Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5226, del 24-03-2006 (2006/3171)

Resolució de 8 de març de 2006 de la directora general de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'ordena la part dispositiva de les declaracions d'impacte ambiental.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5226

Data del DOGV
:   24-03-2006

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - E) MEDI AMBIENT

Número del document
:   2006/3171


Data del document
:   08-03-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Beneixama
    * Cañada
    * Nàquera
    * Villena
    * Manuel
    * Montanejos
    * Alfara del Patriarca
    * Camp de Mirra, el
    * Banyeres de Mariola
    * Biar
    * Vall d'Alba
    * impacte ambiental

Resolució de 8 de març de 2006 de la directora general de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'ordena la part dispositiva de les declaracions d'impacte ambiental. [2006/X3171]  
Els articles 4.3 i 22 del Reial Decret Legislatiu 1.302/1986, de 28 de juny, d'avaluació d'impacte ambiental i del Reial Decret 1.131/1988, de 30 de setembre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de l'anterior decret, respectivament, establixen l'obligatorietat de fer públiques les declaracions d'impacte ambiental  
Seguint aquesta línia, els articles 5.3 i 28 de la Llei 2/1989, de 3 març, de la Generalitat Valenciana d'Impacte Ambiental, i del seu Reglament, aprovat per Decret 162/1990, respectivament, establixen l'obligatorietat de fer públiques les declaracions d'impacte ambiental, i en particular, de publicar estes declaracions en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
En virtut d'això, he resolt:  
Article únic  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana les declaracions d'impacte ambiental corresponent als expedients 746/99-AIA Montanejos, 374/01-AIA Náquera, 389/00-AIA Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, el Camp de Mirra, Cañada, Villena, 099/01-AIA Manuel, 447/01-AIA Alfara del Patriarca i 395/00-AIA Vall d'Alba, que segons el Reglament aprovat per Decret 162/1990 estableix l'obligatorietat de publicar-les.  
València, 8 de març de 2006.. La directora general de Gestió del Medi Natural: Concepción Maroto Álvarez.  
Declaració d'impacte ambiental  
Expedient: 746/99-AIA  
Títol: Modificació núm. 4 de les normes subsidiàries del planejament urbanístic de Montanejos  
Promotor: Ajuntament de Montanejos  
Autoritat substantiva: Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports  
Localització: Al sud-oest del nucli urbà de Montanejos, al costat del marge esquerre de la carretera CV 195 procedent de Montán  
Descripció del projecte  
1. Objecte del projecte  
L'objecte del projecte és la reclassificació d'una superfície de 160 m2 de sòl no urbanitzable comú, segons les normes subsidiàries de planejament vigents, en sòl urbà.  
2. Descripció de les característiques més rellevants de les construccions o de l'activitat del projecte  
Amb la reclassificació d'aquesta parcel·la confrontant al col·legi públic Alto Mijares existent, es pretén construir sobre aquesta, unes aules que permeten adaptar-se als requeriments de la LOGSE.  
Els serveis d'aigua potable, sanejament, instal·lació elèctrica i recollida de residus podran ser satisfets sense problemes aparents una vegada s'integren les noves instal·lacions en el recinte del col·legi públic.  
Tramitació administrativa  
1. Informació pública  
En data 23 de novembre de 1999 va tenir entrada en la Conselleria de Medi Ambient un escrit de sol·licitud de declaració d'impacte ambiental, memòria justificativa de la modificació puntual núm. 4 i estudi d'impacte ambiental, remés per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
En data 13 de gener de 2000, es va remetre un escrit a l'Ajuntament on se sol·licitava una ampliació de l'estudi d'impacte ambiental que complira el contingut mínim establit per la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, d'impacte ambiental. Així mateix, es va sol·licitar que s'analitzaren i establiren mesures correctores davant possibles lliscaments del terreny adjacent, basant-se en el contingut del mapa geocientífic de la província de Castelló i en l'informe de la Direcció General d'Interior de la Conselleria d'Administració Pública que va obtenir aquesta Conselleria sobre el projecte de normes subsidiàries de planejament municipal de Montanejos, que va obtenir declaració d'impacte ambiental al juny de 1994. Es va sol·licitar que l'esmentada ampliació de l'estudi d'impacte ambiental se sotmetera a informació pública havent de remetre a aquesta Conselleria certificat del resultat d'aquesta i còpia de les al·legacions que hi haja, si és el cas.  
En data 1 de març de 2000, va tenir entrada en la Conselleria de Medi Ambient un informe del tècnic municipal, i no es va donar compliment a la sol·licitud anteriorment realitzada per aquesta Conselleria, conseqüència de tot això, es va reiterar en data 3 d'abril de 2000 l'ampliació de l'estudi d'impacte ambiental i la documentació administrativa sol·licitada a l'Ajuntament.  
En data 13 de juliol de 2000, la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports remet un nou estudi d'impacte ambiental i còpia de l'expedient relatiu a la seua tramitació administrativa.  
L'estudi d'impacte ambiental es va sotmetre al corresponent tràmit d'informació al públic mitjançant un anunci publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 3762, de data 1 de juny de 2000, Butlletí Oficial de la Província núm. 55, de data 4 de maig de 2000, i periòdic Mediterráneo, i no s'hi ha presentat cap al·legació respecte d'això, segons consta en el certificat emés pel secretari accidental de l'Ajuntament de Montanejos.  
2. Peticions d'informes sectorials i documentació complementària  
Revisat l'estudi d'impacte ambiental presentat en aquesta Conselleria es va concloure a la vista del seu contingut i anàlisi que continuava no tenint un estudi seriós de possibles riscs, ja apuntats en sol·licituds anteriors. Per tot això, en data 4 d'agost de 2000, es va sol·licitar una ampliació de l'estudi d'impacte ambiental, en el qual s'incloga un estudi geològic i geotècnic, amb descripció de la litologia dels materials que constitueixen l'àrea d'afecció i el seu entorn immediat, característiques geotècniques d'aquests, riscs potencials de lliscaments, estudi d'estabilitat de talussos, etc. Així mateix, es va sol·licitar còpia de l'estudi geotècnic per a la fonamentació de l'edifici d'aules que es pretén construir en la zona d'actuació, i la justificació de mesures correctores que es consideraren necessàries per al funcionament correcte de les instal·lacions, eliminant els riscs potencials que existeixen en la zona d'actuació i en l'entorn immediat d'aquesta.  
En data 20 de març de 2001, es va requerir a l'Ajuntament la presentació de l'ampliació sol·licitada el 4 d'agost, i va ser informat que el termini màxim per a la presentació d'aquesta seria de tres mesos i que transcorregut aquest període sense rebre la documentació es procediria al tancament de l'expedient.  
En data 3 d'abril de 2001, l'Ajuntament va remetre un estudi geològic ampliant parcialment la informació sol·licitada.  
Consideracions ambientals  
1. Elements ambientals que poden veure's afectats pel projecte d'activitat  
Revisada la documentació tramitada i consultada la informació disponible en el Servei d'avaluació de l'impacte ambiental, es considera que hi ha riscs geològics potencials en l'àrea immediatament confrontant amb el sòl que pretén reclassificar-se.  
L'ampliació proposada se situa al peu d'un talús natural constituït per argiles i algeps del keuper, modelades per l'acció erosiva de les aigües d'escorriment, i amb escassa vegetació que en cap cas és capaç de reduir l'avanç de l'erosió. Així mateix, a la vora d'aquest talús discorre un xicotet barranc que podria incrementar els possibles lliscaments del talús en èpoques plujoses.  
En la població Montanejos hi ha risc de lliscaments en terrenys d'argiles i algeps triàsics, fàcilment erosionables i amb pèrdua de coberta vegetal, com és el cas que ens ocupa, i es recomana l'elaboració d'un pla d'estabilització i construcció de fonamentacions pròpies d'aquest tipus de terrenys, segons un informe emés per la Direcció General d'Interior de la Conselleria d'Administració Pública.  
2. Identificació i valoració dels impactes  
L'estudi d'impacte ambiental i l'ampliació d'aquest considera que la reclassificació que pretén efectuar-se no produirà cap impacte ambiental.  
No obstant això, a la vista dels riscs que aquesta Conselleria considera poden existir, sense que hagen sigut avaluats, i en conseqüència valorats aquests, es va sol·licitar una ampliació de l'estudi d'impacte ambiental. En conseqüència es va adjuntar un estudi geològic molt descriptiu i del contingut del qual conclou aquest dient que: no es considera que el projecte constructiu previst comporte cap risc afegit a l'edificació ja existent.  
3. Consideracions sobre la proposta de mesures correctores i del programa de vigilància ambiental  
Entre les mesures correctores proposades en l'estudi d'impacte ambiental cal destacar la proposta d'abancalar el barranc confrontant i reduir la velocitat de l'aigua i en conseqüència els processos erosius, i la prolongació del mur de formigó existent en el col·legi que permeta contenir les terres en cas de produir-se un lliscament.  
En l'estudi geològic presentat posteriorment no es proposen mesures correctores de cap índole en considerar-se que no hi ha cap risc.  
L'estudi d'impacte ambiental no conté programa de vigilància ambiental, i n'és necessària la incorporació, conforme als continguts de l'estudi que estableix el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana.  
Consideracions jurídiques  
1. El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta (annex I, apartat 8.G del Decret 162/90).  
2. En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
3. L'article cinqué del Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/89, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental, per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
4. El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. Estimar acceptable, només a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, la modificació núm. 4 de les normes subsidiàries del planejament urbanístic que afecta el terme municipal de Montanejos (Castelló), promogut pel mateix Ajuntament, sempre que aquest es desenvolupe d'acord amb les previsions de l'estudi d'impacte ambiental duent-se a terme les mesures correctores contingudes en aquest, tot això sempre que no entren en contradicció amb els condicionants d'obligat compliment establits en l'apartat segon d'aquesta resolució.  
Segon. Com a condicionants addicionals que s'han de complir per a la realització de les obres i el funcionament de l'activitat, s'hi estableixen els següents:  
1. De forma preventiva, s'haurà de realitzar un seguiment de l'estat i evolució del talús d'argiles situat al costat de l'àrea que es reclassifica, i s'haurà d'elaborar un informe semestral el qual s'enviarà a aquesta Direcció General, on s'indique qualsevol anomalia detectada sobre aquest, com també les mesures correctores efectuades i el funcionament d'aquestes.  
Després de la culminació de les obres que s'executen s'haurà de realitzar un informe sobre l'estat final i les mesures correctores que s'hi hagen aplicat.  
2. S'haurà de garantir l'adequada gestió dels distints tipus de residus en tot l'àmbit de l'actuació, evitant els abassegaments definitius i temporals en l'àrea confrontant per on transcorre un xicotet barranc.  
3. S'haurà d'elaborar un programa de vigilància ambiental, el qual haurà de ser entregat en aquesta Direcció General amb anterioritat a l'aprovació definitiva de l'actuació.  
4. S'hauran d'aplicar totes i cada una de les mesures correctores proposades en l'estudi d'impacte ambiental, que no entren en contradicció amb les proposades en els epígrafs anteriors d'aquesta declaració.  
Tercer. Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa, no s'hi pot interposar cap recurs; la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans que en defensa del seu dret estimen pertinents.  
Quart. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental, d'acord amb allò que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 28 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 374/1972-WSP  
Títol: Homologació i pla parcial modificatiu dels sectors 1 i 3. Industrials. Lloma Llarga i la Torreta   
Promotor: Ajuntament de Nàquera  
Autoritat substantiva: COPUT  
Localització: El sector 1 se situa afrontant a l'oest amb el límit del terme municipal de Nàquera i Bétera i amb el sòl urbà industrial (nucli industrial 34); a l'est la carretera de Montcada a Nàquera (VVPP-6024) i sòl urbà industrial (nucli industrial 34); nord, assagador d'Aragó o antiga carretera de Llíria; i sud, sòl urbà industrial (nucli industrial 34), i té l'àmbit forma irregular. El sector 3 se situa afrontant a l'est amb la carretera de Massamagrell a Nàquera (VVPP-6021), al nord amb l'assagador d'Aragó o antiga carretera de Llíria, a l'oest amb el barranc de Moliner i al sud amb el mateix barranc i el límit del terme municipal de Nàquera   
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
L'Homologació i pla parcial modificatius, sectors 1 i 3, de les normes subsidiàries de planejament de Nàquera, aprovades definitivament amb data 25 de juny de 1985. El sòl que ocupa el sector 1 està classificat en part com a sòl urbanitzable industrial i en part com a sòl no urbanitzable de protecció agrícola. El sòl que ocupa el sector 3 està classificat en la totalitat d'aquest com a sòl no urbanitzable de protecció agrícola.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte  
El projecte tècnic apunta la carència d'un model territorial justificat de localització de sòl industrial, segons les determinacions de les normes subsidiàries. En aquest sentit, l'administració municipal té el propòsit de consolidar la zona on es proposa l'actuació com d'ús industrial. En el sector 1, se situen dos elements amb caràcter estructural que limiten la zona, aquests són la carretera VVPP 6024 de Montcada a Nàquera i el camí ramader anomenat assagador d'Aragó, en part afectat per l'ordenació. El sector 3 queda limitat per dos elements de caràcter estructural, aquests són, la carretera VVPP 6021 de Massamagrell a Nàquera i el camí ramader denominat assagador d'Aragó.  
El sector 1 s'organitza amb un vial perimetral i dóna continuïtat als vials que limiten l'ordenació proposada amb el polígon existent. El sector 3 també es desenvolupa segons un vial perimetral, projectant vials transversals que travessen tot el sector i creen una estructura mallada. Cal destacar que el vial perimetral en aquest sector finalitza en el límit d'aquest en la seua trobada amb el barranc del Moliner, connecta amb un vial del sector 2 i creua aquest barranc.   
La superfície del sector 1 és: 165.671 m².  
La superfície del sector 3 és: 269.167 m².  
Cal destacar que l'estudi d'impacte ambiental assenyala com a sector 1, tant els terrenys situats al sud de l'assagador d'Aragó, que és la zona que ocupa el sector 1 indicat, com els terrenys situats al nord del camí ramader, una zona industrial i adjacents.  
La relació d'usos permesos és:  
Ús dominant: industrial   
Usos compatibles: terciaris (comercial excepte grans superfícies, hoteler, oficines, estacions de servei, recreatiu, aparcaments i semblants), magatzem i residencial (únicament un habitatge per al personal de vigilància de la indústria)   
El sector 1 presenta un terreny predominantment pla, amb pendents fins al 8%, destinat principalment al cultiu de cítrics. Dues zones, situades a l'oest i al sud, es destinen al cultiu de secà, tot i que el seu estat és degradat. Com a preexistències d'interés, cal destacar l'existència de diverses casetes i basses vinculades al cultiu dels camps, com també la seua infraestructura de camins i séquies per al reg. Diverses línies elèctriques travessen l'ordenació, una d'aquestes d'alta tensió que creua la zona d'est a oest per la franja nord. El sector 3 presenta un relleu predominantment pla, amb pendents inferiors al 2%, en situar-se en les terrasses fluvials al voltant al barranc de Moliner. Cal destacar l'existència de dues zones degradades en aquest sector. Una caracteritzada per la presència d'un desballestament en una parcel·la destinada, en principi, al cultiu de cítrics de regadiu. L'altra ocupa una franja de terreny al costat del barranc del Moliner, en el tram nord, i s'estén uns 400 m aigües avall. Aquesta es destina a abocador, i destaca la presència de residus sòlids urbans (butaques, matalassos, cadires...), abocaments incontrolats de pintura i mescla asfàltica, i restes de runes provinents de xicotetes construccions, urbanes i rurals. En aquest sector es pot trobar camps de regadiu de cítrics, cultius hortícoles, cultius de secà i àrees de secà degradat.  
Alternatives  
L'estudi d'impacte ambiental presentat no planteja alternatives al projecte.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 27 de juliol de 2001 la secció de planejament dels Serveis Territorials de València de la Direcció General d'Urbanisme i Ordenació Territorial de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports va remetre projecte, expedient administratiu i estudi d'impacte ambiental relatiu a l'Homologació i pla parcial modificatius de les normes subsidiàries de planejament del municipi de Nàquera, i s'incoà el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
L'esmentat estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic, juntament amb la resta de la documentació tècnica, segons anuncis publicats en el diari Las Provincias, de data 13 de febrer de 2001, i en el DOGV núm. 3941, de 16 de febrer de 2001.  
Durant el període d'informació pública no es van presentar al·legacions ni alternatives tècniques al projecte, segons consta en els certificats emesos per la secretaria de l'Ajuntament de Nàquera.  
Afeccions legals  
El camí ramader assagador d'Aragó limita els sectors 1 i 3 pel costat nord. L'ordenació proposada afecta parcialment aquest element. Segons determina l'homologació modificativa, es considera necessari consolidar aquest element com un espai públic, zona de tractament lliure i expedita per al trànsit rural, que forma part de l'ordenació primària. Segons apunta la memòria justificativa, els terrenys afectats de l'assagador d'Aragó quedaran expedits com a zones de tractament enjardinat destinada a trànsit rural, excepte en la connexió inevitable de la xarxa viària del sector proposat amb el camí de Llíria, quedant en tot cas com a camí ramader titularitat de la Generalitat Valenciana. En aquest sentit, es va sol·licitar informe la Unitat de Camins Ramaders de la Direcció Territorial de València. El document remés per l'esmentada unitat diu, entre altres: consultat el Projecte de classificació dels camins ramaders d'aquest terme municipal es va constatar la possible afecció, per la zona nord de l'actuació, al domini públic de l'assagador d'Aragó; camí ramader que va ser classificat amb un ample legal de quaranta-cinc vares castellanes, equivalent a 37,61 m, segons Ordre ministerial de data 17 de juny de 1968 (BOE de 03.07.68 i BOP de 19.07.68), sense que s'haguen tingut en compte en l'esmentat acte administratiu tots els antecedents històrics que obren en l'actual fons històric i documental (delimitació i amollonament de 1928 publicat en el BOP de data 26 de febrer de 1929, en el qual es fa referència a un assagador reial de 75,22 metres d'amplària). Aquest domini públic, que va ser transferit a la Generalitat Valenciana pel Reial decret 2365/84, en aplicació d'allò que disposa a aquest efecte en l'article 17.f) de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana reguladora de l'activitat urbanística, i exposició de motius de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, hauria de tenir la condició de sòl no urbanitzable d'especial protecció.  
Segons l'estudi d'impacte ambiental (EIA), no es té coneixement de l'existència d'elements de valor arqueològic susceptibles de cap protecció. Com a elements de valor etnològic es consideren els mollons que delimiten el terme municipal, dels quals es conserven dos en el límit del terme de Bétera i tres en el límit amb el terme de Montcada. Aquests tenen forma cònica i estan formats per un conglomerat de pedres. Aquest document proposa la conservació d'aquests elements localitzats en els límits sud i oest de la zona.  
El sector 3 està limitat en el seu costat oest pel barranc de Moliner, que discorre de nord a sud entre els sectors 2 i 3. Actualment, el tram del barranc que ens ocupa presenta restes de fems i detritus humans, vegetació herbaci-arbustiva, timó, baladre, i alguns agaves i pins blancs molt escassos.   
Ja que l'òrgan competent responsable d'aquest és la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, la documentació presentada exigeix la necessitat de tenir en compte les zones de servitud xifrada en cinc metres i de policia de llits previstes en la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'aigües i en el Reglament del domini públic hidràulic. Per a la construcció de qualsevol edificació en la zona de policia, de 100 m, serà necessària autorització de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer. En aquest sentit, serà necessari recollir les disposicions establides en el Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juny, pel qual s'aprova el Text refós de la llei d'aigües. També la determinació prevista en l'article 69 de la Llei 6/1989, de 7 de juliol, d'ordenació del territori, de la Comunitat Valenciana, que prohibeix tota edificació sobre terrenys provinents de llits i fins a vint metres de l'aresta exterior d'aquests.  
Com a element preexistent de caràcter rellevant, destaca l'existència en el sector 1 d'una línia elèctrica d'alta tensió, que discorre d'est a oest pel costat nord de l'ordenació. El projecte tècnic, en la seua ordenació estructural, fa coincidents la línia elèctrica i un vial públic, i arriba el fil extrem fins a la línia de l'edificació proposada. D'aquesta manera, s'haurà de sol·licitar informe a l'entitat responsable de la infraestructura i seguir les determinacions establides a aquest efecte.  
L'estudi d'impacte ambiental incorpora part de l'articulat del Pla d'ordenació dels recursos naturals (PORN) de la Serra Calderona, tot i que l'àmbit d'actuació es troba fora de la zona d'influència d'aquest pla.  
Consideracions ambientals  
Com s'ha descrit anteriorment, un dels aspectes més importants del projecte és l'afecció patida pel camí ramader assagador d'Aragó. El contingut de l'informe sol·licitat a aquest efecte es resumeix en el punt anterior.  
La documentació gràfica referent al proveïment d'aigua potable, per al sector 1 representa el traçat de les canonades de proveïment i el punt de connexió amb la xarxa general d'aigua potable en la cara nord del sector. En la cara sud, en les proximitats de la carretera de Montcada a Nàquera, es troben tres conductes sense continuïtat i sense especificar-ne l'origen o destinació. En el cas del sector 3, es representa en el plànol el punt de connexió amb la xarxa municipal d'aigua potable en l'extrem nord-oest del sector, en el barranc del Moliner. No s'aporta un estudi tècnic relacionat amb els consums d'aigua potable que el desenvolupament del sòl proposat comportarà, més encara quan l'estudi d'impacte ambiental afirma la previsió que en el sector 1 s'implanten indústries auxiliars del sector de la construcció i que en el sector 3 es preveu la implantació de desballestadors de cotxes.  
La normativa urbanística defineix el caràcter separatiu de la xarxa de sanejament, i que l'ús d'aquesta serà obligatori, i hauran de disposar les empreses de permís d'abocament i que la xarxa es trobe en servei per a la seua utilització. Per al cas del sector 3, queda prohibit l'abocament d'aigües residuals al barranc de Moliner. S'adopta el model d'ordenança d'abocaments a la xarxa municipal de clavegueram de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies. També es defineix la competència de l'Ajuntament per a efectuar controls sobre els abocaments i les condicions en què es realitzaran. En el cas que una empresa produïsca abocaments al clavegueram no admissibles haurà d'incloure una depuradora específica. Respecte de la connexió del sector amb una estació depuradora d'aigües residuals (EDAR), la memòria informativa en el seu apartat 3: Condicions institucionals cita, sobre la recollida d'aigües residuals del sòl industrial i el seu bombament fins a la depuradora de la Generalitat Valenciana. L'Ajuntament de Nàquera ultima un conveni amb la Conselleria d'Obres Públiques i amb els sectors afectats, tant residencials com industrials que no estan connectats amb la depuradora. L'objecte és que els usos residencial i industrial, inclosos els sectors 1 i 3 industrial . Lloma Llarga i la Torreta . canalitzen els seus abocaments a l'equipament previst en el sector 2 industrial . Aljub de Sant Vicent . proposat, per a des d'allí bombar-los fins a la depuradora. No s'hi aporta estudi tècnic que certifique la capacitat de l'estació depuradora d'aigües residuals per a admetre les noves càrregues generades amb el desenvolupament dels nous sectors, ni que determine les possibles restriccions a l'abocament sobre la xarxa general de clavegueram. Es localitza en l'extrem del sector 2 la infraestructura d'impulsió del col·lector sud, tot i que no queda grafiat el traçat del col·lector general que connecta el sector 1 amb l'estació d'impulsió. En el cas del sector 3, sí que queda grafiada la connexió del col·lector general amb la infraestructura d'impulsió zona sud de Nàquera a depuradora. La documentació gràfica aportada representa amb el mateix traçat tant la xarxa d'aigües residuals com la de pluvials, encara que indica el caràcter separatiu d'aquestes. Queda prohibit l'abocament d'aigües pluvials a la xarxa de sanejament. L'estudi d'impacte ambiental, en el seu apartat de mesures protectores i correctores, determina la necessitat de dimensionar la xarxa de clavegueram en funció de la quantitat i qualitat dels abocaments que s'hagen de produir. Davant del risc de contaminació per abocaments d'aigües residuals, l'estudi d'impacte ambiental obliga que els abocaments complisquen els requisits de qualitat establits en la Llei 29/85, de 2 d'agost, d'aigües, i el Reglament de 30 d'abril de 1986. Els abocaments han de disposar de la corresponent autorització.  
L'estudi d'impacte ambiental fa referència a la implantació en el sector 3 d'indústries destinades al desballestament de cotxes. Aquestes, alguna ja en funcionament, han d'establir unes mesures correctores encaminades a protegir el subsòl d'abocaments, com ara olis pesants i altres, mitjançant la impermeabilització de la zona on es depositen els vehicles. També s'ha de col·locar depòsits impermeables on depositar les substàncies contaminants per a després ser traslladades a plantes de tractament.  
La normativa urbanística determina que, sense detriment del compliment de les normatives específiques, en el cas que la indústria produïsca residus no admissibles s'haurà de presentar contracte amb una empresa especialitzada en el tractament de residus. L'EIA afirma que haurà d'estar prevista la recollida dels residus sòlids generats per les empreses implantades en el polígon. Els residus d'obra hauran de ser transportats a abocadors controlats d'inerts. Com s'ha descrit amb anterioritat, part del barranc del Moliner presenta restes de runes, botelles i efectes de diversa naturalesa, constituït com a abocador a causa del fàcil accés d'aquest des de la carretera de Llíria.  
L'EIA no estableix cap mesura correctora respecte de les emissions acústiques. En el cas de la contaminació atmosfèrica, fa referència a la contaminació per gasos i soroll produïda pel trànsit pesant en la zona, indicant que, a causa de la distància a què es troba qualsevol tipus d'urbanització o nucli urbà, l'impacte produït per aquests factors és poc significatiu. En qualsevol cas s'haurà de complir la legislació competent en la matèria.  
Davant de l'important impacte visual que genera aquest tipus d'activitat, s'hauran de protegir aquest tipus de depòsits amb pantalles vegetals o semblant. Per a la integració paisatgística de l'edificació, les construccions hauran de ser harmonioses amb l'entorn, quedant prohibides les que produïsquen un impacte significatiu. L'estudi d'impacte ambiental també recomana la plantació d'arbres en façana i en els límits de les parcel·les.  
L'estudi d'impacte ambiental proposa unes mesures correctores respecte de les obres d'urbanització. Aquestes són, realitzar regs periòdics quan existisquen moviments de terres per a evitar núvols de pols, la maquinària propulsada per motors de propulsió interna haurà d'anar dotada dels oportuns silenciadors, i la reutilització de la cobertura vegetal.  
Com s'ha descrit anteriorment, l'estudi d'impacte ambiental descriu l'existència de cinc mollons que separen els termes municipals, únics vestigis etnològics reconeguts. No s'hi apunta l'existència d'alguna altra resta arqueològica en la zona.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, als efectes ambientals i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, l'homologació i pla parcial modificatius de les normes subsidiàries de planejament del municipi de Nàquera, promoguts per l'Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb el que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a la realització de les obres i el funcionament de l'activitat:  
El camí ramader denominat assagador d'Aragó .bé de domini públic de la Generalitat Valenciana. haurà de quedar lliure en tota l'amplària d'aquest d'obstacles que puguen pertorbar el trànsit normal dels ramats, havent de ser respectat en tot el seu traçat i amplària d'acord amb allò que disposa la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders. La classificació del camí ramader serà de sòl no urbanitzable, exterior al sector, o, si queda incorporat a aquest tindrà caràcter d'element estructural de la xarxa primària que no computarà a l'efecte urbanístic.  
Entés un proveïment d'aigua potable des de la xarxa municipal suficient i de qualitat, l'entitat gestora responsable d'aquesta certificarà l'existència de recursos hídrics en quantitat i qualitat suficients sense que es produïsca una minva en els consums d'altres usos que compartisquen la mateixa xarxa de distribució. Amb aquest fi, es pot preveure un consum aproximat d'aigua potable, coneguts, a priori, els tipus d'indústria que s'hauran d'implantar en ambdós sectors.  
Davant del desconeixement de la situació actual en què es troba l'estació depuradora, si encara està en projecte o al contrari si ja està construïda, cal ressenyar que, prèviament a l'entrada en funcionament dels sectors 1 i 3 haurà d'estar totalment executada l'estació depuradora d'aigües residuals, com també totes les infraestructures i col·lectors de connexió i impulsió, i que es troben en servei. Una vegada es trobe en funcionament, l'entitat gestora responsable d'aquesta haurà de certificar la capacitat de l'estació depuradora d'aigües residuals per a admetre les càrregues generades amb el desenvolupament d'ambdós sectors, com també establir les possibles restriccions a l'abocament, si és el cas, en funció de la naturalesa dels residus líquids generats per les diverses indústries. La xarxa de sanejament té caràcter separatiu i, davant l'absència d'una solució proposada per a l'evacuació i abocament de les aigües pluvials, s'ha d'identificar el punt d'abocament d'aquestes i obtenir l'autorització d'abocament per l'òrgan o entitat competent. S'haurà de complir el que disposa el Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Text refós de la llei d'aigües.  
Es procedirà a la clausura de l'abocador incontrolat existent en el sector 3, al costat del barranc del Moliner. En el sòl àmbit del sector 3, hi ha en l'actualitat un desballestament de cotxes que es veurà afectat amb el desenvolupament de l'ordenació proposada. Conseqüentment, els residus de qualsevol naturalesa que es generen en el desballestament existent hauran de ser tractats correctament per un gestor autoritzat. S'haurà d'identificar el gestor de residus sòlids urbans, com també traslladar els residus inerts a abocadors autoritzats, quedant prohibit l'emmagatzematge de residus d'obra en la zona d'actuació. Respecte dels residus generats, s'hauran de recollir les determinacions establides en la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana.  
Pel que fa a la contaminació acústica, s'haurà d'establir una ordenança específica, podent adoptar el model d'ordenança municipal sobre prevenció de la contaminació acústica publicat per la Generalitat Valenciana i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies. Respecte de la contaminació atmosfèrica s'ha de complir el que estableix la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric. A més, s'observarà el compliment de la normativa de sorolls i emissions de les màquines i les condicions de manteniment d'aquestes.  
Referit a la vegetació existent en la zona, principalment cítrics, es procedirà a una correcta eliminació o transformació d'aquests. Pel que fa a la vegetació que es definisca per a les noves zones enjardinades, es tindrà especial atenció en no utilitzar espècies amb sistemes radiculars agressius, que puguen produir desperfectes en canalitzacions i conductes, i altres incompatibles amb les pròpies de la zona donant prioritat a l'ús d'espècies autòctones   
Els camins i séquies afectats per les obres hauran de ser restituïts, a fi de garantir la continuïtat i servei als camps confrontants la utilització de la qual siga necessària per al funcionament correcte de l'activitat agrícola.  
En cas de detectar restes d'un possible jaciment durant l'execució de les obres, s'exigirà la paralització d'aquestes i es notificarà per escrit a la Direcció General de Patrimoni, adoptant les mesures necessàries per a la conservació d'aquestes fins que aquesta Direcció General emeta un informe respecte d'això.  
El programa de vigilància ambiental determina el tipus de controls que s'han de realitzar i l'entitat encarregada a aquest efecte. A més, haurà d'establir el nombre de controls que s'hauran de realitzar i la periodicitat d'aquests, sent extensiu a les mesures correctores proposades en aquest apartat.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb allò que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 20 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Expedient: 389/00-AIA  
Títol: Línia elèctrica a 132 kV ST Beneixama-ST Villena  
Promotor: Iberdrola, SA.  
Autoritat substantiva: Conselleria d'Innovació i Competitivitat.  
Objecte del projecte: Línia de 132 kV.  
Localització: Termes municipals de Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar,   
el Camp de Mirra, Cañada i Villena (Alacant).  
Descripció del projecte  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte.  
Segons s'exposa en la documentació presentada, l'objecte del projecte és millorar la garantia de subministrament a la zona oest de la província d'Alacant.  
Amb aquest fi es projecta la construcció d'una línia aèria de transport d'energia elèctrica de doble circuit a la tensió de 132 kV que comença en la subestació transformadora de Beneixama i finalitza en la subestació transformadora Villena, a fi d'eliminar les alimentacions en antena de les ST Villena i Ontinyent, i evacuar l'energia de la futura transformació 400/132 kV en la ST Beneixama, per a recolzar a la transformació d'Alacant capital.  
Aquesta línia conduirà a desmuntar a mitjà termini la línia de 66 kV Villena-Banyeres de Mariola-Ontinyent.  
Els suports que s'han d'instal·lar seran d'estructura metàl·lica, constituïts per angulars de costats iguals, d'organització en gelosia senzilla.  
Els suports correspondran als tipus 12E120, 12E150, 12E160, i 12E190. L'encast d'aquests en el terreny es realitzarà per mitjà de quatre fonamentacions independents. Els fonaments seran de formigó en massa.  
Els conductors seran d'alumini-acer tipus Hawk amb una secció de 281,1 mm2 i un diàmetre de 21,8 mm.  
La línia portarà en tota la seua longitud un cable de terra de fibra òptica tipus OPGW-14 de 102,2 mm² de secció i 14 mm de diàmetre; i un cable de terra d'acer tipus Ac-50 de 48,5 mm² de secció i 8,91 mm de diàmetre.  
Les cadenes d'aïlladors seran tipus SSS1N10 (suspensió) i tipus ASS1N10 (amarrament).  
Alternatives.  
En l'estudi d'impacte ambiental s'han plantejat tres alternatives des de la ST Beneixama fins a les vessants sud d'El Morrón, i un únic traçat des d'aquest punt fins a la ST Villena.  
Aquest últim tram s'ha considerat una única alternativa a causa, segons s'indica en l'estudi, de la ubicació de la subestació a l'oest del nucli de Villena, i a l'elevada densitat d'edificacions en la zona de la colònia d'El Morrón i en els voltants de Villena pel nord-oest. L'entrada a ST Villena s'ha efectuat evitant en la mesura que es puga tant les zones ja urbanitzades com les zones d'expectatives urbanístiques i residencials.  
Les alternatives plantejades són:  
Alternativa 1: discorre per la part baixa de les vessants de la serra la Solana. Aquesta alternativa afecta zones en pendent amb risc d'erosió greu i no molt bona accessibilitat en alguns llocs.  
En aquesta zona la vegetació presenta major valor que en les zones més baixes, on escassament hi ha restes de vegetació natural. Aquesta coberta vegetal exerceix una funció protectora del sòl i està formada per espècies típiques de forest sublitoral amb fragments de carrascar i bosquets de pi blanc. Des del punt de vista de fauna aquesta alternativa se situa en una zona a la qual correspon una comunitat faunística de major interés.  
Es destaca també en l'estudi que aquesta alternativa passa pròxima al Coto Escolar Beneixama, Refugi Forestal la Talaeta, Racó de la Talaia, zona de valor des del punt de vista cultural.  
Aquesta alternativa també se situa relativament pròxima a la zona de jaciments arqueològics del Blanquinal.  
Alternativa 2: discorre per una zona de pendent molt suau amb cultius (fonamentalment oliveres, ametlers, i vinyes), solcada per nombrosos camins i en la qual hi ha cases de cultiu disperses.  
Aquesta alternativa se situa en una àrea més transformada que presenta una major capacitat per a absorbir aquest tipus d'obres lineals.  
Pel que fa a enclavaments d'alt valor historicoartístic, es tracta de l'alternativa millor situada pel que fa a jaciments arqueològics, atés que no s'acosta als jaciments del Blanquinal ni al jaciment romà Casa Baltasar.  
Alternativa 3: discorre més al sud de les anteriors alternatives i molt pròxima a una línia ja existent de 66 kV. Se situa en terrenys amb vocació de regadiu i més pròxima a habitatges i al nucli urbà de Beneixama.  
Aquesta alternativa seria més visible des de la carretera i també des de punts com l'ermita de Sant Bartomeu i el turó Peñetas.  
En l'estudi s'ha triat l'alternativa 2 com la més adequada des del punt de vista ambiental.  
Com a àrea d'estudi s'ha pres una banda de 4 km d'ample i 19,3 km de longitud que inclouen les tres alternatives analitzades. Aquest corredor es troba situat al nord de la província d'Alacant, i afecta els termes de Banyeres de Mariola, Villena, Cañada, el Camp de Mirra, Beneixama i Biar.  
L'àrea d'estudi es tracta d'una suau depressió de relleu molt suau extensament modificada per pràctiques agrícoles i situada entre dos importants alineacions muntanyoses, la serra de Solana i la serra de la Vila.  
Tramitació administrativa  
1. Informació pública  
El Servei Territorial d'Indústria i Energia d'Alacant ha procedit al tràmit d'informació pública mitjançant un anunci publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 4023, de 18 de juny de 2001. Segons certificat emés pel cap de la Unitat d'Energia durant el període d'informació pública s'hi han presentat 16 al·legacions.  
S'han efectuat consultes amb data 2 d'octubre de 2000, als ajuntaments de Beneixama, Banyeres de Mariola, Biar, Cañada, el Camp de Mirra i Villena, a la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Ciència i Educació, a la Direcció Territorial de Medi Ambient.  
2. Resum de les al·legacions  
Les al·legacions presentades no tenen caràcter ambiental, només en una d'elles un dels punts de l'al·legació apunta la insuficient informació sobre les radiacions electromagnètiques derivades de les línies sobre habitatges, etc.  
Informes sectorials  
De les consultes efectuades s'han rebut informes dels diversos organismes dels quals cal ressaltar:  
Ajuntament de Biar: en l'informe remés per l'Ajuntament s'indica que no hi ha incidències ambientals i que la qualificació urbanística dels terrenys afectats és de sòl no urbanitzable comú.  
Ajuntament del Camp de Mirra: informa favorablement l'alternativa número 1.  
Ajuntament de Cañada: el sòl per on discorre la línia està qualificat com a sòl no urbanitzable tipus general. Pel que fa als usos permesos caldrà ajustar-se al que disposa la Llei 4/1992, de sòl no urbanitzable.  
Ajuntament de Villena: remet informe en què indica que el sòl pel qual discorrerà la línia està qualificat com a no urbanitzable comú i de protecció especial de classe 1 (interés agrològic) i de classe 2 (interés paisatgístic), segons el PGOU de Villena. S'apunten a més una sèrie de mesures correctores que es considera necessari aplicar-les. Aquestes mesures són, entre altres, les següents:  
Considerar la possibilitat d'elevar els suports sobre la coberta vegetal, a fi d'evitar l'alteració de les masses d'arbratge, amb funció ecològica molt important atesa l'escassetat d'aquestes zones.  
Considerar la senyalització de cables amb salvaocells per a prevenir col·lisions, principalment en el tram A, vessants de la Solana i El Morrón.  
Preservar la vegetació herbàcia i arbustiva o de l'arbratge. El PGOU de Villena estableix en el sòl qualificat com a no urbanitzable de protecció especial de classe 2, que la tala d'arbratge requereix estudi sotmés a l'Ajuntament i l'informe favorable de la Conselleria d'Agricultura, i és potestat municipal l'autorització de la tala.  
El projecte de connexió elèctrica entre la ST Beneixama i ST Villena va ser objecte d'una consulta l'any 1996 per part del promotor.  
En aquesta fase de consultes prèvies es va rebre informe de la Direcció Territorial de Medi Ambient en què es reflecteixen les forests públiques que poden veure's afectades per la línia elèctrica, així com els diversos camins ramaders de cada terme municipal que es veuran afectats pel projecte. S'indica també en l'informe que no s'afecte l'antiga Laguna Salada de Villena, i es procure instal·lar l'estesa a curta distància i en paral·lel a altres infraestructures existents i en terrenys agrícoles.  
A partir d'aquesta consulta prèvia s'ha procedit a la modificació del traçat original als voltants de Villena a l'entrada a la subestació. La modificació ha consistit a desviar el traçat cap a l'oest, per darrere del Cabezo Redondo cap a la depuradora d'aigües residuals.  
Afeccions legals  
L'àrea d'estudi definida per a albergar el traçat de la línia elèctrica s'emplaça fora de la serra Mariola, declarat parc natural per decret del Consell.  
En la zona cal destacar la presència de la microreserva vegetal Cabecicos de Villena.  
Des del punt de vista de patrimoni històric la zona d'estudi compta amb un nombrós conjunt de zones amb jaciments arqueològics.  
També al llarg del recorregut de la línia es veuran afectats nombrosos camins ramaders, per la qual cosa s'haurà de tenir en compte allò que disposa la Llei 3/1995, de camins ramaders.  
Consideracions ambientals  
Elements ambientals que poden veure's afectats de manera important pel projecte.  
La línia objecte de l'estudi pot produir una sèrie d'alteracions sobre els elements del medi: geologia i geomorfologia; edafologia; hidrologia; aire; vegetació, fauna; medi socioeconòmic (població, sector econòmic, sistema territorial); paisatge.  
La vegetació de la zona està constituïda fonamentalment per cultius agrícoles (cultius llenyosos en secà i en regadiu, labor intensiva, cultius herbacis i hortícoles) i per vegetació forestal formada per bosc baix (romer, timó, espart, coscoll, etc), masses d'alzines (Quercus ilex subsp. rotundifolia) i àrees amb pi blanc (Pinus halepensis).  
Pel que fa a l'avifauna per ser aquesta la que presenta major sensibilitat a aquest tipus de projectes, es presenta en la zona una diversitat important. Així, cal destacar la presència per nidificació o bé per campeig d'espècies com: àguila marcenca (Circaetus gallicus), esparver cendrós (Circus pygargus); àguila de panxa blanca (Hieraaetus fasciatus); astor (Accipiter gentilis); esparver vulgar (Accipiter nisus); àguila calçada (Hieraaetus pennatus); falcó mostatxut (Falco subbuteo); xoriguer petit (Falco naumanni); aligot comú (Buteo buteo); duc (Bubo bubo), etc.  
2. Identificació i valoració d'impactes  
En l'estudi d'impacte ambiental per a la identificació, caracterització i avaluació d'impactes, s'han considerat tres trams de comportament uniforme enfront de les diverses actuacions del projecte i on la magnitud dels efectes ocasionats en els diversos mitjans es considera que serà homogènia. Els trams en què s'ha dividit la línia són:  
Tram A: ST Beneixama-vessants sud d'El Morrón (Casa del Cura).  
Tram B: vessants sud d'El Morrón (Casa del Cura) . carretera Villena-Caudete.  
Tram C: carretera Villena/Caudete-ST Villena.  
En el tram A, en la fase de construcció, es considera impacte negatiu, valorat com a compatible, la instal·lació dels suports, la disminució de qualitat del sòl, la degradació de la vegetació per emissió de contaminants, eliminació directa d'exemplars de micromamífers, invertebrats edàfics, rèptils, etc per moviment de terres, etc. En la fase de funcionament, l'impacte està referit a la compactació i degradació del sòl que pot tenir lloc durant la realització de les labors de manteniment. Atesa l'abundància de camins presents en aquesta zona agrícola i que els treballs es redueixen a revisions periòdiques i esporàdiques dels elements de la línia, s'ha considerat com a no significatiu.  
En la fase de funcionament pot veure's afectada l'avifauna de la zona derivat de la col·lisió amb els cables de terra.  
En el tram B, en la fase de construcció, es consideren també com a impactes negatius la compactació, degradació del sòl agrícola en la instal·lació dels suports, la pèrdua de qualitat del sòl, degradació de la vegetació. S'han valorat com a compatibles.  
En la fase de funcionament igual que per al tram A, s'ha valorat com a compatible l'impacte de l'avifauna per col·lisió per considerar que aquest risc és baix.  
Al tram C els efectes són semblants als trams anteriors. En la fase de funcionament l'efecte sobre l'avifauna per col·lisió s'ha valorat com a compatible-moderat.  
Respecte al patrimoni històric s'indica que sempre que s'adopten les mesures oportunes per a evitar possibles afeccions a aquests, s'ha valorat com a compatible.  
Per a evitar l'afecció que les labors de construcció poden causar als béns de patrimoni localitzats a la zona, es realitzarà un estudi detallat de la ubicació dels suports pròxims a aquests jaciments inventariats, de manera que s'evite la ubicació dels suports en aquests llocs concrets.  
Pel que fa al paisatge, s'indica en l'estudi que els principals elements generadors d'impacte, pel fet de no preveure's l'obertura de carrer ni d'accessos, són els suports, la presència dels quals produirà un impacte residual, no minimitzable mitjançant aplicació de mesures correctores, encara que de baixa magnitud. El tram que presenta major magnitud (moderat) en l'impacte paisatgístic és el tram A, que presenta la major qualitat paisatgística del territori estudiat.  
3. Consideracions sobre la proposta de mesures correctores i del programa de vigilància ambiental  
Les mesures protectores que es proposen en l'estudi són, entre altres;  
Aprofitament al màxim de la xarxa de camins existent, i evitar en la mesura que es puga la creació de nous camins.  
Minimització de les zones d'abassegament de materials de muntatge de la infraestructura o procedents de l'excavació.  
La ubicació dels suports es realitzarà de manera que s'eviten les zones amb major risc d'erosió.  
La maquinària que s'haja d'utilitzar durant l'execució de les obres haurà de ser revisada, a fi d'evitar pèrdues de lubricants, combustibles, etc. Els canvis d'olis, reparacions i llavada de maquinària, en el cas que fora necessari realitzar-los, s'hauran de dur a terme en les zones destinades a aquest fi, en les quals no existirà risc de contaminació de sòls.  
. S'haurà de retirar de manera adequada les restes i deixalles que es generen, i restituir en tot cas la forma i aspectes originals del terreny.  
. S'haurà de tenir especial atenció per a no danyar la infraestructura de reg existent en la zona.  
. S'haurà de procedir a la neteja i retirada de possibles aterraments que puguen obstaculitzar el flux de les aigües superficials.  
. Ubicació de suports de manera que s'evite o reduïsca al màxim la curta d'arbratge en les zones on existisquen xicotetes taques d'alzines i pi blanc.  
. En les zones de matoll, preservació al màxim de la vegetació herbàcia i arbustiva amb la finalitat de mantenir en superfície una coberta vegetal, i controlar d'aquesta manera a curt termini l'erosió per escorriment que puga induir-se en l'entorn dels suports.  
. S'haurà d'evitar en la mesura que siga possible l'afecció a l'arbratge existent, utilitzar en el cas que siga necessari, el recrescut de suports en les zones que siga viable per a evitar la interferència dels conductors amb les escasses masses d'arbratge; també es realitzarà el desplaçament diferencial de suports per a reduir al mínim l'eliminació de vegetació.  
Pel que fa als jaciments arqueològics inventariats, s'haurà de realitzar un estudi detallat de la ubicació de les torres pròximes a aquests, a fi d'evitar alteracions a aquests jaciments, situant les torres el més lluny possible d'aquests enclavaments. En el cas concret de Cabezo Redondo, zona arqueològica declarada bé d'interés cultural, s'haurà de considerar el fet d'allunyar el màxim possible el traçat cap a l'est, i situar-lo més prop de la carretera Villena-Caudete, sempre que aquest desplaçament siga viable des del punt de vista tècnic. S'haurà de realitzar un seguiment arqueològic en l'últim tram de la línia. En la resta dels trams, en el cas que durant la realització dels treballs d'excavació apareguera qualsevol tipus de resta d'interés històric, arqueològic o paleontològic, s'informarà del Servei de Patrimoni Arqueològic i Etnològic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.  
Les mesures correctores que es proposen en l'estudi són, entre altres:  
Eliminació adequada dels materials sobrants en les obres i de qualsevol abocament accidental, una vegada hagen finalitzat els treballs d'instal·lació dels suports i estesa dels conductors, i restituir la forma i aspectes originals del terreny.  
Restitució dels camins i de totes les obres que siga necessari creuar o utilitzar que hagen resultat danyades. Neteja del material acumulat, préstecs o deixalles, i efectuar l'esmentada neteja com més prompte millor en el cas que el material impedisca el pas de vehicles o vianants o puga comportar qualsevol tipus de perill per a la població.  
En el cas que s'òbriguen xicotets accessos a les zones de cultiu, es procedirà a la recuperació de les esmentades zones una vegada finalitzats els treballs.  
Es rehabilitaran els danys efectuats a les propietats durant la construcció, o bé s'efectuarà una compensació econòmica per aquests, de comú acord amb els propietaris afectats.  
Respecte a la generació de camps elèctrics i magnètics pel funcionament de la línia elèctrica, l'estudi realitza un xicoteta anàlisi en què s'indica que, d'acord amb la recomanació del Consell Europeu i la recomanació d'ICNIRP (International Commission Non Ionizing Radiation Protection), els estudis efectuats indiquen que l'exposició a un CEM (camp electromagnètic) no ha d'induir corrents superiors a 2 mA/m2. A partir d'ací, i usant diferents models matemàtics, s'hi estableixen quines intensitats de CEM es consideren segures i s'arriba als valors de 5 kV/m per a camp elèctric i 100 µT per a camp magnètic.   
Per a línies aèries de 120 kV s'obtenen valors de camps magnètics compresos entre 6 µT des de l'eix de la línia i 0,01µT a 100 metres d'aquesta. Una línia de 132 kV presentarà valors per tant un poc superiors que els estimats en línies de 120 kV però per sota de les intensitats que es consideren segures d'acord amb les recomanacions esmentades anteriorment.  
En general es consideren adequades les alternatives plantejades i l'àrea d'estudi definida. De les alternatives plantejades (1, 2 i 3), es considera que l'elegida com a definitiva (alternativa 2), una vegada aplicades les mesures protectores i correctores, és ambientalment acceptable. Aquesta alternativa enfront de la número 1 que afecta terrenys forestals i s'aproxima a zones de major sensibilitat, s'emplaça en un relleu suau, d'ús agrícola fonamentalment, amb nombrosos camins d'accés, on la línia pot integrar-se amb major facilitat.  
El principal efecte negatiu que el projecte en estudi pot provocar sobre els elements del medi, es donaran sobre l'avifauna, patrimoni històric i paisatge, fonamentalment.  
Respecte a l'avifauna crida l'atenció l'absència de mesures per a evitar risc de col·lisió d'aus amb els cables conductors, màximament que la zona presenta una àmplia diversitat pel que fa a espècies i riquesa, i moltes d'elles són especialment sensibles a aquest tipus de projectes, i utilitzen les zones de recorregut de la línia com a àrea de caça.  
Pel que fa al patrimoni, l'àrea d'estudi presenta abundants jaciments. En concret la zona d'El Morrón i Cabezo Redondo on la línia s'ha projectat molt prop d'aquests.  
En l'estudi d'impacte ambiental s'ha obviat l'afecció a camins ramaders.  
Atenent a les consideracions efectuades i a l'estudi d'impacte ambiental realitzat, s'estima que el projecte ha d'adoptar una sèrie de mesures a més de les proposades en l'estudi, a fi que s'evite o minimitze l'efecte negatiu apuntat. Aquestes mesures són:  
Haurà de respectar-se al màxim la vegetació existent (agrícola, forestal), havent de situar els suports de manera que no s'afecten espècies arbòries ni en la fonamentació ni en la posterior franja de seguretat, la qual consistirà simplement en l'eliminació d'aquells exemplars que afecten directament la línia i no puguen mantenir-se per altres mètodes (podes, reubicació suport, etc.), i espècies piròfites. Les formacions arborades de forma contínua són molt escasses la qual cosa permet dissenyar l'estesa sense afectar-les.  
Es procedirà a senyalitzar els cables de terra mitjançant la instal·lació d'elements salvaocells que es disposaran en ambdós cables de terra a una distància entre ells de 10 metres i a portell.  
Haurà de complir-se el que disposa la Llei 3/1995, de camins ramaders.  
Haurà de contrastar-se amb la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Ciència i Educació la instal·lació dels suports a fi que no s'afecte els jaciments existents, en especial en les àrees d'El Morrón i Cabezo Redondo.  
S'haurà de complir el que disposa el Reial Decret 1.066/2001, de 28 de setembre, reglament que estableix condicions de protecció del domini públic radioelèctric, restriccions a les emissions radioelèctriques i mesures de protecció sanitària enfront d'emissions radioelèctriques. En aquest Reial decret es fixen una sèrie de limitacions i restriccions bàsiques sobre els camps electromagnètics.  
Consideracions jurídiques  
1. El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprenen de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta. El projecte en qüestió es troba en l'annex I apartat 2 g) del Decret 162/1990, reglament que desenvolupa la Llei d'impacte ambiental.  
2. En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
3. L'article cinqué del Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental, per a les declaracions i estimacions d'Impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
4. El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Per tot això, i fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, formule la següent  
Declaració d'Impacte Ambiental  
Primer. Estimar acceptable, només a l'efecte ambiental i sense perjudici de les autoritzacions que hi siguen preceptives, el Projecte de línia aèria d'energia elèctrica de 132 kV, als termes municipals de Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, el Camp de Mirra, Cañada, Villena (Alacant) el promotor del qual és Iberdrola, SA, sempre que aquest es desenvolupe d'acord amb el que estableix la documentació presentada i en l'apartat segon d'aquesta resolució.  
Segon. Se supedita l'execució de l'esmentat projecte al compliment dels següents condicionants:  
1. Haurà de respectar-se al màxim la vegetació existent (agrícola, forestal), i han de situar els suports de manera que no s'afecte espècies arbòries ni en la fonamentació ni en la posterior franja de seguretat, la qual consistirà simplement en l'eliminació d'aquells exemplars que afecten directament la línia i no puguen mantenir-se per altres mètodes (podes, reubicació suport, etc.), i espècies piròfites. Les formacions arborades de forma contínua són molt escasses la qual cosa permet dissenyar l'estesa sense afectar-les.  
Especial interés en el manteniment d'exemplars de carrasques que es troben al llarg del recorregut en límits de parcel·les, formant bosquets, etc.   
2. Es procedirà a senyalitzar els cables de terra mitjançant la instal·lació d'elements salvaocells que es disposaran en ambdós cables de terra a una distància entre ells de 10 metres i a portell. Aquesta senyalització es durà a terme en tot el recorregut.  
Els elements salvaocells que s'han d'utilitzar seran les tires en X de neopré (35 cm x 5 cm) subjectes per mordassa d'elastòmer amb cinta luminiscent, o també es pot emprar espirals de color visible i dimensions de 30x100 cm.  
3. Haurà de complir-se el que disposa la Llei 3/1995, de camins ramaders.  
4. Haurà de contrastar-se amb la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Ciència i Educació la instal·lació dels suports a fi que no s'afecte els jaciments existents, en especial en les àrees d'El Morrón i Cabezo Redondo.  
5. Es presentarà en aquesta Direcció General el resultat del programa de vigilància ambiental reflectit en un informe i reportatge fotogràfic dins dels tres primers mesos de la finalització de l'obra.  
Tercer. Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, per ser un acte de tràmit que no posa fi al procediment ni produeix indefensió, no s'hi pot interposar cap recurs; sense perjudici d'utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret s'estimen pertinents.  
Quart. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental, d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 20 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 099/8508-YNU  
Títol: Modificació puntual núm. 7 del PGOU  
Promotor: Ajuntament de Manuel  
Autoritat substantiva: Ajuntament i COPUT  
Localització: A la zona coneguda com Pla del Valiente, al sud del terme municipal, confronta amb el de Xàtiva, en un terreny pla situat entre la forest Valiente, la via del ferrocarril i el riu Albaida.  
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
Respondre a la demanda de sòl industrial després del desenvolupament del polígon industrial situat en la zona la Garrofera, atesa l'absència de sòl urbanitzable per a aquest ús a la resta del terme municipal.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte   
La proposta es desenvolupa en un àmbit pròxim a l'actual polígon industrial, tenint en compte que el creixement natural d'aquest no resultava apropiada ateses les característiques morfològiques del terreny. En aquest sentit, el polígon industrial aprofita el caràcter pla dels terrenys, actualment ocupats per cultius de cítrics, minimitzant el moviment de terres i reduint substancialment el possible impacte paisatgístic que l'edificació sobre el vessant hauria produït.  
Igualment, la proximitat del ferrocarril València-Xàtiva i de la carretera de Manuel a Barxeta, límits ambdós del polígon industrial, fan que l'accessibilitat d'aquest resulte adequada. No obstant això, és previsible que millore encara més amb l'execució de la ronda, que evitaria la circulació de camions pel nucli urbà.  
Com a possibles afeccions ambientals apareix el riu Albaida per proximitat i un camí ramader que travessa el sector.  
Amb la creació d'una àrea industrial de 9'32 ha es pretén traslladar aquelles activitats actualment localitzades en el nucli urbà, i que per les seues característiques poden produir molèsties a la població, a un lloc adaptat a les necessitats d'aquestes.  
No obstant l'anterior, i com a complement, es proposa l'aplicació de condicions higienicosanitàries amb la intenció d'evitar un assentament industrial que puga afectar negativament la població de Manuel.  
Alternatives  
En haver-se recollit alternatives de localització en la documentació presentada, sí que hi ha constància que l'Ajuntament de Manuel ha proposat altres localitzacions respecte del polígon industrial als voltants de la forest Valiente, a manera de creixement natural del sòl industrial aprovat amb motiu del Pla general d'ordenació urbana. Després de les reunions mantingudes des d'aquesta Direcció General amb l'Ajuntament de Manuel es va fer insistència en el fet que els terrenys proposats no plantejaven una solució ambiental acceptable, per la qual cosa s'instava la recerca de localitzacions alternatives que minimitzaren l'impacte ambiental, circumstància aquesta que ha portat al plantejament actual en un entorn totalment pla i quasi directament relacionat amb el polígon industrial existent.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 2 de març de 2001 l'Ajuntament de Manuel va remetre projecte, estudi d'impacte ambiental i certificat del Ple i va sotmetre a informació pública el Projecte de modificació puntual núm. 7 del Pla general d'ordenació urbana del municipi, incoant-se el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
En data 11 d'abril de 2001 es va rebre igualment documentació tècnica i expedient administratiu de l'esmentat projecte des dels Serveis Territorials de la Direcció General d'Urbanisme i Ordenació Territorial.  
En data 26 d'abril de 2001 es va sol·licitar a l'Ajuntament de Manuel el corresponent certificat d'aprovació provisional del projecte incloent el resultat del període d'informació pública com també còpia de les al·legacions presentades.  
En data 28 de juny de 2001 es va rebre de l'Ajuntament de Manuel la documentació sol·licitada, on es recollia que l'expedient complet es va exposar al públic segons anuncis publicats en el diari Levante, de data 3 de març de 2001 i en el DOGV núm. 3955, de 8 de març de 2001.  
Durant el període d'informació pública es va presentar un escrit d'al·legacions per part de cinc persones, segons consta en els certificats emesos per la secretària . interventora de l'Ajuntament de Manuel, en els quals s'incloïa l'aprovació provisional, l'informe del tràmit d'informació al públic realitzat i una còpia d'aquest escrit.  
Resum de les al·legacions  
Les al·legacions presentades fan referència a l'incompliment d'alguns articles de diverses legislacions en allò que a la reclassificació del sòl es refereix, com també a l'existència de sòl industrial per desenvolupar en l'actual polígon, circumstància aquesta unida a la falta de demanda real d'aquest tipus de sòl.  
En aquesta línia, i posposant el creixement del polígon al moment en què la demanda resulte realment necessària, se'n proposa l'ampliació directa sobre la forest Valiente per tractar-se de terrenys sense cultivar, sense massa arbòria i sense produir impactes ambientals.  
Tots els punts continguts en les al·legacions van ser desestimats per l'Ajuntament segons certificat de 26 de juny de 2001. Pel que fa a la proposta de creixement natural sobre la forest Valiente, única referència ambiental de l'al·legació, tal com s'ha comentat i de la mateixa manera que es recull en l'informe tècnic de l'Ajuntament de Manuel, va ser aquesta mateixa Conselleria la que va proposar la recerca d'un lloc alternatiu de creixement en el pla, sense concretar aquest, per a evitar la transformació d'un sòl actualment classificat com a sistema general d'espais lliures . parc públic . i d'especial protecció paisatgisticoforestal pel Pla general d'ordenació urbana que hauria comportat l'aparició d'impactes paisatgístics de singular importància, entre altres. En tot cas, no s'ha d'oblidar la caracterització d'aquests espais, com també la seua consideració en els municipis confrontants, per la poca vegetació que tinguen.  
Peticions d'informació o documentació complementària  
En data 29 de novembre de 2001, advertint l'existència d'un camí ramader que separava al sector en dues parts i sense que l'estudi d'impacte ambiental mencionara res al respecte, es va sol·licitar consulta als serveis territorials de la Conselleria de Medi Ambient.  
Rebut el corresponent informe, se'n transcriu a continuació el contingut:  
Examinada la documentació de l'expedient de referència avaluació d'impacte ambiental relatiu a la modificació puntual núm. 7 del PGOU de Manuel, que promou el mateix Ajuntament, es constata que el camí que divideix transversalment l'esmentat sector coincideix amb el camí ramader intitulat assagador del Camí de Lloc Nou, i classificat per l'Ordre de la Conselleria d'Agricultura i Pesca, de data 8 de setembre de 1989 (DOGV de 04.10.89), amb una amplària legal necessària de 6'00 metres.  
Per tot això, els tècnics que subscriuen indiquen que, en compliment d'allò que s'ha preceptuat en la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, el promotor de l'actuació haurà de preservar aquest domini públic, propietat de la Generalitat Valenciana per Reial decret núm. 2.365/84, de qualsevol tipus d'actuació i usos no previstos en l'al·ludida Llei 3/1995, per a la qual cosa haurà de preveure's com a xarxa primària: zona verda (no computable a l'efecte urbanístic) reordenant-se el sector, o bé en el pitjor dels casos, iniciar el preceptiu expedient de modificació de traçat del tram afectat.  
En aqueix últim cas, la documentació que necessàriament s'haurà d'aportar serà:  
Escriptura de propietat dels terrenys que s'ofereixen en permuta.  
Nota simple informativa del registre on conste el titular i les càrregues.  
Proposta de modificació del traçat (s'entén ja presentada)  
Alçament topogràfic (E=1:10621, preferiblement E=1:5000) del tram que s'ha de permutar.  
Valoració, per un tècnic competent, d'ambdues parcel·les que s'han de comprovar pels tècnics de Patrimoni de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació.  
Afeccions legals  
Tal com queda reflectit en l'informe dels Serveis Territorials de la Conselleria de Medi Ambient, la principal afecció legal del polígon industrial recau sobre el camí ramader assagador del Camí de Lloc Nou, amb amplària legal necessària de 6'00 metres. L'esmentat camí divideix en dues parts el sector proposat amb direcció nord-oest . sud-est, i no és recollida en cap moment per l'estudi d'impacte ambiental.  
La presència del riu Albaida, com també la protecció del seu entorn establida pel vigent instrument de planejament mitjançant les figures de sòl no urbanitzable d'especial protecció del llit i de l'afecció d'aquest, aquesta última de 20 metres d'amplària, queda recollida en el projecte presentat de manera que el límit del sòl industrial s'ajusta al límit del fins ara sòl no urbanitzable comú, sense reduir llavors el grau de protecció d'aquells. No obstant l'anterior, el sòl proposat afecta els 100 primers metres mesurats des de l'aresta superior del llit, per la qual cosa resultarà preceptiva l'autorització de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer de cara a l'aprovació de la proposta.  
No havent-se trobat cap referència als jaciments arqueològics del municipi en la documentació presentada per a contrastar la possible afecció a aquests per part de la modificació puntual plantejada, resulta necessari comentar que si bé no pareix veure's afectat cap d'ells després de consultar documentació respecte d'això sí que és cert que el municipi de Manuel ha sigut objecte de la trobada d'algunes peces aïllades, per la qual cosa resultaria convenient prestar especial atenció a aquesta circumstància durant la fase de moviment de terres.  
Consideracions ambientals  
L'àmbit del sector proposat es caracteritza des d'un punt de vista geològic per depòsits quaternaris d'arenes, llims i cudols arredonits a manera de terrasses fluvials, amb alçàries compreses entre els 5 i els 8 metres. Es pot considerar que la seua extensió arriba fins a la vora de la carretera que uneix Manuel amb Barxeta, per la qual cosa es tractaria d'un sector molt homogeni en aquest sentit. La geologia d'aquests sòls és conseqüència directa del traçat del riu Albaida, un dels elements més importants que cal tenir en compte en el desenvolupament del sector per tractar-se d'un element fràgil des d'un punt de vista dels impactes ambientals. D'altra banda, les condicions d'aquest tipus de sòls els fa molt adequats per al cultiu de cítrics, ús actual dominant en l'àrea i, en general, en la resta del terme municipal, on la vegetació potencial no es correspon amb l'actual i els exemplars de major interés se situen en l'extrem sud-occidental d'aquest.  
Es pot dir que la proposta de localització es troba molt condicionada per les infraestructures viàries i ferroviàries existents, i, des d'un punt de vista ambiental, per la presència del riu Albaida i el traçat del camí ramader ja comentat en paràgrafs anteriors.  
Relacionats amb el traçat i proximitat del riu es remenen riscs de contaminació de les aigües superficials per abocament directe al llit d'aigües no depurades, raó per la qual és necessària l'execució d'una xarxa de sanejament adequada que desemboque en una depuradora capaç de tractar els efluents industrials. No obstant això, i a falta d'una major concreció en el tipus d'indústries que s'han d'instal·lar, el fet que es pretenguen regular les condicions higienicosanitàries de les indústries mitjançant l'aplicació de l'article 101.3 .determinacions generals . de les normes urbanístiques del municipi de Manuel, en les quals es prohibeixen indústries qualificades com a insalubres o nocives de grau major a 2 pel nomenclàtor d'activitats molestes, nocives, insalubres i perilloses, ja ha de comportar una minva important en el potencial contaminant de les aigües industrials, podent donar-se fins i tot la circumstància que en algunes de les instal·lacions s'arriben a produir únicament aigües residuals assimilables a un ús residencial.  
Per un altre costat estaria la permeabilitat del sòl, considerada com a mitjana en la cartografia de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. Atés que els únics sòls del municipi que presenten millors condicions respecte d'això són els situats en els relleus sud-occidentals, i que en ells no seria a priori acceptable una transformació de sòl que comporte una implantació d'usos residencials o industrials com el proposat, S'estima encertada l'elecció de l'emplaçament des d'aquest punt de vista. No obstant això, continua sent necessària la correcta execució d'una xarxa de sanejament que evite filtracions i que estiga dotada dels mecanismes de registre adequats per a controlar els abocaments produïts.  
Respecte a la construcció de l'esmentada xarxa, en la documentació presentada hi ha contradiccions sobre la tipologia unitària o separativa d'aquesta, i resulta preferent en tot cas la implantació d'aquesta última, i res es diu de l'execució d'elements per al control dels abocaments. Finalment, es comenta que l'evacuació de la xarxa municipal es produirà en l'estació depuradora d'aigües residuals de pròxima construcció.  
Tornant al riu Albaida, els terrenys adjacents al llit es caracteritzen també per un risc d'inundabilitat elevat (grau 1, amb freqüències inferiors als 25 anys i calats superiors als 80 centímetres). Davant de la impossibilitat de concretar l'àmbit dels terrenys afectats per l'escala de la documentació consultada (en ella no sembla veure's afectat l'àmbit del polígon), seria recomanable adoptar mesures de control respecte de l'emmagatzematge de residus que puguen resultar perillosos pel seu potencial contaminant del subsòl o de les aigües, tot això en previsió que la zona puga veure's afectada per una avinguda del riu.  
Malgrat no haver-se presentat dades climàtiques relacionades amb el vent, el factor més important pel que fa a les possibles molèsties als assentaments residencials i al nucli urbà per transport de partícules i olors, la circumstància ja comentada de la limitació del tipus d'indústries que s'han d'instal·lar en funció del seu grau de qualificació sembla prou, juntament amb l'adopció de solucions tècniques particulars per a cada empresa, per a assegurar la compatibilitat del sector amb l'entorn d'aquest.  
Tampoc es concreten dades sobre la gestió de residus que s'ha de dur a terme en el sector, si bé s'apunta alguna mesura correctora respecte d'això. En aquest sentit, resulta important conéixer els llocs on es traslladen tant els residus sòlids urbans com els inerts, ja que els perillosos s'entendran gestionats per les empreses que allí s'instal·len, com també la capacitat dels abocadors de cara a l'increment de la demanda.  
Atés que les parcel·les afectades es troben en l'actualitat cultivades amb plantacions de cítrics, la fase de construcció del polígon es caracteritzarà en qüestió de producció de residus per l'acumulació de gran nombre de restes orgàniques procedents de la tala d'arbres, i no es troben referències al respecte en l'estudi d'impacte ambiental.  
La proximitat del polígon industrial existent, juntament amb altres infraestructures importants, no fa previsible un impacte afegit rellevant produït per la necessitat de portar fins a l'àmbit del sector els serveis d'aigua potable, sanejament, energia elèctrica, etc. No obstant això, pel que fa a la xarxa d'aigua potable no s'ha considerat un consum mitjà estimat del polígon, motiu pel qual resultarà necessari aportar un estudi o justificació sobre l'existència de recursos hídrics en quantitat i qualitat suficient.  
Sobre el possible impacte paisatgístic es presenten mesures de control estètic sobre les edificacions, però en cap cas es parla dels acabats d'aquestes.  
Cal citar a continuació les consideracions que realitzara en el seu dia la declaració d'impacte ambiental del Pla general d'ordenació urbana, per posseir relació directa amb alguns dels aspectes més rellevants de la modificació proposada. En aquesta línia, les condicions imposades feien referència a:  
La necessitat de grafiar en els plànols del document urbanístic els camins ramaders del municipi.  
La inclusió dels jaciments arqueològics existents al municipi.  
La incorporació a les normes urbanístiques d'ordenances en matèria de sanejament i de prevenció de la contaminació acústica.  
La supeditació del desenvolupament urbanístic a la posada en marxa de les infraestructures de sanejament necessàries.  
La reserva de sòl en els vials per a la col·locació de contenidors de recollida selectiva de residus.  
La realització d'un informe anual sobre el compliment del programa de vigilància ambiental.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
En l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, el Projecte sobre la modificació puntual núm. 7 del Pla general d'ordenació urbana del municipi de Manuel (València), promogut pel mateix Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb allò que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a l'aprovació i desenvolupament del projecte:  
Atés que el sector proposat es troba travessat pel camí ramader denominat assagador del Camí de Lloc Nou, amb amplària legal necessària de 6'00, i que la declaració d'impacte ambiental del Pla general d'ordenació urbana va establir en el seu moment la necessitat de grafiar aquests elements en els plànols d'ordenació, com també l'aplicació de la legislació sectorial vigent, el pla parcial que desenvolupe el sector haurà de considerar la seua ordenació incorporant el traçat de l'esmentada via com a part de la xarxa primària . zona verda ., no computable a l'efecte urbanístics. No obstant això, podrà també iniciar-se el preceptiu expedient de modificació de traçat amb la presentació de la documentació mínima exigible continguda en l'informe dels serveis territorials.  
Per la situació del sòl urbanitzable industrial plantejat, localitzat dins dels 100 metres comptats des de l'aresta superior del llit del riu Albaida, s'haurà de sol·licitar autorització a l'organisme de conca competent en aplicació de la vigent legislació d'aigües. En tot cas, i a falta de documentació gràfica més detallada, es prohibirà tot tipus d'edificacions en els primers 20 metres mesurats des del mateix punt.  
En relació amb la xarxa de sanejament, aquesta haurà d'executar-se amb caràcter separatiu, abocant les pluvials preferiblement al llit del riu Albaida excepte informe contrari de l'òrgan competent, qui haurà d'autoritzar aquest abocament amb caràcter previ a l'execució de la xarxa.  
Per la seua banda, les aigües residuals es traslladaran per col·lector fins a la xarxa municipal i d'allí a la nova estació depuradora d'aigües residuals. En relació amb açò últim, la posada en marxa de les instal·lacions industrials haurà de posposar-se a l'entrada en funcionament de l'esmentada estació depuradora, conseqüentment amb allò que s'ha expressat en el condicionant 4 de la declaració d'impacte ambiental del Pla general d'ordenació urbana.  
Serà necessari igualment, en el moment en què es construïsca l'estació depuradora, adoptar una ordenança d'abocaments que haurà de respondre a les característiques tècniques d'aquella per a assegurar el funcionament correcte d'aquesta, circumstància aquesta també recollida en l'esmentada declaració d'impacte ambiental.  
Finalment, el pla parcial que desenvolupe el sector exigirà en la seua normativa específica la implantació d'arquetes de registre en els punts d'abocament de cada una de les indústries a la xarxa de sanejament, amb l'objecte de permetre la presa de mostra d'abocaments. Addicionalment, i en aquelles empreses susceptibles d'això, s'exigirà la construcció d'arquetes separadores de greixos i olis.  
Com a conseqüència de la falta de previsió de consum d'aigua potable per a proveir el nou sector, resultarà necessari aportar un certificat de l'empresa subministradora que assegure l'existència de recursos hídrics en quantitat i qualitat suficient de manera justificada, és a dir, en funció de dades conseqüents de consum. Podent-se estimar aquest a partir de la realitat existent en el polígon industrial del municipi o en qualsevol altre amb tipologies d'indústries semblants a les previstes, en cas contrari s'haurà de comptabilitzar, almenys, una demanda de 20 m³/ha i dia.  
De cara a la correcta gestió dels residus produïts durant les fases d'execució i funcionament del polígon industrial, s'exigirà a les empreses constructores el transport de les restes de poda i arbratge, producte del desbrossament i neteja del terreny, a un lloc autoritzat per a la valorització d'aquestes, i no s'haurà de produir en cap cas la crema d'aquests. Igualment, s'exigirà el control sobre els residus inerts, que hauran de ser traslladats a un abocador autoritzat. Per la seua banda, l'Ajuntament haurà d'assegurar la recollida dels residus sòlids urbans durant la fase de funcionament, que seran també traslladats a un abocador autoritzat que demostre capacitat suficient per a aquest fi.  
Amb motiu de les restes arqueològiques trobades al municipi, s'haurà de prestar especial atenció a la fase de moviment de terres. En aquest sentit, i en cas de trobar alguna resta paleontològica, arqueològica o etnogràfica, s'hauran de paralitzar les obres i adoptar les mesures pertinents amb vista a la protecció i conservació d'aquesta, i notificar-ho als tècnics de la Conselleria de Cultura i Educació, tot això d'acord amb el que preveuen els articles 63 i 65 de la Llei 4/1998, d'1 de juny, de la Generalitat Valenciana, del patrimoni cultural valencià.  
Tot i no veure's afectada pel risc d'inundació la gran majoria de la superfície proposada, atesa la proximitat del riu Albaida i el caràcter torrencial de les precipitacions en determinades èpoques de l'any, amb l'objecte de minimitzar la possible contaminació de les aigües i el subsòl s'haurà de comprovar i exigir en cada un dels projectes subjectes a llicència que es pretenguen desenvolupar en el polígon industrial que l'emmagatzematge de substàncies potencialment contaminants per contacte amb l'aigua, bé siguen considerades matèries primeres o residus, haurà de produir-se en llocs elevats (almenys 1 metre per damunt de la rasant del terreny), i mai en soterranis o semisoterranis.  
Es realitzarà igualment un seguiment i control dels materials i acabats emprats en la construcció de les diverses indústries, buscant la utilització de colors propis de l'entorn i evitant les superfícies metàl·lics o reflectors.  
Els accessos de vehicles pesants al sector no hauran de produir-se a través del nucli urbà, i s'haurà de senyalitzar aquesta circumstància convenientment. S'utilitzarà amb aquest fi la carretera a Barxeta i, una vegada acabada, la ronda municipal prevista.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 6 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 447/9421-VGF  
Títol: Pla general d'ordenació urbana  
Promotor: Ajuntament d'Alfara del Patriarca  
Autoritat substantiva: Ajuntament i COPUT  
Localització: Municipi d'Alfara del Patriarca (l'Horta Nord . València)  
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
Adequar l'instrument de planejament municipal tant a les legislacions aparegudes amb posterioritat a l'aprovació de les vigents normes subsidiàries, en data 27 d'octubre de 1987, com a les necessitats reals del municipi davant els canvis urbanístics produïts per la desaparició de les grans indústries de la rajola, per la gran demanda de nou sòl residencial i per les perspectives de creixement del centre dotacional CEU San Pablo en el municipi d'Alfara del Patriarca.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte  
El pla general planteja la incorporació d'un sòl de reserva viària per al corredor comarcal nord que limita l'expansió del nucli urbà.  
Per les necessitats de creixement, i adaptant-se al traçat de la infraestructura mencionada en el paràgraf anterior, el Pla general d'ordenació urbana planteja una bossa de sòl urbanitzable residencial no detallat en l'àrea residual que es genera, coincidint amb una zona denominada de transició afectada per diversos factors antròpics de poc més de 58.000 m².  
Es respecta en gran manera la classificació i qualificació proposada per les normes subsidiàries, reordenant aquells sectors no desenvolupats i els buits urbans generats després de l'abandó de les activitats industrials.  
En adequació a les vigents normatives i legislacions, es consideren quatre nivells de protecció del sòl no urbanitzable, i no existeix el sòl no urbanitzable comú com a categoria dins del terme municipal.  
El Pla general d'ordenació urbana estableix un horitzó poblacional de 5.674 habitants enfront dels 2.660 empadronats l'any 2001.  
Les superfícies dels diversos sòls quedarien com segueix:  
Sòl urbà:  
381.860 m² (dels quals 287.178 m² correspondrien a ús residencial i 94.682 m² amb ús industrial)  
Sòl urbanitzable:  
156.841 m² dedicats íntegrament a ús residencial (dels quals 98.060 m² correspondrien a una ordenació detallada i 58.781 m² no en tindrien)  
Sòl no urbanitzable:  
1.453.369 m² (on la protecció agrícola afecta 1.173.943 m², la viària a 129.881 m², la de riberes i llits a 116.533 m² i la cultural a 33.012 m²)  
Alternatives  
No s'han presentat alternatives de planejament enteses com a tals. No obstant l'anterior, i atesa la xicoteta extensió amb què compta el municipi i els condicionants existents tant per causa del planejament de rang superior (les normes de coordinació de l'Ajuntament de València) com pels diversos elements naturals i infraestructures, s'entén que Alfara del Patriarca presenta un règim urbanístic fortament condicionat que limita en gran manera el ventall d'alternatives possibles.  
Al mateix temps, el mètode utilitzat en l'elaboració de l'estudi d'impacte ambiental, en definir una sèrie d'unitats ambientals i assignant-los una determinada capacitat d'ús, estableix un criteri justificat respecte del qual la figura de planejament introdueix escassos canvis, raó per la qual es pot entendre la proposta presentada com a coherent des d'un punt de vista ambiental.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 2 de novembre de 2001 el Servei Territorial de la Direcció General d'Urbanisme i Ordenació Territorial va remetre projecte tècnic, inclosos l'estudi d'impacte ambiental i l'expedient municipal, relatiu al Pla general d'ordenació urbana del municipi d'Alfara del Patriarca, incoant-se el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
L'esmentat estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic, juntament amb la resta de la documentació tècnica, segons anuncis publicats en els diaris Levante i Las Provincias, de data 25 i 28 de gener de 2000 respectivament i en el DOGV núm. 3664, de 12 de gener de 2000.  
Durant el període d'informació pública s'hi van presentar 28 al·legacions, segons consta en els certificats emesos pel secretari-interventor de l'Ajuntament d'Alfara del Patriarca, en els quals s'incloïa l'aprovació provisional, l'informe del tràmit d'informació al públic realitzat i un resum de les al·legacions presentades.  
Resum de les al·legacions  
De les 28 al·legacions presentades, únicament 2, les enumerades com 22 i 23, fan referència a criteris ambientals, i resulten ambdues amb el mateix contingut.  
En elles se sol·licita la desclassificació de l'ús industrial per als terrenys situats en el carrer Vicente Lasala i adjacents del municipi basant-se en raons ambientals.  
Desestimades per l'Ajuntament, justificant-se en la labor de l'estudi d'impacte ambiental que recull els criteris adduïts pels al·legants i no interpreta una desviació suficient respecte dels paràmetres exigits per la legislació aplicable, cal partir de la base que Alfara del Patriarca no proposa noves superfícies de sòl urbanitzable industrial, sinó la reutilització d'aquelles àrees que, per motius d'abandó d'aquesta activitat, són susceptibles d'albergar aquests usos per gaudir de les infraestructures necessàries, plantejament que resulta més coherent que el de l'ocupació dels sòls no urbanitzables sempre que les activitats que s'hi hagen de desenvolupar resulten plenament compatibles amb els usos residencials adjacents conforme a les legislacions sectorials aplicables en cada cas.  
Afeccions legals  
Classificats com a assagadors del Barranc del Carraixet i del Camí de Montcada, amb 15 i 8 metres d'amplària legal respectivament, els dos camins ramaders que discorren pel terme municipal es configuren al seu torn com a límit amb els termes de Vinalesa i Foios en primera instància i Montcada en segona.  
L'assagador del Barranc del Carraixet discorre pel llit del barranc que porta el seu nom, que queda com a element protegit segons el planejament proposat. Per la seua banda, l'assagador del Camí de Montcada coincidiria amb el vial perimetral que configura el límit nord del terme municipal, resultant assimilat en tot el traçat d'aquest al sòl urbà.  
Dos són els elements més destacables de la xarxa hidrològica del municipi: el Barranc del Carraixet, de règim estacional, i la xarxa de séquies, entre les quals destaca la de Montcada. Si bé aquestes últimes no poden ser considerades com un element natural, la seua rellevància com a infraestructures de reg obliga a la seua conservació i manteniment.  
Respecte al barranc, que discorre pel límit aquest del terme municipal, el planejament recull una amplària de llit de 75 metres, situant una franja de 5 metres en el seu marge dret que presumiblement coincidirà amb la servitud de pas que estableix la vigent Llei d'aigües. Igualment, s'ha respectat la condició que les edificacions no se situen en els primers 20 metres mesurats des de l'aresta que defineix el llit dissenyant un vial de 10 metres i una zona verda d'amplària equivalent. Per la seua banda, es recorda que tota actuació que afecte els 100 metres mesurats des de l'aresta del llit ha de requerir l'informe de la confederació hidrogràfica competent.  
La séquia de Montcada no es veu afectada per les modificacions urbanístiques que el Pla general d'ordenació urbana introdueix respecte de les consideracions de les normes subsidiàries, si bé el traçat del futur corredor comarcal nord necessàriament haurà de creuar aquesta. Potser no ocórrega el mateix amb la xarxa de reg dels sòls situats al nord d'aquesta, que davant el desenvolupament del sector PPR2 es veurà modificada substancialment.   
El Catàleg de béns i espais protegits recull els jaciments arqueològics i béns immobles que mereixen una atenció especial per la seua rellevància cultural. Continguts tots ells en el sòl urbà, a excepció de la casa de la Sirena, localitzada en l'extrem sud-oest del terme municipal, mereix especial menció el Paretó d'Alfara, ja que podria veure's afectat pel traçat del vial tangent al marge dret del barranc del Carraixet segons es desprén de la interpretació del pla B d'ordenació urbanística a escala 1/1000 del Pla general d'ordenació urbana.  
Consideracions ambientals  
Geològicament, el municipi d'Alfara del Patriarca resulta quasi completament homogeni. Sense alteracions del relleu (la diferència d'alçàries màxima entre dos punts del terme és de 5 metres, aproximadament), i fortament condicionat pel amb d'influència del barranc del Carraixet, dominen els llims arenosos grisos i terrosos del quaternari que es converteixen en materials disgregats com a graves i arenes en l'àmbit del propi barranc.  
En aquest tipus de terrenys, on domina el pla, no tenen lloc fenòmens de lliscaments o despreniments, però sí es caracteritzen per la vulnerabilitat dels aqüífers enfront de substàncies contaminants abocades al terreny. En aqueix sentit, resulta necessari extremar les precaucions en les activitats susceptibles de produir aquestes substàncies com també en l'execució de les xarxes de clavegueram, i prohibir en tot moment els abocaments lliures al terreny i assegurant el funcionament correcte de les estacions depuradores d'aigües residuals. Aquest comportament és pràcticament idèntic en tota la zona coneguda com la Plana de València a causa de la morfologia de plana al·luvial generada pel riu Túria i la xarxa de barrancs associada a aquest.  
Des d'un punt de vista agrari, la principal conseqüència de l'anterior és que la pràctica totalitat del sòl municipal posseeix una capacitat molt elevada, únicament afectada pels problemes químics que de vegades pot presentar el sòl. Això és causat principalment per dos factors: l'alt contingut en carbonat càlcic de les aigües subterrànies, que d'altra banda presenten un elevat nivell freàtic (cal tenir en compte que el sòl dominant és el fluvisòl càlcic), i la falta de matèria orgànica en el terreny que fa necessària l'aportació de nutrients, moltes vegades de la mà d'adobs químics que no fan sinó agreujar el problema de la nitrificació de les aigües, impedint així el seu consum amb garanties suficients per a la salut.  
Pel que fa a l'erosió de la zona s'estima molt baixa, i preocupa únicament la laminar per escorriment de les aigües en cas de precipitacions torrencials o crescudes dels llits.  
Les característiques del municipi, semblants en una gran part del seu entorn territorial, fan que sísmicament l'acceleració no siga elevada (fins i tot un poc més baixa que l'existent en la ciutat de València), la qual cosa no lleva que la vigent legislació respecte d'això s'aplique per a determinades obres.  
Excepte l'entorn del barranc del Carraixet, xicotetes zones localitzades i alguns punts de la xarxa de séquies, i obviant el sòl urbà, es considera que la totalitat de la superfície del terme municipal es troba ocupada per cultius de cítrics, de manera que no hi ha una implantació significativa de la vegetació potencial corresponent a les omedes i xopades que donen pas, quan les condicions ho permeten, als carrascars mediterranis. Partint d'aquesta circumstància, no s'espera una recuperació de l'esmentada vegetació potencial màximament quan els cultius actuals han constituït un paisatge i hàbitat característic que presenta un elevat interés per a la seua conservació tal com reconeix el projecte presentat mitjançant la qualificació del sòl proposada.  
Tot i considerar l'anterior, el caràcter antròpic de les zones així cultivades comporta que les espècies animals existents no presenten un grau d'importància elevat per a la seua conservació, i es correspon amb exemplars de gran distribució adaptats al medi urbà en la majoria dels casos.  
Sense presentar una variació realment significativa quant a la fauna i la vegetació es refereix, sí que és cert que hi ha algunes zones del terme municipal ja comentades en les quals la diversitat d'aquests factors fa aconsellable l'adopció de criteris de protecció, circumstància aquesta que també es recull en la figura de planejament principalment en considerar el sòl no urbanitzable d'especial protecció de riberes i llits.  
Pel que fa a l'explotació dels principals recursos, l'estudi d'impacte ambiental fa referència únicament a la generació de residus i a la depuració de les aigües residuals, generalitzant que l'augment respecte de la situació actual no es preveu significatiu atés que el que s'està afavorint amb el planejament urbanístic és la reubicació del sector industrial en una zona convenientment dotada dels mecanismes d'urbanització.  
Si bé en aquest sentit s'estableix una determinada configuració de la xarxa de sanejament i s'incorpora una ordenança de paràmetres d'abocament, no es justifica adequadament l'existència d'aigua potable en quantitat i qualitat suficient per a proveir una població potencial que passa de prop de 2.700 habitants a quasi 5.700, màximament quan únicament se cita el depòsit situat en el carrer Mestre Serrano amb capacitat per a 350 m³. Si es calcula una dotació mitjana de 250 l/hab i dia, s'estaria parlant que el depòsit necessita una recarrega de prop de quatre vegades al dia, circumstància aquesta que deixa el municipi sense capacitat de previsió En cas d'avaria o tall del subministrament general que proveeix el depòsit.  
Tornant a la depuració de les aigües residuals, la documentació aportada resulta poc clarificadora de la situació actual, ja que se cita que en un primer lloc la depuradora municipal es trobava en una situació d'insuficiència tècnica i que resultava necessària la seua reparació o bé la connexió amb la depuradora mancomunada sítia a Alboraia a través d'una estació de bombament, per a després indicar que, durant el període de vigència de les normes subsidiàries es va reparar aquesta no resultant necessària la connexió amb l'esmentada estació mancomunada. En tot cas, no s'ha avaluat la situació tècnica actual de cap de les dues estacions depuradores d'aigües residuals, i resulta necessari informar sobre la capacitat d'aquella infraestructura que realment haja de suportar les càrregues de la xarxa de sanejament municipal.  
L'esmentada xarxa es reconeix unitària sense evacuació canalitzada de les aigües pluvials, que discorren pel traçat dels carrers. Cabria doncs actuar en aquest sentit i exigir, almenys en el sòl urbanitzable sense desenvolupar, la construcció d'una xarxa separativa que canalitze les aigües pluvials per separat fins al seu abocament a llit públic o a la xarxa de séquies després de l'obtenció prèvia de les autoritzacions pertinents.  
Tampoc s'han especificat les característiques del sistema de recollida de residus sòlids urbans, si hi ha o no recollida selectiva d'aquests i la destinació dels residus inerts, i resulta igualment necessari que l'empresa encarregada de l'esmentada gestió assegure la capacitat d'aquesta, com també la del punt d'abocament, enfront de l'increment de la demanda potencial del servei que comporta el desenvolupament del nou planejament.  
Pel que fa a l'ocupació del sòl, la proposta presentada sembla coherent i racional en pretendre la reubicació d'usos en àrees urbanes on s'ha produït el cessament de determinades activitats, mentre que l'ocupació de sòls fins ara considerats com a no urbanitzables s'ajusta a un creixement natural del nucli urbà aprofitant al mateix temps la bossa de sòl que configura el traçat d'un element molt potent de la xarxa de comunicacions vials el desenvolupament del qual es troba en previsió.  
L'anàlisi climàtica presentada resulta concisa, principalment en allò que s'ha relacionat amb la predominança de vents i les seues possibles conseqüències respecte de la relació ús industrial . ús residencial, factor més important i a tenir en compte en el cas del municipi d'Alfara del Patriarca. Segons sembla, els vents de llevant i ponent tenen una freqüència molt superior a la resta, la qual cosa en principi no suposaria una alteració important per al nucli urbà però sí que podria arribar a ser-ho per al nou sector de sòl no urbanitzable localitzat al nord del traçat del corredor comarcal previst.  
Atenent que nombroses indústries potencialment contaminants de l'atmosfera han cessat la seua activitat industrial, i que no hi ha informació que faça pensar en molèsties generalitzades dins de la població, aquest factor pot ser notablement corregit amb caràcter positiu mitjançant la implantació de mesures normatives previstes en el Pla general d'ordenació urbana.  
Si bé el factor torrencial en l'àmbit de les precipitacions és quelcom comú en la zona, el principal risc associat a aquest, el d'inundació, resulta perillós per la presència del barranc del Carraixet, la traça del qual discorre pel límit est del terme municipal. La totalitat del nucli urbà, com també superfície significativa del sòl no urbanitzable adjacent, es troba afectada per un risc d'inundació de grau 5 segons la documentació consultada, amb freqüències superiors als 500 anys i amb calats superiors als 80 cm. Només el llit del barranc presenta un risc màxim en aquest sentit, circumstància poc rellevant de cara a la seguretat de la població si es té en compte que es configura com un espai protegit en què no es permet el desenvolupament de pràcticament cap activitat.  
Segons sembla, s'està treballant en l'àmbit institucional amb la intenció de regular les possibles crescudes en períodes torrencials de manera que el risc disminuïsca o fins i tot desaparega, la qual cosa no lleva que resulte interessant l'adopció de mesures protectores en aquest sentit.  
Encara que antropitzat, el paisatge del municipi d'Alfara del Patriarca es caracteritza per l'horitzontalitat de les superfícies del sòl agrícola que únicament contrasta amb la verticalitat d'alguns vestigis de l'arquitectura industrial hui en dia en procés d'abandó o substitució per un altre tipus d'activitats. El planejament proposat sembla ben orientat en allò que a la conservació d'aquests elements es refereix, actuant únicament en resposta a les necessitats de sòl previstes per als pròxims anys i proposant un creixement natural del nucli urbà, integrant en ell les esmentades infraestructures fabrils mereixedores de conservació.  
Socioeconòmicament, s'aprecia un moment de recessió poblacional des de mitjans dels anys 90 que conflueix amb l'abandó de gran part de la principal activitat industrial del municipi, que a principis de la dècada passada va deixar de ser el motor de l'economia local deixant pas al sector de serveis i va reduir les seues diferències amb el de la construcció. Potser per això s'ha orientat el planejament a la reconsideració dels espais interiors i la seua adaptació a les condicions actuals, amb una proposta de creixement que si bé augmenta en gran nombre la capacitat d'acollida del municipi resulta adequada pel que fa a extensió i localització.  
Elaborada una proposta mesurada i justificada des d'un punt de vista ambiental, les mesures correctores recollides per l'estudi d'impacte ambiental se centren en el control estètic respecte de les tipologies arquitectòniques tradicionals, en l'adopció d'una normativa que regule els abocaments a la xarxa de clavegueram i a assegurar l'adequada relació entre indústria i residència per motius atmosfèrics i acústics.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, el projecte sobre el Pla general d'ordenació urbana del municipi d'Alfara del Patriarca (València), promogut pel mateix Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb allò que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a l'aprovació i desenvolupament del projecte:  
S'haurà de comprovar que el traçat de la ronda est, tangent al llit del barranc del Carraixet pel marge dret d'aquest, no afecta la infraestructura de contenció d'aigües coneguda com el Paretó d'Alfara, de quasi 170 metres de longitud i inclosa com a element protegit del catàleg de béns i espais protegits del mateix Pla general d'ordenació urbana, i proposa la modificació de l'esmentada ronda en cas contrari, tot això havent de considerar el preceptiu informe per part de la Conselleria de Cultura i Educació.  
Atés que el municipi d'Alfara del Patriarca es considera com a zona vulnerable a la contaminació de les aigües per nitrats procedents de fonts agràries segons el Decret 13/2000, de 25 de gener, del Govern Valencià, l'Ajuntament haurà de prendre les mesures que estime oportunes per a la posada en coneixement, distribució i, si és el cas, aplicació de l'Ordre de 29 de març de 2000, de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per la qual s'aprova el Codi valencià de bones pràctiques agràries.  
S'haurà de justificar l'existència en quantitat i qualitat suficient d'aigua potable per al proveïment de la població potencial prevista en el Pla general (aprox. 5.700 habitants) mitjançant un certificat de l'empresa que proporciona el subministrament al municipi. S'haurà d'avaluar igualment l'adequació del depòsit d'aigua existent de cara a les necessitats de la població, proposant si és el cas la substitució d'aquest per un altre de majors dimensions o bé la construcció d'un complementari a l'actual.  
S'haurà d'aclarir mitjançant certificat municipal la situació respecte de la depuració de les aigües residuals, és a dir, si el municipi compta amb depuradora pròpia o bé bomba fins a la mancomunada d'Alboraia. Una vegada aclarit aquest punt, serà necessari un certificat de l'empresa gestora de l'estació depuradora on s'indique la capacitat d'aquesta per a absorbir l'increment de la demanda potencial prevista o si és el cas, el cronograma d'ampliació o el límit de població que pot absorbir, així com si hi ha paràmetres d'abocament més restrictius dels establits en l'ordenança municipal.  
Respecte a l'esmentada ordenança, s'hauran de variar els paràmetres d'abocament referents al crom hexavalent (passarà de 3 a 0'5 mg/l) i al crom total (passarà de 5 a 2'5 mg/l)  
Almenys en els sòls urbanitzables, s'haurà d'executar una xarxa de sanejament separativa, conduint les aigües pluvials fins a punts d'abocament a llit públic o a la xarxa de séquies, amb l'autorització prèvia de l'organisme competent.  
Es requerirà certificat de l'empresa encarregada del servei de recollida de residus sòlids urbans en el qual figure la capacitat d'aquesta per a fer front a l'increment de la demanda potencial prevista, i indicar al seu torn la destinació d'aquests residus que en qualsevol cas haurà de coincidir amb un lloc degudament autoritzat amb aquest fi.  
De la mateixa manera, s'haurà d'acreditar la gestió que dels residus sòlids inerts es du a terme.  
A banda de continuar amb la tramitació dels projectes encaminats al control de les inundacions, s'establiran mesures normatives que impedisquen l'ús que no es corresponga amb el de magatzem en els soterranis i semisoterranis. En tot cas, els productes que resulten tòxics i que puguen arribar a contaminar les aigües no podran emmagatzemar-se en les esmentades estances i, en planta baixa, requeriran la seua col·locació en prestatgeries amb, almenys, una elevació d'1 metre respecte de la rasant del terreny.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa, no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 28 de febrer de 2001.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 395/9155-EEG  
Títol: Pla general d'ordenació urbana  
Promotor: Ajuntament de Vall de Ebo  
Autoritat substantiva: Ajuntament i COPUT  
Localització: Terme municipal de Vall de Ebo (Alacant), a la comarca de la Marina Alta  
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
L'adequació del vigent instrument de planejament municipal, el Projecte de delimitació de sòl urbà aprovat per la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant el 6 de febrer de 1992, a les diverses legislacions sectorials vigents i que van resultar d'aplicació amb posterioritat a la data d'aprovació d'aquell.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte  
Posar en el mercat una oferta urbanística que assegure l'economia local i el manteniment dels índexs de població actuals, i potenciar per altra banda l'entrada de turistes des dels municipis més costaners que busquen un assentament de caràcter continuat, generalment en règim de propietat.  
Redefinir els límits del sòl urbà en funció del grau de desenvolupament del planejament anterior i de les necessitats previstes per als pròxims anys.  
Respecte als dos punts anteriors, i partint d'una superfície total de sòl urbà de 62.561 m², es proposa la creació d'un sòl urbanitzable de 68.502 m². D'aquest sòl urbanitzable, 10.763 m² correspondrien al sòl residencial ampliació natural del nucli urbà, 17.438 m² es repartirien en usos dotacionals i 40.301 m² conformarien un nou nucli aïllat denominat Pla de la Corona.  
Establir un règim de protecció en aquelles zones del sòl no urbanitzable que gaudeixen de característiques mereixedores d'això, siga pels valors ambientals d'aquestes, siga per trobar-se emparades per alguna legislació de protecció específica, considerant que la totalitat de la superfície del sòl no urbanitzable s'estableix en 3.193'89 ha.  
Adaptar les dotacions i infraestructures necessàries per a fer front a les noves demandes socials.  
Alternatives  
No s'hi ha presentat estudi d'alternatives en allò que a la delimitació dels sòls urbà i urbanitzable es refereix. Pel que fa al sòl no urbanitzable, i en qualsevol cas després de l'ampliació sol·licitada, s'han utilitzat criteris ambientals adequats que, encara que no sempre s'han representat correctament des d'un punt de vista gràfic, sí que han servit per a establir els diversos graus de protecció de forma acceptable.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 18 de setembre de 2000 la Direcció Territorial de Medi Ambient d'Alacant va remetre documentació tècnica, inclòs l'estudi d'impacte ambiental, relativa al Pla general d'ordenació urbana del municipi de Vall de Ebo, i es va incoar el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
L'esmentat estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic, juntament amb la resta de la documentació tècnica, segons anuncis publicats en el diari Información d'Alacant, de data 11 de febrer de 2000 i en el DOGV núm. 3679, de 2 de febrer de 2000.  
Durant el període d'informació pública s'hi van presentar vint-i-cinc al·legacions, segons consta en els certificats emesos pel secretari de l'Ajuntament de Vall de Ebo, en els quals s'incloïa l'aprovació provisional, l'informe del tràmit d'informació al públic realitzat i un resum de les al·legacions presentades.  
Resum de les al·legacions  
De les vint-i-cinc al·legacions presentades únicament quatre fan referència a aspectes ambientals del projecte del Pla general d'ordenació urbana, i sol·liciten totes elles la inclusió de determinades àrees, espais o construccions dins de les categories d'especial protecció del sòl no urbanitzable. Cal destacar que les quatre estan presentades pel mateix al·legant.  
Així, Francisco Alentado Femenia fa referència en primer lloc al paratge la Muntanyeta, per ser el nucli més important i únic de bosc autòcton mediterrani del municipi, on conviuen flora i fauna d'un valor ambiental incalculable.  
A continuació se sol·licita la inclusió en la categoria de protecció, com també l'habilitació d'una normativa urbanística específica per a la seua conservació i protecció de la partida de les Hortes, indicant que dins de les manifestacions específiques de la forma de vida tradicional cal destacar les zones regades com a element vertebrador de la comunitat llauradora. Actualment els corrents historiogràfics necessiten analitzar l'estructura de reg, les dualitats secà-regadiu, el seu pes econòmic dins de l'economia rural, etc. En l'esmentada vall, un dels punts més característics d'aquesta manifestació es concentra en la partida de les Hortes, on l'origen d'aquesta ha de remuntar-se a l'època musulmana i tot i que presenta moltes modificacions recents, manté uns trets molt significatius d'indubtable validesa històrica. Altres pobles dels voltants estan portant a terme polítiques d'ordenació, estudi i conservació de la xarxa de reg local, com és el cas de la Vall de Laguar, Tàrbena, Planes, etc.  
La mateixa consideració es demana per als nuclis de les antigues alqueries musulmanes de Serra, Solana i Cariola, atés que l'organització territorial històrica de Vall de Ebo està basada en l'existència d'hàbitats disseminats d'alqueries mudèjars i després morisques, i presenta un alt valor històric, etnogràfic i patrimonial del que era la vida quotidiana de la comunitat andalusí a la Vall de Ebo des dels temps de la conquista en el segle VII fins al XVIII.  
Finalment, i davant les manifestacions artístiques prehistòriques existents, se sol·licita la consideració com a béns patrimonials arqueològics i paleontològics de la cova de les Turanes i la cova Fosca.  
Totes aquestes consideracions van ser tingudes en compte i acceptades per l'Ajuntament de Vall de Ebo, si bé no s'ha justificat en la part gràfica i escrita, almenys de manera clara, les modificacions del planejament en aquest sentit.  
Peticions d'informació o documentació complementària  
A la vista de la documentació presentada en primera instància i de l'informe remés per la Direcció Territorial de Medi Ambient d'Alacant, descrit més avall, en data 4 d'octubre de 2000 es va sol·licitar a l'Ajuntament de Vall de Ebo l'ampliació de l'estudi d'impacte ambiental instant a recollir en aquest la totalitat de les actuacions que s'han de realitzar en el terme municipal i no únicament les que afectaven el sòl urbanitzable. Al mateix temps, es va remetre un informe detallat sobre les deficiències detectades pel que fa a documentació i planejament.  
En data 14 de juny de 2001 es va rebre, per part de l'Ajuntament de Vall de Ebo, l'ampliació sol·licitada que venia, en termes generals, a esmenar les deficiències detectades.  
No obstant això, i després de les conversacions mantingudes amb l'equip redactor amb la intenció d'ultimar els aspectes relatius a l'ampliació sol·licitada, en data 12 de novembre de 2001 es va rebre nova documentació sobre el projecte que recollia informació complementària de l'estudi d'impacte ambiental i un text refós de la normativa urbanística del Pla general d'ordenació urbana.  
Informes sectorials  
En data 18 de setembre de 2000, juntament amb la documentació del referit projecte, la Direcció Territorial de Medi Ambient d'Alacant va remetre informe al respecte en els termes següents:  
L'estudi d'impacte ambiental que es remet se centra específicament en la superfície que es reclassifica a sòl urbanitzable (sector Pla Roig), com també en la reconversió de sòl urbà a urbanitzable amb ordenació detallada (ampliació del nucli urbà), no entrant en estudi i caracterització del sòl no urbanitzable, per la qual cosa l'ordenació que es dóna a aquesta categoria de sòl no preveu la protecció d'extenses zones del terme municipal amb un interés per a la conservació de la natura molt alt tal com reflecteix el mapa geocientífic de la província d'Alacant.  
D'altra banda, es classifica com a sòl urbà recreatiu una superfície de 5.800 m² en la zona d'afecció d'un barranc, la qual cosa hauria de tenir l'informe favorable de la Direcció General d'Interior a fi d'evitar possibles riscos per a les persones. Així mateix, el sòl urbà de tolerància industrial presenta una problemàtica semblant.  
Cal fer constar igualment que en l'expedient municipal remés per l'Ajuntament consten els informes de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, de la Conselleria de Cultura i Educació, de l'Oficina del Pla de Carreteres i de la Diputació d'Alacant, on s'hi estableixen condicions i requisits d'obligat compliment per part de la normativa del Pla general d'ordenació urbana.  
Respecte a les referències ambientals d'aquests, cal considerar el següent:  
Informe de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer:  
Pel que fa a les competències d'aquesta Confederació Hidrogràfica s'ha de considerar l'afecció que l'esmentat instrument de planificació puga tenir respecte a llits públics, com també la seua incidència en les aigües continentals (superficials o subterrànies). D'altra banda s'ha de tenir en compte, si és el cas, l'existència d'espais hídrics amb possible interés ecològic i ambiental.  
Referent a qualsevol modificació que es pretenga realitzar en els llits a què afecte, haurà de ser redactada per un tècnic superior competent, degudament firmat i visat el preceptiu projecte de construcció, i s'ha de tenir autorització prèvia d'aquesta Confederació Hidrogràfica per a poder iniciar les obres.  
Així mateix, tota actuació que es vulga executar en el domini públic hidràulic o dins de la zona de policia d'aquest, a banda de respectar la servitud de pas mínima de 5 m, tindrà com a requisit previ i indispensable a la iniciació de les obres, l'obtenció de l'autorització d'aquesta Confederació Hidrogràfica del Xúquer d'acord amb la legislació esmentada al final.  
Igualment s'haurà d'obtenir autorització prèvia per a l'abocament de les aigües tant residuals com pluvials, com també si es preveu realitzar captacions d'aigua superficial o subterrània.  
Davant de la ubicació de zones urbanes prop de llits públics la consideració de les zones inundables s'establirà pels nivells teòrics que aconseguirien les aigües en les avingudes el període estadístic de retorn de les quals siga de cinc-cents anys.  
Pel que fa a altres espais hídrics d'interés ambiental, com ara zones humides, la determinació d'àrees de protecció que puguen condicionar l'ús del sòl i les activitats que s'han de desenvolupar, fora de la zona de policia de l'administració hidràulica, correspon a l'òrgan competent de la Comunitat Autònoma, que en aquest cas és la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana.  
En resum, aquesta actuació, en quant afecte el domini públic hidràulic o la seua zona de policia, haurà d'ajustar-se en totes les seues fases al que disposa la normativa específica vigent i en particular a la Llei d'aigües 19/85, de 2 d'agost, els reglaments d'aquesta i la resta de disposicions que la desenvolupen.  
Informe de la Conselleria de Cultura i Educació:  
Des de l'òptica de la protecció que es dispensa al patrimoni arqueològic i pel que fa a la catalogació dels seus béns es recullen les prescripcions o determinacions oportunes.  
Pel que fa al patrimoni arquitectònic d'interés històric, el document ara analitzat té una descripció dels diversos elements protegits i es procedeix a la classificació d'aquests. Estan inclosos els elements situats en la categoria de bé d'interés cultural, considerant els restants amb la categoria de bé de rellevància local, com s'indica en la pàgina núm. 13. D'altra banda, s'hi afigen diverses normes relacionades amb els elements catalogats, esmenant les observacions tècniques que en un moment anterior es van impartir des dels serveis d'aquesta Direcció General.  
Per la qual cosa, de conformitat amb l'informe dels serveis tècnics s'informa favorablement els efectes patrimonials el Pla general d'ordenació urbana de Vall de Ebo.  
Afeccions legals  
. En relació amb la transposició de la Directiva 92/43/CEE i la xarxa Natura 2000, el municipi de Vall de Ebo s'ha inclòs en la seua totalitat en el lloc d'interés comunitari o LIC denominat Valls de la Marina, que afecta igualment els municipis de Beniarrés, Planes, Vall de Gallinera, Tollos, la Vall d'Alcalà, la Vall de Laguar, Tormos, Sagra, Pego, el Ràfol d'Almúnia, Benimeli, Sanet i Negrals, Beniarbeig, el Verger i Ondara.  
Amb una superfície de 16.061'3 ha, es tracta d'una extensa zona constituïda per un conjunt de valls i serres de gran interés paisatgístic, ambiental i cultural. En elles s'alternen els cultius tradicionals . majoritàriament instal·lats en terrasses o bancals a causa de l'accidentat relleu . amb zones fluvials de gran rellevància i àrees de matoll i pastiu. A més, l'abrupta topografia ha permés la conservació d'una valuosa comunitat de rapaces i de nombroses singularitats botàniques, com les que apareixen en els barrancs i ombries més inaccessibles.  
Entre els hàbitats més destacables que es poden trobar en aquests espais, destaquen per l'extensió d'aquests els pastius anuals de Thero-Brachypodietea (6220), com també els matolls i les timonedes (5330). No obstant això, el màxim interés de la zona resideix en la vegetació de pendents rocosos calcícoles (8210), els prats calcaris càrstics (\*6110), els matolls arborescents amb Juniperus (5210) i els bosquets de Laurus (\*5230). Igualment mereixen destacar-se els hàbitats fluvials presents en els nombrosos barrancs i rambles que solquen la zona, amb una excepcional representació de Nerio-Tamaricetea (92D0), freixenedes termòfiles de Fraxinus angustifolia (91B0), brolladors petrificants (\*7220) i boscs galeria de Salix alba i Populus alba (92A0)  
Respecte a les espècies, ha de destacar-se la varietat de rapaces associades a mitjans rocosos, entre elles Aquila chrysaetos, Bubo bubo, Falco peregrinus o Hieraetus fasciatus. També ha de mencionar-se la presència d'alguns peixos d'interés en la zona, com Leuciscus pyrenaicus, Cobitis paludicola o Barbus guiraonis. A més, diverses espècies vegetals d'interés, com Biscutella montana, Hippocrepis valentina, Scabiosa saxatilis o Teucrium buxifloium subsp. hifacense, presenten bones poblacions en la zona.  
Com a observacions, cal indicar que és una zona d'evident interés per albergar una bona representació de fins a cinc hàbitats prioritaris, alguns d'ells amb més del 15% del total de la regió mediterrània espanyola. El caràcter antropitzat de la zona no ha de representar conflictes d'usos, ja que com s'ha dit el manteniment de l'actual configuració del paisatge ha de considerar-se un criteri bàsic de gestió. Finalment, diversos trams riparis considerats prioritaris en la llista de contrast de WWF/Adena (als rius Gallinera, Margarida, Ebo i diversos barrancs), quedarien també inclosos en la major part d'aquests en la zona proposada.   
La proposta definitiva de classificació i qualificació de sòl del municipi de Vall de Ebo estableix una corona de protecció en tot el seu perímetre justificada en funció de diversos criteris legals i ambientals, llevat d'una excepció puntual situada al nord, aprofitant la configuració d'un únic nucli urbà existent en l'actualitat localitzat en l'àmbit central de la superfície municipal. Aquest nucli es troba rodejat d'un sòl no urbanitzable comú que abasta les diverses àrees de cultiu localitzades generalment en les terrasses més baixes i en els fons de vall, i apareix, en la vessant nord-oest de la serra de la Carrasca i pròxim al nucli urbà, el sòl urbanitzable denominat Pla de la Corona.  
En principi aquesta proposta respectaria l'actual configuració del paisatge, principalment en les zones associades als elements de vegetació i fauna de major rellevància, per la qual cosa no entraria en conflicte directe amb els valors existents que van promoure la seua consideració com a zona LIC. No obstant això, resulta necessari establir una normativa urbanística concreta per a cada categoria de sòl no urbanitzable protegit, circumstància aquesta no resolta satisfactòriament en la documentació presentada.  
. A proposta d'aquesta Conselleria, dins de la superfície del terme municipal de Vall de Ebo es trobaria localitzada la microreserva denominada barranc de l'infern, amb una superfície lleugerament superior a les set hectàrees. En ella apareixen alguns dels hàbitats i espècies recollits com significatius dins de l'àmbit del lloc d'interés comunitari, la qual cosa reforça el valor de la zona.  
La seua localització, de difícil accés, i la figura de protecció que estableix el Pla general d'ordenació urbana es consideren adequats per a assegurar la conservació dels valors en ella detectats, sempre que aquesta última es complemente amb una adequada normativa urbanística.  
. Tant l'estudi d'impacte ambiental presentat en primera instància com el remés després de la sol·licitud d'ampliació reconeixen l'existència, en el municipi de Vall de Ebo, de nombroses i importants cavitats, coincidint així amb la proposta d'inventari de cavitats de la Comunitat Valenciana. El valor d'aquests llocs augmenta si es té en consideració l'existència d'elements prehistòrics patrimonials.  
En aqueix sentit, s'entén que el planejament no incorpora una localització detallada des d'un punt de vista gràfic amb la intenció de salvaguardar el contingut d'aquestes, però amb poques paraules estableix uns criteris de qualificació del sòl que resulten compatibles amb la conservació d'aquests béns, de nou condicionada a la redacció d'una normativa urbanística concreta.  
. Els camins ramaders, béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, segons arreplega l'article 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, es van recollir en la documentació inicial a nivell gràfic, sense major puntualització respecte d'això. Amb posterioritat, es va aportar pla de classificació en què es reconeixia l'existència en el municipi de dos camins ramaders, l'assagador del Pla de la Mísera i l'assagador del Figueralet.  
Malgrat l'anterior, el Pla general no recull en cap moment l'amplària legal d'aquests elements, que resulta variable segons correspon amb la nomenclatura assagador, i es desconeix, per tant, si l'escala de traçat en els plans de classificació i qualificació és l'adequada. Igualment, resulta necessari considerar les traces dels camins ramaders en els plans corresponents a la xarxa primària de dotacions públiques.  
. Al municipi de Vall de Ebo, segons les dades consultades per aquesta Conselleria, hi ha tres forests consorciades propietat de l'Ajuntament amb els següents identificadors: AL3014 (Alt de la Carrasca), AL3015 (Mísera) i AL3016 (Pla de Corralet, Pla d'Alcalà i Foia Llarga), amb 776, 440 i 440 ha respectivament. Si bé la vegetació forestal s'ha vist minvada notablement per efecte dels incendis de dècades passades, conserven característiques pròpies de terreny forestal i estan subjectes a la legislació sectorial vigent.  
Si bé en un principi no es van tenir en consideració aquestes circumstàncies per a establir la classificació i qualificació urbanística, la documentació finalment remesa reconeix l'existència d'aquestes forests i els atorga un nivell de protecció en principi compatible amb les característiques dels terrenys. L'esmentada protecció s'estén més enllà, sobre els sòls que posseeixen condicions semblants, és a dir, són susceptibles de pertànyer a una mateixa unitat ambiental.  
No obstant l'anterior, la qualificació proposada per a la forest AL3015, al nord del municipi, sembla no ajustar-se a criteris de delimitació d'unitats ambientals en referir-se als límits de la mateixa forest.  
En tot cas, les qualificacions de sòl proposades hauran de preveure una normativa urbanística adequada i pròpia dins de l'apartat del sòl no urbanitzable d'especial protecció.  
Sobre la connexió d'aquestes àrees amb els municipis confrontants, és destacable que els límits amb la Vall de Laguar, Vall de Gallinera, la Vall d'Alcalà, Tollos i Castell de Castells coincideixen també amb forests d'utilitat pública, la qual cosa permet fer-se una idea sobre la qualitat i les funcions ambientals d'aquestes, com també de l'orientació urbanística que s'ha de seguir en aquest cas.  
. El riu Girona creua el terme municipal de Vall de Ebo en sentit oest.est, girant bruscament cap al sud per a entrar en el municipi de la Vall de Laguar pel conegut barranc de l'Infern, lloc aquest últim d'especial interés per la seua morfologia i presència d'espècies vegetals, entre altres raons. Pocs són els barrancs de certa entitat que aporten aigües d'escorriment des del seu marge esquerre, mentre que al marge dret d'aquest ocorre el contrari. D'altra banda, hi ha algun barranc no massa important en la part nord del terme, mentre que en el seu límit sud, aquesta xarxa guanya en importància en confluir en un punt molt concret, els límits de Vall de Ebo, Tollos i Castell de Castells (zona del barranc de Malafí), nombrosos elements de drenatge.  
Tal com es reconeix en la modificació de l'estudi d'impacte ambiental presentat, la vigent legislació en matèria d'aigües, juntament amb la Llei d'ordenació del territori de la Comunitat Valenciana, estableix un àmbit de protecció sobre aquests elements que condiciona les actuacions urbanístiques en aquest.  
Si bé la normativa urbanística no té un règim específic de protecció sobre els llits i els barrancs, els plans de classificació i qualificació sí que recullen aquests elements. No obstant això, el grafisme utilitzat no permet una visió clara de les àrees que s'han de protegir.  
Al mateix temps, alguns dels sòls urbanitzables proposats coincideixen, o podrien arribar a coincidir, amb les zones d'afecció del domini públic, quedant sotmesos a les consideracions realitzades per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer segons consta en el seu informe, i que prevenen, entre altres aspectes legals, els riscs de torrentera en cas de precipitació torrencial.  
Dins dels llocs de major interés del terme municipal es troben els tolls, piscines naturals que es formen en la zona. Sense major referència que aquesta indicació, el planejament no estableix criteris de protecció respecte d'això que n'asseguren la conservació.  
Segons la documentació consultada, al municipi de Vall d'Ebo hi ha quatre jaciments arqueològics catalogats. Tres d'ells, l'Abric dels Torrudanes i les coves Fosca i de Reinós, es corresponen amb cavitats, mentre que el denominat Cocons fa referència a les restes d'un antic poblat datat entre l'edat de Bronze i l'època medieval, sense vestigis superficials.  
Sense procedir a la seua localització real i precisa, probablement per raons de conservació, s'entén que aquests jaciments es troben sota un règim de protecció del sòl que, depenent de la normativa urbanística que es propose, evitarà l'aparició d'usos que puguen posar en perill els esmentats llocs.  
No ocorre el mateix amb les restes de les antigues alqueries musulmanes de Serra, Solana i Cariola i amb la zona coneguda com les Hortes, on hi ha una xarxa de reg amb tradició històrica, amb protecció acceptada per l'Ajuntament després de l'al·legació presentada durant el període d'informació al públic.  
Consideracions ambientals  
Vall de Ebo es troba flanquejat per tres elevacions del cretaci superior de gran importància que configuren un vall interior caracteritzat pel pas del riu Girona o Ebo. És precisament aquest riu el que separa la primera de les esmentades elevacions, la situada més al nord i que comprén la totalitat de la forest d'utilitat pública AL3015 i la meitat nord de AL3016, de les altres dos, localitzades al sud-est i al sud-oest del terme. Entre aquestes dues últimes es configura també una altra vall d'orientació sud-oest . nord-est pel qual discorre el camí que uneix Vall de Ebo amb Castell de Castells.  
A causa de la superfície ocupada per aquests materials cretacis es pot parlar d'una elevada homogeneïtat geològica no sols en l'àmbit municipal sinó en gran part dels municipis confrontants, únicament alterada per la presència de materials disgregats originats per la destrucció dels relleus calcaris de biomicrites i margues grogues que es concentren als peus de les forests i en els cursos fluvials.  
La característica més destacable d'aquestes formacions geològiques és la presència de fenòmens càrstics, origen de les nombroses cavitats i avencs presents en el terme municipal i que transfereix una sèrie de qualitats al terreny.   
Entre les esmentades qualitats es troba la vulnerabilitat dels aqüífers. Les calcàries, afectades per fenòmens de dissolució, contenen nombroses fissures per les quals discorre l'aigua, disminuint així la capacitat de depuració del sòl. En aqueix sentit, cal entendre el municipi de Vall de Ebo també com una àrea molt homogènia amb un risc significatiu de cara a què les aigües subterrànies es puguen veure afectades per activitats en superfície que resulten potencialment contaminants per abocament d'aigües residuals o substàncies perilloses.  
Per la seua banda, els terrenys fissurats i la dissolució de grans volums de material calcari a certa profunditat afavoreixen també l'existència de fenòmens d'afonaments, despreniments o lliscaments. Els punts més significatius respecte d'això es localitzen en la part més oriental del riu Ebo, com també en els seus últims metres (barranc de l'Infern) abans del pas d'aquest al terme de la Vall de Laguar, al sud del municipi i també al nord. Una altra zona afectada és la situada a l'oest del nucli urbà, en les xicotetes elevacions on se situen algunes de les coves més conegudes del lloc.  
Sobre l'anterior, cal considerar que el planejament estableix figures de protecció en la majoria de les àrees afectades per aquests fenòmens d'estabilitat, mentre que de cara a la vulnerabilitat dels aqüífers, donada l'homogeneïtat del terme, les possibles repercussions d'una determinada actuació no dependran de la localització de la mateixa sinó de les condicions d'impermeabilització que s'establisquen.   
. Sota el punt de vista de les capacitats d'ús agrari del terme municipal, Vall de Ebo es pot dividir en tres grans àrees. La primera d'elles es localitzaria en l'extrem nord-oriental, en el límit amb Pego, estenent-se fins als tallats calcaris pròxims al nucli urbà. La segona gran zona es correspondria amb l'entorn del mateix nucli, just en les zones pròpies de vall, amb predomini del pla. Finalment, es trobarien les elevacions muntanyoses de l'oest i sud del terme, inclosos els barrancs existents entre aquestes. Una xicoteta superfície de semblants característiques a la primera zona apareixeria al límit sud del municipi, just en una zona amb penyals calcaris.  
A partir d'aquesta divisió del territori es pot relacionar la capacitat d'ús dels diversos sòls, concloent que en Vall de Ebo no hi ha terreny amb aptituds destacables per a l'aprofitament agrari en comparació amb altres punts de la Comunitat. Si bé les zones de major valor en aqueix sentit es correspondrien amb les de la vall, poden sorgir problemes fisicoquímics per al desenvolupament de l'esmentada activitat.  
Per la seua banda, la zona sud-oest del terme posseeix aptituds inferiors respecte d'això. No obstant això, es troba esguitada de parcel·les dedicades al cultiu que aprofiten una reducció en el pendent, com també estructures de bancals per a contenir el terreny, ja que pendent i erosió són els factors limitants d'aquesta zona.  
Finalment, en el límit amb Pego i en els penyals en general, la capacitat d'ús es redueix de forma dràstica, i s'accentuen els problemes d'erosió i pendent.  
En aqueix sentit, es pot dir que la immensa majoria de la superfície municipal presenta problemes d'erosió tant actual com potencial. L'eliminació de la cobertura vegetal per causa dels incendis forestals afavoreix la desaparició del sòl i l'augment d'aquest fenomen, per la qual cosa resulta prioritari recuperar la vegetació a les forests.  
Respecte al risc sísmic, Vall de Ebo no presenta valors significatius d'acceleració bàsica de càlcul al contrari del que ocorre amb alguns municipis de la província d'Alacant. No obstant això, per trobar-se en zona sísmica s'ha de considerar allò que s'ha establit per la legislació específica.  
Vist l'anterior, la proposta de classificació i qualificació de sòl del Pla general d'ordenació urbana sembla ajustar-se a les característiques del territori, entenent el municipi com una corona d'elevacions muntanyoses amb alt valor ambiental i conseqüentment protegides i una superfície de sòl no urbanitzable comú en el centre, al costat del nucli urbà, aprofitant la major capacitat per al cultiu i les menors pendents.  
. Amb caràcter general, la vegetació actual del municipi es correspon amb l'alternança de cultius tradicionals de secà i de matoll o pastiu, aquest últim dominat per l'associació de coscoll amb llentiscle (Querco cocciferae . Pistacietum lentisci) que a vegades deriva en timonedes i romerars (Helianthemo . Thymetum piperellae). Les activitats agrícoles, amb fortes transformacions del terreny en alguns casos, en conjunció amb els incendis forestals, han minvat en gran nombre els exemplars corresponents a la vegetació potencial de la zona, l'associació Rubio longifoliae . Querco rotundifoliae sigmetum, dominada per la carrasca.  
Si bé la falta de relació entre la vegetació potencial i la realment existent podria comportar la pèrdua de qualitat ambiental al municipi, l'existència d'espècies de singular importància com les recollides dins de la justificació de la consideració com a zona LIC . La vegetació de pendents rocosos calcícoles, els prats calcaris càrstics, els matolls arborescents amb Juniperus, els bosquets de Laurus i els hàbitats fluvials presents en els nombrosos barrancs i rambles que solquen la zona, amb una excepcional representació de Nerio-Tamaricetea, freixenedes termòfiles de Fraxinus angustifòlia, brolladors petrificants i boscs galeria de Salix alba i Populus alba . fan de Vall de Ebo un lloc amb valors ambientals molt elevats.  
A açò no sols cal afegir el valor de les espècies animals presents, també comentades amb anterioritat, sinó la circumstància que el municipi es troba formant part d'un enclavament supramunicipal amb característiques semblants i de superfície considerable, raó per la qual gran part dels elements que configuren el territori actuen com a vies o corredors naturals de comunicació. Aquesta circumstància no ha sigut correctament prevista en l'estudi d'impacte ambiental, que es limita a descriure les espècies vegetals més comunes, i principalment, les afectades per les actuacions urbanístiques del Pla de la Corona. No obstant l'anterior, s'estima que la distribució del sòl proposada no entra en contradicció amb els valors detectats en l'àmbit municipal i fins i tot fora d'ell.  
La configuració municipal descrita en les línies anteriors posa de manifest les característiques forestals d'una gran part de la superfície municipal. Com a risc intrínsec d'aquestes àrees, i independentment del seu origen, es troba el dels incendis, prou freqüents i amb conseqüències molt importants de cara a fenòmens com l'erosió i fins i tot el clima de la zona. Recentment es va produir un incendi en la zona al nord-est del nucli urbà, coneguda com Tossal Gran, però el Pla general d'ordenació urbana no proposa la reclassificació de cap sòl urbanitzable afectat pels incendis a l'empara de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, forestal de la Comunitat Valenciana segons la informació consultada.  
. La documentació presentada no aporta informació prou detallada sobre els requeriments del municipi en matèria de proveïment d'aigua potable, depuració d'aigües residuals i gestió de residus.  
En aquestx sentit, resultarà necessari demostrar l'existència tant del recurs hídric en quantitat i qualitat suficient per a proveir d'aigua potable la totalitat de la població potencial prevista pel Pla general com de les infraestructures d'emmagatzematge i distribució.  
De la mateixa manera, la correcta gestió de les aigües residuals requereix una estació depuradora d'aquestes amb un sistema de col·lectors i arquetes de registre.  
Finalment, la gestió de residus haurà d'assegurar-se'n la recollida conforme a allò que s'ha establit pel Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana, amb instal·lació de sistemes de recollida selectiva i el trasllat fins a un abocador autoritzat, inclosos els residus inerts procedents de les labors de desenrunament.  
Tots els serveis anteriorment mencionats s'entendran estesos a la totalitat del sòl urbanitzable, inclòs el denominat Pla de la Corona.  
En el que a l'ocupació del sòl es refereix, la proposta del Pla general d'ordenació urbana no presenta un plantejament massiu. Apostant pel creixement natural del nucli urbà i de manera controlada, únicament el sòl urbanitzable de baixa densitat denominat Pla de la Corona planteja un creixement aïllat, encara que pròxim a aquest nucli. La resta del terme manté la seua vocació de sòl no urbanitzable, afavorint així la conservació dels valors ambientals del municipi.  
Atenent als aspectes climàtics, a partir de la informació presentada no es pot establir una relació clara entre les precipitacions i l'existència de recursos hídrics en la zona, si bé s'han documentat tres brolladors, amb 2, 1'5 i 2 l/s respectivament. Tampoc s'ha estudiat la problemàtica de la localització del sòl de tolerància industrial en relació amb els vents dominants de la zona, per les possibles afeccions sobre els usos residencials. No obstant l'anterior, i atenent a les condicions d'ús establides per a aquest (entre altres, xicoteta indústria, tallers, magatzems de manipulació de productes hortofructícoles, etc.) les activitats que s'han d'instal·lar no haurien de presentar problemes en aqueix sentit.  
Malgrat el caràcter torrencial de les precipitacions, propi de la Comunitat Valenciana en general, i particularment a l'àrea de Pego, municipi confrontant a Vall de Ebo, no es registren problemes d'inundabilitat al terme municipal si s'atén a la documentació facilitada per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports a través de la sèrie de cartografia temàtica d'aquesta. No obstant això, la localització d'una de les dues àrees de sòl dotacional, la situada més al sud, es realitza en la confluència de dos barrancs sense procedir a estudiar la viabilitat d'aquesta respecte dels possibles riscs en cas de precipitacions.  
Les consideracions i plantejaments del Pla general d'ordenació urbana responen en gran manera a la necessitat impulsar econòmicament a Vall de Ebo dins de la comarca potenciant l'atractiu turístic en relació amb els municipis de la costa. Si bé s'entén que hi ha altres alternatives respecte d'això no previstes, s'ha triat com a focus d'atracció la creació d'un sòl urbanitzable en el denominat Pla de la Corona.  
Les mesures correctores proposades, encara que adequades des d'un punt de vista ambiental, es consideren de general aplicació i no passen a detallar la seua aplicació respecte del Pla general d'ordenació urbana proposat. No obstant això, hauran de prendre's com a referència a l'hora de desenvolupar l'instrument de planejament.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
. En l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
. L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, el projecte sobre el Pla general d'ordenació urbana del municipi de Vall de Ebo (Alacant), promogut per l'Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb el que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a l'aprovació i desenvolupament del projecte:  
. Atés l'acord de l'Ajuntament de Vall de Ebo de data 8 de juny de 2000 sobre el tractament d'alguns espais del terme municipal mereixedors de protecció i conservació, resultarà necessari incorporar tant en la documentació gràfica com en la normativa escrita aquestes circumstàncies.  
En aqueix sentit, s'hauran de prohibir les actuacions urbanístiques que no es corresponguen amb labors de manteniment i restauració en l'entorn de les alqueries musulmanes de Serra, Solana i Cariola (recollint la seua localització en el pla de classificació i qualificació del sòl), que en qualsevol cas requeriran informe de l'òrgan competent en la matèria, proposant l'elaboració d'un Pla Especial de conservació municipal que incorpore tots aquells elements significatius del municipi susceptibles de ser gestionats per aquesta figura de planejament i que fomente la comunicació entre aquests.  
Sobre la localització de les coves de les Turanes i Fosca, com també sobre la protecció de l'àrea coneguda com la Muntanyeta i de les infraestructures de reg de les Hortes, aquestes últimes incloses en el sòl de protecció etnològica, s'entén que el planejament estableix un criteri de protecció encertat almenys des d'un punt de vista gràfic, faltant la redacció d'una normativa urbanística específica de la qual es parlarà en els següents punts.  
Davant de la falta d'una normativa urbanística que establisca el règim d'usos dels diversos sòls no urbanitzables protegits proposats, resultarà necessària la seua redacció amb l'objecte d'assegurar el manteniment, si no la millora, de la qualitat d'aquests espais des d'un punt de vista ambiental.  
Atenent al contingut de l'article 9 de la Llei 4/1992, de 5 de juny, sobre el sòl no urbanitzable, s'entendrà acceptable tota aquella normativa urbanística de protecció que, amb caràcter general, establisca els criteris següents:  
. Permetre el manteniment dels usos actuals que diferisquen dels permesos sempre que no resulten contraris al caràcter de protecció del sòl, i en aquest cas s'entendran fora d'ordenació.  
. Prohibir els usos prevists per al sòl no urbanitzable comú en la Llei 4/1992, de 5 de juny, del sòl no urbanitzable, que no es troben especificats en la llista d'usos principals i compatibles.  
. Els distints usos que es pretenguen desenvolupar asseguraran el correcte proveïment d'aigua, l'adequada depuració de les aigües residuals mitjançant processos d'oxidació total i la recollida dels residus generats per l'activitat, sempre que aquells requerisquen algun d'aquests aspectes per al seu funcionament.  
. Respectar quantes restes arqueològiques o arquitectònics romanguen al municipi.  
. Utilitzar senyalitzacions realitzades amb materials acords amb l'entorn, i evitar els elements brillants o reflectors.   
. Del sòl no urbanitzable d'especial protecció etnològica (corresponent amb el cultiu de regadiu en la zona de les Hortes), quan establisca:  
. Permetre habitatge unifamiliar aïllat únicament si es demostra la condició de primer habitatge lligat a l'activitat agrària com a base de l'econòmica familiar. Les condicions urbanístiques d'aquests habitatges haurien de ser les mateixes que les del sòl no urbanitzable comú, amb parcel·la mínima edificable de 10.000 m².  
. Permetre igualment magatzems i instal·lacions lligades a les explotacions agrícoles, amb idèntica superfície de parcel·la mínima.  
. Que les construccions que s'han de realitzar, com també els moviments de terra, respecten i conserven el traçat de les infraestructures de reg existents, i impedir-ne l'aïllament.  
. Del sòl no urbanitzable de protecció forestal, quan establisca:  
. Que en aquelles parcel·les dedicades al cultiu, i el pendent de les quals permeta l'edificació sense moviments de terra significatius més enllà dels quals requerisca una fonamentació ordinària, es puguen autoritzar usos relacionats amb el turisme rural i el gaudi dels valors ambientals del municipi (habitatges rurals o albergs, granges-escola, aules de la natura i magatzems agrícoles)  
. Que els accessos a les parcel·les on es pretenguen realitzar aquests usos hagen de ser preexistents.  
. Permetre la instal·lació d'equips relacionats amb les comunicacions i amb el transport d'energia o semblants, prèvia avaluació de l'impacte ambiental.  
. Que resulten prioritàries les tasques i labors encaminades a la repoblació amb espècies forestals de caràcter autòcton.  
. Del sòl no urbanitzable de protecció natural i paisatgística, quan establisca:  
. Que els únics usos permesos siguen els relacionats amb les tasques de conservació i millora de les condicions naturals actuals, com ara la neteja i desbrossament del terreny, la contenció d'aquest per a evitar l'erosió, la plantació d'espècies forestals autòctones, els refugis de vigilància, etc.  
. Sobre la localització dels sòls urbanitzables d'ús dotacional i de tolerància industrial, independentment de les consideracions recollides en l'informe emés per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, s'haurà de realitzar consulta prèvia al desenvolupament d'aquests a la Direcció General d'Interior a fi d'evitar possibles riscs per a les persones, atesa la localització d'aquests en l'àrea d'afecció d'un barranc.  
Davant de la falta de concreció sobre l'amplària legal dels dos camins ramaders que es troben classificats en el terme municipal resultarà necessari incorporar aquesta dada tant al document normatiu com als plans de classificació i qualificació del sòl i de xarxa primària de dotacions públiques.  
De la mateixa manera, l'àmbit de protecció dels principals llits i barrancs no queda adequadament recollit en la documentació gràfica. Així, s'haurà de considerar, a escala, l'àmbit dels 20 primers metres, mesurats respecte de l'aresta del llit, respecte dels quals no es permet cap tipus de construcció, indicant al seu torn que en l'àmbit dels 100 metres resulta necessari sol·licitar autorització a la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
Sobre la importància dels paratges coneguts com els Tolls, i davant els riscs associats a la contaminació de les aigües, es recolliran gràficament i s'establirà un àmbit de protecció d'aquests consistent en un radi d'almenys 25 metres. Aquesta protecció s'haurà de fer extensiva als pous o captacions d'aigua subterrània, i incrementar-la fins a un total de 50 metres de radi, de manera que en la superfície afectada es prohibisca la instal·lació o desenvolupament de tota activitat susceptible de resultar contaminant de les aigües superficials o subterrànies, així com l'emmagatzematge de substàncies perilloses.  
De cara al desenvolupament urbanístic previst en el Pla general d'ordenació urbana, a l'hora d'executar els programes haurà de ser necessari aportar un certificat de l'empresa subministradora de l'aigua potable on s'assegure l'existència del recurs en quantitat i qualitat suficient per al sostre poblacional previst.  
. Igualment, i davant el desconeixement de l'estat actual del municipi en matèria de depuració d'aigües residuals, resultarà indispensable certificar el correcte estat i capacitat de la depuradora d'aigües residuals de cara a l'increment de la demanda prevista per part de l'entitat gestora de la infraestructura o, si és el cas, procedir a la construcció d'una nova.  
. En relació amb l'anterior, s'haurà de redactar una ordenança d'abocaments municipal en què s'establisquen els paràmetres màxims d'abocament en relació amb les característiques tècniques de l'estació depuradora d'aigües residuals. La concessió de llicències per als nous usos necessàriament haurà d'estar lligada a l'entrada en funcionament de la infraestructura.  
. Sobre el sector del Pla de la Corona s'exigirà que el desenvolupament d'aquest es realitze al mateix temps que la construcció del col·lector d'aigües residuals que connectarà amb l'estació depuradora municipal. Aquesta xarxa de sanejament, igual que la resta de sòls urbanitzable, haurà de ser de caràcter separatiu amb l'objecte de no incrementar el volum d'aigua que s'ha de depurar.  
. En el sòl de tolerància industrial s'exigirà, a més de la xarxa separativa, la construcció d'arquetes de registre en els punts d'abocament a la xarxa municipal. Aquelles empreses susceptibles de produir greixos o olis durant la seua activitat hauran d'incorporar també arquetes separadores de greixos i olis.  
. En compliment del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana, s'establirà la recollida selectiva de residus. Els residus sòlids urbans hauran de ser traslladats a un abocador autoritzat, i haurà, l'empresa concessionària del servei, de certificar la capacitat d'aquest per a fer front a la demanda dels nous sòls urbanitzables.  
. Respecte als residus inerts, hauran de ser igualment traslladats a un abocador autoritzat.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb allò que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 28 de febrer de 2001.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.