Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4070, del 23-08-2001 (2001/8410)

RESOLUCIÓ de 27 de juliol de 2001, del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, per la qual s'aprova definitivament el pla especial per a la qualificació de terrenys de reserva dotacional per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries, promogut per la Diputació Provincial de Castelló, i s'estableix expressament que, amb independència de l'aprovació d'aquest pla especial, la construcció de la instal·lació aeroportuària exigirà l'autorització administrativa prèvia del Ministeri de Foment.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4070

Data del DOGV
:   23-08-2001

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2001/8410


Data del document
:   27-07-2001

Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Castelló de la Plana
    * aeroport
    * pla d'urbanisme

RESOLUCIÓ de 27 de juliol de 2001, del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, per la qual s'aprova definitivament el pla especial per a la qualificació de terrenys de reserva dotacional per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries, promogut per la Diputació Provincial de Castelló, i s'estableix expressament que, amb independència de l'aprovació d'aquest pla especial, la construcció de la instal·lació aeroportuària exigirà l'autorització administrativa prèvia del Ministeri de Foment. [2001/F8410]
  
Vist l'expedient relatiu al pla especial per a la qualificació de terrenys de reserva dotacional per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries, promogut per la Diputació Provincial de Castelló, i de conformitat amb els següents
  
Antecedents de fet
  
Primer. El Ple de la Diputació Provincial de Castelló, en sessió de 26 d'octubre de 1999, va acordar exposar al públic el denominat «Pla especial per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries», i obrir per a això un període d'informació al públic que es va portar a terme a partir dels anuncis publicats en el periòdic El Mundo d'11 de novembre de 1999 i en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de 15 de novembre de 1999. Transcorregut el període d'informació al públic, el Ple de la Diputació Provincial de Castelló va aprovar provisionalment el pla especial en sessió de 28 de desembre de 1999. Posteriorment, mitjançant acord del Ple de la Diputació Provincial de 25 de gener de 2000 es van examinar i es van desestimar diverses al·legacions al pla, rebudes amb posterioritat a l'acord plenari de 28 de desembre de 1999.
  
Mitjançant escrit de la diputació provincial de 27 de gener de 2000, que va tindre entrada en el Servei Territorial d'Urbanisme de Castelló el 2 de febrer de 2000, es va sol·licitar de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports l'aprovació definitiva del pla especial.
  
El Servei Territorial d'Urbanisme de Castelló, amb data 3 de febrer de 2000, va sol·licitar l'informe de les administracions següents: de la Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment, del Ministeri de Medi Ambient, de la Direcció Territorial de la Conselleria de Medi Ambient, de l'Oficina del Pla de Carreteres de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de l'Ajuntament d'Alcalà de Xivert, de l'Ajuntament de Vall d'Alba, de l'Ajuntament de Benlloch, de l'Ajuntament de les Coves de Vinromà i de l'Ajuntament de Vilanova d'Alcolea.
  
Mitjançant escrit de 6 de juliol de 2001 la diputació provincial va remetre al Servei Territorial d'Urbanisme un annex al pla especial, el qual, segons s'indica: «està previst que siga sotmés a l'aprovació pel Ple corporatiu en la pròxima sessió ordinària que se celebrarà el 24 de juliol pròxim». Finalment, aquesta documentació ha sigut aprovada pel Ple de la diputació el 24 de juliol de 2001.
  
Segon. El pla està format per memòria i plans. Com a annex s'acompanya del projecte de construcció de l'aeroport.
  
Tercer. S'han emés els informes següents:
  
- El 9 de febrer de 2000, informe de l'Oficina del Pla de Carreteres de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
  
- El 22 de febrer de 2000, informe de l'Ajuntament de Vilanova d'Alcolea.
  
- El 8 de març de 2000 i en juliol de 2001, informes de la Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment.
  
- El 22 de febrer de 2001, declaració d'impacte ambiental de la Secretaria General de Medi Ambient del Ministeri de Medi Ambient.
  
Quart. La Comissió Territorial d'Urbanisme de Castelló, en sessió de 26 de juliol de 2001, va adoptar, entre d'altres, l'acord següent:
  
«1r. Informar favorablement el pla especial per a la qualificació de terrenys de reserva dotacional per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries, promogut per la Diputació Provincial de Castelló.
  
2n. Elevar respecte d'aquest una proposta d'aprovació definitiva, i declarar la compatibilitat amb l'ordenació urbanística, al conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
  
3r. Establir expressament que, amb independència de l'aprovació d'aquest pla especial, la construcció de la instal·lació aeroportuària exigirà l'autorització administrativa prèvia del Ministeri de Foment.»
  
Fonaments de dret
  
1. Se sotmet a aprovació definitiva de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports el denominat «Pla especial per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries», tramitat per la Diputació Provincial de Castelló.
  
En realitat, el pla especial aprovat provisionalment per la Diputació Provincial de Castelló inclou en un sol document tres figures diferenciades de pla especial previstes en el Reglament de Planejament de la Comunitat Valenciana, aprovat pel Decret 201/1998, de 15 de desembre (en endavant RPCV):
  
a. En primer lloc, és un pla especial de reserva de sòl de l'article 86.2.C del RPCV: es crea una reserva de sòl dotacional per a la instal·lació de l'aeroport.
  
b. A més, en segon lloc, i de manera simultània a la funció anterior, és un pla especial d'ordenació d'usos de l'article 86.2.C del RPCV: no sols es crea la reserva, sinó que es regulen els usos concrets, amb la previsió de les distintes zones pròpies d'un aeroport.
  
c. Finalment, i junt amb les dues funcions anteriors, al mateix temps es tramita com a pla especial el projecte d'obra pública d'aeroport, amb la qual cosa estaríem davant del supòsit de tramitació d'un projecte d'obra pública com a pla especial regulat en l'article 81 de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, Reguladora de l'Activitat Urbanística (en endavant LRAU), i en l'article 170 del RPCV.
  
A això s'afig, a més, que el pla especial conté un annex sobre expropiacions en què es menciona també l'article 99 de la LRAU, precepte que preveu que mitjançant el pla especial es puga delimitar una àrea per a legitimar en aquesta l'expropiació dels terrenys. En qualsevol cas, en el present supòsit la qualificació de sòl dotacional que comporta el pla especial determina que l'aprovació definitiva implique la declaració d'utilitat pública i interés social que possibilitarà l'inici de l'expropiació dels terrenys afectats. Per tant, a més d'aquest triple contingut a què ens referíem, l'aprovació del pla especial determinarà també el que puga ja iniciar-se el procediment expropiatori dels terrenys en què se situarà l'aeroport.
  
2. L'article 37 de la LRAU estableix que els plans especials poden ser promoguts per les distintes administracions públiques quan, per a poder exercir les respectives competències sectorials, necessiten establir noves determinacions en l'ordenació urbanística vigent.
  
L'article 43 de la Llei de 21 de juliol de 1960, de Navegació Aèria, encara vigent, estableix que «les corporacions locals podran construir o participar en la construcció dels aeroports.». D'aquest precepte es deriva la competència de la Diputació Provincial de Castelló per a promoure la construcció de la instal·lació aeroportuària que ens ocupa, la qual cosa, al seu torn, determina la seua competència per a promoure també el pla especial que establisca les noves determinacions urbanístiques que la dita instal·lació necessite.
  
D'un altra banda, l'article 168.1.B) del RPCV estableix que «la convocatòria d'informació al públic i l'aprovació provisional dels plans especials formulats i tramitats per administració no municipal, correspondrà (...) a l'òrgan que dispose la legislació reguladora de l'entitat o organisme promotor del projecte». De conformitat amb aquesta normativa, el Ple de la Diputació Provincial de Castelló és competent per a acordar tant el sotmetiment d'informació al públic com l'aprovació provisional del present pla especial.
  
La tramitació del projecte ha complit plenament el que estableix l'article 38.2.B) i C) de la LRAU, ja què, d'una banda, el projecte diligenciat ha estat exposat al públic tant en els dos ajuntaments afectats com en un local de l'administració promotora del pla situat en la capital de la província, i, d'una altra, s'ha donat adequada intervenció als ajuntaments afectats, que han pogut al·legar el que han considerat convenient, i no s'ha fet cap objecció ni cap inconvenient a l'aprovació del pla.
  
3. La documentació és correcta, de conformitat amb el que resulta dels articles 27 i 81 de la LRAU i 91 i 170.1 del RPCV.
  
4. L'objecte del pla especial és l'establiment de les determinacions urbanístiques necessàries perquè siga possible la construcció d'una instal·lació aeroportuària promoguda per la Diputació Provincial de Castelló en uns terrenys, actualment classificats com a sòl no urbanitzable, emplaçats entre els termes municipals de Benlloch i Vilanova d'Alcolea.
  
Tal com s'assenyala en el pla especial, la Diputació Provincial de Castelló va adjudicar en sessió de 28 d'abril de 1998 l'assistència tècnica per a la redacció del projecte de construcció de les instal·lacions aeroportuàries de Castelló, després d'això en sessió plenària de 16 de novembre de 1998 es va aprovar el projecte de construcció de les instal·lacions aeroportuàries de Castelló.
  
Les obres incloses en el dit projecte tenen, segons s'indica en la memòria del pla especial, la consideració de servei públic i, per tant, per a l'execució de l'obra (a més de les altres autoritzacions sectorials que resulten necessàries) cal verificar la seua compatibilitat amb l'ordenació urbanística i territorial. Ja que l'emplaçament de les instal·lacions aeroportuàries no està previst en el planejament general dels municipis de Benlloch i de Vilanova d'Alcolea, es fa necessari complementar el projecte de construcció amb la documentació pròpia d'un pla especial i tramitar aquesta documentació segons allò que s'ha previst per a aquesta figura de planejament en la legislació urbanística.
  
5. L'article 12 de la LRAU estableix, en la lletra E, que una de les comeses dels plans especials, que complementa o que, fins i tot, modifica el planejament general, és el de la creació o ampliació de reserves de sòl dotacional. D'un altre costat, segons l'article 11 de la LRAU, els plans podran preveure reserves de sòl dotacional en sòl no urbanitzable quan siga convenient per al millor servei públic. Finalment, l'article 58.4 de la LRAU enumera, entre els distints usos previstos dins de les reserves de sòl dotacional públic, el d'infraestructures. De tot això se segueix la possibilitat legal de preveure a través d'un pla especial la creació d'una reserva de sòl dotacional per a la instal·lació de l'aeroport, ja que això constitueix una categoria d'infraestructures.
  
D'una altra banda, el pla conté les determinacions necessàries per a complir el que estableix 86 i concordants del RPCV.
  
6. Abans de continuar la nostra anàlisi, resulta obligat determinar amb precisió l'abast de l'acte aprovatori del pla especial i la seua connexió amb l'exercici d'altres competències concurrents en matèria d'aeroports la titularitat de la qual pertany a uns altres administracions distintes de la urbanística.
  
L'article 149.1.20 de la Constitució estableix que és competència exclusiva de l'estat la relativa als «aeroports d'interés general», així com també el «control de l'espai aeri» i el «trànsit i transport aeri». D'una altra banda, l'article 31.9 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, en relació amb l'article 148.1.3 de la Constitució, estableix la competència exclusiva de la comunitat autònoma sobre «ordenació del territori i urbanisme». A més, hi ha altres competències que poden incidir sobre la matèria, com pot ser la mediambiental.
  
Tal com ha assenyalat el Tribunal Constitucional (per exemple, en la sentència 40/1998, de 19 de febrer), el constituent ha previst la coexistència de títols competencials amb incidència sobre un mateix espai físic, per la qual cosa l'atribució d'una competència sobre un espai físic determinat no impedeix necessàriament que s'exercisquen altres competències en aqueix espai, i aquesta convergència és possible quan, incidint sobre el mateix espai físic, les dites competències tenen distint objecte jurídic. És justament aquesta possibilitat de concurrència de títols competencials el que obliga a buscar fórmules que, en cada cas, permeten la concreta articulació. La competència sobre ordenació del territori té, precisament, la finalitat que el seu titular puga formular una política global per al seu territori, amb la qual es tracta de coordinar les actuacions públiques i privades que incideixen en aquest i que, per això, no poden ser obviades per les distintes administracions, inclosa l'estatal. D'altra banda, les competències que és titular l'estat, si bé no persegueixen de forma directa l'ordenació del territori, sí que impliquen una disposició sobre determinades porcions d'aquest que ve a condicionar la capacitat de decisió de les comunitats autònomes.
  
Segons el Tribunal Constitucional, a fi d'integrar ambdues competències, s'ha d'acudir, en primer lloc, a fórmules de cooperació: el principi de col·laboració entre l'estat i les comunitats autònomes està implícit en el sistema d'autonomies. És possible, no obstant això, que aquestes vies resulten en algun cas insuficients per a resoldre els conflictes que pogueren sorgir. Per a aquests casos, el Tribunal Constitucional ha assenyalat que la decisió final correspondrà al titular de la competència prevalent i que l'estat no pot veure's privat de l'exercici de les seues competències exclusives per l'existència d'una competència, encara que també siga exclusiva, d'una comunitat autònoma. L'atribució a les comunitats autònomes de la funció ordenadora del territori no pot entendre's en termes tan absoluts que elimine o destruïsca les competències que la pròpia Constitució reserva a l'estat, encara que l'ús que aquest en faça condicione necessàriament l'ordenació del territori. S'ha de tindre en compte que, en última instància, quan la Constitució atribueix a l'estat una competència exclusiva ho fa perquè amb aquesta subjau un interés general, interés que ha de prevaldre sobre els interessos que puguen tindre unes altres entitats territorials afectades. Açò només serà així quan la competència s'exercisca de manera legítima: és a dir, quan la concreta mesura que s'adopte encaixe, efectivament, en el corresponent títol competencial, quan s'haja acudit prèviament a vies cooperatives per a escoltar les parts afectades, quan la competència autonòmica no es limite més del necessari, etc.
  
En concret, i per a la matèria dels aeroports, el Tribunal Constitucional ha assenyalat en la sentència 68/1984, d'11 de juny, que tot tipus d'aeroport, siga o no d'interés general, necessita d'una autorització estatal, perquè «qualsevol aeroport, siga quina siga la seua qualificació, genera algun trànsit que incideix sobre l'estructuració i ordenació de l'espai aeri», per la qual cosa «la competència sobre el control d'aquest comporta la necessitat de controlar el nombre, ubicació i característiques de tota classe d'aeroports, siguen quins siguen els titulars de les diverses competències sobre aquests». Aquesta sentència va confirmar la constitucionalitat del Reial Decret 2.858/1981, de 27 de novembre, que atribueix a l'actual Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment la competència per a atorgar l'autorització de «tot projecte d'aeroport, modificació estructural o operativa d'aquest o la transformació d'un aeròdrom en aeroport».
  
Així, com després s'analitzarà més detalladament, l'aprovació urbanística del pla especial ho serà sense menyscabament de l'exercici per l'estat de les seues competències en matèria d'aeroports, per la qual cosa els efectes de l'aprovació del pla especial es limitaran a l'establiment de les determinacions necessàries perquè siga possible urbanísticament la construcció de la instal·lació aeroportuària, sense que l'aprovació equivalga a l'aprovació de l'aeroport.
  
7. Com ja s'ha apuntat en el fonament anterior, la instal·lació de l'aeroport té una dimensió mediambiental, la qual es concreta en la subjecció d'aquest tipus d'actuacions a la declaració d'impacte ambiental prèvia. Concretament, l'annex del Reial Decret Legislatiu 1.302/1986, de 28 de juny, sotmet a declaració d'impacte ambiental la construcció «d'aeroports amb pistes d'envol i aterratge d'una longitud major o igual a 2.100 metres i aeroports d'ús particular»; s'entén per aeroport, com diu el punt 7 de l'annex 1 del reglament estatal de la Llei d'Impacte Ambiental (aprovat pel Reial Decret 1.131/1988, de 30 de setembre) «l'àrea definida de terra o aigua (que inclou totes les seues edificacions, instal·lacions i equips) destinada totalment o parcialment a l'arribada, eixida i moviment en superfície d'aeronaus». Així mateix, la Llei valenciana 2/1989, de 3 de març, subjecta en l'annex a declaració d'impacte ambiental la construcció «d'aeroports i heliports que no siguen d'interés general i aeroports d'ús particular», la qual cosa es reitera després en l'annex I.8.b) del reglament d'aplicació de la Llei, aprovat pel Decret 162/1990, de 15 d'octubre.
  
La competència substantiva per a atorgar l'autorització administrativa de l'aeroport, com ja s'ha dit, correspon en aquest cas a l'estat. L'article 4 del reglament estatal de la Llei d'Impacte Ambiental, aprovat pel Reial Decret 1.131/1988, de 30 de setembre, estableix que a l'efecte del mencionat reglament (i, per consegüent, a l'efecte de determinar quina és l'administració competent per a dictar la declaració d'impacte ambiental) «es considera òrgan administratiu de medi ambient el que exercisca aquestes funcions en l'administració pública on residisca la competència substantiva per a la realització o l'autorització del projecte». Aquest precepte reglamentari ha sigut expressament declarat d'acord amb el sistema constitucional de repartiment de competències per la sentència del Tribunal Constitucional 13/1998, de 22 de gener, la qual indica que «és de conformitat amb l'ordre constitucional de competències que la normativa impugnada confie l'avaluació de l'impacte ambiental a la mateixa administració que realitza o autoritza el projecte d'una obra, instal·lació o activitat que es troba subjecta a la seua competència, segons el bloc de constitucionalitat». Així, la declaració d'impacte ambiental, en el cas d'un aeroport, ha de ser emesa per l'administració de l'estat.
  
Mitjançant la Resolució de 22 de febrer de 2001 (publicada en el Boletín Oficial del Estado de 14 de març de 2001) la Secretaria General de Medi Ambient del Ministeri de Medi Ambient ha formulat la declaració d'impacte ambiental sobre el projecte de construcció de les instal·lacions aeroportuàries de Castelló de la Diputació Provincial de Castelló. Aquesta resolució assenyala que «examinada la documentació presentada i estudiades les solucions proposades en el projecte, es considera que l'opció ambientalment més favorable és la denominada Alternativa Benlloch-Vilanova d'Alcolea, sempre que es complisca el que estableix l'estudi d'impacte ambiental, així com les condicions que a continuació s'exposen» en la mateixa resolució. I en aquest sentit la resolució incorpora una sèrie de condicions que s'han de complir en la construcció i l'execució de l'aeroport, relatives a la protecció de l'avifauna, el manteniment de la permeabilitat territorial, la protecció del sistema hidrològic, la prevenció del soroll, la protecció del patrimoni historicoartístic i arqueològic, la localització de pedreres, zones de préstec, abocadors i instal·lacions auxiliars, la defensa contra l'erosió i la recuperació ambiental i la integració paisatgística.
  
Totes aquestes condicions hauran de ser complides en l'execució de la instal·lació aeroportuària.
  
8. El Reial Decret 2.858/1981, de 27 de novembre, atribueix a l'actual Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment la competència per a atorgar l'autorització «de tot projecte d'aeroport, modificació estructural i operativa d'aquest o la transformació d'un aeròdrom en aeroport». Es planteja, per tant, la qüestió de la relació entre l'aprovació urbanística del pla especial i l'autorització estatal de l'aeroport, en concret si la primera pot efectuar-se abans que es produïsca la segona.
  
Com ja s'ha indicat anteriorment, tractant-se de la construcció d'un aeroport, la competència substantiva per a l'autorització del projecte ha d'entendre's que correspon a l'administració de l'estat, en virtut de la competència derivada de l'article 149.1.20 de la Constitució. El pla especial que ara s'examina no té com a objecte autoritzar la construcció d'un aeroport, sinó únicament establir les determinacions urbanístiques i d'ordenació territorial necessàries perquè, si s'ha autoritzat l'aeroport per l'administració competent per a això, aquest no trobe obstacle a l'execució per motius de l'aplicació de la legislació urbanística i d'ordenació territorial. És per això que el pla especial qualifica els terrenys on està prevista la construcció de l'aeroport com a sòl dotacional, amb la qual cosa es produeixen els efectes previstos per la legislació urbanística per a la dita qualificació i es garanteix que, quan puga executar-se l'aeroport, aquest estiga previst en el planejament urbanístic, i s'aconsegueix així la plena integració de l'actuació en el dit planejament.
  
Una vegada delimitat el verdader abast del pla especial, no pareix que haja d'haver-hi obstacle a l'aprovació definitiva, fins i tot, abans de l'aprovació estatal de la construcció de l'aeroport. En aquest sentit, la solució a la qüestió plantejada haurà de ser la mateixa que en la resta de sòls dotacionals previstos en el planejament urbanístic, en els quals la previsió pel pla de la dotació sol ser anterior a l'aprovació per l'administració en cada cas competent de la construcció que ha de situar-se sobre aquesta (per exemple, en el cas de nous vials, de col·legis, centres de salut, hospitals, etc.). En tots aquests casos la previsió de l'existència de la dotació pel planejament sol anticipar-se a l'aprovació final per l'administració competent, en l'exercici de les seues competències, de la construcció de l'obra o la instal·lació pública que es tracte.
  
En el procediment d'aprovació definitiva del pla especial la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, al qual s'aplica el principi de col·laboració i cooperació en l'exercici de competències concurrents a què es referia la sentència del Tribunal Constitucional abans esmentada, ha oferit, en tot moment, l'adequada intervenció a la Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment, per a evitar així interferències en l'exercici de les respectives competències. D'aquesta manera, si l'expedient d'aprovació del pla el va remetre la diputació provincial per a la seua aprovació definitiva el 2 de febrer de 2000, el 3 de febrer de 2000 el Servei Territorial d'Urbanisme de Castelló va sol·licitar de la Direcció General d'Aviació Civil que mantinguera informat el Servei Territorial de l'estat de tramitació del procediment d'autorització instat per la Diputació Provincial de Castelló, així com que se li notifique en el seu moment, la resolució final que s'adopte per part d'aquesta Direcció General. La Diputació Provincial de Castelló tenia ja llavors sol·licitada l'aprovació estatal de l'aeroport, sol·licitud que s'havia efectuat amb anterioritat a l'aprovació del pla especial, per la qual cosa pareixia que la dita autorització seria anterior a l'aprovació del pla. És per això que en l'esmentat escrit de 3 de febrer de 2000 es deia a la Direcció General d'Aviació Civil que «en principi l'aprovació definitiva autonòmica de l'esmentat pla especial ha de ser posterior a l'autorització estatal de l'aeroport».
  
La Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment va emetre amb data 8 de març de 2000 un informe en què assenyalava el següent:
  
«En relació amb el seu escrit referenciat de data 3 de març del passat mes de febrer, li comunique que aquesta direcció general es dóna per assabentada de la seua decisió de no aprovar el pla especial per a la qualificació de terrenys de reserva dotacional per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries, tramitat per la Diputació Provincial de Castelló, mentre que el dit projecte d'aeroport no dispose de l'autorització estatal.
  
Quant a l'estat de tramitació en què es troba la tramitació d'aquest assumpte, li comunique que sobre aquest projecte encara no ha emés informe la Comissió Interministerial entre Defensa i Transports (CIDETRA), i tampoc disposa encara de la preceptiva declaració d'impacte ambiental».
  
Emesa el 22 de febrer de 2001 la preceptiva declaració d'impacte ambiental per part del Ministeri de Medi Ambient, la qual es considerava en tot cas necessària amb caràcter previ a l'aprovació urbanística del pla especial, i atés el temps transcorregut, s'ha tornat a plantejar la possibilitat de continuar amb la tramitació del pla especial sense esperar a l'aprovació estatal de l'aeroport.
  
Així les coses, per escrit de 31 de maig de 2001 (rebut el 5 de juny) el Servei Territorial d'Urbanisme va informar a la Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Foment sobre l'estat de tramitació del pla especial i, després de recordar els antecedents a què ens hem referit, es va assenyalar el següent:
  
«El pla especial a què ens estem referint té com a objecte qualificar uns terrenys com a sòl dotacional (instal·lacions aeroportuàries), això a l'efecte de poder iniciar l'expropiació dels terrenys afectats i d'incorporar l'actuació en l'ordenament urbanístic.
  
Tenint en compte el temps transcorregut, atés que ja s'ha emés la preceptiva declaració d'impacte ambiental, i amb l'objecte de no retardar més l'aprovació del pla, aquesta conselleria podria continuar la tramitació del pla especial fins a l'aprovació definitiva, fins i tot abans que l'aeroport fóra aprovat per l'estat. En aquest cas, l'aprovació autonòmica del pla especial implicaria la creació de la reserva de sòl dotacional (el que permetria el procediment expropiatori), si bé es faria constar expressament en l'acord que no podria començar en cap cas la construcció de l'aeroport fins que aquest fóra aprovat pel Ministeri de Foment.
  
De conformitat amb això, s'ofereix a aqueixa direcció general la possibilitat que, en el termini de 15 dies, puga pronunciar-se sobre si hi ha cap inconvenient perquè puga continuar-se la tramitació autonòmica del pla especial fins a la seua aprovació definitiva, fins i tot abans de l'aprovació estatal de l'aeroport. De la mateixa manera, se li ofereix la possibilitat que puga informar sobre tots els aspectes que considere oportuns en relació amb aquest expedient».
  
Com a conseqüència d'això, la Subdirecció General de Sistemes de Navegació Aèria i Aeroportuaris per mitjà d'un escrit remés l'11 de juliol de 2001 ha comunicat el següent:
  
«En relació amb el pla especial de l'aeroport de Castelló, li comunique que, en principi, des del punt de vista de la Direcció General d'Aviació Civil, no s'aprecia cap inconvenient per a l'aprovació de l'esmentat pla especial, atés que el seu objecte és la qualificació com a sòl dotacional dels terrenys necessaris per a les futures instal·lacions aeroportuàries.
  
No obstant això, l'anterior afirmació ha d'entendre's sense perjuí dels requeriments físics, espacials, tècnics i operatius que, si és procedent, impose la resolució per la qual s'autoritze l'aeroport de Castelló, la qual no ha sigut emesa encara per aquesta direcció general».
  
D'aquesta manera, i en atenció a totes les consideracions abans efectuades, és possible l'aprovació del pla especial urbanístic fins i tot abans de l'aprovació estatal de la construcció de l'aeroport. Com ja s'ha dit, tal aprovació ho és als efectes urbanístics i d'ordenació territorial que s'han esmentat, sense que equivalga a l'autorització administrativa de la construcció de l'aeroport, ja que tal autorització haurà d'obtindre's del Ministeri de Foment. Per tant, la posada en marxa de la instal·lació aeroportuària exigirà l'autorització prèvia del dit ministeri.
  
9. El dia 9 de febrer de 2000 es va emetre un informe per part de l'Oficina del Pla de Carreteres de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. En aquest informe s'assenyalava el següent:
  
«Les instal·lacions aeroportuàries que es pretenen afectaran significativament al trànsit actual de la zona, especialment a la circulació de la CV-10 i CV-152, de titularitat autonòmica i provincial respectivament. La IMD de la CV-10 es troba entorn dels 3.700 veh/dia (1997).
  
D'acord amb la documentació aportada, l'accés a les instal·lacions es pretén realitzar a través d'una intersecció (rotonda), en l'actual trobada de les dues vies mencionades anteriorment.
  
El nuc de trobada amb la CV-10, CV-152 i el mateix accés, ha de resoldre's mitjançant un enllaç, d'acord amb la legislació sectorial aplicable:
  
Primer. La IMD esperada en la CV-10 superarà 5.000 veh/dia, intensitat per damunt de la qual el Reglament General de Carreteres (RD 1.812/1994) prohibeix els girs a l'esquerra.
  
Segon. D'acord amb les actuacions que aquesta conselleria realitzarà en l'esmentada via, la CV-10, en el tram considerat, està concebuda funcionalment com una via ràpida, de forma que la resolució del nuc s'ha de resoldre obligatòriament mitjançant enllaç, d'acord amb l'apartat 8.1 de la Instrucció de Carreteres 3.1 sobre Traçat (Ordre de 27 de desembre de 1999, BOE 02.02.2000).
  
Atés el que expressen els apartats anteriors, hem d'estimar desfavorablement aquest informe, i s'ha de realitzar una anàlisi detallada del trànsit generat per l'activitat (intensitats, moviments, tipologia, capacitat...) escometre un disseny de la connexió d'acord amb els criteris establits i amb els resultats de l'anàlisi realitzada».
  
Després d'aquest informe de l'Oficina del Pla de Carreteres de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, la Diputació Provincial de Castelló ha elaborat un annex al pla especial en el qual, entre unes altres coses, s'estableix una reserva viària amb un diàmetre de 500 metres en el nuc de trobada de la CV-10 i la CV-152, la qual cosa permet que, en el seu moment, puga dissenyar-se un enllaç segons els criteris manifestats per l'informe esmentat. Aquest accés s'establirà per la diputació provincial d'acord amb l'Oficina del Pla de Carreteres de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. D'aquesta manera, no hi ha, en aquest aspecte, impediment a l'aprovació definitiva del pla especial.
  
10. L'article 170.4 del RPCV estableix que, havent rebut el projecte bàsic tramitat com a pla especial, «la conselleria competent en matèria d'urbanisme pot declarar-lo compatible amb l'ordenació urbanística, bé siga perquè no la modifica o perquè es resol modificar-la i assumir en aquesta el projecte de nova obra pública. En l'últim cas es comprovarà la coherència del model territorial i urbanístic resultant i la suficiència dels documents urbanístics que s'adjunten al projecte per a expressar la nova ordenació».
  
La declaració de conformitat urbanística que l'aprovació d'aquest expedient comporta és independent de la resta d'autoritzacions que l'obra puga necessitar en virtut de l'aplicació de la legislació sectorial, atés que tal declaració ho és exclusivament a l'efecte de la legislació urbanística. Per tant, i com ja s'ha assenyalat anteriorment, la posada en funcionament de la instal·lació aeroportuària no serà possible sense obtindre l'autorització prèvia de la Direcció General del Ministeri de Foment.
  
D'altra banda, s'ha d'assenyalar igualment que, en l'àmbit del pla especial, aquest suposa la plena adaptació de les determinacions dels planejaments generals afectats al que disposa la LRAU, per la qual cosa, en el referit àmbit, s'ha de tindre per produïda l'homologació sectorial a la referida llei.
  
Procedeix, en definitiva, aprovar definitivament el pla especial.
  
11. Ha d'examinar-se, finalment, quin és l'òrgan autonòmic competent per a l'aprovació definitiva d'aquest pla especial complementari, qüestió que mereix una anàlisi detallada, per la circumstància de ser un pla tramitat per la diputació provincial i que afecta dos municipis de menys de 50.000 habitants.
  
Segons l'article 8.a) del Reglament dels Òrgans Urbanístics de la Generalitat Valenciana, aprovat pel Decret 77/1996, de 16 d'abril, el director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial és competent per a «formular i elevar propostes raonades sobre l'aprovació definitiva de plans als òrgans competents de la Generalitat Valenciana». Al seu torn, l'article 9.1 assenyala que el director general «podrà sotmetre la seua proposta a dictamen previ de la Comissió Territorial d'Urbanisme» i que «si el dictamen es refereix a un municipi de menys de 50.000 habitants, tindrà directament efectes de resolució executòria», mentre que «en els altres casos el dictamen només tindrà efectes informatius i de tràmit». Finalment, segons l'article 6.d) del reglament correspon al conseller «aprovar definitivament els instruments de planejament (...) excepte les excepcions regulades en els articles 5.b) (plans d'acció territorial) i h) (declaracions d'interés comunitari extraordinàries) i 9.1 del reglament».
  
Del que s'ha expressat anteriorment es dedueix que si el director general sotmet l'assumpte al dictamen de la Comissió Territorial d'Urbanisme, la comissió és l'òrgan competent per a acordar l'aprovació definitiva si el pla «es refereix a un municipi de menys de 50.000 habitants», mentre que «en els altres casos» (això és, si el pla no es refereix a un municipi de menys de 50.000 habitants) després de l'informe de la comissió l'aprovació definitiva correspondrà al conseller.
  
El pla especial complementari que s'examina afecta dos municipis (Vilanova d'Alcolea i Benlloch), per la qual cosa no pot dir-se que es referisca a «un municipi de menys de 50.000 habitants». Per tant, s'ha de concloure que l'aprovació definitiva del pla especial correspon al conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
  
Vistos els preceptes legals esmentats i la resta de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Primer
  
Aprovar definitivament el pla especial per a la qualificació de terrenys de reserva dotacional per a la construcció d'instal·lacions aeroportuàries, promogut per la Diputació Provincial de Castelló.
  
Segon
  
Establir expressament que, amb independència de l'aprovació d'aquest pla especial, la construcció de la instal·lació aeroportuària exigirà prèviament l'autorització administrativa del Ministeri de Foment.
  
Aquesta resolució entrarà en vigor el mateix dia de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, es podrà interposar un recurs contenciós administratiu, davant de la Sala Contenciosa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, en el termini de dos mesos, comptadors des de l'endemà de la notificació o publicació d'aquesta, de conformitat amb el que preveuen els articles 10 i 46 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, de 13 de juliol de 1998. Tot això sense perjuí que es puga exercitar qualsevol altre recurs que s'estime oportú.