibles els usos i activitats que impliquen transformacions permanents o provisionals dels elements estructuradors del paisatge, tals com alteracions del perfil orogràfic, implantació de fites, eliminació de l'arbrat, acumulació de residus, tancament de camps visuals, etc., en les àrees que es classifiquen de sòl no urbanitzable en especial protecció en virtut del que estableix l'apartat anterior.  
3. Regularan les condicions de l?edificació a efectes del que disposa l'article 85.2 de la Llei del sòl, en sòl urbanitzable no programat i en sòl no urbanitzable amb caràcter d'excepcionalitat.  
La definició de nucli de població atendrà les dues vessants, la paisatgística i la d'organització social de l?espai, que s'inclouen en aquest concepte, i s'ajustaran a les formes tradicionals d'assentament de cada un dels ambients o zones identificats, amb criteris restrictius.  
4. Limitaran els perfils a assolir per la urbanització, l'edificació, les infrastructures i les transformacions agràries en tot el territori, per a minimitzar l'impacte de tals accions sobre aquell, de manera que resten les condicions en virtut de les quals s'identifiquen en aquestes normes els elements estructuradors del paisatge de caràcter metropolità i els camps d'observació. Tot això en correspondència amb el que s'ha assenyalat en la secció segona d'aquest mateix capítol.  
5. Assenyalaran les zones que requeresquen estudis complementaris d'impacte paisatgístico- ambiental per al projecte de tendit de xarxes d'infrastructures de transportes, viari, ferroviari, d'energia i de comunicació o d'altres que ho requeresquen, a fi de preservar les condicions a les que es refereix l'apartat anterior.  
6. Consideraran els nuclis urbans, ja siguen d'ús preponderantment residencial o industrial com a unitats formals perceptibles des de l?espai que les allotja i susceptibles de ser ordenats segons les perspectives que s'obtenien des de punts exteriors al continu edificat. S'evitarà la ruptura de l?harmonia general per l?aparició d'edificis d'alçada o volum desproporcionat o que diluesquen el caràcter de fites propi d'elements arquitectònics singulars, tals com campanars o d'altres. S'establiran vores urbanes definides mitjançant elements d'ordenació urbana tals com vials, arbredes, espais lliures, etc.  
7. Contindran les mesures oportunes, conformement a la legislació sectorial vigent, per a la protecció i conservació d'espècies vegetals d'interés i de l'arbrat en general, mentre que constituesquen elements estructuradors del paisatge. Així mateix, preveuran la protecció d'edificis singulars que constituesquen fites paisatgístiques, complementàriament al que disposen les normes de protecció del patrimoni arquitectònic.  
8. Inclouran un inventari d'unitats o grups susceptibles de. protecció i recuperació per a la redacció de plans especials de protecció del, paisatge, el medi ambient i els recursos naturals.  
CAPITOL III  
Del patrimoni  
Secció primera Del patrimoni cultural  
Norma 49. Seran objecte d'especial protecció les àrees, espais, o elements singulars que s'ubiquen en l?àrea metropolitana en qualsevol classe de sòls classificats en els plans generals, de reconegut valor històric, cultural, patrimonial o etnològic.  
Norma 50. Seran considerats com a tals:  
1. Els nuclis històrics de les poblacions que constituesquen àrees tipològiques edificatòries, o trillat urbà de característiques singulars i peculiars de cada població.  
2. Els nuclis rurals, que responguen a la forma de vida tradicional camperola.  
3. Els edificis singulars d'especials característiques arquitectòniques.  
4. Les barraques, masies, torrasses, els castells, les esglésies, ermites, els calvaris, i qualsevol altre element constructiu de caràcter tradicional, o que puga ser considerat bé d'interés cultural.  
5. Els jaciments arqueològics i les ruïnes històriques.  
6. Els que cada ajuntament reconesca com a tals en el planejament general.  
Norma 51. Els plans generals assenyalaran els elements que constituesquen el patrimoni cultural i l?àrea d'influència, tant de caràcter metropolità, com aquells que tinguen valores similars i peculiars de cada municipi.  
Norma 52. L'ordenació urbana i les condicions d'edificació tindran en compte l'existència i la ubicació, i s'adoptaran les mesures que en cada cas escaiguen per a la conservació, restauració, contemplació i realçament.  
Secció segona   
Del patrimoni arquitectònic i urbanístic  
Norma 53. El patrimoni arquitectònic i urbanístic estarà constituït pels conjunts edificats, edificis, elements, unitats constructives, àrees urbanes o espais singulars, que representen l?evolució i la identitat històrica d'un poble.  
Norma 54. A fi de preservar el patrimoni de la devastació material 6 ambiental es determinarà l?àrea d'influència i s'establiran les condicions de protecció mitjançant mesures reguladores de l?ús i l?edificació.  
Norma 55. Segons l?entitat del bé patrimonial s'establiran mesures de protecció integral, parcial, general o mediambiental que garantesquen: la conservació total, la dels elements específics no susceptibles de renovació, o modificació, la de les condicions bàsiques de les característiques del bé, o les peculiars de l'àrea o entorn, urbà o rústic, en què s'emplace o que el determinen.  
Norma 56. Tindran caràcter patrimonial els elements o conjunts que sense assolir les característiques dels que es regulen en la norma 53 hagen de ser preservats de l'abandonament, la ruïna, o la substitució innecessària, per incidència econòmica negativa, a fi d'evitar de grans costos socials. En cap supòsit aquests elements o conjunts seran considerats béns d'interés cultural.  
Norma 57. Tindran caràcter patrimonial els elements, conjunts o àrees que simbolitzen o rememoren esdeveniments històrics d'especial significació, en el procés de formació de l?estat de la nació, de la Comunitat Autònoma Valenciana, i dels municipis integrats en el Consell Metropolità de l'Horta,  
Norma 58. Quan en un àrea o element concórreguen distintes causes determinants de la protecció, s'adoptaran., en tot cas, les mesures de protecció més restrictives.  
Norma 59. Els plans generals incorporaran i assenyalaran els elements patrimonials i les àrees d'influència, mitjançant un inventari detallat, en el qual es justificaran les causes d'inclusió, el caràcter del bé, i les mesures de protecció.  
Norma 60. El patrimoni arquitectònic i urbanístic s'establirà a tres nivells: nacional, de la Comunitat Autònoma Valenciana i municipal, i en cap cas s'exclouran de l?inventari contingut en els plans generals els béns declarats d'interés cultural, ni els que tinguen incoat un expedient amb aqueixa finalitat.  
Norma 61. En aplicació del que disposa la norma anterior, s'explicita el Catàleg de monuments i conjunts declarats béns d'interés cultural, o amb expedient incoat amb aqueixa finalitat:  
ALAQUAS  
- Castell- palau dels Aguilar o de les Quatre Torres MHAN declarat GM 26-4-1918  
ALBORAIA  
- Ermita dels Peixets (barranc del Carraixet) MHA Incoat "BOE" 23-10-1979  
- Pont del Moro (sèquia de Vera) MAH Incoat "BOE" 6-20-1981  
ALDAIA   
- La cisterna àrab MAH Incoat "BOE" 5-10-1983  
ALFAFAR   
- Sindicat Arrosser MHAL declarat "BOE" 14-11-1983  
ALFARA DEL PATRIARCA   
- Casa de la Serena MHA Incoat "BOE" 26-9-1983  
BURJASSOT   
- Los Lilos (cosa dels Barrons i ermita de Sant Roc) MHAN declarat "BOE" 9-6-1982  
CATARROJA   
- Casa de Vivanco MHAL declarat "BOE" 16-12-1981  
GODELLA   
- Torreta dels Boïl o de Sardanyola MHAL declarat "BOE" 13-71962  
PATERNA   
- Palau dels Comtes de Villapaterna MHAL declarat "BOE" 178-1976   
- Torre àrab i coves de la rodalia MHAL declarat "BOE" 9-9-1971  
EL PUIG   
- Cartoixa d'Ara Christi MHA Incoat "BOE" 27-8-1981   
- Reial Monestir de Santa Maria MHAN declarat "BOE" 19-8-1969  
QUART DE POBLET   
- Cisterna àrab MHAL declarat "BOE" 1-9-1981  
SILLA   
- Torre musulmana MHAN declarat "BOE" 30-7-1982  
TORRENT   
- Casa, capella i jardins de l'Hort de Trènor MHA incoat "BOE" 3-1-1980  
VALENCIA   
- Conjunt històrico- artístic a favor de sis zones de la ciutat: CHA incoat "BOE" 15-3-1978  
\*Centre històric (recinte H- A)  
\*Extensió del centre històric-(recinte H- A)  
\*Zona de respecte  
\*Poblat de Campanar  
\*Poblat de Benimaclet  
\*Poblats- marítims (el Cabanyal, el Grau i la Malva- rosa),  
\*Cementeri general  
- Conjunt de l?hospital Vell o hospital dels Pobres Innocents(inclou l?ermita de Santa Llúcia) CHAN declarat "BOE" 18-12-1963  
- Plaça de Manises CHAP declarat "BOE" 20-2-1976   
- L'Almodí- Museu Paleontològic MHAN declarat "BOE" 1-4-1969.  
- L'alqueria de Julià MHA incoat "BOE" 26-1-1981   
- Drassanes del Grau MHAN declarat "BOE" 24-11-1949   
- Ajuntament. Museu històric MHAN declarat "BOE" 9-3-1962  
- Banys de l'Almirall MHAN declarat "BOE" 16-2-1944   
- Casa de l'Almirall MHAN declarat "BOE" 16-2-1944   
- Casa vestidor MHAP declarat "BOE" 12-1-1983  
- Col·legi de l'Art Major de la Seda i l'hort MHAN declarat "BOE" 22-7-1981  
- Reial Col·legi del Corpus Christi o del Patriarca MHAN declarat "BOE" 9-3-1962,  
- Antic Col·legi de Sant Pau- Institut Lluís Vives- MHA declarat "BOE" 27-5-1983  
- Estació del Nord MHA declarat "BOE" 12-7-1983   
- Església de Sant Agustí MHA incoat "BOE" 16-4-1980   
- Església i convent del Carme MHA declarat "BOE" 13-9-1983  
- Església parroquial i torre de Santa Caterina MHAN declarat "BOE" 6-6-1981  
- Reial església del Santíssim Crist del Salvador- antic Seminari MHA incoat "BOE" 13-1-1983  
- Reial Basílica de Ntra. Sra. dels Desemparats MHAN declarat "BOE" 10-8-1981  
- Església i convent de Sant Doménec MHAN declarat GM 4-6-1931  
- Esglésies de les Escoles Pies MHAN declarat "BOE" 12,-7-1982  
- Església parroquial de Sant Esteve MHAN declarat "BOE" 098-9716 - 13-10-1956  
- Església de Sant Joan de la Creu MHAN declarat "BOE" 24-4-1942  
- Església i dependències de Sant Joan de l'Hospital MHAN declarat "BOE" 16-4-1943  
- Església dels Sants Joans (o de Sant Joan del Mercat) MHAN declarat "BOE" 26-2-1947  
- Església catedral basílica metropolitana de Santa Maria MHAN declarat "BOE" 4-6-1931  
- Església parroquial de Sant Martí Bisbe i Sant Antoni Abat MHA declarat "BOE" 15-3-1983  
- Església de Sant Miquel i Sant Sebastià MHA declarat "BOE" 23-5-1983  
- Església de Sant Nicolau de Bari i Sant Pere MHAN declarat "BOE" 4-8-1981  
- Església parroquial de Ntra. Sra. del Pilar i Sant Llorenç MHAN declarat "BOE" 27-10-1982  
- Església de Sant Tomàs i Sant Felip Neri MHAN declarat "BOE" 18-3-1982  
- Església i monestir de Sant Vicent de la Roqueta (actual parròquia de Crist Rei) MHAN declarat "BOE" 5-5-1978  
- Jardí Botànic MHA incoat "BOE" 11 - 1- 1983  
- Jardins de Monfort MHAN declarat "BOE" 9-6-1941  
- Llotja dels Mercaderes o de la Seda MHAN declarat "BOE" 4-6-1931  
- Mercat Central MHA incoat "BOE" 14-9-1983  
- Mercat de Colom MHA incoat "BOE" 1- 10- 1983  
- Monestir de Sant Miquel dels Reis MHA incoat "BOE" 29-8-  
- Real Monestir de la Trinitat MHA declarat "BOE" 4-2-1983  
- Palauet i jardins d'Aiora MHA incoat "BOE" 25-2-1983  
- Palau de la Batlia o Jàndenes MHAN declarat "BOE" 9-3-1962  
- Palau de Berbedel MHA incoat "BOE" 19-2-1982  
- Palau dels Boïl d'Arenós o cosa dels senyors de Bétera (carrer dels Llibreters) M HA incoat "BOE" 29-10-1977  
- Palau dels Català de Valeriola (plaça de Nules) MHA incoat "BOE" 11-7-1972  
- Palau de Cervelló (plaça de Tetuan) MHA incoat "BOE" 15-9-1976  
- Palau del Marqués de Dos Aigües (museu de ceràmica) MHAN declarat "BOE" 5-3-1941 - 9-3-1962  
- Palau casa dels Escrivà (plaça de Sant Lluís Bertrant) MHAN declarat "BOE" 10-5-1966  
- Palau de la Generalitat MHAN declarat "BOE" 4-6-1931  
- Palau del Marqués de Huarte o de Penalva (avui Banc Urquijo) MHA incoat RM 10-7-1972  
- Palau de Justifica- antiga Duana MHAN declarat "BOE" 18-3-1982  
- Palau de Sant Pius V (museu de Belles Arts) MHAN declarat BOE" 9-3-1962  
- Palau del Marqués de la Scala MHAN declarat "BOE" 3-3-1949  
- Palau monestir del Temple MHAN declarat "BOE" 19-2-1979  
- Plaça de Bous MHA declarat "BOE" 13-9-1983  
- Porta de Quart MHAN declarat GM 2-9-1931  
- Porta dels Serrans MHAN declarat "BOE" 4-4-1931  
- Teatre Principal MHAN declarat "BOE" 5-3-1983  
- Torre de Sant Bertomeu MHA incoat "BOE" 2-2-1982  
- Torre adossada al llenç de la muralla àrab, plaça de l'Angel MHAN declarat "BOE" 7-9-1963  
- Universitat Literària MHAN declarat "BOE" 4-12-1981  
Norma 62. A més dels elements a què es refereix la norma anterior, els ajuntaments inclouran en l?inventari les trames urbanes i rurals de caràcter històric, amb les senyes d'identificació i caracterització morfològica, funcional i simbòlica, que caracteritzen el territori, especificaran els elements rellevants d'aquests, i destacaran:  
1. Centres històrics.  
2. Poblats històrica.  
3. Primitius ravals.  
4. Nuclis rurals característics del lloc.  
5. Monuments històrics.  
6. Convents i monestirs.  
7. Finques agrícoles o fabrils on concorren circumstàncies d'especial interès.  
8. Parcel·lacions urbanes caracteritzades per determinar models i edificatoris peculiars de la zona o del lloc.  
9. Malles urbanes que identifiquen les peculiars característiques de les àrees històriques.  
10. Els ponts, els túnels i les obres rellevants d'enginyeria civil.  
11. Qualssevol altres que per analogia resulten procedents.  
Norma 63. En l?ordenació urbana es tendirà a mantenir visibles els límits que identifiquen la unitat municipal. Si hi ha confrontació es procurarà buscar les solucions harmòniques amb els termes continuats.  
Secció tercera Del patrimoni arqueològic  
Norma 64. Es considerarà patrimoni arqueològic els edificis, les ruïnes, els elements i les àrees que constituesquen testimoniatge excepcional de l?obrà humana a través de la història.  
Norma 65. Els plans generals assenyalaran l'existència de patrimoni arqueològic, amb indicació expressa d'ubicació i de l?àrea que a efectes de permanència es considere afectada. S'hi impediran les obres, els usos o les activitats que en menyscapten les condiciones.  
Norma 66. Els ajuntaments establiran les condicions necessàries per a la conservació en el lloc de les troballes, o mitjançat el trasllat a llocs o espais que en permeten la contemplació i salvaguarda.  
Norma 67. Quan l?entitat i la ubicació de les troballes no permeten la visualització posterior, no es permetrà l'adopció de cap mesura de caràcter municipal o metropolitana fins que la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència determine les actuacions procedents respecte d'això.  
Norma 68. Es consideraran inclosos en aquesta categoria, sense perjudici. dels que pogueren aparèixer en el futur, els següents:  
1. Alaquàs:  
- Castell època medieval.   
2. Albalat dels Sorells:  
- Castell època medieval.   
3. Alcàsser:  
- Castell tipus medieval. Arab.   
4. Aldaia:  
- El Bovalar. Restes romanes.,   
- La Punxa. Restes romanes.  
- Cisterna arab.   
5. Burjassot:  
- Castell, segle XV, XVII.   
- Jaciment de les Sitges.  
6. Foios:  
- Jaciment de la Campana. Restes època romana.   
- Jaciment del pla de Foios. Restes romanes.  
7. Godella:   
- Castell tipus medieval. Segle XV.  
- Jaciment la Covalella. Materials d'eneolític i èpoques posteriors.  
- Jaciment de la lloma dels Cantals. Restes romanes.   
- Torreta de Boïl o de Sardanyola.  
8. Manises:   
- Jaciment En tot el territori municipal. Restes època romana.   
- Jaciment els Alcuets. Ruïnes de l'aqüeducte romà.   
- Jaciment Olleries.   
9. Massamagrell:   
- Jaciment el Pla. Restes vil·la romana.   
10. Masarrojos:   
- Jaciment Cova del Badall. Restes prehistòriques.   
- Jaciment les Llametes. Restes aqüeducte romà.   
- Jaciment Mas de Noguera. Troballes arqueològiques sense determinació de l'època.   
- Jaciment Racó dels Llops. Restes aqüeducte romà.   
11. Montcada:   
- Castell època medieval.   
- Jaciment Tots Pelat. Poblat ibèric.   
- Jaciment Pouaig. Restes vil·la romana.   
- Jaciment les Paretetes dels Moros. Restes vil·la romana.   
- Jaciment del Bordell. Objectes prehistòrics.   
12. Museros:   
- Jaciment pla de Montalt. Restes de vil·la romana.   
- Jaciment monticle de la Mata. Restes de vil·la romana.   
- Jaciment Cerros de Torruberos. Restes romanes.   
- Jaciment junt al camí Vell de la Calderona. Restes aqüeducte   
- Jaciment La Marta. Piso romà.   
- Jaciment Maquives. Restes romanes.   
13. Paterna:   
- Torre segle XIII (futur museu històric).   
- Jaciment castellet de la lloma del Botxí. Restes de l'Edat del Bronze.   
- Jaciment del barraquet de Sau. Restes vil·la romana.   
- Jaciment Despeñaperros.   
- Jaciments ibero- romans.   
- Jaciment la Canyada. Aqüeducte romà.   
- Jaciment el Testar del Molí.   
- Jaciment del carrer del Castell, núm. 13.   
- Jaciment Paterna.   
- Jaciment la plaça del Poble.   
- Jaciment lloma de Betxí.   
14. Picassent:   
- Jaciment el Pla. Restes de vil·la romana.   
- Jaciment Masia de Foresos. Restes vil·la romana.   
- Jaciment Terrabona. Restes necròpolis romana.   
15. El Puig de Santa Maria:   
- Castell àrab, segle XIII (Jaume I. Reconquista de València).  
- Jaciment Castellet de la Patà. Restes de l'Edat del Bronze.  
- Jaciment Cabeç de la Pedrada. Restes Edat Bronze.  
- Jaciment Camp de Tresor. Restes romanes.  
- Jaciment el Picaio. Restes de difícil determinació i pintures rupestres de l?Edat del Bronze.  
- Jaciment Trui dels Moros. Restes vil·la romana.  
- Real Monestir de Santa Maria.  
16. Quart de Poblet:  
- Castell època medieval de Quart.  
- Jaciment Cisterna Arab.  
17. Rafelbunyol:  
- Jaciment els Gelmanells. Restes poblat Edat del Bronze.  
- Jaciment Blanc de Columbo. Restes vil·la romana.  
18. Silla:  
- Edificis agrícoles o residencials fortificats. Epoca medieval.  
- Jaciment Torre medieval.  
19. Torrent:  
- Torre època medieval.  
- Jaciment Tretes dels Moros. Vil·la romana.  
- Jaciment Muntanyeta de Moradondo. Ceràmiques prehistòriques d'època romana.   
- Jaciment les Penyetes. Restes vil·la romana.   
- Jaciment Mas del Jutge. Restes vil·la romana.   
- Jaciment Horteta de Perenxisa. Restes vil·la romana.   
- Jaciment Montanyeta de Barrer. Restes ceràmics medievals.   
- Jaciment Sant Gregori. Restes romanes.   
- Jaciment la Caraqueta. Ceràmiques prehistòriques i medievals.  
- Jaciment Lloma del Muntanyana. Restes poblat ibéric.   
- Jaciment Llomar Birler. Ceràmica diverses èpoques.   
- Jaciment Muntanyeta de Cabrera del Vedat.   
- Jaciment la Torre.   
20. València:   
- Ciutat amb recinte emmurallat medieval. Segle XIII i post (torre del carrer de l'Angel).   
- Torre segle XV. De Quart. Porta de la muralla.   
- Torre segle XIV. De Serrans. Porta de la muralla.   
- Jaciment carrer de la Mar.   
- Jaciment Ciutat Romana.   
- Jaciment Corts Valencianes.   
- Jaciment Sant Vicent de la Roqueta.  
- Jaciment solar Basílica dels Desemparats.   
- Jaciment Solars.   
- Jaciment Palau de l'Almirall.   
- Jaciment Palau del Forcalló.   
- Jaciment submarí platja Malva- rosa.   
- Jaciment Prospeccions submarines (costes valencianes).   
- Jaciment carrer la Llenya, l'Almodí...   
21. Vinalesa:   
- Castell època medieval.  
Secció quarta   
Del patrimoni etnològic  
Norma 69. Es considerarà patrimoni etnològic el conjunt d'usos, costums socials i activitats econòmiques que, en relació amb els grups socials que les desenvolupen, formen el teixit social i històric i ha de ser preservats de transformacions distorsionadores o especulatives.  
Norma 70. S'inclouran en aquesta categoria, entre d'altres, manifestacions com: les Falles de València, les processons del Corpus o Setmana Santa, el trinquet, el tir i arrossegament, les corregudes de joies, festes patronals i d'altres de naturalesa anàloga.  
Norma 71. Els plans generals prendran en consideració les necessitats espacials a fi de garantir la permanència de qualsevol manifestació que. constituesca patrimoni etnològic, metropolità o municipal.  
CAPITOL I   
Del transport  
Secció primera   
De la xarxa de RENFE  
Norma 72. La xarxa de transport ferroviari de caràcter nacional (RENFE) estarà subjecta, quant a la necessària adaptació i coordinació amb aquestes normes, al desenvolupament específic d'un pla especial d'infrastructura redactat per l?òrgan competent.  
Norma 73. Mentre es redacte el pla a qui es refereix la norma anterior, per a tots els aspectes relacionats amb aquesta xarxa, hom s'ajustarà al que disposa la legislació sectorial corresponent.  
Secció segona   
De la xarxa dels FGV  
Norma 74  
1. Els plans generals d'ordenació urbana i les normes subsidiàries de planejament municipal, sense perjudici de la classificació del sòl per on discorren,, hauran de qualificar de "reserva ferroviària" (RF) una franja al llarg de les línies dels FGV amb les següents característiques:  
1.1. On la via siga doble o n'estiga projectat el desdoblament, la RF tindrà una amplària de 12 metres, centrada en l?intereix de les vies.  
1.2. On la via siga única, la RF s'estendrà 8 metres a cada costat de l?eix de la via actual.  
2. En el cas d'existir, dins de l?esmentada franja del RF, algun tipus d'edificació o instal·lació que per raons excepcionals haja de ser mantinguda, els plans o normes determinaran un àmbit objecte d'estudi de detall a fi de solucionar de forma particular el tractament i la comptabilització d'ambdues. Aquesta solució tindrà en tots els casos l'informe favorable de l'administració ferroviària competent.  
Norma 75. En les zones de RF no es permetrà, amb caràcter absolut, cap tipus d'instal·lació, ni tan sols de provisional. L'establiment de qualsevol servei que puga generar cap necessitat de reposició haurà de tenir l'informe favorable de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.,  
Norma 76. Al costat de la franja RF, on hi haja sòl no urbanitzable, es delimitarà una altra franja de 50 metres d'amplària, a partir de l'anterior, denominada de protecció ferroviària (PF), la finalitat de la qual serà crear zones de protecció vegetal, carreteres de vora, passos a desnivell o instal·lacions d'ús ferroviari.  
En la PF:  
1. No es permetrà edificació de cap mena, ni tan sols d'utilitat pública i interès social que haja d'emplaçar-se en el medi rural, ni l'aïllada destinada a habitatge rural.  
2. No es permetran instal·lacions de cap mena, tret- de les provisionals destinades a completar l?explotació agrícola. En tot cas el tractarà d'instal·lacions desmuntables, i la llicència es concedirà a precari i per temps determinat no superior a quatre anys. En la sol·licitud hi haurà expressament la renúncia per part del sol·licitador a percebre qualsevol tipus d'indemnització quan siga instat a retirar-les. Hi haurà també expressament en la llicència l?obligació del sol·licitador d'enderrocar, desmuntar i retirar les instal·lacions quan siga requerit per a això.  
3. No es permetrà l?establiment de cap tipus d'equipament, tret dels complementaris al ferrocarril.  
4. L'establiment de canalitzacions, conduccions, línies elèctriques i qualsevol altre element que genere una necessitat posterior de reposició de servei, haurà de tenir l'informe favorable de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
5. Les edificacions i instal·lacions compreses en la zona de protecció ferroviària es consideraran fora d'ordenació, i s'hi podran realitzar tan sols obres de condicionament, però en cap cas d'ampliació de superfície edificada.  
Norma 77. Els passos superiors que es prevegen sobre els FGV hauran de disposar de la reserva de sèl necessària per a creuar el ferrocarril amb un gàlib de 6 metres, rampes i acords verticals ajustats a la normativa de carreteres i connexions amb el viari existent.  
Norma 78. En el costat o els costats de la franja de RF on hi haja sòl urbanitzable, s'exigirà a les figures de planejament que desenvolupen l?establiment d'una altra franja de protecció ferroviària (PF) a partir de l'anterior, on solament es permetrà l?ús viari o plantacions vegetals. L'amplària d'aquesta franja tindrà un valor mínim de 15 metres. Es garantirà en tot cas, per als passos a desnivell proposats pel pla, l'amplària de calçada i el desenvolupament longitudinal adequat als pendents i \*acords\* verticals esmentats en la norma anterior. En els plans parcials aprovats definitivament i en execució abans de la publicació d'aquestes normes, podran admetre's, excepcionalment, amplàries menors de banda, quan hi haja un informe favorable de l'administració ferroviària competent.  
Norma 79. En el costat o els costats de la franja de RF on hi haja sòl urbà, les alineacions de l?edificació s'allunyaran almenys 15 metres de la vora de l?esmentada franja; aquesta distància, l'ocuparan vials o àrees enjardinades. Es garantiran, en qualsevol cas, les superfícies necessàries per als passos a desnivell proposats, i la connexió amb el viari transversal i longitudinal a les vies, d'acord amb les normes precedents. En cas d'haver-hi alguna edificació consolidada a menys de 15 metres de vora de la RF que per raons urbanístiques es vulga mantenir, el pla haurà de determinar el tractament de vora adequat i la disposició dels passos a desnivell necessaris, per a eliminar els efectes de barrera del ferrocarril. Aquest tractament haurà de tenir l?informe favorable de l'administració ferroviària competent.  
Norma 80. Qualsevol altre ús del sòl no especificat en les normes anteriors, permetrà igualment l?establiment d'una franja de protecció ferrovia (PF) d'una amplària mínima de 15 metres al costat (o costats) de la reserva ferroviària (RF) per a viari o espais verds. Excepcionalment, es permetrà el manteniment dels equipaments d'interés públic i social que en el moment de promulgar les normes de coordinació estiguen totalment o parcialment inclosos en la franja de. PF. Es podran fer ampliacions d'aquests dins d'aquesta franja, quan això no comporte l'augment de volumetries a menys de 15 metres de la RF, i hi haja un informe favorable de l'administració ferroviària competent.  
Norma 81. Els plans generals i les normes subsidiàries recolliran dins de les seues determinacions les necessitats existents dels FGV en tot el que es refereix a instal·lacions auxiliars previstes (electrificació, classificació, tallers, etc.), quan tinguen una notificació amb aquesta finalitat de l'òrgan competent.  
Norma 82. Les línies de FGV que caldrà recollir en el planejament seran totes les existents ara mateix, sense perjudici que els plans generals o les normes subsidiàries puguen reservar sòl per a la prolongació, modificació o ampliació d'aquestes, quan hi haja un estudi de viabilitat justificatiu, aprovat per l'administració competent.  
Secció tercera De les estacions i baixadors de FGV  
Norma 83. El dimensionalment del sòl ferroviari per a les estacions de FGV haurà de tenir en compte el nombre de vies necessari, l'existència d'andanes de 96 metres de longitud i almenys 5 metres d'amplària, i l'existència d'aparcaments no massius en l'entorn de l'estació.  
Norma 84. Els plans generals i les normes subsidiàries podran reservar sòl per a baixadors d'intercanvi model, en aquelles àrees on es puga preveure la funcionalitat d'un gran aparcament associat al ferrocarril, per a recollir viatgers provinents d'automòbils amb orígens dispersos en zones residencials de baixa densitat. En qualsevol cas, el futur estudi integral del transport en l?àrea metropolitana assenyalarà els centres d'intercanvi modal bàsics.  
Secció quarta Dels centres de transport  
Norma 85. Els plans generals i les normes subsidiàries reservaran terrenys per a l?estacionament d'autobusos, adequats al trànsit existent i previst, i amb el criteri de la màxima centralitzat possible. Quan el trànsit d'autobusos no siga molt intens, serà preferible disposar espais agradables, centrals i ben ordenats urbanísticament, per a localitzar les parades.  
Norma 86. On es prevegen intercanvis importants entre formes de transports, i fonamentalment en la ciutat de València, podran proposar-se els espais i l'ordenació necessària per a facilitar la connexió entre autobús, metro o tramvia, i el vehicle privat. El pla de transports de l'àrea metropolitana determinarà la localització i superfície dels intercanviadors de transport, d'acord amb els ajuntaments afectats.  
Norma 87. Per a organitzar el trànsit de mercaderies per carretera, el pla de transports determinarà la localització i superfície d'un centre de transports, en un punt de màxima accessibilitat per carretera, dins del sòl disponible amb la qualificació adequada, on es pugen fer les funcions d'emmagatzematge, contractació, fraccionament de càrrega, aparcament de camions, inspecció duanera, etc.  
CAPITOL V   
De la infraestructura viària  
Secció primera   
Dels elements que componen la xarxa viària metropolitana  
Norma 88. La xarxa metropolitana està integrada per totes aquelles carreteres, tots els camins i vies urbanes susceptibles de ser utilitzats per vehicles automòbils.  
Norma 89. La xarxa viària metropolitana està formada pels següents elements:  
1. Les carreteres de la xarxa d'interés general de l?estat (en avant, RIGE) compreses en l?àmbit territorial de l'àrea metropolitana.  
2. La xarxa bàsica de l'àrea metropolitana.  
3. La xarxa local de l?àrea metropolitana.  
4. Les xarxes municipals de cada un dels municipis.  
Els elements de la xarxa bàsica i local metropolitana es determinen gràficament en els plànols números 4.B i del 5.1 al 5.30.  
Norma 90. La titularitat, construcció, gestió i explotació de les carreteres integrants de la xarxa bàsica metropolitana podrà correspondre a l'administració de l?estat, a la Generalitat Valenciana, a la Diputació Provincial de València o al Consell Metropolità de l?Horta.  
Norma 91. La titularitat, construcció, gestió i explotació de les carreteres, dels camins i vies urbanes inclosos en la xarxa local metropolitana podrà correspondre a la Generalitat Valenciana, a la Diputació Provincial de València, al Consell Metropolità de l?Horta, o a un determinat municipi.  
Norma 92. Es consideraran incloses en les xarxes municipals de cada un dels municipis al conjunt de vies urbanes els camins i carreteres que tinguen com a única finalitat l'accés a propietats agrícoles, així com a les vies d'accés als equipaments de caràcter exclusivament municipal.  
Norma 93  
1. La titularitat, projecció, construcció, gestió i explotació i finançament dels diversos trams de les xarxes bàsica i local metropolitana seran distribuïdes entre les diverses administracions, mitjançat el conveni oportú que s'establesca entre aquelles.  
2. Quan una via integrada en alguna de les xarxes municipals suporte fluxos de trànsit d'àmbit metropolità o interurbà, la podran finançar les distintes administracions, mitjançant el conveni oportú.  
Norma 94. Es consideraran elements viaris programats aquells que són fonamentals per a la vertebració del territori, i han de ser executats en el termini de vuit anys.  
Norma 95. Es consideraran elements viaris no programats els que completen l?estructura viària territorial l?execució dels quals se supedita en el temps al procés a què es refereix el punt anterior.  
Norma 96. Es considerarà administració competent de carreteres la que siga titular de les carreteres ja construïdes. En les no construïdes, la que es determine en el corresponent conveni, i mentre no s'establesca tal conveni, la Generalitat Valenciana, a través de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
Norma 97. Les competències que en el present capítol s'atribueixen al Consell Metropolità de l?Horta es consideraran temporalment atribuïdes a la Comunitat Valenciana, mentre no siguen assumides expressament per aquest organisme.  
Secció segona   
De les zones de reserva viària  
Norma 98. Les normes urbanístiques dels plans generals d'ordenació urbana contindran les següents limitacions d'ús referides a les zones de sòl de reserva viària, que es reflecteixen en els plànols del 5.1 al 5.30:  
1. No es permetrà edificació de cap mena, ni tan sols aquella d'utilitat pública i d'interés social, que s'haja d'emplaçar en el medi rural, ni l'aïllada destinada a habitatge rural.  
2. No es permetran instal·lacions de cap mena, tret d'aquelles provisionals previstes en l'article 58 de la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana que no comprometen la viabilitat de les actuacions futures i del manteniment dels nivells de funcionalitat preexistents.  
3. Quan la zona de reserva viària siga perimetral a àrees d'edificació consolidades, s'hi permetrà l?establiment d'equipaments i zones verdes de titularitat pública, d'acord amb els següents condicionants:  
3. 1. No es permetrà cap tipus d'edificació.  
3.2. Els equipaments i zones verdes seran compatibles amb els efectes ambientals provocats per la carretera existent o planejada.  
3.3. Sobre l'ordenació específica d'aquestes zones, haurà d'emetre un informe favorable l'organisme competent en matèria de carreteres, abans de l'aprovació inicial del document que les establesca.  
3.4. El finançament d'aquests equipaments i zones verdes, fins i tot l?obtenció del sòl, anirà a càrrec del municipi beneficiari, amb independència del terme municipal en què s'ubiquen.  
3.5. L'administració de carreteres competent podrà establir convenis particulars amb els municipis beneficiaris, en virtut dels quals, aquella execute les expropiacions del sòl necessàries i aquests financers tals expropiacions.  
En els casos no recollits pel present apartat es prohibirà expressament l?ús com a zona verda o d'equipaments de la zona de reserva viària.  
4. L'establiment de canalitzacions, conduccions, línies elèctriques i qualsevol altre element que genere una posterior necessitat de reposició de servei haurà de tenir l'informe favorable de l?organisme competent en matèria de carreteres.  
5. Les edificacions i instal·lacions compreses en la zona de reserva viària es consideraran fora d'ordenació, i s'hi podran fer tan sols obres de condicionament dels edificis, però en cap cas d'ampliació de la superfície edificada.  
6. No es permetrà la implantació o ampliació d'activitats. Amb aquesta finalitat s'assenyalarà la prohibició expressa d'atorgament de llicència d'activitat.  
7. Els tancaments que s'instal·len a l?empara del que preveu el punt 2 seran diàfans i fàcilment desmuntables. No es permetran tancaments que no tinguen el caràcter de provisionalitat.  
8. Dins de les zones de reserva viària es permet la construcció de vies d'accés a les propietats que hi confronten en els termes previstos en la norma (següent).  
9. Les delimitacions d'ús, assenyalades en els punts anteriors, es completaran amb les determinacions referides a les zones de domini públic, servitud i afectació, establertes per la Llei i el Reglament General de Carreteres, en el cas de carreteres integrants de la xarxa d'interés general de l?estat. En la resta de carreteres s'aplicaran les determinacions contingudes en els esmentats instruments legals, mentre que no siguen substituïts per altres d'àmbit específic de la Comunitat Valenciana.  
Norma 99  
1. Els plànols d'ordenació dels diversos plans generals dibuixaran les zones de sòl de reserva viària.  
2. Quan aquestes zones discórreguen a menys de dos-cents metres del sòl urbà o urbanitzable, l?escala de la representació serà la mateixa que l?emprada en els plànols d'ordenació referits al sòl urbà i urbanitzable, respectivament.  
Norma 100. Els documents de planejament hauran de preveure que la línia de façana de l?edificació no depasse la de reserva viària.  
Norma 101. Dins de les zones de reserva viària podran establir-se, amb l'informe previ favorable de l'organisme competent en carreteres, infrastructures destinades a la canalització de barrancs i obres anàlogues destinades a la prevenció d'avingudes.  
Norma 102  
1. Els nous edificis i instal·lacions que s'ubiquen en el sòl urbà, urbanitzable o no urbanitzable, no tindran accés directe als elements del sistema viari bàsic. En relació amb això, els plans generals preveuran sistemes d'accés per a les edificacions la línia de façana de les quals coincidesca amb la línia límit de la zona de reserva viària. En cas que es dissenyen unes vies de servei, aquestes podran ocupar una amplària de fins vuit metres de les bandes de reserva viària d'amplària inferior o igual a cinquanta metres, i de base quinze metres de les bandes de reserva viària d'amplària total superior als cinquanta metres.  
2. En ambdós casos, i amb l'autorització prèvia de l'administració de carreteres competent, podrà ocupar-se una superfície addicional de cinc metres d'ample per a ús provisional corn a estacionament.  
3. L'obtenció del sòl a ocupar per aquestes vies de servei, així com la construcció, gestió i conservació, correspondrà als municipis afectats, bé de manera directa, bé repercutint el cost en els beneficiaris, en els termes previstos per la Llei del Sòl.  
En tot cas, la construcció de les vies de servei haurà de tenir l'infon-ne favorable de l'organisme de carreteres competent.  
Norma 103. La classificació del sòl de les zones de reserva viària serà la que establiran els plans generals d'ordenació urbana com a resultat de l'aplicació de la legislació vigent. Si després de l'aprovació de les presents normes els plans generals modifiquen la classificació d'una àrea compresa en zona de reserva viària, passant-la a urbana o urbanitzable, correspondrà al municipi l?obtenció i cessió a l'administració competent de carreteres del sòl necessari per a les actuacions successives en la via afectada.  
Norma 104. La determinació de les característiques concretes de les carreteres que formen la xarxa bàsica local metropolitana s'establirà mitjançant els projectes convenients. Aquests projectes seran sotmesos a informació pública en els casos previstos en el capítol segon del Reglament General de Carreteres.  
Norma 105. La superfície ocupada per les noves carreteres (o per l'ampliació de les preexistents), per enllaços i pels altres elements annexos necessaris estarà inclosa en les zones de reserva viària o, si es justifica, en el sòl no urbanitzable. Els traçats assenyalats en els plànols- del 5.1 al- 5.30 tenen caràcter indicatiu.  
Norma 106  
1. Els projectes a què fa referència el punt anterior tindran en compte les característiques geofísiques. i ambientals dels sòls ocupats.  
2. En particular, es tindrà especialment en compte la influència de cara a la modificació de les àrees inundables.  
3. Es triaran solucions de disseny viari que anteposen criteris de seguretat vial enfront d'altres de caràcter purament funcional.  
Norma 107. Els diversos plans podran contenir variacions no substancials de les àrees de reserva viària, és a dir, aquelles que permeten la construcció de traçats i enllaços que tinguen el mateix nivell de funcionalitat que el que permetrien les àrees establertes en els plànols 4.B i del 5.1 al 5.30. En tot cas podrà ser denegada discrecionalment l'aprovació d'aquells plans que no s'ajusten a la delimitació de bandes, de reserva assenyalades en els plànols del 5.1 al 5.30.  
Norma 108. Els plans generals d'ordenació, els plans parcials o els plans parcials aprovats abans, hauran d'acomodar-se a les presents determinacions en el termini d'un any, i en modificaran el planejament en els punts que resulten necessaris.  
Norma 109  
1. Prèviament a l'adaptació dels plans generals d'ordenació urbana a les determinacions d'aquestes normes, els municipis afectats per una determinada banda de reserva viària podran proposar-ne conjuntament la modificació. Aquesta proposta serà sotmesa a un informe de l?organisme competent en carreteres, el qual emetrà un informe favorable si considera que la modificació no altera el funcionament conjunt de la xarxa.  
2. Si s'emetera un informe favorable, la modificació seria inclosa en el document sotmés a l'aprovació inicial.  
Norma 110. Mentre no es produesca l'aprovació a què es refereix .el punt 1 de la norma anterior, el planejament quedarà suspès en els sues efectes, en les àrees inicialment afectades i en les proposades com a alternatives.  
Secció tercera   
De la xarxa viària local  
Norma 111. Els plans generals i les normes subsidiàries podran contenir elements de la xarxa local addicionals a les dibuixades en els plànols quatre i cinc, sempre que es justifiquen els següents punts:  
1. La no aparició de potencials diferencials' d'accessibilitat en zones que aquests potencials puguen provocar efectes de localització d'usos i activitats negatives.  
2. El no detriment de la seguretat vial.  
3. La continuïtat en els termes limítrofs sense que en aquests termes es generen problemes addicionals de trànsit o de caràcter ambiental.  
Norma 112. Els traçats en els plànols 4.B i del 5.1 al 5.30 de la xarxa local metropolitana poden ser modificats en els plans generals d'ordenació urbana, sempre que es conserve el nivell general de disseny i la funcionalitat dins de l?esquema viari conjunt de l'arcà metropolitana.  
Norma 113  
1. Els elements de la xarxa local metropolitana es consideraran carreteres quan discórreguen en sòl no urbà, i travessies quan ho facen en sòl urbà.  
2. En el sòl no urbà, els plans generals preveuran una banda de reserva viària (amb les limitacions especificades en la norma 98) de 50 metres al voltant de cada tram de la xarxa local. En el sòl urbà, l'amplària serà la que es derive de la consolidació de la línia de façana, marcada per les edificacions actualment existents.  
Norma 114. Perquè es tinga en compte l?excepció que hi ha en la norma anterior, serà necessari que, en cada un dels trams de 200 .metres lineals que amb aquesta finalitat es dividesca la traça de la carretera; hi haja, almenys, dues edificacions de més de 50 m2 construïts, que disten almenys 25 metres de l?eix.  
Secció quarta Dels accessos als grans centres d'atracció de desplaçaments,  
Norma 115. En relació a aquestes normes, es consideren grans centres d'atracció de desplaçaments els següents:  
1. Els centres comercials de més de 2.000 m2 de superfície total construïda, inclosos els centres de distribució comercial i de venda a l?engròs.  
2. Les instal·lacions hoteleres de més de 400 llits.  
3. Les instal·lacions per a espectacles esportius amb una capacitat superior als 10.000 espectadors.  
4. Les indústries no situades en sòl urbà que tinguen una plantilla total superior als 500 treballadors.  
5. Les sales de ball i discoteques sempre que no estiguen en sòl urbà, o fins i tot si s'hi troben, quan tinguen accés directe des d'una carretera.  
6. Els locals d'espectacle amb una capacitat superior als 2.000 espectadors.  
7. Les instal·lacions per a la pràctica de l?esport amb una superfície total de parcel·la superior als 5.000 m2.  
8. Els centres d'ensenyaments mitjans o universitaris amb més de 1.000 places escolars.  
9. Les urbanitzacions aïllades de nuclis urbans tradicionals, amb un potencial superior als 1.000 habitants.  
10. Qualsevol altra instal·lació, edificació o activitat que per les característiques puga atraure més de 2.000 Viatges diaris en formes mecanitzades, de mitjana anual, o més de 2.000 viatges en l?hora en què genere una màxima atracció.  
Norma 116. Per a la classificació com a gran centre d'atracció de desplaçaments d'una instal·lació no es tindrà en compte el caràcter públic o privat o l?ús individual (això és, oberta únicament als membres d'un determinat club o societat) o col·lectiu.  
Norma 117. Els plans generals d'ordenació urbana o normes subsidiàries que prevegen, directament o indirectament, algun dels usos enumerats en el punt anterior, es localitzaran preferentment en sòl en el qual s'admeten aquests usos en zones d'alta accessibilitat en transports públics.  
Norma 118. En relació a l'apartat anterior es consideren zones d'alta accessibilitat en transport públic:  
1. Les situades a menys de 500 metres d'una estació o baixador de ferrocarril, o d'una línia regular de transport de viatgers que tinguen una freqüència de, si més no, un autobús cada mitja hora entre les vuit del matí i les vuit de la vesprada.  
A les superfícies obtingudes així es podrà afegir fins un 50% més, sempre que s'ubique en parcel·les contigües i que això tinga com a finalitat obtenir una assignació d'usos coherents en les àrees que s'han d'ordenar.  
Norma 119. Els plans generals i les normes subsidiàries inclouran un plànol d'informació amb la delimitació de les zones d'alta accessibilitat en el transport públic del municipi i dels limítrofs inclosos en l'àrea metropolitana.  
Norma 120. Els plans generals d'ordenació i les normes subsidiàries podran justificar l'admissió excepcional dels usos enumerats en la norma 115 en zones que no tinguen una alta accessibilitat en el transport públic per les següents causes:  
1. Inexistència de sòl vacant d'alta accessibilitat en transport públic en el municipi i en els limítrofs inclosos en l'àrea metropolitana.  
2. Impossibilitat d'ubicació dels usos en les àrees d'alta accessibilitat en transports públics del municipi o dels limítrofs per incompatibilitat d'usos o per la necessitat de preservar espais d'excepcional qualitat ambiental, paisatgística o natural;  
3. Existència d'un nombre d'habitatges realment construït, en el moment de la redacció del document, en un radi de 2.000 metres, tal que permeta preveure que la instal·lació no l'utilitzaran primordialment habitants d'altres zones.  
Norma 121. Les normes urbanístiques dels diversos municipis contindran:  
1. Prohibició expressa de l'atorgament de llicència d'activitat a aquelles instal·lacions a les quals fa referència la norma 115 en zones que no siguen d'alta accessibilitat en transport públic,' tret que es donen alguna de les circumstàncies enumerades en la norma 120, fins i tot en cas que les sol·licituds es basen en raons d'utilitat pública i d'interés social.  
2. Prohibició expressa d'atorgament de qualsevol altre tipus de llicència urbanística que permeta una ampliació substancial de la capacitat d'atracció de desplaçament, sempre que no siga possible la millora dels accessos.  
Norma 122  
1. Després d'haver presentat la sol·licitud de llicència, l'ajuntament en donarà compte a tots els altres ajuntaments, limítrofs o no, que es pogueren veure afectats de manera directa o indirecta pels fluxos de trànsit generats pel centre d'atracció de desplaçaments. Igualment, en donarà compte al Consell Metropolità de l'Horta i a la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
2. En el termini de quinze dies, a partir de la recepció de la notificació, els ajuntaments afectats, el Consell Metropolità, o la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, podran requerir l'ajuntament, al qual s'ha demanat la llicència, perquè en supedite la concessió a l'elaboració d'un estudi d'accés i estacionaments i a l'aprovació per part del Consell Metropolità de l'Horta.  
Norma 123. L'estudi d?accessos i estacionaments subscrit per un tècnic competent comprendrà:  
1. Les previsions sobre desplaçaments, tant en l'any d'inauguració com en un futur de vuit anys, o en l'acabament.  
2. Les previsions sobre les actuacions necessàries perquè el trànsit atret accedesca a la instal·lació amb condicions adequades de seguretat i funcionalitat, i s'estendran en el seu àmbit fins a l'entroncament amb algun o alguns elements del sistema viari bàsic metropolità, incloent-hi l'execució de l'enllaç o la intersecció corresponent i les actuacions en aquests elements, de forma que no quede deteriorat el nivell inicial de servei.  
3. En cas que una part del trànsit atret haja de discórrer per algun nucli urbà, l'estudi justificarà el no deteriorament de les condicions ambientals i de seguretat vial i l'estudi de la necessitat de reforçar els ferms de les vies immediates a la instal·lació.  
4. Les mesures necessàries perquè els vehicles atrets tinguen una plaça d'estacionament en condicions, de forma que quede garantida la no ocupació del viari preexistent o d'altres parcel·les particulars.  
5. Les mesures necessàries per a atendre el trànsit de vianants i ciclista generat, així com la conveniència de condicionar les parades d'autobús o estacions ferroviàries pròximes.  
6. Si les actuacions necessàries, d'acord amb l?estudi, comportaren un import superior als quinze milions de pessetes, o si aquestes les adjudicarà l'administració municipal, a l?estudi s'adjuntaria un projecte de construcció.  
En cas que l?import fóra de menys de quinze milions, serà suficient una memòria valorada, inclosos els plànols necessaris i la descripció dels materials.  
Norma 124. El sol·licitador de l?obra o promotor del projecte assumirà les següents obligacions:  
1. Adquirir el sòl objecte d'actuació, o establir les servituds legals oportunes.  
2. Executar a costa seua les obres necessàries per a construir o condicionar els accessos que resulten procedents, amb caràcter d'obra d'urbanització, mitjançant la presentació del corresponent projecte, i l'establiment d'un aval bancari que cobresca l?import total de les obres.  
3. Assumir els costos de reparació o reposició de tota mena d'elements o serveis afectats.  
Norma 125. Els centres d'atracció de desplaçaments existents en . el moment de l'aprovació d'aquestes normes estaran subjectes a les mateixes obligacions que els que es generen a partir de la promulgació, i caldrà procedir conformement al que estableixen les normes precedents, en el termini de tres anys, i executar les obres que escaiga en el de quatre anys, a partir de la presentació i l'aprovació de  
me per part del Consell Metropolità de l'Horta.  
Norma 126. A la vista del contingut de l?estudi, el Consell Metropolità de l?Horta adoptarà alguna de les següents solucions, en el termini màxim de dos mesos, després de l'audiència dels ajuntaments afectats:  
1. Emetre un informe favorable sobre l?estudi.  
2. Sol·licitar dades addicionals o estudis complementaris sobre algun punt específic.  
3. Condicionar l?informe favorable a la inclusió en l?estudi de les actuacions addicionals que s'estimen necessàries.  
4. Emetre un informe desfavorable de l?estudi. L'omissió de la resolució expressa donarà lloc que es considere favorable, per aplicació del silenci administratiu positiu.  
Norma 127. En tot cas, els informes es basaran en l'aplicació de la present norma, en les instruccions específiques existents i en la normativa general, actual o aplicable en el moment de la presentació.  
Norma 128. Els nous accessos a les carreteres existents que hi haja en els estudis a què es refereix la norma 123 hauran de, proposar-se per a l'aprovació davant l'administració titular del viari, d'acord amb la legislació específica aplicable en matèria de carreteres.  
Norma 129. Una volta transcorreguts dos anys des de l?execució dels accessos, passaran a ser de titularitat municipal o de l'administració propietària de la carretera afectada. Durant els dos anys esmentats correspon al sol·licitador la conservació dels accessos, amb la reparació a compte seu de la totalitat de les deficiències que hi haguera.  
Secció cinquena   
De la ubicació i l'accés del sòl urbanitzable d'ús industrial  
Norma 130. Les següents normes s'aplicaran a les àrees de sòl urbanitzable d'ús industrial incloses en els plans generals d'ordenació.  
Norma 131. En tots els casos s'estudiarà la ubicació de tals zones en àrees pròximes a estacions ferroviàries de RENFE, al Port de València, o a estacions de transport de mercaderies per carreteres d'àmbit metropolità que al seu dia es creen.  
Norma 132. La memòria justificativa del pla inclourà un annex en el qual s'explicite l'adequació dels accessos, tant per a vehicles pesats com a per als emprats per les futures indústries.  
Norma 133. En aquest annex s'especificaran els recorreguts d'accés per als vehicles pesats, que podran basar-se en:  
1. Elements de la xarxa d'interés general de l?estat.  
2. Elements de la xarxa bàsica metropolitana.  
3. Carreteres i camins de les xarxes locals i municipals.  
4. Nous trams de viari interurbà a construir,  
Norma 134. Els recorreguts no podran descansar en cap cas en vies urbanes, és a dir, les que discorren flanquejades en dos marges per sòl urbà residencial, fins i tot si tenen la qualificació legal de carreteres.  
Norma 135. Els recorreguts inclouran els trajectes previsibles dels vehicles pesats que accedesquen a l?àrea industrial, i en tot cas possibilitaran accedir des d'aquesta àrea a la xarxa d'interés general de l?estat, al Port de València, i a les estacions principals de mercaderies.  
Norma 136. Els recorreguts tindran en compte les limitacions de gàlib si es preveu la instal·lació d'indústries que generen transports especials. La longitud dels recorreguts haurà de ser inferior al doble del que podria haver-hi utilitzant el viari urbà.  
Norma 137. Les normes urbanístiques inclouran la necessitat que els promotors dels plans parcials que desenvolupen el sòl urbanitzable d'ús industrial assumesquen la totalitat del cost de condicionament dels accessos, incloent-hi l?execució dels trams privats de nova creació que resulten necessaris i el condicionament dels trams de la xarxa bàsica i de les xarxes municipals a utilitzar.  
Norma 138  
1. Els projectes d'urbanització que desenvolupen les àrees de sòl urbanitzable d'ús industrial es completaran amb un projecte addicional d'accessos. El projecte d'accessos serà aprovat pels ajuntaments, sense perjudici dels tràmits exigits per les restants administracions titulars dels trams de carretera en els quals descanse el recorregut d'accés.  
2. En cas que quede afectat més d'un terme municipal serà necessari l'informe favorable de tots els municipis afectats, i dirimirà el Consell Metropolità les controvèrsies que puguen sorgir en cas que aquests informes no foren positius.  
Norma 139. L'execució d'accessos tindrà el caràcter d'obra d'urbanització, i s'hi podran aplicar els mecanismes d'execució previstos en la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana.  
Norma 140. Les normes urbanístiques dels diversos municipis indicaran que la concessió de llicència a indústries i magatzems de tot tipus que s'implanten en el sòl no urbanitzable, o en l?urbanitzable abans del desenvolupament del corresponent pla parcial, previst en els articles 85 i 86 de la Llei del sòl, se sotmetran a les següents condicions addicionals:  
1. A la sol·licitud s'adjuntarà un estudi sobre els recorreguts d'accés dels vehicles de tot tipus des de l?emplaçament de la indústria al sistema viari bàsic.  
2. Aquest recorregut només podrà concloure en accessos actualment existents, i no resulta possible admetre nous punts d'accés. El recorregut podrà descansar en trams de les xarxes estatals, autonòmiques, provincials, locals o municipals. En aquests casos, l?estudi assenyalarà la necessitat o no d'ampliar-ne la plataforma, millorar-ne el traçat o reforçar-ne el ferm.  
Norma 141. El pas del recorregut per vies urbanes només serà admissible si es justifica que el trànsit pesat que l?utilitze no deteriore les condicions de seguretat vial i ambientals de les vies travessades.  
Norma 142. Només es permetran actuacions aïllades, després de la consideració i aprovació de l'informe d'accessos, sense perjudici d'altres consideracions inherents a l'actuació que es pretenga, basant-se en el que disposen els articles 85 i 86 de la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana.  
Norma 143. Seran a compte del sol·licitador les actuacions proposades en l'estudi per a mantenir la funcionalitat i el nivell de seguretat vial dels trams de xarxa viària sobre els quals descanse el recorregut.  
Norma 144. La Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports podrà establir instruccions de caràcter general sobre les característiques dels projectes d'accessos a àrees industrials, i també els requisits mínims que han de complir els recorreguts d'accés a . aquestes àrees.  
Secció sisena   
Dels accessos al sol urbanitzable amb ús   
residencial no contingut al sòl urbà  
Norma 145. Aquestes normes s'aplicaran, a les àrees de sòl urbanitzable amb ús residencial, no contigües a les de sòl urbà, com també a les contigües a les de sòl urbà en què l?ús actual és. la segona residència.  
Norma 146. Aquestes normes s'aplicaran a les àrees de nucli urbanitzable situades a menys de tres-cents metres de la línia de costa.  
Norma 147. Quan es plantegen nous sòls urbans es tendirà que disposen de bona accessibilitat, i en el supòsit que es trien ubicacions que no tinguen aquesta condició, les respectives memòries justificatives de l?ordenació indicaran les raons de la divergència basant-se en algunes d'aquestes causes:  
1. Inexistència de sòl apte per a tals usos en àrees d'alta accessibilitat dins del municipi.  
2. Ubicació en alguna estació pròxima d'un punt d'intercanvi modal, amb capacitat d'estacionament suficient. En aquest sentit serà admissible considerar tal instal·lació com un equipament que han de sufragar els promotors dels plans parcials que desenvolupen les àrees de sòl urbanitzable, fins i tot si no estiguera localitzat en la mateixa zona. En tot cas es considera que el punt d'intercanvi model ha de quedar connectat amb l?àrea de sòl residencial.  
Es considerarà que hi ha la proximitat de l?estació d'intercanvi si el desplaçament en vehicle privat en condicions mitjanes poguera fer-se en menys de cinc minuts.  
Norma 148. La memòria justificativa inclourà un annex en el qual s'indiquen els recorreguts que han de fer els vehicles que accedesquen a la zona de segona residència. Aquests recorreguts podran descansar en elements de les xarxes municipals i de la xarxa local metrpolitana.  
Norma 149. Els plans parcials i els projectes d'urbanització preveuran la planificació i l?execució dels accessos. Atés el caràcter d'obra d'urbanització, en correspon l'execució als promotors del pla parcial, i es podran fer servir els mecanismes d'execució subsidiària previstos reglamentàriament.  
Norma 150. Els recorreguts podran incloure vies urbanes sempre que quede assegurada la preservació dels actuals nivells de funcionalitat i seguretat vial.  
Norma 151. En la documentació gràfica de cada pla general s'indicaran els accessos a les diverses àrees de sòl urbanitzable no contigu a nuclis urbans.  
Norma 152. Els plans generals contindran el procediment de gestió adequat perquè el sòl ocupat pels accessos esmentats puga ser executat a càrrec dels promotors dels diversos plans parcials perquè puga portar-se a terme la construcció dels accessos.  
Secció setena  
De les xarxes urbanes  
Norma 153. Es consideraran xarxes urbanes totes les vies obertes al trànsit d'automòbils que discorren per sòl urbà i que no estan incloses en la xarxa bàsica metropolitana o en la xarxa local metropolitana. La xarxa urbana de cada municipi forma part, juntament amb les vies d'accés a les propietats agrícoles, de la xarxa viària municipal.  
Norma 154. Els diversos municipis podran proposar amb plena autonomia les seues xarxes urbanes, amb la única limitació de la subjecció a les prescripcions que contenen els apartats següents:  
1. Enllaçaran amb el sistema viari bàsic de l'Area Metropolitana, bé directament, bé a través de la xarxa local metropolitana.  
Els punts d'entroncament de les xarxes urbana i de la xarxa bàsica- metropolitana permetran el manteniment dels nivells adequats de funcionalitat i de seguretat en aquests últims. Quan siguen diferents dels dibuixats en el plànol número cinc necessitaran l?informe favorable de l?organisme competent en carreteres com a requisit previ a la inclusió en el document sotmés a l'aprovació inicial.  
2. La capacitat de les vies. urbanes i de les interseccions del sistema viari bàsic serà la suficient perquè no hi haja, en condicions normals de circulació, retencions o alteracions de trànsit a les carreteres del sistema viari bàsic esmentat.  
3. L'estructura de les xarxes urbanes repartirà equilibradament els fluxos de trànsit generats en les zones a les quals serveixen entre tots els accessos pròxims al sistema viari bàsic. En aquest sentit, sempre que els nuclis urbans tinguen una certa importància, es recomana l'existència de distribuïdors perimetrals d'alta capacitat.  
4. La morfologia de la xarxa i de cadascun dels seus elements procurarà el manteniment de nivells màxims de seguretat vial. En aquest sentit es desaconsella:  
4.1. Que els elements principals discórreguen pròxims a instal·lacions i equipaments destinats a poblacions d'alt risc com són els centres escolars, els centres d'assistència per a ancians, etc.  
4.2. La sobredimensió de calçades i les llargues alineacions rectes o amb revolts de radi ampli en viaris en els quals s'esperen fluxos de trànsit modests per a evitar que hi haja velocitats elevades.  
4.3. La falta de visibilitat en punts en els quals s'esperen fluxos importants de vianants.  
4.4. Les interseccions en creu en les quals s'esperen altes intensitats de circulació.  
Norma 155. Per a afavorir l'intercanvi model, les xarxes han de preveure l'accés des del viari fins a les estacions de ferrocarril. També, han, de preveure que hi haja aparcaments al costat d'aquestes.  
Norma 156. Es recomana en els centres urbans atraients del trànsit, i molt especialment a la ciutat de València, emprendre regulacions d'estacionament que limiten l'atracció de viatges, amb la finalitat de reduir els fluxos radials que afectaran els elements del sistema viari bàsic.  
Norma 157. Les zones industrials d'una certa importància, de nova implantació, han d'estar enllaçades amb el sistema viari bàsic, bé directament, bé mitjançant vies urbanes que no travessen zones residencials o que, si les travessen, tinguen escassa incidència ambiental.  
Norma 158. Les xarxes viàries dels diversos plans parcials s'ajustaran a les prescripcions dels punts anteriors.  
Norma 159. La Conselleria d'Obres Públiques Urbanisme i Transports podrà dictar instruccions per a la redacció de projectes d'urbanització, així com per al disseny de les xarxes viàries dels plans parcials.  
Norma 160. Aquesta Norma s'aplicarà als municipis els nuclis principals o secundaris dels quals formen conurbacions amb els d'altres municipis. Es considerarà que hi ha una conurbació si la delimitació de sòl urbà d'ambdós nuclis dista en algun punt de 200 metres o menys.  
Norma 161. Els diversos plans generals dels municipis que formen conurbacions hauran d'incloure en aquests xarxes viàries urbanes que siguen coherents entre si.  
Norma 162. Es consideraran que són coherents entre si quan els elements essencials de la xarxa tinguen continuïtat després de traspassar les línies del límit del terme. Aquesta continuïtat implica tant la conservació de les característiques de traçat com el manteniment dels nivells de capacitat vial.  
Norma 163. El procediment per a la coordinació dels plans en matèria de xarxes urbanes s'ajustarà a les normes generals de coordinació, que conté el capítol I d'aquestes Normes.  
Norma 164. Els municipis, hauran, també, de coordinar les xarxes viàries de les àrees de sòl urbanitzable contigües.  
Secció vuitena   
De la seguretat vial  
Norma 165. El condicionament de les carreteres i vies urbanes perquè tinguen un nivell de seguretat vial màxim correspon a les diverses administracions titulars, amb les excepcions previstes en aquest apartat.  
Norma 166. En els trams de les xarxes municipals, ja siguen camins o vies urbanes, que suporten fluxos de trànsit de caràcter supramunicipal, es prestarà la màxima atenció amb vista a la seguretat vial, i si el Consell Metropolità de l?Horta detectara, en aquestes vies, l'existència de problemes derivats d'una senyalització inadequada o insuficient, de la gestió inadequada dels estacionaments o la regulació de semàfors o d'una altra causa anàloga, comunicarà per escrit, a l'ajuntament implicat, aquesta deficiència, i també la solució possible.  
L'ajuntament executarà. les actuacions tendents a solucionar el punt detectat en el termini de sis mesos.  
Norma 167.  
1. Els plànols del número 5.1 al 5.30 indiquen les àrees inadequades per a la localització d'equipaments inadequats de caràcter no local, pel que fa a la possible generació de fluxos de vianants, amb perill. Es prohibeix la ubicació en aquestes àrees de tot tipus d'equipaments que donen servei encara que siga parcialment, a zones residencials situades a l'altra part de les bandes de reserva urbanística, i l'ampliació dels que hi ha. Es recomana a l'administració de què depenen l'estudi del trasllat a zones més adequades.  
2. Es recomana no classificar com a sòl urbanitzable les àrees inadequades per a la instal·lació d'equipaments no locals.  
Secció novena,  
Del trànsit de vianants o ciclista  
Norma 168. En el marc dels plans generats de cadascun dels municipis s'emprendrà l'estudi dels fluxos principals de vianants i ciclistes que hi haja en l'interior dels nuclis urbans i es proposaran mesures concretes per a la defensa i el foment d'aquests fluxos. Aquestes mesures podran versar sobre l'amplària mínima de les voreres, la necessitat de carrils bici, l'establiment d'itineraris exclusius per als vianants i/o ciclistes,. etc.  
Norma 169. Es tindrà en compte especialment l'estudi dels accessos de vianants als equipaments com són centres escolars, esportius, etc.  
Norma 170. La Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports elaborarà un estudi sobre una xarxa d'itineraris de vianants i ciclistes en l'Area Metropolitana, que es basarà en la connexió de les diverses xarxes municipals.  
Norma 171. Correspon als municipis el finançament dels itineraris de vianants i ciclistes inserits en el sòl urbà. Les administracions amb competència en carreteres podran executar trams interurbans dels itineraris ciclistes i/o de vianants.  
Secció desena De la funcionalitat de les carreteres  
Norma 172. Les zones de domi ni públic, servitud i afectació de . les carreteres que integren la xarxa d'interés general de l?estat a l'Arca Metropolitana són les que indica el títol III del Reglament General de Carreteres.  
Norma 173. Les zones de domini públic, servitud i afectació de les carreteres actualment construïdes o no, que integren la xarxa bàsica i la xarxa local metropolitana, són, mentre no es dicte normativa específica de la Comunitat Valenciana, les que indica el títol III del Reglament General de Carreteres, que, amb aquesta finalitat, s'assimilaran a "carreteres nacionals" les de la xarxa bàsica, excepte aquelles vies que tinguen la classificació legal d'autovies o autopistes, i a "carreteres locals" les de la xarxa local.  
Les delimitacions a l?ús del sòl, establertes en el Reglament esmentat, no s'aplicaran en els sòls urbans o en els urbanitzables que en el transcurs del temps aconseguesquen aquesta condició. Els trams de la xarxa local metropolitana flanquejats per sòl urbà tindran la, consideració legal de travesseres.  
Norma 174. A l?efecte de l'aplicació del Reglament de Carreteres en les no construïdes, í mentre no hi haja cap projecte de construcció o traçat aprovat, es considerarà que tenen una amplària de plataforma de 25 metres, en els casos de les carreteres integrants de la xarxa bàsica, i de 10 metres en les de la xarxa local.  
D'altra banda, l?eix es determinarà d'acord amb els criteris següents:  
1. En els trams ja construïts del sistema viari bàsic de l?Area, Metropolitana, l?eix serà el de la calçada que hi ha segons la senyalització horitzontal.  
2. En els trams no construïts del sistema viari bàsic de l'Area Metropolitana, l?eix serà el de la zona de reserva viària tal com queda definida en els plànols del 5.1 al 5.30. En el moment en què es construesca el tram, l?eix serà el que realment tinga la, carretera.  
3. En els trams de la xarxa local metropolitana, l?específic en els plànols del 5.1 al 5.30 per als trams no construïts i el real de la calçada, per als trams que ja hi ha.  
Norma 175. Les normes urbanístiques establiran la prohibició d'instal·lar cartells publicitaris de qualsevol tipus en els punts del sòl no urbanitzable (o de l?urbanitzable, prèviament a l'aprovació del pla parcial) que siguen visibles des de les carreteres integrants del sistema viari bàsic metropolità.  
No tindran, en aquest sentit, el concepte de cartells publicitaris els rètols de les diverses indústries i comerços visibles des de la carretera, sempre que tinguen com a única finalitat la mera identificació de l?edifici i no comporten una deterioració del paisatge rural.  
Norma 176. Les normes urbanístiques indicaran expressament la prohibició d'atorgar llicències a les activitats, instal·lacions i edificacions que vulneren la legislació de carreteres.  
Norma 177. Les administracions titulars de les carreteres podran ordenar els accessos d'acord amb el procediment previst en l'article 93 i següents del Reglament General de Carreteres.  
Norma 178. Els nous accessos que s'atorguen en trams de la xarxa local metropolitana s'hauran d'ajustar en tot cas a la instrucció que sobre això dicte la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
Norma 179. En el cas que la Generalitat Valenciana establirà una legislació pròpia sobre carreteres, independent de l?estatal, serà la nova legislació l'aplicable en tots els trams de la xarxa viària metropolitana, excepte en els integrants de la xarxa d'interès general de l?estat.  
Norma 180. En les zones de sòl urbanitzable qualificades d'ús residencial contigües a les de reserva viària, els plans generals ordenaran l?edificació de manera que quede assegurada la preservació de nivells adequats de qualitat ambiental.  
Norma 181. En tot cas queda prohibida la ubicació d'edificació de més de 10 metres d'alçada total a menys de 100 metres de l?eix dels trams del sistema viari bàsic metropolità, així com la instal·lació d'equipaments com col·legis o centres sanitaris que necessiten nivells reduïts de soroll.  
Se n'exceptuarà el cas en que es renove l?edificació existent o s'ordenen illes parcialment construïdes.  
Secció onzena   
Dels estacionaments en àrees residencials  
Norma 182. La dotació mínima serà d'una plaga per a residents per cada habitatge construït. Així s'haurà d'acomplir tant en el conjunt del sòl ordenat com en cadascun dels sectors que amb aquesta finalitat es delimiten. Aquests sectors tindran una superfície màxima de cinc hectàrees.  
Norma 183. Es considera que un estacionament està reservat a resident si els veïns dels habitatges pròxims poden accedir-hi de forma continuada sense que això comporte un cost econòmic difícilment assumible.  
Norma 184. Amb aquesta finalitat, els plans especificaran l'obligació que els edificis de nova construcció incloguen superfícies destinades a estacionament en la proporció mínima d'una plaça per cada habitatge llevat dels supòsits d'excepció que, si escau, regule el pla general d'ordenació urbana per a casos d'impossibilitat o molt costosos.  
Norma 185. Les normes urbanístiques especificaran els supòsits en què hi haja impossibilitat o siguen molt costosos a què fa referència el punt anterior, i que seran d'algun d'aquests tipus o d'altres anàlegs:  
1. Impossibilitat de donar accés a l?estacionament per amplària insuficient del carrer.  
2. Tipologia de l'edificació protegida, o protecció individual.  
3. Impossibilitat d'execució de soterranis per problemes geotècnics.  
4. Encariment dels habitatges que resulten en més d'un 25%.  
5. Habitatges de promoció pública destinats a sectors socials especialment desprotegits.  
Norma 186. Quan hi haja alguna de les causes enumerades en l'apartat anterior, el pla delimitarà els sectors o establirà els paràmetres objectius en els quals s'eximesca de l?obligació especificada en la Norma 184.  
En aquests supòsits, i, en els sectors en què hi haja actualment, dèficit d'estacionaments per a residents, el Pla indicarà les mesures alternatives per a aconseguir en un determinat sector que hi haja la dotació mínima duna plaga d'estacionament per cada habitatge. Aquestes mesures podran ser, entre d'altres:  
1. Construcció per l'ajuntament, o mitjançant el sistema de concessió o qualsevol altre d'efectes semblants, d'estacionaments subterranis, o en un edifici propi reservat als residents.  
2. Revisió de les concessions que hi ha d'estacionaments públics i imposició de clàusules de reserva obligatòria a favor dels residents.  
3. Estacionament en la via pública, o en superfícies annexes a la vi a pública, de places per als residents.  
Norma 187. Les superfícies destinades a estacionaments, siguen cobertes o a l?aire lliure si no estan en la mateixa via pública, tindran la classificació d'equipaments urbanístics. Es podran aplicar per al seu finançament tots els procediments de gestió establerts amb aquesta finalitat en la legislació del sòl.  
Norma 188. La dotació mínima d'estacionaments per a les activitats comercials i administratives en un edifici propi en sòl urbà o urbanitzable serà d'una plaça per cada 100 m2 construïts,, amb les excepcions que, si escau, determinen els plans generals d'ordenació urbana.  
Norma 189. Els plans generals d'ordenació urbana preveuran les determinacions necessàries per a solucionar l?estacionament dels vehicles pesants.  
CAPITOL VI   
Dels sistemes d'infrastructures relacionades   
amb el cicle hidràulic  
Secció primera   
De les xarxes d'infrastructura  
Norma 190. La. xarxa d'infrastructures s'integrarà per al tractament en dues àrees diferenciades:  
1. Sistemes bàsics.  
2. Xarxes complementàries i de caràcter local.  
Norma 191. Es consideren sistemes bàsics:  
1. Respecte de les infrastructures de proveïment d'aigua.  
1.1. Les instal·lacions de producció i regulació.  
1.2. Les instal·lacions d'adducció fins a les vàlvules d'alimentació de les xarxes arterials de cada municipi.  
2. Respecte de les infrastructures de sanejament i depuració d'aigües residuals.  
2.1. Les estacions depuradores i els emissaris submarins.  
2.2. Els col·lectors generals o interceptors, entenent per aquests les conduccions a què accedeixen els abocaments de les xarxes de clavegueram dels municipis a fi de transportar-los fins a les estacions depuradores i/o emissaris submarins en que es realitza el tractament conjunt.  
Norma 192. La gestió del sistema bàsic correspon a l?organisme que es constituesca amb aquesta finalitat. Aquesta funció recaurà en una autoritat única per al conjunt de l'Area Metropolitana amb caràcter personal o col·legiat.  
Aquest organisme es farà càrrec del manteniment i de la correcta explotació de les infrastructures del sistema bàsic, tant pel que fa al proveïment com al sanejament i a la depuració, i farà repercutir en els usuaris els costos generats proporcionalment al cabal subministrat, en el cas de proveïment, i al cabal abocat i/o la càrrega contaminant, en el cas del sanejament i depuració de les aigües residuals.  
Norma 193. Es considerarà xarxes complementàries i de caràcter, local el conjunt de la xarxa arterial de distribució i xarxa de clavegueram completes a cada municipi. Sobre això s'estableixen els criteris i recomanacions que s'hauran de tenir en compte en les decisions municipals que versen sobre el traçat i les característiques.  
Secció segona   
De la xarxa bàsica d'adducció d'aigua potable  
Norma 194. El criteri general amb què es defineixen les diferents alternatives per a l'esquema bàsic de proveïment a la comarca se centra en la substitució de les actuals fonts de recursos de procedència subterrània i qualitat inadequada per cabals de procedència superficial derivats dels rius Xúquer i Túria. Per a això s'incrementaran els cabals de concessió que s'ha de derivar de les aigües del Xúquer i/o Túria en la dotació necessària per a atendre les necessitats de la població. Es mantindran en explotació tots els subministraments d'aigua municipals, els quals quedaran integrats en cada xarxa local i estaran inserits en el registre públic d'aigües de l?organisme de conca i registrats en l?organisme gestor dels sistemes bàsics, al qual hauran de trametre els comunicats diaris d'explotació.  
Norma 195. El sistema de proveïment per a la comarca de l?Horta es, definirà a partir de la xarxa d'aigua potable per a ús domèstic i una altra xarxa per a reg urbà i usos industrials d'establiments diferenciats de la xarxa municipal o polígons industrials, les necessitats dels quals, pel que fa a la qualitat d'aigua, no siguen tan estrictes.  
Aquestes xarxes d'ús no domèstic s'alimentaran amb cabals de procedència subterrània.  
Norma 196. Les diferents opcions utilitzades es basaran en la configuració de la xarxa actual amb les ampliacions necessàries per a proveir les noves zones de demanda.,  
Norma 197. Els projectes d'ampliació del sistema bàsic recollits en la Norma 199 no comportaran el detriment global de les capacitats hidràuliques del sistema actual ni la reducció global de l?horitzó de la seua capacitat.  
Norma 198. La xarxa bàsica de proveïment d'aigua es constituirà mitjançant les conduccions i els elements auxiliars que transporten l'aigua en alta a les poblacions.  
El lliurament de l'aigua en alta a cada població s'efectuarà bé i mitjançant els mateixos dipòsits municipals, directament o auxiliats, o . bé per connexió o connexions directes a les xarxes de distribució, sempre que l'altura piezomètrica en el punt de connexió siga superior en 5 metres a la. cota del sobreeixidor del dipòsit propi o bé superior en 25 metres a la cota del terreny de la part més alta de la població.  
Norma 199. La xarxa bàsica de proveïment a l'Area es concretarà en l'ampliació i el desenvolupament de les dues plantes depuradores d'aigua potable de Picassent i Manises i els dipòsits, reguladors respectius, cinc conduccions principals, quatre dipòsits reguladors i cine ramals d'interconnexió entre les poblacions i conduccions principals bàsiques, el traçat general de les quals figuren en els plànols adjunts i que s'esmenten tot seguit.  
- Conducció número 1  
Des de la planta depuradora de Picassent fins al dipòsit general de la població de Picassent.  
Subministrament: Per a la població de Picassent.  
- Conducció número 2  
Des de la planta depuradora de Picassent fins a la canonada de 600 mm de diàmetre del marge dret del Llit Nou.  
Subministrament: Per a les poblacions d'Alcácer, Silla, Beniparrell, Albal, Catarroja, Massanassa, Alfafar, Benetússer i Sedaví.  
- Conducció número 3  
Interconnexió entre la canonada de 1.600 mm de diàmetre a Picanya i Paiporta fins a la conducció número 2. a Benetússer.  
Subministrament: Per a Picanya i Paiporta.  
- Conducció número 4  
Des de la canonada de 1.600 mm de diàmetre a Picanya, alimentació a Torrent, Alaquàs i Aldaia, fins a enllaçar amb la canonada de 1.100 mm de diàmetre en el camí de Sant Onofre.  
Subministrament: Per a les poblacions de Torrent, Alaquàs i Aldaia.  
- Conducció número 5  
Des de la planta depuradora de Manises, per les poblacions de l?Horta Nord fins a Puçol.  
Subministrament: Per a les poblacions de Moncada, Vinalesa, Alfara del Patriarca, Albalat dels Sorells, Massalfassar, Albuixec, Meliana, Foios, Rafelbunyol, Museros, Massamagrell, la Pobla de Farnals, el, Puig i Puçol.  
- Dipòsits reguladors  
Dipòsits reguladors en cap situats en les depuradores de Picassent i Manises.  
Un dipòsit ja existent al terme d'Albalat.  
Un dipòsit a l?oest de Rafelbunyol.  
Un dipòsit a l?oest de Puçol.  
Un dipòsit a l?oest de Moncada.  
- Ramals d'interconnexió  
Ramal número 1. Des del ramal de connexió al polígon industrial de la Fuente del Jarro, fins al dipòsit de Paterna.  
Ramal número 2. Des del dipòsit fins a les xarxes de Moncada i Alfara del Patriarca.  
Ramal número 3. Des del dipòsit fins a les xarxes d'Albalat, Foios, Vinalesa, Albuixec i Massalfassar.  
Ramal número 4. Des del dipòsit fins a les xarxes de Rafelbunyol, la Pobla de Farnals, el Puig, Massamagrell, i Museros,  
Ramal número 5. Des del dipòsit fins a la xarxa de Puçol.  
Complementàriament a l?execució dels diferents elements del sistema bàsic es preveuran i s'executaran els equips de regulació per mitjà de vàlvules i sistemes de transmissió i comandament que s'integraran en el centre de regulació del proveïment.  
Aquesta enumeració d'elements del sistema bàsic no exclou possibles ampliacions que es consideren necessàries per a completar el subministrament a tota la comarca.  
Secció tercera   
De les xarxes complementàries i locals   
de proveïment d'aigua  
Norma 200. En l?establiment de les xarxes de proveïment es tendirà a configuracions en forma de malla.  
Norma 201. Sobre la qualitat de les aigües destinades al consum domèstic s'haurà de complir la Reglamentació Tècnica Sanitària per al Proveïment i Control de Qualitat de les Aigües Potables de 1982, i també la Directiva del Consell de la CEE 801788/c: E.E. de. 15 de juliol de 1980 i següents.  
Norma 202. Per a les xarxes d'aigua destinades als regs de jardins, neteja de. vies i usos industrials que no exigesquen tractament de potabilitat, la qualitat d'aquesta es determinarà amb els requisits següents:   
1. Absència de matèries decantables, que puguen produir obstruccions en la xarxa.  
2. Limitació en substàncies tòxiques o d'índole no desitjable, que puguen perjudicar els arbres i les plantes ornamentals.  
Norma 203. La definició dels cabals que ha de transportar el sistema es realitzarà d'acord amb una definició detallada dels mòduls unitaris de demanda corresponents, associats als diferents usos.  
Les dotacions per als diferents usos hauran de ser les següents:  
1. Domèstics: 150 1/hab/dia   
2. Domèstics i complementaris: 250 1/hab./dia   
3. Hotels: 717-468 2/ocupant/dia.  
4. Centres docents:  
4. 1. Sense internat: 40 1/alumne/dia   
4.2. Amb internat: 280 1/alumne/dia   
5. Hospitals: 249-033 7/llit/dia   
6. Oficines: 20-45 0/ocupant/dia,   
7. Comerç: 64-85 3/ocupant/dia   
8. Espectacles públics: 2-53 8/plaça/dia  
Les dotacions per a usos industrials segons els sectors a què es destinen hauran de ser les següents:  
1. Alimentació Q= 204'1 + 28'7 N + K 609  
2. Tèxtil Q= 13'85 + 11'43 N + K 32'4  
3. Calçat Q= 21'85 + 11'26 N + K 174'4  
4. Fusta Q= 215'1 + 87'39 N + K 273'5  
5. Mobles Q= 21'68 + 2'18 N + K 45'14  
6. Paper Q= 0 + 154'1 N + K 1.915'15  
7. Arts Gràfiques Q= 119'64 + 37'31 N + K 262'66  
8. Ceràmica Q= 200'03 + 32'38 N + K 395'3  
9. Metal·lúrgia Q= 124'6 + 86'94N + K 531'74  
10. Trans. metalls Q= 587'64 + 48'54 N + K 1.797'62  
1l. Maquinària Q= 315'40 + 22'9 N + K 1.060'75  
12. Construcció Q= 45'92 + 34'18 N + K 189'28  
On Q= Cabal anual (M3)  
N= Nombre d'empleats  
K= Es una constant que introdueix l'aleatorietat, que varia linealment entre 1'96 quan només hi ha una empresa i 0'694. quan, hi ha més de 30, en la mateixa conca parcial.  
La dotació que s'ha d'afegir al consum diari per a la neteja de vials i clavegueram: és de 3/1 hab./dia  
Reg de jardins 9-7 7/m2/dia  
Norma 204. Per a qualsevol dimensionament es prendrà com a any d'horitzó, el que en cada cas recullen les normes provisionals de la Direcció General d'Obres Públiques per al projecte de proveïment d'aigua i sanejament.  
Norma 205. En el cas de no tenir base de dades es recomana establir la previsió de dotació d'una taxa anual de creixement acumulatiu de 1'5% anual sense ultrapassar, tret d'una justificació fonamentada, una taxa màxima de 350 1/hab./dia.  
Norma 206. Pel que fa a usos industrials, és aconsellable, com a mínim per als sectors amb una major incidència en els volums de l'afluent total, un contrast dins de cada sector entre establiments amb diferents anys d'implantació.  
Norma 207. La xarxa o xarxes de distribució s'hauran de plantejar de tal manera que siguen capaces de conduir els cabals punta més desfavorables, en les condicions respectives. En situació d'emergència, la pressió no haurà de descendir per davall dels 5 metres de columna d'aigua, per damunt del paviment de les calçades.  
Per al càlcul i projecte d'aquestes xarxes es tindran en compte les normes per a la redacció de projectes de proveïment d'aigua, de la Direcció General d'Obres Hidràuliques del MOPU: Les Normes Tecnològiques de la Direcció General d'Arquitectura del MOPU i les que en el futur puguen redactar-se.  
Per al càlcul de canonades s'aplicaran:  
La Norma ISO 160 per a canonada de fibrociment.  
La Norma ISO 2.531 per a canonada de fosa, i el plec de prescripcions tècniques per a canonades de proveïment d'aigua, del MOPU.  
Norma 208. El volum dels dipòsits ha de limitar-se superiorment a fi de garantir una ràpida renovació de l'aigua. El volum total d'un dipòsit no ha de passar del que correspon a un consum de 48 hores, llevat que es dispose d'un sistema complementari de cloració i el mínim s'ajuste:  
1. Que el subministrament de les puntes de consum quede garantit, de manera que en condicions normals de funcionament de les instal·lacions de producció o adducció d'aigua, puga emmagatzemar l?excés de consum durant les hores punta sobre el cabal mitjà del proveïment.  
2. Que es dispose sempre d'una reserva per a emergències de tal manera que siga necessària una intervenció personal per a la seua utilització.  
3. Que es tendesca a disposar d'una capacitat total mínima de dipòsits reguladors tant del sistema bàsic com de les xarxes locals, que estiga compresa entre el 50 i el 75% del consum diari mitjà del proveïment.  
Els dipòsits de regulació de cada xarxa local que hi haja actualment i que puguen ser utilitzats en el sistema integrat de proveïment segons el parer de l?organisme gestor del sistema bàsic els haurà de conservar en explotació l?organisme gestor de cada xarxa local.  
Norma 209. Les canonades hauran de ser subterrànies, separades de la línia de façana un mínim d'un metre i mig. La profunditat mínima haurà de ser d'un metre. Tanmateix, podrà ser menor si es protegeixen convenientment per a evitar el trencament de les canonades, i en qualsevol cas, hauran de quedar necessàriament per damunt dels conductes de sanejament i per davall dels de l?electricitat, telèfon i gas. Es recomana també que les conduccions no se situen en el mateix pla vertical que la resta de xarxes del servei esmentades, i amb aquesta finalitat s'ha de tendir que les separacions, tant en planta com en alçat, superen els 50 cm.  
Tant les preses com les instal·lacions interiors dels edificis compliran les normes bàsiques de l?Ordre del Ministeri d?Indústria, de 9 de desembre de 1975, publicada en el Butlletí Oficial de l?Estat el 13 de gener de 1976.  
Norma 210. En aquesta Norma es recullen una sèrie de condicions mínimes o paràmetres de gestió de les xarxes locals que hauran de complir els municipis proveïts des del sistema bàsic a fi d'establir una normalització i definició de responsabilitats entre la institució titular del sistema bàsic i els ajuntaments titulars de cada xarxa local.  
Aquests paràmetres de gestió són els següents.  
1. Rendiment de la xarxa local de distribució definit com la relació entre el volum enregistrat pels comptadors dels abonats i el volum lliurat a cada xarxa en, el mateix període de temps. Es considera un rendiment mínim del 70% a l?horitzó de 1992 per a totes, les xarxes locals de l'Area Metropolitana de l'Horta.  
2. Les condicions nominals d'altura de pressió d'alimentació de les xarxes locals des del sistema bàsic les recull la Norma 224 d'aquestes Normes.  
3. Actualització dels plànols de les xarxes locals de distribució amb un inventari dels elements i de les característiques, el traçat i l'antiguitat.  
4. Tendència a la gestió de l?enregistrament del consum dels abonats mitjançant els comptadors generals o divisionaris. El període de verificació del parc de comptadors haurà de ser inferior a 20 anys.  
5. Implantació de plans de detecció i reparació de fuites i auditoris de la xarxa, i també de programes de renovació d'aquesta.  
6. Implantació dels serveis de reparació permanents, i també estocs mínims de materials que garantesquen la màxima diligència en la reparació de les avaries.  
7. Informes periòdics a l?organisme gestor del sistema bàsic dels comunicats diaris d'explotació dels elements de producció i/o regulació que s'integren en les xarxes locals per a l?explotació.  
8. Compliment de tota la normativa legal vigent en cada moment.  
L'incompliment per un municipi de les condicions mínimes necessàries pot condicionar que la institució titular del sistema bàsic considere procedent l'aplicació d'un recàrrec en els cànons o tarifes generals del proveïment metropolità.  
Secció quarta   
De la xarxa bàsica en el sistema de recollida, transport   
i depuració d'aigües residuals  
Norma 211. A fi d'assegurar una explotació eficaç dels sistemes de sanejament i depuració d'aigües residuals i també considerar àrees de dimensió mínima per a aplicar les economies d'escala, es divideix l'Area Metropolitana en una sèrie de zones a les quals s'ha d'aplicar un tractament unitari. Aquestes zones d'actuació són les següents:  
Zona A. Al nord del nou llit del Túria i amb tractament a l?estació depuradora de Pinedo (València, Mislata, Burjassot).  
Zona B. Aldaia, Alaquàs, Quart de Poblet, Xirivella, Manises.  
Zona C. Alfara del Patriarca, Godella, Moncada, Rocafort.  
Zona D. Alboraya, Tavernes Blanques.  
Zona E. Albalat dels Sorells, Almàssera, Bonrepòs i Mirambell, Foios, Meliana i Vinalesa.  
Zona F. La Pobla de Farnals, Massalfassar, Massamagrell, Albuixec, Museros, Emperador, Rafelbunyol, Puçol i el Puig.  
Zona G. Paterna.  
Zona H. Zona de recollida del col·lector oest amb tractament en l?estació depuradora de Pinedo: Picassent, Alcácer, Beniparrell, Silla, Albal, Catarroja, Massanassa, Picanya, Paiporta, Alfafar, Lugar Nuevo de la Corona, Sedaví, Benetússer, i els llogarets de València: L'Oliveral, Castellar, el Forn d'Alcedo i la Torre.  
Zona I. Zona d'influència de l?estació depuradora de Torrent.  
Quan es despleguen els projectes de col·lectors i estacions depuradores d'aquestes agrupacions pot modificar-se'n la composició per raons tècniques i/o econòmiques. En els plànols que s'adjunten figura la disposició dels sistemes projectats en l'actualitat.  
Norma 212. L'organisme gestor del sistema bàsic dictarà les normes d'abocament que s'han de complir per a connectar els sistemes de clavegueran amb els col·lectors generals. En la secció desena s'inclouen de manera indicativa els límits màxims dels paràmetres més significatius.  
Aquestes normes preveuran entre d'altres aspectes i amb una importància especial els següents:  
1. Les especificacions relatives a la qualitat d'aigua residual de manera que no s'alteren els materials dels col·lectors, emissaris i plantes depuradores.  
2. El repartiment ponderat d'acord amb el volum i la contaminació generada entre els diferents abocaments de les càrregues econòmiques que siguen aplicables de la legislació vigent.  
A aquestes normes o instruccions d'abocament s'adaptaran les ordenances municipals d'abocament que regulen les condicions en què aquest s'ha de realitzar a les xarxes de clavegueram.  
El compliment d'aquestes normes d'abocament exigirà el tractament en origen abans de l'abocament a les xarxes públiques (municipals o del sistema bàsic).  
Norma 213. Les agrupacions de municipis titulars dabocament segons les zones definides en el sistema bàsic quedaran inscrites en el registre corresponent de l?organisme de conca.  
Norma 214. Les indústries aïllades, polígons industrials o d'altres concentracions susceptibles de provocar abocaments diferents del municipal podran accedir als sistemes bàsics en les condicions definides en la Norma 212.  
Norma 215. L'organisme gestor del sistema bàsic podrà establir sistemes independents del sistema bàsic per al tractament conjunt de les aigües residuals de caràcter tòxic que es produesquen en l'Area Metropolitana.  
Secció cinquena   
De les xarxes complementàries i locals   
de les xarxes de sanejament  
Norma 216: Es tendir a la implantació de xarxes de sanejament de caràcter separatiu, condicionada l'evacuació de les aigües fluvials a llit públic, en els casos següents:  
1. Zones en què, per l?extensió superficial de la conca de vessament són de preveure elevats cabals d'aigües pluvials en relació amb els cabals previsibles generats pels diferents usos urbans.  
2. Arees, industrials de caràcter extensiu on l'estructura dels sectors implantats necessiten la utilització d'espais amplis per a l'emmagatzematge i maneig de matèries primeres i que coincideixen amb els valors reduïts en els mòduls unitaris de demanda d'aigua per unitat de producte.  
3 . Arees urbanes de caràcter extensiu amb un baix coeficient volumètric, amb uns nivells elevat; pel que fa a dotacions d'espais lliures.  
4. Arees urbanes de caràcter semiextensiu dotades en l'actualitat de xarxes d'implantació recents, amb un valor de dimensionament insuficient per a la recollida d'aigües pluvials. En aquests casos s'haurà de tendir a establir una compartimentació de l?àrea en sectors, amb un funcionament hidràulic independent quant a la recollida i transport dels afluents d'aigües pluvials, amb una interconnexió parcial amb la xarxa d'aigües residuals en els trams finals de col·lectors que tinguen un dimensionament més adequat o que admeten la possibilitat de doblar conduccions.  
5. En general, en tots aquells casos en els quals la relació entre cabals pluvials/cabals residuals condicionen la necessitat de dotar la xarxa d'àmplies seccions la utilitat de les quals queda restringida a períodes temporals concrets i que condicionen de manera injustificada la implantació de costos d'explotació, tant de la xarxa de transport com de les estacions de depuració.  
Norma 217. El traçat de les xarxes s'ha de produir necessàriament per espais de caràcter públic. L'eventual traçat per terrenys privats ha de quedar subjecte, en qualsevol cas, a la fixació de les servituds escaients que permeten l'observació periòdica i el manteniment necessari de les xarxes. Quan discórreguen pels carrers de més de 25 metres se'n preveurà el desdoblament.  
Norma 218. La velocitat dels cabals que circulen no serà inferior a 0'6 m/seg. per al cabal mínim, fins i tot incrementat aquest valor fins a 0'9 m/seg. o superiors, per al cas que es prevegen càrregues d'afluents industrials apreciables, ni excedir de 4 ni/seg.  
Norma 219. En les zones en què els afluents industrials siguen dominants, s'ha d'extremar, la protecció dels conductes. Es justificarà en els projectes les mesures de protecció adoptades per al compliment de les instruccions i normes d'abocament de caràcter municipal o metropolità.  
Norma 220. En les conduccions d'aigües pluvials en els sistemes separatius es recomana disposar les canonades de manera que es garantesquen unes velocitats mínimes de 0'9 m/seg.  
Norma 221. En qualsevol cas s'aplicarà en la realització de subministraments, en l?explotació de serveis, en l?execució de les obres i en la col·locació de canonades, unions i la resta de peces especials necessàries per a la implantació de les conduccions de sanejament, el plec de prescripcions tècniques general per a canonades de sanejament de poblacions vigent.  
Secció sisena   
Dels condicionants físics i topogràfics  
Norma 222. S'ha de tendir a garantir el funcionament hidràulic per gravetat en els diferents conductes, llevat que els pendents disponibles no permeten velocitats adequades.  
Norma 223. Si el pendent del carrer fóra superior al de la claveguera s'haurà d'analitzar adequadament el conjunt de la xarxa, s'augmentarà el cabal permanent de les conduccions, es formaran pendents aigües avall i es modificarà el traçat o es disminuirà la profunditat d'implantació.  
Norma 224. Si no es compliren els límits inferiors anteriorment esmentats amb aigües permanents mínimes, excepcionalment i només per a afluents poc agressius, es podria acceptar el compliment amb. aigües permanents mitjanes.  
Norma 225. En les zones on hi haja edificis en què una o diverses plantes queden per davall del nivell del carrer, s'haurà d'adoptar un sistema especial de recollida de les aigües d'aquestes plantes, bé en el vial inferior, si n'hi haguera, bé pel sistema d'elevació.  
Norma 226  
1. En els casos de pendents reduïts en els trams inicials de xarxes, cal incorporar cambres de descàrrega que garantesquen els cabals autonetejadors necessaris per a cada secció.  
2. Els pous d'enregistrament es disposaran en general en totes les unions entre conductes, canvis d'orientació o singularitats de la xarxa, i en alineacions rectes a una distància inferior de 50 m en conductes visitables i de 30 m en els no visitables.  
Norma 227. Si les diferències de nivell entre trams contigus són elevats, s'aconsella el disseny de ràpids amb el, perfil adequat per a garantir l'amortiment de l'energia.  
Secció setena De les condicions de la demanda  
Norma 228. Llevat d'una justificació en contra, el cabal d'aigua residual es considerarà igual al de proveïment. Si l?ús és estrictament domèstic es considerarà menor si una part d'aquest es dedica al reg, i major si hi ha sistemes d'autoproveïment l'aigua residual dels quals es puga abocar al clavegueram.  
Norma 229. En les xarxes unitàries, els cabals de càlcul en general seran els que resulten de l?estimació d'aigües pluvials en cada conca parcial delimitada, tret que aquestes siguen inferiors als cabals de punta d'aigües residuals.  
Norma 230. En les aigües separatives, la xarxa d'aigües negres es dimensionarà d'acord amb el cabal de descàrrega i es considera el de les aigües domèstiques idèntic al de proveïment, mentre que el cabal de les aigües residuals industrials es justificarà mitjançant un estudi detallat dels cabals punta i la qualitat de les aigües.  
Norma 231. Els cabals d'aigües pluvials s'han de determinar mitjançant procediments contrastats. Es recomana l?aplicació del mètode de l?embassament lineal sobre sèries pluviogràfiques amb informació sobre la quantia i la durada de les precipitacions reals.  
Norma 232. Tant per a la determinació de períodes de recurrència, com per a altres aspectes de disseny, poden ser útils els criteris de la instrucció tècnica francesa sobre les xarxes de sanejament urbà.  
Secció vuitena   
Dels criteris de tractament d'aigües residuals  
Norma 233. Com a paràmetres representatius d'aigua residual acceptats de manera generalitzada es prendran:  
- DB05: Demanda bioquímica d'oxigen als 5 dies a 20 graus centígrads.  
- Sòlids suspesos.  
- Capacitat d'eliminació de fosfats i nitrats d'afluents depurats.  
- Els altres que caracteritzen la contaminació d'abocaments puntuals significatius (indústries, granges, aglomeracions, etc.)  
Secció novena   
Dels condicionants per a la localització d'instal·lacions   
de tractaments i depuració d'aigües residuals  
Norma 234. La determinació de l'emplaçament de les estacions depuradores ha de respondre a la consideració dels criteris següents:  
1. Punt de recollida i concentració de les aigües residuals.  
2. Punt d'abocament de les aigües una vegada depurades.  
3. Terrenys disponibles i preus.  
4. Qualificació urbanística dels sòls en les diferents alternatives.  
5. Possibilitat de comunicació i xarxes d'accés per al tractament i eliminació de fangs.  
6. Consideracions ambientals que en cas necessari es justificaran mitjançant l?estudi d'impacte com urbanitzables en desenvolupament del planejament.  
Secció desena   
De les consideracions sobre la reglamentació d'ús,   
explotació i manteniment dels sistemes de sanejament  
Norma 235. Les ordenances d'abocament a la xarxa regularan, a més de les condicions general especificades en la secció quarta, les següents:  
1. Les característiques per a l?execució de preses i connexió a la xarxa.  
2. Els cabals màxims, mitjans i mínims per als quals han de dimensionar les preses.  
3. Les característiques límits tolerables en l'abocament per a cadascun dels paràmetres característics de les incidències no desitjables de la xarxa.  
Norma 236. S'han de prohibir totes les substàncies que per si mateixes o per reacció amb d'altres puguen crear mescles explosives, inflamables amb l'aire i atmosferes perilloses que dificulten la tasca del personal encarregat de la neteja i conservació.  
Norma 237. De manera indicativa, i encara que açò no exclou la definició específica dels abocaments admissibles segons les característiques de cada sistema de tractament, s'estableix la reglamentació següent fent la diferència entre els usuaris industrials importants (UII), considerats com a tals aquells el cabal dels quals passa de 500 m3/dia o l'1% de la capacitat de l?estació depuradora i els usuaris en general (U):  
 Ull U  
Sòlids ràpidament sedimentables 10 mg./1. 15 mg/l.  
T (ºC) 40 40  
Ph 1-08 5'5-11  
Greixos 150 mg./l. 250 mg./l.  
Cianurs lliures 4 mg./l. 2 mg./l.  
Cianurs (en CN-) 5 mg./l. 10 mg./l.  
Diòxid de sofre (S02) 115 mg./l. 20 mg./l.  
Fenols totals (C6 H5 OH) 2 mg/l. 5 mg./l.  
Formaldehid (HCHO) 15 mg./l. 10 mg./l.  
Sulfats (en S04) 1.000 mg./l. 1.500 mg./l.  
Sulfurs (en S=) 5 mg./l. 10 mg./l.  
Sulfurs lliures 0'3 mg./l. 0'5 mg./l.  
Alumini (Al) 20 mg./l. 30 mg./l.  
Arsènic (As) 1 mg./l. 2 mg./l.  
Bari (Ba) 10 mg./l. 20 mg./l.  
Bor (B) 3 mg./l. 4 mg./l.  
Cadmi (Cd) 0'5 mg./l. 1 mg./l.  
Coure (Cu) 3 mg./l, 6 mg./l.  
Crom Hexavalent (Cr) 0'5 mg./l. 1 mg./l.  
Crom total (Cr) 5 mg./l. 10 mg./l.  
Zinc, (Zn) 5 mg./l. 10 mg./l.  
Estany (Sn) 2 mg./l. 4 mg./l.  
Ferro (Fe) 1 mg./l. 2 mg./l'  
Manganés (Mn) 2 mg./l. 4 mg./l.  
Mercuri (Hg) o' 1 mg./l. 0'2 mg./l.  
Níquel (Ni)., 5 mg./l. 10 mg./l.  
Plom (Pb) 1 mg./l. 2 mg./l.  
Seleni (Se) 1 2 mg./I.  
CAPITOL VII   
De les infrastructures energètiques  
Secció primera   
De la xarxa d'energia elèctrica  
Norma 238. Tant en les noves instal·lacions com en les que hi ha ara es complirà el que disposen els reglaments d'Alta i Baixà Tensió i, sobre les condicions tècniques i garanties de seguretat en centrals elèctriques, subestacions i centres de transformació.  
Norma 239. El projecte de noves instal·lacions tindrà com a objectiu primordial assegurar un servei continu i adequat per a les càrregues presents i futures. Es tindran en compte els criteris tècnics, econòmics i urbanístics.  
Norma 240. Els criteris en què s'han de basar els projectes d'instal·lacions han de ser els següents:  
1. Es, considerarà com un tot únic el sistema de transport, el sistema de transport en alta tensió, els transformadors d'alta tensió a mitjana tensió i el conjunt de xarxes de mitjana tensió (cables, línies, arees, transformadors, etc.).  
2. S'han d'utilitzar al màxim els elements que hi ha del sistema que es troben en condicions tècniques acceptables i que no hagen estat totalment amortitzats. La substitució per uns altres nous de major rendiment o eficiència només serà aconsellable per exigències de servei.  
3. El sistema s'ampliarà a poc a poc, sense salts bruscos. Se seguirà el més a prop possible el creixement de les càrregues i es podrà utilitzar la capacitat de sobrecàrrega d'alguns elements durant curts períodes de temps a fi de reduir temporalment les inversions econòmiques i de sòl.  
4. Les ampliacions de les instal·lacions es realitzaran de manera normalitzada, modular i progressiva, amb els canvis mínims en les instal·lacions que hi ha. Les ampliacions s'ajustaran sempre als augments previstos de la demanda.  
5. Les noves estacions i subestacions transformadores han de situar-se en les zones de major densitat de consum. Se les emplaçarà el més. a prop possible del centre de gravetat de les carregues.  
6. En el cas de càrregues puntuals molt fortes es permetran tractaments especials per a la xarxa d'alta tensió perquè puga atendre aquests subministraments.  
7. L'origen de qualsevol estudi es basarà en una topologia de la, xarxa que no done lloc a pèrdues d'energia anuals excessives i es tractarà de carregar a cada element del sistema amb la càrrega mitjana òptima des d'un punt de vista econòmic.  
8. En el sol urbà i urbanitzable es tendirà que totes les xarxes i . instal·lacions siguen subterrànies.  
9. En sòl no urbanitzable, les línies d'alta tensió s'instal·laran de manera que es protegesca el medi ambient. S'aplicaran mesures correctores sobre les zones d'interés específic per a evitar-ne la degradació.  
10. Es tindrà capacitat per a subministrar les càrregues en el moment de màxima demanda, a través de la comprovació que no se sobrepassen les capacitats normals dels elements de la xarxa de transport (línies i subestacions),  
11. Es tindrà la possibilitat de regular la tensió en tots els punts importants del sistema, d'acord amb uns límits reglamentaris o normals.  
12. El sistema tindrà capacitat per a poder suportar pertorbacions o variacions previsibles en el seu estat normal.  
13. Es garantirà la seguretat o continuïtat del servei, que representa un factor important de la qualitat del subministrament elèctric.  
Secció segona   
De la reserva de sòl  
Norma 241. Sense perjudici dels aspectes generals de disseny i dels criteris utilitzats en la planificació que s'han exposat anteriorment, es preveurà una reserva de sol per al desenvolupament de la infrastructura elèctrica.  
Norma 242. Sense perjudici dels condicionaments reflectits en els distints reglaments referents a les distàncies mínimes a instal·lacions elèctriques, com a orientació, es presenten tot seguit les reserves necessàries de sòl per a les instal·lacions elèctriques d'alta tensió:  
1. El dimensionament dels corredors per a les línies d'alta tensió serà funció principalment del nivell de tensió, tipus de suports, nombre de circuits que suporten i longitud mitjana del buit. L'amplària del corredor la determinarà, per tant, cada projecte específic.  
2. Dimensionament de corredors:  
Kv Circuits Carrer reserva  
380 1 simple 50 m.  
 1 doble 60 m.  
 2 dobles 90 m.  
220 1 simple 40 m.  
 1 doble 40 m.  
 2 dobles 60 m.  
132 1 simple 30 m.  
 1 doble 30 m.  
 2 dobles 40 m.  
66 1 simple 20 m.  
 1 doble 20 m.  
 2 dobles 30 m.  
3. El dimensionament de les subestacions de transformació d'alta tensió dependrà de la tensió i funció encomanada a aquesta, tenint en compte, a més de l'ocupació addicional d'entrades i d'eixides de línies en l'entorn, les possibilitats d'ampliació.   
4. Superfícies d'ocupació com a orientació:  
 Tensió Superfícies  
 Mínima Màxima  
 400 Kv. 4 Ha. 15 Ha.  
 220 Kv. 2 Ha. 7 Ha.  
 132 Kv. 0'6 Ha. 2 Ha.  
 66 Kv. 0'3 Ha. 1 Ha.  
Secció tercera   
De l'estalvi energètic en el transport  
Norma 243. Les mesures per a la reducció del nombre i/o longitud dels desplaçaments, són les següents:  
1. Reducció o eliminació dels desequilibris població/treball.  
S'afavorirà la proximitat entre el lloc de treball i la residència.  
2. Dotació d'equipaments i serveis que permeten l'autosuficiència zonal i donen lloc a un major percentatge de viatges a peu.  
3. Millores dels sistemes de comunicacions que permeten la transmissió de la informació sense la necessitat dels desplaçaments de persones.  
4. Estudi acurat de la densitat adequada. Tipologia de l'edificació i urbanització. Estudi de la morfologia urbana i concretament de la trama viària.  
Norma 244. Les mesures per a afavorir la transferència modal cap a sistemes amb un millor rendiment energètic, són les següents:  
1. Potenciar el transport col·lectiu com a principi general.  
2. Augmentar el grau de rendibilitat del transport privat, amb una major ocupació dels vehicles, quan no hi haja cap alternativa en el transport públic.  
3. Crear itineraris diferenciats per al transport no motoritzat.  
4. Millorar la xarxa de vianants.  
5. Totes les altres que siguen procedents.  
Secció quarta   
De l?estalvi energètic en l?habitatge  
Norma 245  
1. S'hauran d'aplicar a través de normes urbanístiques, ordenances d'edificació, ordenances municipals, coherents amb una política i d'estalvi energètic, les mesures següents:  
1.1. L'aïllament tèrmic amb l?exterior dels edificis.  
1.2 Utilitzar l'energia solar per a l'aigua calenta i calefacció. La qual cosa implicarà:  
1.1.2. Aprofitament de les terrasses, com a espai de captació d'energia solar, afavorint la construcció de cobertes planes o de pendent mínim, quan no afecten les característiques arquitectòniques o mediambientals dels nuclis urbans.  
1.2.2. Previsió per a la instal·lació de tancs per a emmagatzemar energia.  
1.3. Promoció d'instal·lació de comptadors d'aigua calenta en cada habitatge.  
1.4. Reducció al mínim de la pèrdua d'energia en xarxes de distribució.  
2. Els ajuntaments tindran en compte l?estalvi energètic que deriva de l?edificació, quan les alçades màximes oscil·len entre 4 i 6 plantes.  
Secció cinquena   
De l?estalvi energètic en la indústria  
Norma 246. Les activitats industrials tendiran a l'estalvi energètic si s'apliquen les mesures següents:  
1. Aprofitament de l?energia residual.  
2. Aïllament tèrmic dels equips.  
3. Reducció de pèrdues en xarxes de distribució.  
4. Foment d'energies alternatives.  
Secció sisena   
De la diversificació i fonts energètiques alternatives  
Norma 247. S'haurà de potenciar l?ús d'energies alternatives diferents de l'elèctrica, per a contrarestar l?excessiva especialització actual.  
Els PG o NS concretaran les condicions d'aquesta potenciació.  
Norma. 248. Es fomentarà al màxim la utilització de gas canalitzat per a usos domèstics (calefacció i aigua calenta) completant i adequant la infrastructura necessària per a rebre i distribuir el gas natural procedent del gasoducte.  
Norma 249. Es limitarà al màxim la utilització del fuel-oil a causa' de l'alt grau de contaminació. Es mantindran les prohibicions que hi ha.  
Norma 250  
1. Es promourà l?ús del carbó en el sector industrial sempre que la qualitat i les mesures tècniques garantesquen la limitació del seu impacte ambiental.  
2. Es tindrà en compte que la major dificultat que hi ha per a adoptar aquestes mesures en instal·lacions domèstiques, el fa no aconsellable per a usar-lo en la calefacció.  
Norma 251. Els plans urbanístics i les ordenances d'edificació facilitaran l'aprofitament actiu i passiu de l?energia solar.  
Norma 252. A través del planejament es fomentarà la construcció de plantes de tractament de residus urbans i industrials amb recuperació. S'establiran les reserves de sol necessàries a fi d'afavorir-ne l'aprofitament.  
Secció setena   
De l?impacte sobre el medi ambient  
Norma 253. Com a mesures per a corregir o minimitzar els impactes sobre el medi ambient, derivats de les activitats consumidores d'energia, els ajuntaments tindran en compte els estudis, projectes i informes que determinen:  
1. La inclusió en el planejament dels estudis de la capacitat de càrrega del medi atmosfèric perquè es tinga en compte en les determinacions d'ordenació i limitacions d'ús a causa de l'emissió de substàncies contaminants a l'atmosfera.  
2. La previsió entre zones residencials i industrials que ho necessiten, de zones de protecció ambiental, constituïdes pel tipus d'arbrat i més idoni des del punt de vista d'absorció de substàncies contaminants.  
3. La justificació de la disposició del conjunt urbà i de la trama viària principal segons les orientacions preferents d'acord amb les directrius dels vents dominants.  
4. La potenciació mitjançant el planejament de totes les determinacions que contribuesquen a la disminució de les necessitats de transport motoritzat (reequilibri, equipament local, prioritat al transport públic, normes de circulació, etc.).  
5. La previsió i potenciació de l?ús d'energies alternatives netes en noves actuacions, especialment per a utilitzacions domèstiques.  
6. La limitació d'ús del sòl no urbanitzable per a implantar activitats que produesquen impacte ambiental, quan el seu caràcter aïllat no evite l'afectació als nuclis urbans.  
CAPITOL VIII   
Dels equipaments  
Secció primera   
Normes generals  
Norma 254. Són objectius d'aquestes Normes:  
1. Reequilibrar el territori metropolità lent possible i potenciant la implantació descentralitzada dels equipaments, fonamentalment respecte de la ciutat central. Cal fer-los més accessibles i, així, proporcionar un millor servei a la població en general.  
2. Assegurar que les característiques intrínseques municipals, fonamentalment la dimensió poblacional i la dimensió i estructura territorials del terme, no siguen causa de la discriminació social.  
3. Fer rendible les inversions públiques afavorint la creació d'equipaments al servei d'àmbits supramunicipals que no es justificarien de manera individual.  
4. Reconèixer els costos exògens que suporten alguns municipis per superar l?àmbit de servei o d'influència dels equipaments públics d'àmbit estrictament municipal.  
5. Orientar la localització dels equipaments en emplaçaments òptims adequats a la seua funció i dotats de la necessària accessibilitat respecte del territori al qual donen servei.  
6. Fer coincidir les polítiques sectorials i, en general, les actuacions públiques en aquesta matèria, amb les previsions del planejament municipal.  
7. Adoptar mesures de precaució per a la reserva de sòl amb unes característiques òptimes per a la destinació a equipaments a escala d'àrea metropolitana o subàrees funcionals.  
8. Indicar a les administracions públiques les zones més adequades per a la ubicació d'equipaments i mobiliari.  
Norma 255. Les dimensions i l'emplaçament dels equipaments es determinarà, prioritàriament, d'acord amb l'estructura territorial dels assentaments residencials de l'Area Metropolitana, tenint en compte el llindar poblacional òptim de prestació de servei, la rendibilitat, i amb criteris de descentralització, d'acord amb la seua funció i naturalesa.  
Norma 256. Com a març de referència per al reequilibri d'equipaments de l'Area Metropolitana, tenint en compte l?estructura territorial, es determinen les subàrees funcionals següents:  
1. Subàrea nord. Municipis situats en els eixos de la carretera N-340 i del ferrocarril de via estreta de València a Rafelbunyol: Albalat dels Sorells, Alboraya, Albuixech, Almàssera, Bonrepòs i Mirambell, Emperador, Foios, Massalfassar, Massamagrell, Meliana, Museros, la Pobla de Farnals, Pujol, el Puig, Rafelbunyol, Tavernes Blanques i Vinalesa.  
2. Subàrea nord-oest. Dividida, alhora, en dues zones:  
2.1. Nord-oest 1, Municipis situats en els eixos de la carretera de Moncada i FGV de València a Bétera: Alfara del Patriarca, Burjassot, Godella, Moncada i Rocafort.  
2.2. Nord-oest 2. Paterna  
3. Subàrea oest 1. Municipis situats en l?eix de la carretera antiga de València a Madrid i de la comarcal de Quart a Domeño: Mislata, Quart de Poblet i Manises.  
4. Subàrea oest 2. Alaquàs, Aldaia i Xirivella.  
5. Subàrea oest 3. Picanya, Paiporta i Torrent.  
6. Subàrea sud. Municipis situats en els eixos de les carreteres V-302 i N-340: Albal, Alcácer, Alfafar, Benetússer, Beniparrell, Catarroja, Lugar Nuevo de la Corona, Massanassa, Picassent, Sedaví i Silla.  
7. Subàrea centre. València.  
Les subàrees funcionals s'han descrit considerant el nucli de població principal del municipi; per tant, s'han d'entendre matisades per les segregacions que certes barreres urbanístiques naturals o artificials produeixen en els respectius territoris municipals i que, per a certs equipaments, adquireixen una gran rellevància.  
La definició de les subàrees funcionals esmentades no impossibilita la coordinació entre municipis que pertanyen a diferents subàrees i d'aquestes entre si, quan se'n justifique la conveniència, a fi d'aconseguir els objectius fixats en la Norma 254.  
Norma 257. Sense perjudici del que disposa la Norma anterior, la integració excepcional d'algun municipi o nucli urbà en subàrees funcionals alienes a les que li corresponen, quedarà justificada quan es donen les circumstàncies següents:  
1. Quan el compliment d'algun dels objectius d'aquestes Normes exigesca la coordinació entre municipis de distintes subàrees.  
2. Quan nuclis residencials separats de centres urbans tradicionals del municipi a què pertanyen es troben conurbats amb uns altres municipis i s'integren en la subàrea a què aquest últim pertany.  
3. Quan els nuclis residencials separats de centres tradicionals o aïllats dels d'altres municipis tinguen millors condicions d'accessibilitat respecte d'una altra subàrea funcional diferent de la que abasta el municipi a què pertanyen.  
Norma 258. Les delimitacions de les seccions censals en els municipis s'efectuaran de manera que permeten la quantificació de la població que correspon als diferents nuclis urbans.  
Norma 259. La coordinació municipal, per a establir en els plans generals la reserva de sòl necessària per a equipaments públics al servei de més d'un municipi, es determina, en general, com a obligatòria o necessària en els supòsits següents:  
1. Municipis que, malgrat ser diferents, tenen nuclis urbans conurbats.  
2. Municipis la dimensió poblacional dels quals és inferior al llindar mínim que justifique l'autonomia en algun tipus i/o nivell d'equipament.  
3. Municipis amb nuclis urbans disjunts, la dimensió poblacional respectiva dels quals és inferior al llindar mínim que justifique l'autonomia del nucli en algun tipus i/o nivell d'equipament, i que presente una accessibilitat superior a d'altres nuclis urbans de distint municipi, bé per distància, bé per l'existència de barreres urbanístiques.  
4. Municipis amb nuclis urbans amb mancança o dèficit d'algun tipus d'equipament, impossible de cobrir en el mateix terme per raons funcionals, legals, o per ocupació total del sòl.  
- Norma 260. Els nuclis urbans residencials, limitats per barreres urbanístiques o límits administratius que n'impedesquen l?expansió, s'ordenaran segons el criteri següent:  
Quan hi haja dèficit d'equipaments, els sòls lliures d'edificació es destinaran prioritàriament a la implantació dels equipaments que siguen necessaris per a la població potencial de l?edificació residencial existent o prevista.  
Norma 261. Quan concórreguen els supòsits a què fa referència la Norma 259, l'ajuntament interessat en la implantació d'equipaments al seu servei sobre un sòl que pertany a un altre terme municipal haurà de sol·licitar d'aquest la classificació de sòl amb aquesta finalitat. Si en el termini de 30 dies la corporació no contesta o no hi ha avinença, l'ajuntament elevarà la sol·licitud al Consell Metropolità de l'Horta que, una vegada escolte les parts afectades, emetrà un informe i sobre l'expedient en el termini màxim de tres mesos i l'elevarà a l'arbitri del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
El silenci del Consell Metropolità de l'Horta es considerarà positiu a la demanda de l'ajuntament que haja promogut l'expedient.  
Norma 262. Els equipaments al servei d'un únic nucli urbà que comporten l'afluència directa de la població es distribuiran de la manera més descentralitzada possible en emplaçaments accessibles per als vianants.  
Norma 263. Els equipaments que presten servei a més d'un nucli urbà, que pertanyen al mateix municipi o a un altre de diferent, que comporten l'afluència directa de la població es localitzaran prop de les vies de comunicació de l?àmbit territorial al qual servesca i en. consideració a les xarxes de transport públic existents i/o possibles. Els accessos a aquests equipaments es dissenyaran preveient la potenciació i compatibilitat del trànsit de vianants, ciclista i rodat, en general, amb les dotacions funcionals complementàries adequades al trànsit.  
Norma 264. A fi d'aconseguir la màxima rendibilitat de les inversions de les administracions públiques, els equipaments es dissenyaran tenint en compte l'optimització del seu ús: compatibilitat d'horaris, reutilitzacions futures, compartició d'instal·lacions complementàries, etc., i es dimensionaran de manera adequada a les necessitats de la població a què han de servir, tenint en compte la composició demogràfica i la evolució, d'acord amb les previsions de Capacitat que preveu el planejament general.  
Norma 265. Els equipaments que impliquen concurrència pública i no es troben actualment localitzats atenent al compliment de les condicions de seguretat exigibles, en especial les que conté el Reglament General de Policia d'Espectacles Públics i Activitats Recreatives i la Norma Bàsica de l'Edificació sobre les Condicions de Protecció contra Incendis, quedaran fora d'ordenació, i cada ajuntament establirà les mesures transitòries de funcionament fins el condicionament, el trasllat o el tancament del local.  
Secció segona   
De les classes d'equipaments metropolitans  
Norma 266. Per a la regulació d'equipaments, es prendran en consideració els següents:  
1. Equipaments amb un àmbit de coordinació o de serveis, i emplajament determinats.  
1.1 . Planta de tractament de residus sòlids.  
1.2. Parcs del Servei de Prevenció i Extinció d'Incendis.  
1.3. Docent. Nivell universitari.  
1.4. Sanitari: Centres de salut comunitària, centres d'assistència primària i consultoris d'àmbit municipal (Ordre de 2 de maig de 1986, de la Conselleria de Sanitat i Consum).  
2. Equipaments amb un àmbit de coordinació o de servei determinat amb caràcter orientatiu a través de la definició del límit mínim de població:  
2.1. Docent: Educació especial específica (subàrea funcional).  
2.2. Docent: Nivell mitjà.  
BUP: 12.000 hab. mínim (16.000 hab.).  
FP: 16.000 hab.  
2.3. Esportiu: Instal·lacions especials (12.000 hab. mínim).  
2.4. Esportiu: Instal·lacions singulars (subàrea funcional).  
2.5. Cultural: Locals de gran cabuda (subàrea funcional).  
2.6. Sanitari, d'atenció primària, en relació amb el que disposa la Norma 257.  
3. Equipaments amb un àmbit de coordinació o de servei indeterminat.  
3. 1. Cementiris.  
3.2. Els que, d'acord amb el que disposa la Norma 259, calga solucionar de manera intermunicipal o supramunicipal.  
Norma 267.  
1. A l?efecte d'aquestes Normes, els equipaments es jerarquitzen d'acord amb les definicions següents:  
1.1. Equipaments municipals: Tindran la consideració de municipals els equipaments l?àmbit de servei dels quals siga un o més nuclis urbans que pertanyen totalment al mateix municipi.  
1.2. Equipaments intermunicipals: Tindran la consideració d'intermunicipals els equipaments que, malgrat ser propis d'un nucli urbà, aquest pertanya a més d'un municipi, independentment del llindar de població al qual servesca.  
1.3. Equipaments supramunicipals: Tindran la consideració de supramunicipals els equipaments al servei de dos o més nuclis urbans que pertanyen a diferents termes municipals de l'Area Metropolitana, sense arribar a una subàrea funcional completa.  
1.4. Equipaments metropolitans: Tindran la consideració d'equipaments metropolitans els equipaments al servei d'una o més subàrees funcionals completes.  
2. En qualsevol cas, es considerarà que tenen caràcter metropolità els equipaments corresponents als serveis públics, de:  
2.1. Tractament de residus sòlids.  
2.2. Prevenció i extinció d'incendis.  
2.3. Escorxadors.  
3. Tindran també la consideració de metropolitans els equipaments que, malgrat estar situats en un municipi, fonamentalment presten servei a uns altres, qualsevol que siga el seu ús i nivell de prestació.  
Norma 268. En els plans generals i normes subsidiàries del planejament municipal, es classificarà l'equipament que hi ha i el que es preveu d'acord amb les claus següents:  
(P) Municipal propi.  
(I) Intermunicipal.  
(S) Supramunicipal.  
(M) Metropolità.  
Norma 269. Les àrees més idònies per a implantar equipaments són les que s'indiquen en el plànol número 4.A d'Ordenació, a fi d'orientar les actuacions públiques i privades. El sòl es podrà classificar en els plans generals, d'acord amb les previsions municipals, provincials i del govern autònom, per a la implantació d'equipaments.  
Les solucions alternatives a les plantejades en aquesta Norma hauran de garantir condicions idèntiques.  
Norma 270. Una vegada hagen transcorreguts quatre anys des de l'aprovació d'aquestes Normes, el Consell Metropolità de l?Horta informarà sobre el nivell d'ocupació del sòl a què fa referència la Norma anterior i sobre les previsions futures de l?ocupació. S'alliberarà el sòl que es considere innecessari, que podrà destinar-se a qualsevol altra finalitat, d'acord amb els criteris municipals de classificació i ordenació.  
Norma 271: Les àrees de reserva, d'acord amb l'accessibilitat, es classifiquen segons les categories següents:  
Categoria I: Arees. dotades d'alta accessibilitat respecte del conjunt de la població metropolitana o amb un ús actual al seu entorn pròxim amb potenciabilitat per a implantar equipaments metropolitans.  
Categoria II: Arees dotades d'alta accessibilitat respecte del conjunt d'una subàrea funcional.  
a) Les àrees de reserva de la categoria I són:  
Area de reserva I.1. Situades en el terme de València, pròxima al FGV.  
Area de reserva I.2. Situada en el terme de Torrent, pròxima a la via fèrria de València a Villanueva de Castellón.  
Area de reserva I.3. Situada en el terme de Paterna, pròxima a la carretera antiga de Llíria, a l'accés des de la pista d'Ademús a Burjassot/Godella.  
b) Les àrees de reserva de la categoria II:  
Area de reserva II.1. Situada en els termes municipals de Massamagrell i/o Museros, pròxima a la via fèrria de València a Rafelbunyol. Ambit de servei: subàrea nord.  
Area de reserva II.2. Situada en el terme municipal de Moncada, pròxima a la via fèrria de València a Bétera. Ambit de servei: subàrea nord-oest, zona 1.  
Area de reserva II.3. Situada en el terme de Quart de Poblet, pròxima a la via fèrria de València a Riba- roja i pròxima a les carreteres antiga i nova de València a Madrid. Ambit de servei: subàrea oest 1.  
Area de reserva II.4. Situada en el terme d'Alaquàs. Ambit de servei: Subàrea oest 2.  
Area de reserva II.5. Situada en el terme d'Alfafar, pròxima a la Via fèrria de València a Alacant i de la CN- 340 (a desviar). Ambit de servei: subàrea sud.  
A més dels equipaments i serveis l?àmbit de servei dels quals arribe a la totalitat de la subàrea funcional, es permeten les supramunicipals i municipals.  
Norma 272. En la revisió dels plans generals per a adequar-los a aquestes Normes es tendirà a situar els equipaments supramunicipals o metropolitans, d'acord amb l?àmbit al qual proporcionen servei, en alguna de les àrees de reserva que s'han determinat en els apartats precedents.  
Secció tercera   
Del servei de recollida i tractament dels residus sòlids.  
Norma 273. El servei de recollida i tractament dels residus sòlids en els municipis de l'Area Metropolitana, es prestarà d'acord amb les previsions del Pla Director per a la Gestió dels Residus Sòlids Urbans i Industrials de la Província de València, adaptades a la creació del Consell Metropolità de l?Horta.  
Norma 274. Per a la prestació del servei, els municipis de l'Area Metropolitana s'integraran en alguna de les. dues unitats de producció previstes amb sengles instal·lacions a la comarca del Camp de Morvedre i a l'.Horta Sud.  
Norma 275. Els municipis d'Aldaia i Quart de Poblet inclouran en els respectius plans generals una reserva de sòl per a una planta de tractament dels residus sòlids.  
Norma 276. Les característiques de la planta de tractament hauran de ser tals que minimitzen l?impacte ambiental en l?entorn (subsòl, sòl i vol); en tot cas, s'haurà d'assegurar que les molèsties pel que fa a la producció de males olors queden limitades a un entorn no superior als 600'00 metres del tancament de la planta.  
Norma 277. Les normes urbanístiques dels respectius plans generals de tots els municipis de l'Area Metropolitana contindran les determinacions necessàries a fi de:  
1. Impedir l'aparició d'abocadors incontrolats.  
2. Promoure la clausura dels que n'hi ha actualment.  
3. Propiciar la regeneració dels sòls afectats pels abocadors.  
Secció quarta   
Del servei de prevenció i extinció d'incendis i salvaments  
Norma 278. El servei de prevenció i extinció d'incendis i salvaments als municipis de l'Area Metropolitana, llevat de València, el prestarà el Consorci Provincial, creat amb aquesta finalitat, amb la participació de la Generalitat Valenciana, la Diputació Provincial i els mateixos ajuntaments. El municipi de València podrà, no obstant això, subscriure convenis d'actuació coordinada amb el Consorci Provincial i, fins i tot, integrar-s'hi.  
Norma 79. Per a la prestació del servei, els municipis de l'Area Metropolitana, llevat de València, s'integren en una àrea operativa o sector de primera intervenció, segons l?estructura territorial determinada pel Consorci Provincial. En cada àrea operativa se situarà un parc de bombers, la situació del qual tindrà les condicions següents:  
1. Cap lloc de l'àrea operativa distarà més de 20 km (vint quilòmetres) del parc de bombers.  
2. El temps comprés entre la recepció de l'alarma i la intervenció eficaç serà: com a màxim, de 20 (vint) minuts.  
Norma 280. Els municipis de la Pobla de Farnals, Meliana, Burjassot, Paterna, Torrent, Alfafar, i Alcácer, determinats com a centres d'àrees operatives hauran d'incloure en el planejament urbanístic, com a sistema general metropolità, una reserva de sòl amb aquesta finalitat i amb les condicions que determinen les Normes. En el supòsit que algun dels municipis justifique la impossibilitat d'establir aquesta reserva ho comunicarà, segons estableix el títol I, capítol I, a fi d'avaluar la justificació exposada i establir, d'acord amb el Consorci, les possibles alternatives de solució.  
Norma 281. Els parcs de bombers seran de diferents tipus, d'acord amb les característiques de l?àrea operativa corresponent. No obstant això, cada àrea operativa o sector de primera intervenció, s'integra en un sector d'ajudes o àrea assignada a un parc de dotacions superiors. Els municipis determinats com a centres d'àrees assignades o sectors d'ajudes en l?àmbit metropolità són: Paterna, Torrent i Sagunt - aquest situat en l?exterior de l'Area Metropolitana -.  
Norma 282. Les superfícies de sòl mínimes que els municipis que són caps de les àrees operatives han de reservar per a l'equipament corresponent al servei de prevenció i extinció d'incendis i salvaments són les següents:  
La Pobla de Farnals, Meliana i Alcácer: 1.000 m2 (mil metres quadrats) per a la construcció d'un parc tipus C.  
Alfafar: 3.500 m2 (tres mil cinc-cents metres quadrats) per a la construcció d'un parc tipus B.  
Torrent: 5.000 m2 (cinc mil metres quadrats) per a la construcció d'un parc tipus A.  
Burjassot i Paterna: 1.500 m2 (mil cinc-cents metres quadrats) per a la construcció d'un pati de maniobres complementari dels parcs que hi ha, tipus B i A, respectivament.  
Norma 283. Els solars destinats a parcs de bombers hauran de tenir eixida directa a una via pública directament connectada amb les xarxes bàsiques i local metropolitanes que donen accés a l?àrea operativa i assignada a les quals serveixen. Els solars destinats a patis de maniobres complementaris dels parcs que hi ha se situaran com més pròxims a aquests millor.  
Norma 284. Les característiques generals de l?edificació d'un parc de bombers són les següents:  
- Superfície aproximada ocupada per l?edificació: 25% (vint-i-cinc per cent).  
- Alçada màxima aproximada de l?edificació: 6'00 m (sis metres).  
- Tipus d'edificis: nau- magatzem (cotxeres, magatzem, gimnàs...) i residencial col·lectiu (dependències de l'administració).  
En els patis de maniobres, integrats o complementaris dels pares de tipus A i B.  
- Instal·lacions especials: torre de maniobres amb una alçada màxima aproximada de 20'00 m (vint metres).  
Aquestes característiques s'hauran de tenir en compte per a la determinació del solar reservat a aquest equipament amb la doble finalitat de:  
1. Propiciar la seua integració en l?entorn i  
2. Evitar-ne la inadequació respecte de les ordenances de l?edificació corresponents a la zona on se situe, bé per compatibilitat amb aquestes, bé per exempció particularitzada dels cu compliment.  
Secció cinquena  
De l?equipament docent  
Norma 285. L'equipament docent, en qualsevol dels nivells i tipus, excepte l?universitari, s'haurà de preveure d'acord amb els criteris següents:  
1. Els centres tindran un nombre modular d'unitats, d'acord amb la normativa vigent aplicable. En els centres d'EGB es preveuran les unitats corresponents per a Educació Especial Integrada, a raó d'una unitat destinada a aquest tipus d'educació per cada 8 unitats d'Educació General. En aquests centres es procurarà afegir les aules proporcionalment necessàries de nivell Pre-escolar.  
2. La superfície i condicions del solar compliran els mínims exigits per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'acord amb les unitats totals previsibles.  
3. S'integraran en el sòl residencial.  
4. Els accessos tindran les condicions de seguretat que calguen, d'acord amb l?edat de la població escolar i els mitjans de transport previsible: de vianants, ciclista, rodat.  
5. L'ús docent es determina incompatible amb qualssevol altres usos no públics, en el solar on se situe. Al contrari, l?ordenació concreta del sòl destinat a equipament docent públic, es projectarà basant-se en el criteri de fer possible la compatibilitat de les seues instal·lacions, fonamentalment les esportives, pera l?ús escolar de la població en general.  
Norma 286. D'acord amb el nombre, modular d'unitats establert per les normes sectorials corresponents per a cada nivell i tipus d'educació, segons la com. posició demogràfica mitjana i de la taxa d'escolaritat previsible, es determinen els llindars de població mínims que exigeixen i justifiquen la creació d'un centre docent.  
A fi de coordinar les reserves de sòl corresponents, es determinen els mòduls i els llindars mínims següents, amb caràcter orientatiu. Caldrà, en cada cas, adequar-los a les seues característiques particulars.  
Nivell EGB:  
Mòdul mínim: 8 unitats EGB + 1 unitat Educació Especial Ordinària o Integrada. Llindar de població corresponent: 4.816-9.984 habitants.  
Nivell mitjà:  
BUP/COU:  
Mòdul mínim: 12 unitats. Llindar de població corresponent: 12.000 habitants.  
FP:  
Llindar de població: 16.000 habitants.  
Aquests mòduls es podran modificar a instàncies de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, per raó de la modificació de la legislació vigent en matèria educativa, per prolongació del període d'escolaritat obligatòria i/o reforma dels plans d'estudi.  
Els instituts de Formació Professional, per raó de les especialitats i subespecialitats possibles, tindran, en tot cas, la consideració d'equipaments supramunicipals. Correspondrà a la Conselleria esmentada la determinació concreta de les que s'han de cursar en cada centre públic.  
Norma 287. En els nivells de Pre-escolar i d'EGB es tendirà a l'autosuficiència dels nuclis urbans a fi d'evitar els viatges pendulars, recíprocament, es limitarà l?ús docent extramunicipal, llevat dels supòsits enunciats en la norma 259 de coordinació obligatòria.  
Norma 288. Quan hi haja aquests equipaments o se situen en - nuclis urbans consolidats, on- no siga possible establir idèntiques mesures d'implantació, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà autoritzar-los per raons justificades d'interés social.  
Norma 289. En el nivell mitjà (FP i BUP/COU), tenint en compte l?equipament que hi ha actualment i l?ús, es determinen amb caràcter orientatiu les subàrees de coordinació següents:  
En BUP/COU:  
1. Puçol, el Puig; centre a Pujol.  
2. Rafelbunyol, la Pobla de Farnals, Massamagrell, Museros, Massalfassar, Emperador i València (Rafalell i Vistabella); centre a Massamagrell.  
3. Albalat dels Sorells, Albuixech, València (Mahuella), Vinalesa i Foios; centre a Foios.  
4. Meliana, Bonrepòs i Mirambell i València (Cases de Bàrcena); centre a Meliana.  
5. Almàssera, Tavernes Blanques i València (Carpesa).  
6. Alboraya.  
7.1. Alfara del Patriarca, Moncada i València (Benifaraig i Massarrojos); centre a Moncada.  
7.2. Burjassot, Godella, Rocafort, València (Borbotó) i Paterna (est de la pista d'Ademús).  
8. Paterna.  
9. Manises.  
10. Quart de Poblet i barri del Cristo i Porta.  
11. Mislata  
12. Aldaia.  
13. Alaquàs.  
14. Xirivella.  
15. Torrent.  
16. Picanya i Paiporta; centre a Picanya.  
17. València (barri Veterano i la Torre), Alfafar (nord-oest via fèrria: barri San Jorge) i Benetússer.  
18. Sedaví, Alfafar (est via fèrria), Lugar Nuevo de la Corona i València (Forn d'Alcedo).  
19. Alfafar (sud-oest via fèrria i Massanassa).  
20. Catarroja i Albal centre a Catarroja.  
21. Beniparrell, Silla; centre a Silla.  
22. Picassent i Alcácer; centre a Picassent.  
En Formació Professional:  
1. Puçol i el Puig; centre a Puçol  
2 Rafelbunyol la Pobla de Farnals, Massamagrell, Museros, Massalfassar, Emperador i València (Rafalell i Vistabella): centre a Massamagrell  
3. Albalat dels Sorells, València (Cases de Bàrcena), Albuixech, Foios i Vinalesa; centre a Foios.  
4. Meliana, València (Cases de Bàrcena), Bonrepòs i Mirambell, Almàssera, Tavernes Blanques i Alboraya, centre a Alboraya.  
5.1. Alfara del Patriarca, Moncada i València (Benifaraig i Massarrojos, centre a Moncada.  
5.2. Rocafort, Godella, València (Borbotó), Burjassot i Paterna (est de la pista d'Ademús); centre a Burjassot.  
6. Paterna.  
7. Manises.  
8. Quart de Poblet i barri del Cristo i Porta.  
9. Mislata.  
10. Aldaia.  
11. Xirivella.  
12. Alaquàs.  
13. Torrent.  
14. Picanya i Paiporta; centre a Paiporta.  
15. València (barri Veterano i la Torre), Alfafar (oest via fèrria: barri de Sant Jordi i Parque Alcosa), Benetússer i Massanassa.  
16. Sedaví, Alfafar (est via fèrria), Lugar Nuevo de la Corona i València (Forn d'Alcedo).  
17. Catarroja i Albal; centre a Catarroja.  
18. Beniparrell i Silla; centre a Silla.  
19. Picassent i Alcácer; centre a Picassent.  
Norma 290. Els àmbits determinats en la norma anterior poden ser objecte d'alteracions i compliran, en tot cas:  
1. Nombre mínim d'unitats: 12.  
2. Descentralització preferent: 2 centres de 12 unitats abans que 1 centre de 24 unitats; mòdul òptim: 16 unitats.  
3. Tot nucli urbà que, en el termini de 12 anys, no arribe a justificar la creació d'un centre mínim, ha de tenir assegurat l?equipament en algun àmbit pròxim.  
4. Els centres ja construïts, de titularitat pública, tenen adscrita una població, escolar suficient que assegure la rendibilitat del patrimoni que hi ha.  
Els àmbits determinats en la norma anterior s'han de considerar amb els reajusts necessaris per a complir el que disposa, amb caràcter general, la Norma 259.  
Norma 291.  
1. Es tendirà que l?equipament escolar que correspon als nivells gratuïts, preferentment siga de titularitat pública, sense perjudici de l'adopció de mesures de concertació que garantesquen la prestació del servei.  
2. La determinació de les reserves de sòl es justificarà, en cada àmbit, tenint en compte les variables següents:  
2.1. Incidència, actual i prevista, en el servei, dels centres de titularitat privada.  
2.2. Mesures adoptades o justificació, si escau, que asseguren que els, centres de titularitat privada, situats dins de l?àmbit, proporcionaran servei a aquest, amb una continuïtat assegurada.  
Norma 292. L'equipament escolar privat al servei parcial o total, d'àmbits distints a aquell on se situa, tindran la consideració de grans centres d'atracció i desplaçaments.  
Norma 293. Les reserves de sòl per a centres d'Educació Especial Específica es determinaran coordinadament per a cada subàrea funcional o agrupacions de dos adjacents.  
Norma 294. Els municipis de València, Burjassot i Paterna, inclouran en els respectius plans generals la reserva de sòl que determina la Norma 269, a fi d'assegurar l'ampliabilitat dels campus actuals situats en l'Area Metropolitana.  
Norma 295. En el termini màxim de quatre anys, comptats a partir de l'aprovació d'aquestes Normes, la Generalitat Valenciana, d'acord amb els consells socials de les universitats de la Comunitat Valenciana, determinarà l?oportunitat i procedència d'ampliar les reserves de sòl per a la destinació a ensenyaments universitaris, en l?àmbit de l'Area Metropolitana.  
Secció sisena De l?equipament esportiu  
Norma 296. A l'efecte d'aquestes Normes, es classifica l'equipament esportiu en:  
1. Ordinari: Equipament o instal·lacions esportives que no impliquen uns costos elevats per crear-les i que es destinen a la pràctica d'esports habituals de la població escolar i general. Comporten unes superfícies no excessives de sòl i unes inversions relativament no copioses per crear-les; no disposen, en general, d'espais complementaris formalitzats per als espectadors.  
S'inclouen en aquesta classe:  
- Pistes esportives o polisportius a l'aire lliure, l'espai útil dels quals destinat a l'esport no supere les dimensions següents:  
Llarg: 45 m   
Ample: 44 m  
Fins i tot frontons, frontennis i tennis.  
- Sales esportives cobertes, l'espai útil de les quals destinat a l'esport no supere les dimensions següents:  
Llarg: 32 m   
Ample: 19 m  
Excepte les sales especialitzades.  
- Espais per a salts i llançaments a l'aire lliure, la superfície útil dels quals destinada a l'esport no supere les dimensions següents:  
Llarg: 50 m   
Ample: 20 m  
- Piscines a l'aire lliure, de caràcter recreatiu (profunditat ? 1'40 m) o educatiu (0'7 ? profunditat ? 1?10).  
- Camps de futbol de dimensions no superiors a:  
Llarg: 95 m   
Ample: 48 m  
2. Especial: Equipament o instal·lacions esportives que impliquen costos relativament elevats per crear-les, i que es destinen a la pràctica d'esports habituals. Comporten unes superfícies importants de sòl i/o inversions relativament copioses per crear-les; disposen, en general, d'espais formalitzats per als espectadors.  
S'inclouen en aquesta classe:  
- Frontons, frontennis i tennis, coberts o a l'aire lliure, amb espais per als espectadors.  
- Espais d'atletisme de longitud inferior a 400 m  
- Camps de futbol de dimensions superiors a 95 x 48 m  
- Piscines a l'aire lliure, aptes per a l?esport de competició.  
- Sales i pavellons coberts, la superfície útil dels quals destinada a l?esport siga: 32 x 27, 44 x 22, 45 x 27 i l'alçada lliure no supere els 7'00 m, i la capacitat no supere la xifra de 500 espectadors.  
- Sales especialitzades.  
3. Singulars: Equipament o instal·lacions esportives que impliquen uns costos alts per crear-les, i que es destinen a esports no habituals, els aptes per a l'alta competició i que necessiten unes condicions singulars per a l'emplaçament.  
S'inclouen en aquesta classe:  
- Pistes d'atletisme de longitud igual o superior a 400 m  
- Camps grans de rugbi, d'hoquei sobre herba i de beisbol  
- Estadis.  
- Piscines a l'aire lliure, aptes per a l?esport federatiu de competició.  
- Piscines cobertes per a l?ensenyament i l?esport de competició.  
- Pavellons i grans pavellons. Capacitat superior a 500 espectadors.  
- Altres: ports esportius, golf, hipòdroms, velòdroms, etc.  
Norma 297. Les instal·lacions esportives classificades com a ordinàries constitueixen equipament al servei habitual de la població - escolar o no -. Constitueixen equipaments municipals o intermunicipals.  
El planejament urbanístic municipal en preveure la localització descentralitzada en els nuclis urbans i n'assegurarà l'accessibilitat directa a la població.  
Les instal·lacions esportives ordinàries públiques, escolars o no, que hi ha en l'actualitat, seran objecte de les actuacions necessàries per a assegurar la compatibilitat dels usos escolar i de la població en general.  
Norma 298. Les instal·lacions esportives classificades com a especials, sense perjudici del seu ús anàleg a les, ordinàries, constitueixen equipaments al servei d'un o més nuclis urbans complets. Com a orientació, es determina el llindar de 12.000 habitants per crear-les; per tant, tindran el caràcter de municipals, intermunicipals o supramunicipals. L'equipament esportiu singular al servei de dos o més municipis, es localitzarà, preferentment, de manera descentralitzada entre aquests, qualsevol que siga la població respectiva, sempre que els emplaçaments complesquen les condicions d'accessibilitat' determinades en la Norma.  
Norma 299. Les instal·lacions esportives classificades com a singulars, sense perjudici de L?ús anàleg a les especials i a les ordinàries, constitueixen equipaments al servei d'una o més àrees funcionals.  
Norma 300. En els plans generals s'establiran les reserves de sòl necessàries per a usos esportius, d'acord amb les necessitats de la població.   
Perquè en el sòl esportiu municipal es puguen construir instal·lacions esportives de caràcter especial -intermunicipal o supramunicipal- o singular, aquest sòl haurà de reunir les condicions d'accessibilitat exigibles als "grans centres d'atracció de desplaçament" (Norma de Carreteres).  
L'equipament esportiu que hi ha actualment i les reserves de sòl previstes es classificaran d'acord amb el que disposen aquestes Normes, a fi de valorar-ne l'aptesa en el context metropolità.  
En el termini màxim de quatre anys, el Consell Metropolità de l'Horta, en coordinació amb la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència elaborarà el Pla d'instal·lacions Esportives Metropolitanes que concretarà les instal·lacions especials i singulars que s'han de construir en els sòls esportius de l'àrea o en les àrees de reserva per a equipaments, determinades en la Norma i la seua gestió.  
Norma 301. Els criteris, relatius a la determinació de les instal·lacions esportives especials i singulars seran:  
1. Es valorarà la incidència previsible de les instal·lacions de titularitat privada que hi ha i que el planejament reconeix com a tals.  
2. L'ordre de prioritat per a la creació es determinarà d'acord amb la demanda, tenint en compte, en tot, cas, els nivells recreatiu i de competició (esportistes federats).  
3. Les instal·lacions es projectaran tenint en compte la màxima rendibilitat, i s'adoptaran, preferentment, solucions polivalents.  
4. Les dimensions dels espais esportius s'adaptaran a les mides reglamentàries. Es faran compatibles els usos recreatius, educatius i de competició.  
5. S'adoptaran solucions que facen possible la màxima rendibilitat de les instal·lacions complementàries, com aparcaments, vestidors, etc.  
6. S'aconsellarà que l'ordenació del sòl destinat a equipament esportiu es projecte sobre espais que en permeten l'ampliació.  
Secció setena   
De l?equipament cultural  
Norma 302. L'equipament cultural en l?àrea metropolitana es determinarà tenint en compte els criteris següents:  
1. En l?àmbit local, s'atendrà la demanda segons les iniciatives i activitats pròpies de la població.  
Seran objecte d'un tractament especial els equipaments culturals que hi ha, qualsevol que siga el règim de propietat, a fi d'establir les actuacions necessàries que permeten l'adequació a les normes vigents aplicables i les mesures oportunes per a assegurar-ne la reutilització i/o manteniment.  
2. Es proposa que, en els àmbits de les subàrees funcionals, definides en la Norma 256, es coordinen les actuacions relatives a la creació i gestió d'equipaments culturals singulars, entenent per aquests els que impliquen una inversió considerable; com són els locals de gran capacitat i d'altres de naturalesa anàloga.  
3. Es recomana potenciar la utilització conjunta d'altres equipaments públics, com són els escolars.  
Norma 303. Els equipaments culturals el finançament dels quals els atenguen altres administracions diferents de la municipal se situaran en les parcel·les o edificis que els plans generals prevegen amb aquesta finalitat, o en les àrees o edificacions el valor artístic, ecològic, cultural, mediambiental o arquitectònic dels quals es vegen afavorits en el manteniment i conservació per la implantació que es pretén.  
Tot això, sense perjudici del que disposen els articles 85 i 86 de la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana.  
Secció vuitena   
De l'equipament assistencial  
Norma 304. En l?àmbit de l?àrea metropolitana, s'ha de preveure la creació del següent equipament d'atenció primària, d'acord amb el Decret 42/1986 de 21 de març, del Consell de la Generalitat Valenciana (DOGV, número 369):  
1. Centres de salut comunitària en els nuclis urbans, caps d'àrees de salut: Burjassot, Torrent, Manises, Catarroja i quatre a la ciutat de València.  
2. Centres d'assistència primària en els nuclis urbans, caps de zones de salut: Alaquàs, Albal, Albalat dels Sorells, Alboraya, Alcácer, Aldaia, Alfafar, Almàssera, Benetússer, Burjassot, Catarroja, Foios, Godella, Manises, Massamagrell, Massanassa, Meliana, Mislata, Moncada, Museros, Paiporta, Paterna, Picanya, Picassent, Pujol, el Puig, Quart de Poblet, Rafelbunyol, Sedaví, Silla, Tavernes Blanques, Torrent, Xirivella, Benimàmet (València) i divuit més en el municipi de València.  
3. Consultoris auxiliars a Albuixech, Alfara del Patriarca, Beniparrell, Bonrepós i Mirambell, Emperador, Lugar Nuevo de la Corona, Massalfassar, la Pobla de Farnals, Rocafort, Vinalesa, Massarrojos (València) i Sant Antoni de Benaixeve (Paterna).  
A més de l?equipament abans esmentat, es preveurà la creació d'un centre d'assistència primària en els nuclis residencials permanents el potencial de població dels quals supere els 5.000 habitants, independentment dels límits administratius que pogueren afectar-los.  
Es preveurà, també, la creació de consultoris auxiliars a fi d'acostar l?equipament als usuaris en:  
- Nuclis urbans caps de zona de salut amb una població potencial superior a 20.000 habitants, d'acord amb l?estructura urbana.  
- Nuclis residencials permanents, segregats, amb una població potencial entre 2.000 i 5.000 habitants.  
- Nuclis de segona residència, amb una població potencial superior a 2.000 habitants.  
Norma 305. La delimitació actual de les zones i àrees de salut, s'adequarà a l?estructura territorial de l?àrea metropolitana, d'acord amb el que estableix la Norma 256.  
Norma 306. Les reserves de sòl destinades a equipament sanitari que haja d'atendre la Conselleria de Sanitat, Consum i Seguretat Social, es determinaran d'acord amb les variables i els criteris següents:  
1. Els nuclis urbans caps d'àrea i de zona de salut simultàniament qualificaran sòl destinat a equipament sanitari, en superfície suficient per a situar, de manera integrada, els centres de salut comunitària i assistència primària corresponents. Aquesta determinació afecta en concret els municipis de Burjassot i Torrent.  
2. L'equipament sanitari d'atenció primària se situarà de manera que la màxima població a la qual presta servei puga accedir-hi per trànsit rodat i de vianants fins al mateix centre. Se situarà, preferentment, pròxim a espais lliures, d'ús públic i els vials d'accés tindran les dimensions mínimes reglamentàriament establertes per als locals de concurrència pública i hauran d'estar lliures de barreres arquitectòniques. Se situarà integrat en sòl residencial.  
3. Quan l?àmbit de servei de l?equipament implique l'accés per als no vianants a aquest, bé per comprendre més d'un nucli urbà, bé per la mateixa estructura d'aquell en el qual se situa, l'emplaçament complirà el que determina la Norma 263.  
4. La parcel·la destinada a equipament sanitari reunirà les condicions morfològiques necessàries, d'acord amb la tipologia de l?edificació prevista, per assegurar la correcta il·luminació i ventilació natural de les diferents dependències que formen l?equipament i també l'accessibilitat amb condicions de seguretat exigibles segons la capacitat màxima previsible.  
5. La tipologia de l?edifici que s'ha de construir, preferiblement, serà. la que ordenadament s'esmenta:  
5.1. Edifici aïllat destinat exclusivament a aquest ús.  
5.2. Edifici aïllat destinat exclusivament a usos públics.  
5.3. Edifici destinat exclusivament a aquest ús.  
5.3.1. En bloc lineal.  
5.3.2. En illa tancada amb pati interior.  
5.4. Planta baixa d'edificis d'habitatge o destinats a usos terciaris innocus.  
6. L'edifici que s'ha de construir no superarà, preferiblement, les tres plantes construïdes.  
7. La superfície construïble, com a mínim, serà:  
- Centres de salut comunitària: 1.500 m2 (mil cinc-cents metres quadrats) construïts.  
- Centres d'atenció primària:  
250 m2 (dos-cents cinquanta metres quadrats) construïts en dependències generals, més:  
78 m2/1.000 hab. (setanta-vuit metres quadrats per mil habitants) per a poblacions de fins 6.000 habitants.  
65 m2/1.000 hab. (seixanta-cinc metres quadrats per mil habitants) per a poblacions entre 6.000 i 10.000 habitants.  
61 m2/1.000 hab. (seixanta-un metres quadrats per mil habitants) pera poblacions. entre 10.000 i 14.000 habitants.  
56 m2/1.000 hab. (cinquanta-sis metres quadrats per mil habitants) per a poblacions entre 14.000 i 20.000 habitants.  
- Consultoris auxiliars en nuclis que no siguen centres de zona de salut:  
100 m2 (cent metres quadrats) construïts per a poblacions inferiors a 2.000 habitants.  
200 m2 (dos-cents metres quadrats) construïts per a poblacions entre 2.000 i 3.000 habitants.  
250 m2 (dos-cents cinquanta metres quadrats) construïts per a poblacions entre 3.000 i 5.000 habitants.  
- Consultoris auxiliars descentralitzats en nuclis que siguen centres de zona de salut.  
S'aplicaran, d'acord amb la població adscrita, els estàndards que, per a dependències no generals, es determinen per als centres d'atenció primària.  
Norma 307  
1. L'equipament sanitari corresponent a l'assistència en ambulatoris i hospitals i de centres de planificació familiar, qualsevol que siga la titularitat, té el caràcter de metropolità.  
2. En el termini màxim de quatre anys, la Conselleria de Sanitat determinarà la necessitat de reservar nous sòls per a aquests usos que, en tot cas, s'hauran de situar en les zones qualificades d'alta accessibilitat, a escala de subàrea o àrea metropolità, d'acord amb l?àmbit de servei que corresponga.  
Norma 308  
1. A fi de facilitar l'actuació de la iniciativa privada, els municipis que tinguen sòls urbans o urbanitzables dotats d'alta accessibilitat metropolitana, els usos assignats dels quals es consideren compatibles amb el sanitari hospitalari privat, podran establir aquesta compatibilitat en el planejament i hauran de preveure en les normes urbanístiques corresponents les condicions que hauran de tenir les actuacions que tinguen com a finalitat la creació d'aquest equipament de titularitat privada.  
2. Correspon al Consell Metropolità de l?Horta la valoració de la procedència i l'oportunitat de destinar a aquest ús el sòl de les àrees de reserva per a equipaments definides en la Norma 269. Açò haurà de fer-ho constar en un informe raonat que s'incorporarà a la documentació dels plans generals.  
Norma 309. L'equipament assistencial es localitzarà seguint el criteri de la màxima integració en l?àmbit generador de la demanda i tendirà a ser d'àmbit local. No es recomana superar els de les àrees funcionals definides en la Norma 256.  
Norma 3 10. Dins de l?equipament assistencial s'inclou:  
- Guarderies laborals.  
- Clubs d'ancians.  
- Residències d'ancians.  
- Centres de recollida de dones maltractades.  
- Centres per a joves amb una problemàtica social diversa.  
- Centres de protecció i defensa del menor.  
- Centres d'ocupació.  
- D'altres amb fins semblants als anteriors.  
Secció novena  
Dels escorxadors  
Norma 311. Els escorxadors públics, locals i metropolitans, en l'àmbit del Consell Metropolità de l'Horta, són els que tot seguit s'esmenten. Se'n prohibeixen d'altres de nova creació.  
1. D'àmbit de servei local, els d'Albuixech, Alcácer, Foios, Moncada, Paterna i Picassent (adequats a l'annex II del Reglament Tècnic Sanitari vigent).  
2. D'àmbit metropolità, els d'Alaquàs, Catarroja i València (Mercavalencia) adequats a l'annex I del Reglament Tècnic Sanitari aplicable vigent.  
Norma 312. Els municipis que manquen d'aquest equipament n'hauran de concertar el servei amb alguns dels escorxadors que hi ha, de caràcter metropolità, en l?àrea metropolitana o en l?entorn pròxim.  
Norma 313. Els municipis que, en l'actualitat, disposen d'escorxador municipal tendiran a integrar-se en un supramunicipal, encara que aquest no estiga en l?àmbit territorial del Consell Metropolità de l?Horta.  
Norma 314. El servei es concertarà amb l'equipament que tinga les millors condicions d'accessibilitat, respecte del municipi servit.  
Secció desena   
Dels mercats  
Norma 315  
1. Es consideren establiments comercials amb un àmbit de servei metropolità els hipermercats, els grans magatzems i les galeries o centres comercials (agrupacions minoristes) amb una superfície superior a 1.000 m2 (mil metres quadrats) i combinacions d'aquests.  
2. Aquest tipus d'establiments, a l'efecte de l'emplaçament, tindran la consideració de grans centres d'atracció de desplaçaments, sense perjudici de la regulació prevista en l'article 17.3 de la Llei 8/1986 de les Corts Valencianes.  
Secció onzena  
Dels cementiris  
Norma 316  
1. Els municipis hauran de preveure la reserva de sòl necessària per a la prestació del servei de cementiri.  
2. Les dimensions i la localització dels cementiris s'efectuaran d'acord amb les determinacions del Decret número 2263/74 del Ministeri de Governació (Reglament de Policia Sanitària Mortuòria) i la legislació que, respecte d'això, poguera promulgar la Generalitat Valenciana.  
Norma 317. Tenint en compte la morfologia dels termes municipals i l?estructura dels nuclis residencials de l?àrea metropolitana i la limitació de l?ús residencial als voltants dels cementiris de nova creació, només s'autoritzaran els d'iniciativa pública, sense perjudici de la tramitació prevista per raons de l'emplaçament.  
Norma 318. Es obligatòria la coordinació municipal per a municipis que no tinguen sòl apte per a l?ús com a cementiri, d'acord amb les condicions exigides en la legislació aplicable i tenint en compte els criteris generals establerts en la norma anterior.  
Norma 319. Els cementiris extramunicipals se situaran preferentment.  
1. Integrats (mancomunats) o agregats a un altre que hi ha quan:  
1.1. La reserva total de sòl necessària tinga les condicions establertes en la legislació esmentada en la Norma 316.  
1.2. El sòl de l?entorn de l?equipament no estiga subjecte a protecció que determine la incompatibilitat amb l?equipament.  
2. Mancomunats amb altres prevists de nova creació que tinguen les condicions establertes en els decrets esmentats.  
2.1. En un municipi dels mancomunats amb aquesta finalitat.  
2.2. En un altre municipi.  
Norma 320. La determinació de l'emplaçament, entre els idonis per a aquest ús, on situar el nou cementiri en els supòsits previstos en les normes anteriors, s'efectuarà basant-se en els criteris següents:  
1. Major accessibilitat respecte del nucli de població principal del municipi o municipis que requeresquen el servei.  
2. Municipi el cementiri del qual diste menys de 500 m del límit comú entre alguns dels que requeresquen el servei.  
3. Municipi que pertany a la mateixa àrea funcional.  
4. Municipi que pertany a l'Area Metropolitana.  
5. Municipi que no pertany a l'Area Metropolitana.  
En igualtat de condicions, prevaldrà l'emplaçament que implique menor impacte mediambiental.  
Norma 321  
1. Quan les causes d'impossible creació d'un cementiri siguen:  
1.1. Classificació de sol urbanitzable residencial en qualsevol terme.  
1.2. Protecció del sòl.  
Aquestes es podran revisar si es justifica l'absència d'alternatives possibles.  
2. Correspon al Consell Metropolità de l?Horta informar sobre l?oportunitat i/o conveniència d'aquestes revisions.  
Secció dotzena   
De l?equipament de telecomunicació  
Norma 322. Els plans generals dels municipis de Burjassot, Paterna, València, Quart de Poblet, Aldaia, Alaquàs i Torrent limitaran l'alçada de les edificacions i instal·lacions en les zones respectives que s'indica en l'esquema número 50 d'Informació, en la cota màxima que ell mateix s'assenyalà, a fi d'evitar interferències en la prestació del servei de telecomunicació que requereix el funcionament del tercer canal de televisió pública a la Comunitat Valenciana. No obstant això, aquestes alçades podran superar-se, a instàncies dels ajuntaments dels municipis afectats en aquelles àrees que, després dels estudis topogràfics detallats, obtinguen l'informe favorable de les direccions tècniques de TVE i TVV, els quals s'adjuntaran a la documentació dels plans generals corresponents.  
CAPITOL IX   
Del règim general de classificació del sòl   
i comptabilitat d'usos i activitats  
Secció primera   
De la classificació i usos del sòl  
Norma 323. L'adopció de solucions mitjançant instruments de planejament o mecanismes de gestió, que afecten nuclis urbans o sòls que pertanyen a més d'un municipi requerirà l'informe favorable del Consell Metropolità de l'Horta, que, igualment, informarà sobre l'alteració o l'extinció dels acords adoptats.  
Norma 324. A l?efecte de la classificació del sòl municipal, es tindran en compte les actuacions que es basen en el Pla General de València i la seua comarca i en els plans parcials aprovats en el seu desplegament.  
Norma 325. No es permetrà la desclassificació parcial dels sòls ordenats pel planejament anterior, si la tercera part d'aquest estiguera consolidat o urbanitzat, llevat de causes justificades de forja major, o raons fonamentades d'interés general.  
Norma 326. Quan hi haja nuclis urbans allunyats dels nuclis tradicionals de dos o més municipis, i aquells es trobaren en solució de continuïtat, els ajuntaments podran establir mecanismes de gestió de serveis o implantació d'equipaments mancomunats per qualsevol de les maneres establertes en la Llei de Règim del Sòl i Ordenació Urbana i la legislació del règim local.  
Norma 327. L'assignació d'usos que, amb diferents graus de precisió, han de contenir els instruments de planejament per a cadascuna de les classes de sòl urbà, urbanitzable i no urbanitzable, respondrà a l'aptesa natural del territori i a les previsions de desenvolupament urbanístic, i s'ajustarà a les limitacions que, si escau, establesquen aquestes Normes en aquelles zones en les quals l'objecte d'aquestes ho determine.  
Norma 328. Els plans generals, les normes subsidiàries i els projectes de delimitació de sòl urbà tendiran a corregir els desequilibris funcionals en el seu àmbit territorial generats per la desvinculació de les activitats residencials de les creadores d'ocupació, mitjançant l'assignació convenient d'usos a les diferents zones del territori.  
Norma 329. S'haurà d'assegurar la compatibilitat dels usos que el planejament preveja. S'observaran amb aquesta finalitat les determinacions següents:  
1. S'evitarà la concurrència d'activitats que per la seua naturalesa o efectes excloga la possibilitat de presència simultània.  
2. Les àrees separades per línies de demarcació municipal, quan no siguen qualificades amb categories equivalents, que prevegen la possibilitat d'implantació d'activitats o usos de caràcter semblant, hauran d'admetre recíprocament el mateix règim de compatibilitats d'ús que establesquen els plans municipals.  
3. A fi de decidir la prevalença d'usos o activitats incompatibles es tindrà en compte les pre- existències, les condicions del sol, el major interès públic o utilitat social, i les necessitats de la població.  
4. La facultat per a la implantació d'activitats qualificades de molestes, insalubres, nocives i perilloses es considerarà exclosa d'aquelles zones en les quals de la implantació esmentada es desprenguen afectacions sobre les àrees d'altres termes municipals, en les quals les condicions de la seua qualificació urbanística no ho permeten.  
Norma 330  
1. En els nuclis urbans separats per línies de demarcació municipal, el planejament haurà de garantir la compatibilitat de la zonificació i la coherència de l'estructura urbana de les àrees limítrofes i els voltants pròxims.  
2. Sense perjudici de les limitacions que imposen els plans, de conformitat amb els sens objectius, per a la conservació i protecció del patrimoni arquitectònic i urbanístic, a l'efecte del que disposa l'apartat anterior, es tendirà a homogeneïtzar els paràmetres de definició de l'ordenació següents:  
- El traçat viari i l'alineació.  
- L'alçada de cornisa i el nombre de plantes.  
- La forma i les dimensions de la parcel·lació.  
- Les reculades dels fronts d'alineació de façana.  
- Les condicions estètiques de l'edificació.  
- Les característiques del mobiliari urbà.  
Norma 331. Es recomana que en zones edificades parcialment amb tendència a la fusió de nuclis urbans que pertanyen a municipis diferents se'n limite l?extensió i s'implanten zones verdes o àrees enjardinades, que permeten l?efecte visual de les individualitats dels municipis que hi confronten.  
Secció segona   
De les afectacions territorials  
Norma 332. Els ajuntaments exerciran les competències que els són pròpies en l?àmbit territorial que correspon a la seua jurisdicció, sense perjudici de l'acció coordinada que calga per raons de necessitat social o continuïtat urbana.  
Norma 333. Quan concórreguen circumstàncies excepcionals podrà incoar-se l?expedient d'alteració de termes municipals escaient, que es considerarà procedent en els casos següents:  
1. Quan els nuclis urbans de dos o més municipis estiguen fusionats i es produesca la ubicació intermunicipal de parcel·les edificades o edificables.  
2. Quan hi haja nuclis o zones residencials unides físicament i funcionalment al nucli urbà d'un altre municipi, i d'acord amb la discontinuïtat urbana i manifesta amb aquell a la jurisdicció territorial del qual pertanya.  
3. Quan hi haja o estiguen previstos equipaments o dotacions públiques al servei exclusiu d'un nucli urbà al qual es troben adossats, i d?acord amb la discontinuïtat urbana i funcional amb aquell a. la jurisdicció territorial del qual pertanya.  
4. Quan l?ocupació total d'un terme municipal per l?edificació, impossibilite la ubicació dels espais lliures, equipaments i serveis públics necessaris per a la població que hi ha, o el compliment quantitatiu dels estàndards exigits en la legislació urbanística.  
5. Quan l'existència o implantació prevista d'una infrastructura viària o ferroviària, llit públic o qualsevol altra acció territorial o element natural, genere àrees marginals no susceptibles de tractament autònom, que, no obstant això, tinguen relació de continuïtat amb nuclis hàbitats o àrees homogènies d'altres municipis.  
Norma 334. En el supòsit a què fa referència el punt 1 de la Norma anterior es tendirà a la redelimitació per unitats físiques recognoscibles, ja siguen infrastructures viàries, llits públics, zones verdes, línies d'edificació o semblants.  
Norma 335. En els supòsits que es consideren en els punts 2,.3 i 5 de la Norma 333, la línia de demarcació municipal que es propose abraçarà el barri, zona, terrenys o edificis que hagueren determinant la procedència de l'alteració, i, si escau, les ampliacions que estiguen previstes justificadament.  
Norma 336  
1. Els espais lliures, equipaments, serveis públics i estàndards necessaris en els municipis ocupats totalment que no pogueren situar-se en espais inicialment pertanyents a d'altres municipis perquè hi ha un continu urbà ocupat que fa inviable la redelimitació justificaran que els ajuntaments siguen eximits de la corporació d'algun d'ells.  
2. Sense perjudici del que disposa el paràgraf anterior, els municipis que hi confronten, per acord amb el municipi ocupat totalment, o per resolució del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, amb l'informe preceptiu previ del Consell Metropolità de l'Horta, hauran d'atendre les necessitats de la població afectada establint en els seus termes municipals les previsions necessàries perquè siguen ateses les necessitats culturals, socials, assistencials, sanitàries i totes les altres que calguen per a mantenir la qualitat de vida urbana de la població.  
3. En l'assignació d'aquestes obligacions es tendirà a no ocasionar perjudicis o gravàmens innecessaris en els municipis afectats. S'hauran d'establir criteris equitatius de cooperació i participació econòmica i, si escau, de compensació.  
Norma 337  
1. Quan es produesca alguna de les situacions previstes en els punts 2 i 3 de la Norma 333, per accions derivades de plans parcials, aprovats abans de l'entrada en vigor d'aquestes Normes, les solucions que adopten cada municipi hauran de ser objecte d'informe per la resta dels afectats, i, en cap cas, s'afectarà essencialment les determinacions del pla parcial, sense causa justificada.  
2. El planejament general haurà de cobrir els dèficits d'equipament per a la població que ocupa la part d'edificació en el seu terme municipal, sense perjudici que mitjançant els acords escaients, s'establiren sistemes d'actuació mancomunats.  
Secció tercera   
De la coherència urbanística  
Norma 338. La comptabilització d'usos prevista en l?ordenació serà obligatòria en els casos següents:  
1. En les àrees limítrofes de nuclis urbans fusionats, encara que els límits municipals foren físicament recognoscibles.  
2. Quan hi haja zones de segona residència o àrees industrials unides al nucli urbà del terme municipal veí, i en discontinuïtat urbana amb el nucli del municipi a què pertanyen.  
3. En barris o zones residencials o industrials assentades, el desenvolupament de les quals estiga previst entre dos o més termes municipals.  
Norma 339. Les previsions de sòl per a implantacions productives justificades, necessàries per al desenvolupament d'un municipi, tindran preferència sobre la proposta de classificació plantejada pel que hi confronta en els casos següents:  
1. Si aquestes foren per a actuacions de segona residència.  
2. Si estiguera previst el creixement del nucli urbà, quan siga possible una solució alternativa.  
Norma 340. En cap cas es produirà impacte ambiental sobre nuclis urbans per activitats industrials en el mateix municipi o en els que hi confronten.  
Norma 341. Els municipis els nuclis urbans dels quals hi confronten establiran les condicions d'urbanització i edificació amb criteris urbanístics:  
1. Els viaris, espais lliures o zones enjardinades seran objecte d'un tractament idèntic.  
2. L'edificació s'atendrà a paràmetres semblants, llevat que es troben afectades zones tipològicament diferenciades per raons que responen a trajectòries histèriques en l'edificació.  
Norma 342. Quan hi haja béns d'interés cultural o de caràcter patrimonial en l'accepció més àmplia no s'adoptarà cap mesura que en menyscabe la conservació, l?ús o el gaudi i serà obligatori adoptar mesures de col·laboració en relació amb això.  
Norma 343. Els ajuntaments hauran d'adoptar els acords procedents per a establir serveis mancomunats en aquestes zones quan se'n derive una major rendibilitat de les inversions.