Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 7806, del 15-06-2016 (2016/4018)

Notificació de la sentència dictada en el procediment de divorci contenciós número 291/2013.
--------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7806

Data del DOGV
:   15-06-2016

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2016/4018


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 5 de Gandia

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment de divorci contenciós número 291/2013. [2016/4018]  
Divorci contenciós número 000291/2013-C  
De: Mariya Georgieva Markova Krasteva.  
Procurador: Alberto Docon Castaño.  
Contra: Petio Krastev Marinov.  
Procurador/a: -  
En aquest procediment de divorci contenciós número 000291/2013, seguit a instàncies de Mariya Georgieva Markova Krasteva contra Petio Krastev Marinov, s'ha dictat la sentència que té els fonaments de dret i la part dispositiva que, literalment, són com segueix:  
  
«Fonaments de dret  
Primer. Disposa l'article 107 del Codi Civil, en l'apartat segon, que ?la separació i el divorci es regiran per la llei nacional comuna dels cònjuges en el moment de la presentació de la demanda; si no hi ha nacionalitat comuna, per la llei de la residència habitual comuna del matrimoni en l- esmentat moment i, si no la hi ha, per la llei de l'última residència habitual comuna del matrimoni si un dels cònjuges encara resideix habitualment en l'esmentat estat?. En el cas d'actuacions consta (doc. 3 de la demanda) que ambdós cònjuges són de nacionalitat búlgara i el matrimoni es va celebrar a la ciutat de Pleven (República de Bulgària) el 9 d'abril de 1998, i que la filla haguda del matrimoni (G.) va nàixer a Pleven el 30 d'abril de 1998 (doc. 4 de la demanda) i que l'actora té residència legal a Espanya, en concret a Gandia, avinguda de València, número 27, pis 4, porta 10. De la mateixa manera de les investigacions de domicili practicades respecte del demandat consta que ha tingut residència també a Espanya, com consta en les informacions del punt neutre judicial. Assentat aquest extrem, cal portar a col·lació el Reglament de la Unió Europea número 1259/2010, del Consell, de data 20 de desembre de 2010, per la qual s'autoritza una cooperació reforçada en l'àmbit de la llei aplicable al divorci i a la separació legal entre Bèlgica, Bulgària, Alemanya, Espanya, França, Itàlia, Letònia, Luxemburg, Hongria, Malta, Àustria, Portugal, Romania i Eslovènia, la finalitat de la qual recollida en l'exposició de motius descansa en el fet que l'esmentat reglament cerca crear un marc jurídic clar i complet en matèria de llei aplicable al divorci i a la separació judicial en els estats membres participants, garantir solucions adequades per als ciutadans en termes de seguretat jurídica, previsibilitat i flexibilitat. Aquesta norma és aplicable al cas d'actuacions l'article 1 de la qual estableix: ?Àmbit d'aplicació: 1. Aquest reglament s'aplicarà, en les situacions que impliquen un conflicte de lleis, al divorci i a la separació judicial?, i així estableix l'article 8 del reglament que la falta d'una elecció segons el que estableix l'article 5, el divorci i la separació judicial estaran subjectes a la llei de l'estat:  
  
a) On els cònjuges tinguen la seua residència habitual en el moment de la interposició de la demanda o, si no és així,  
b) On els cònjuges hagen tingut la seua última residència habitual, sempre que el període de residència no haja finalitzat més d'un any abans de la interposició de la demanda, i que un d'ells encara hi residisca en el moment de la interposició de la demanda o, si no és així, que és el cas que concorre en aquestes actuacions perquè consten les residències d'ambdues parts en litigi en aquest partit judicial i, la de l'actora, en data de presentació de la demanda té la seua residència legal a Espanya per la qual cosa és procedent aplicar la legislació civil espanyola, i així disposa l'article 85 del Codi Civil que ?el matrimoni es dissol, siga quina siga la forma i el temps de la seua celebració, per la mort o la declaració de defunció d'un dels cònjuges i pel divorci?, i es procedirà d'acord amb el que disposa l'article 86 del Codi Civil a accedir i decretar la dissolució del matrimoni per divorci, en relació amb l'article 81.1 del Codi Civil, a l'haver transcorregut el termini mínim de tres mesos des que van contraure matrimoni Mariya Georgieva Markova Krasteva i Petio Krastev Marinov, el 9 d'abril de 1998.  
  
Segon. Que amb vista a les mesures definitives que aquest pronunciament ha de comportar respecte de la menor haguda del matrimoni, G. P. K., del resultat dels documents aportats per l'actora en la seua demanda on consta (doc. 4 de la demanda) que la filla menor de les parts va nàixer a Bulgària i té l'esmentada nacionalitat, és de plena aplicació el que disposa l'article 9.4 del Codi Civil que estableix, en el seu apartat quart, ?el caràcter i contingut de la filiació, inclosa l'adoptiva i les relacions paternofilials, es regiran per la llei personal del fill i, si aquesta no s'hi poguera determinar, caldrà atendre's a la de la residència habitual del fill?. En aquest cas, sí és possible la determinació de la llei personal que cal aplicar a la menor però ha de ser esmentat el Reglament 2201/2003, del Consell, que substitueix el Reglament 1347/2000, del Consell, en vigor a partir de l'1 de març de 2005, sent-ne parts integrants tant Bulgària com Espanya i aplicable segons l'article 1.1 i 2 d'aquest a les matèries civils relatives a la restricció o finalització de la responsabilitat parental, i aclareix l'apartat segon d'aquest precepte que aquestes matèries són les relatives al dret de custòdia i al dret de visita. L'article 8 del mateix reglament, en el seu apartat primer, declara que els òrgans jurisdiccionals d'un estat membre seran competents en matèria de responsabilitat parental respecte d'un menor que residisca habitualment en l'esmentat estat membre en el moment en què es presenta l'assumpte davant de l'òrgan jurisdiccional. I, pel que fa al dret d'aliments, cal esmentar el Reglament del Consell 4/2009, de 18 de desembre, de 2008, que va entrar en vigor el 30 de gener de 2009, en el qual es troben tant Espanya com Bulgària, relatiu a les obligacions d'aliments, que cerca garantir el cobrament eficaç i ràpid de les pensions d'aliments, i en l'article 1 estableix dins de l'àmbit de competència, en el seu apartat primer: «Aquest reglament s'aplicarà a les obligacions d'aliments derivades d'una relació familiar, de parentiu, matrimoni o afinitat»; i, al mateix temps, l'article 3 del reglament estableix: «Seran competents per a resoldre en matèria d'obligacions d'aliments en els estats membres:  
  
a) L'òrgan jurisdiccional del lloc on el demandat tinga la seua residència habitual, o  
b) L'òrgan jurisdiccional del lloc on el creditor tinga la seua residència habitual, o  
c) L'òrgan jurisdiccional competent en virtut de la llei del fòrum per a conéixer d'una acció relativa a l'estat de les persones, quan la demanda relativa a una obligació d'aliments siga accessòria d'aquesta acció, excepte si aquesta competència es basa únicament en la nacionalitat d'una de les parts?.  
De conformitat amb la normativa indicada més amunt, les mesures que cal adoptar respecte de la menor seran les establides en la legislació civil espanyola i, en concret, de conformitat amb allò que s'ha establit en la Llei 5/2011, de la Generalitat Valenciana, i els articles 91 i següents del Codi Civil, pertoquen, a la vista de la prova practicada i en especial la documental que es troba en actuacions, les següents:  
1. La filla menor del matrimoni, G. P., nascuda el 30 d'abril de 1998, quedarà sota la guàrdia i custòdia de la mare (règim de relacions individual) sent-ne la pàtria potestat compartida entre ambdós progenitors que hauran d'adoptar les decisions de comú acord i en interés de la menor. Resulta aconsellable disposar aquest règim monoparental no sols perquè G. està des que es va produir la ruptura del matrimoni amb la mare sinó també pel fet de que es desconeix el parador del demandat i si actualment està a Espanya o Bulgària mantenint contactes molt esporàdics amb la menor a la vista del que ha declarat l'actora a l'interrogatori practicat.  
2. S'estableix un règim de relacions a favor del pare i amb relació a la menor, atesa l'edat d'aquesta menor (16 anys) flexible, i es deixa a la voluntat de la menor el temps que desitge passar amb el seu pare. No obstant això, s'estableix amb caràcter subsidiari, cas que no es portara a efecte cap règim de visites, el següent que consisteix en el fet que la menor estarà amb el seu pare els caps de setmana alterns, el dissabte des de les 11.00 fins al diumenge a les 20.00, i haurà de replegar-la i reintegrar-la al domicili matern. Respecte dels períodes de vacances, es distribuiran de la manera següent: a l'estiu, la mare tindrà amb si la menor el mes de juliol els anys parells i el mes d'agost els anys imparells, i el pare el mes de juliol els anys imparells i el mes d'agost els anys parells. Respecte a les vacances de Nadal, es dividiran en dues meitats: la primera meitat, des del començament de les vacances escolars o, si no n'hi ha, del 23 de desembre fins al 31 de desembre, i, la segona, des de l'1 de gener fins al 7 de gener o, a tot cas, fins al final de les vacances escolars, i correspondrà la primera meitat a la mare els anys imparells i la segona meitat per al pare, i en els anys parells de manera inversa. Setmana Santa: es dividirà en dues meitats: la primera d'aquestes, els dies de Setmana Santa, i, la segona, els de la setmana de Pasqua; la primera meitat correspondrà a la mare els anys imparells i la segona meitat al pare, i en els anys parells de manera inversa, i pel que fa a les vacances de falles també es gaudiran per la meitat, i correspondrà a la mare triar els anys imparells i al pare els anys parells.  
  
3. S'estableix com a pensió alimentària que ha de satisfer el pare per a contribuir a les despeses de manutenció i educació de la filla i sobre la premissa que per a determinar aquest concepte com té declarada l'Audiència Provincial de València s'haurà d'atendre per a la fixació de la quantia concreta que s'ha de satisfer, per un costat les necessitats que s'han de cobrir, d'acord amb l'article 39.3 de la Constitució i 154.1 i 142 del Codi Civil, i, d'un altre, al cabal o mitjans de qui els dóna, d'acord amb l'article 146 del mateix cos legal, proporcionalitat que en tot cas queda difuminada en el marge de cobertura de les necessitats (alimentació, vestits, educació, oci, etc., com a elements integrants del concepte jurídic d'aliments) de l'alimentista integrants de l'anomenat mínim vital o mínim imprescindible per al desenvolupament de l'existència d'aquest en condicions de suficiència i dignitat, i, a la vista de la prova practicada, la suma de 200 euros mensuals, atés que es considera una quantitat ajustada per a cobrir les necessitats bàsiques de la menor que continua cursant estudis en un col·legi públic i atés que es desconeixen dades que el pare tinga major capacitat econòmica. Aquesta quantitat s'actualitzarà anualment d'acord amb l'Institut Nacional d'Estadística o organisme que el substituïsca. Les despeses extraordinàries necessàries per a atendre el benestar i la correcta formació de la menor (despeses mèdiques i farmacèutiques no cobertes per la Seguretat Social, classes particulars o de reforç, llibres de text, excursions escolars...) hauran de ser sufragades a mitges entre ambdós progenitors, amb la presentació prèvia dels comprovants de la despesa i decidint ambdós de comú acord la pertinència d'aquestes despeses.  
  
4. L'ús de l'habitatge familiar siti a Gandia, avinguda de València, número 27, pis 4, porta 10, s'atribueix a la mare i a la menor pel fet de ser l'interés més necessitat de protecció. Respecte dels préstecs hipotecaris que graven l'habitatge cal destacar la doctrina del Tribunal Suprem expressada en la sentència de data 28 de març de 2011, que estableix que, quant al pagament del préstec hipotecari, amb independència de a qui li siga atribuït l'ús, no té el caràcter de càrrega matrimonial, per la qual cosa no és possible l'atribució d'una obligació de pagament diferent de la que apareix en el títol constitutiu de l'obligació que els és de guanys per això haurà de ser sufragada a mitges entre ambdós esposos. En el mateix sentit s'ha pronunciat la sentència de la Audiència Provincial de València, Secció Desena, de data 8 de maig de 2012. Les despeses d'ús de l'habitatge aniran a càrrec de la demandant que és qui té atribuït l'ús i gaudi de l'habitatge.  
Tercer. De conformitat amb el que estableix l'article 755 de la Llei d'Enjudiciament Civil, aquesta sentència de divorci, una vegada siga ferma, es comunicarà d'ofici al registre civil on conste el matrimoni dels litigants.  
Quart. No s'aprecien mèrits suficients per a establir una especial condemna a les costes d'aquest procediment, tenint en consideració l'estimació de la pretensió principal de divorci plantejada per ambdós cònjuges, així com l'objecte d'aquest procediment, i també el criteri seguit en matèria de família per la Secció Desena de la Audiència Provincial de València.  
Vistos els preceptes legals i els altres aplicables de manera general i pertinent.  
Dispositiva  
Estime la demanda plantejada per Mariya Georgieva Markova Krasteva contra Petio Krastev Marinov, declare dissolt, per causa de divorci, el matrimoni contret pels esmentats cònjuges el 9 d'abril de 1998, i adopte com a mesures definitives que hauran de regir entre ambdós i la menor, G. P., haguda del matrimoni, les consignades en el fonament de dret segon d'aquesta resolució.  
  
Tot això sense fer una especial condemna a les costes d'aquest procediment.  
I una vegada siga ferma aquesta resolució, remeteu-ne un testimoniatge al registre civil on conste inscrit el matrimoni, perquè l'anoten al marge.  
  
Aquesta és la meua sentència, que, de conformitat amb el que disposen els articles 265 i 266 de la Llei Orgànica del Poder Judicial, cal anotar en el llibre corresponent i se'n portarà un testimoniatge a les actuacions originals, i es notificarà a les parts fent-los saber que, en contra, podran preparar en aquest jutjat un recurs d'apel·lació, dins dels 20 dies següents a la notificació, amb la constitució prèvia del dipòsit de 50 euros en el compte de dipòsits i consignacions d'aquest jutjat a l'entitat Banesto (DA 15a LO 1/2009), que pronuncie, mane i firme.»  
  
  
I atés que el demandat, Petio Krastev Marinov, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.  
  
Gandia, 31 de març de 2015.- La secretària judicial: Laura María Alonso Ramos.