Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4076, del 31-08-2001 (2001/7603)

Notificació de la resolució del president executiu de l'Agència Valenciana de Turisme per la qual s'estima el recurs d'alçada interposat per Hilario Illescas Gamarra com a titular de l'establiment Mesón Bogart.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4076

Data del DOGV
:   31-08-2001

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2001/7603


Organisme emissor
:   Agència Valenciana del Turisme

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la resolució del president executiu de l'Agència Valenciana de Turisme per la qual s'estima el recurs d'alçada interposat per Hilario Illescas Gamarra com a titular de l'establiment Mesón Bogart. [2001/7603]
  
Per no haver sigut possible notificar de forma personal i directa a l'interessat la resolució del president executiu de l'Agència Valenciana del Turisme de data 5 de juny del 2001, que estimava el Recurs d'Alçada interposat pel Sr. Hilario Illescas Gamarra, com a titular de l'establiment Mesón Bogart, recaiguda en l'expedient sancionador 6/2000 C incoat al Sr. Hilario Illescas Gamarra com a titular de l'establiment Mesón Bogart, es procedeix a la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana a efectes del que disposa l'article 59.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
València, 17 de juliol del 2000.- El president executiu: Roc Gregori i Aznar.
  
Amb data 5 de juny del 2001 el president executiu de l'Agència Valenciana del Turisme ha dictat la següent resolució:
  
«Resolució del president executiu de l'Agència Valenciana del Turisme per la qual s'estima el recurs d'alçada interposat per Hilario Illescas Gamarra com a titular de l'establiment Mesón Bogart.
  
Vist el Recurs d'Alçada interposat pel Sr. Hilario Illescas Gamarra, titular de l'establiment Mesón Bogart, siti al carrer de Sant Tomàs, 5 de Benicàssim, Castelló, contra la Resolució sancionadora del cap del Servei Territorial de Turisme de Castelló de data 24 d'agost del 2000.
  
Fets
  
Primer. El cap del Servei Territorial de Turisme de Castelló, en la Resolució sancionadora citada, va imposar a la recurrent, com a titular de l'establiment que s'expressa, i en virtut de tres denúncies presentades per usuaris, una sanció de multa de Vint mil pessetes (20.000 PTA/120'20 euros) per infracció a la normativa turística, en emetre justificants de pagaments dels clients sense indicació, en escriptura intel·ligible, dels distints conceptes i els seus preus respectius.
  
Segon. Contra la dita Resolució, el Sr. Hilario Illescas Gamarra, com a titular de l'establiment Mesón Bogart, va interposar Recurs d'Alçada, en el qual sol·licitava que es declarara la caducitat del procediment i, per consegüent, la prescripció de la infracció administrativa o que es procedira a la nul·litat de ple dret de la notificació que comunicava la proposta de resolució, o, en últim lloc, que es resolguera deixar sense efecte la dita sanció per no haver comés cap infracció, basant-se en les al·legacions que a continuació, de forma succinta, s'exposen:
  
- Que procedeix declarar la caducitat del procediment i, en conseqüència, la prescripció de la infracció administrativa, ja que el procediment es va iniciar en data 14 de febrer del 2000 i la notificació de la resolució sancionadora es va produir el dia 6 de setembre del mateix any, i havien transcorregut, per tant, els sis mesos per a dictar i notificar resolució expressa, termini establit en el Decret 206/1999, del Govern Valencià.
  
- Que la proposta de resolució va ser notificada de forma defectuosa, no podent exercitar l'interessat el seu dret de defensa a través de l'important tràmit d'audiència i, per això, vulnerant el dret fonamental a la tutela judicial efectiva. Els dits defectes són:
  
1) Únicament consta en l'expedient una notificació (targeta rosa), mentre que l'exigència procedimental en requereix dos (que no es pot tindre en compte la targeta groga, ja que, com la pròpia Administració admet, pateix de tota classe d'irregularitats).
  
Ressenya diverses sentències judicials respecte d'això.
  
2) En cap cas procedia la notificació edictal, sinó que s'haurien d'haver esgotat tots els mitjans de comunicació personal. Desconeix el motiu pel qual no se li va notificar la proposta de resolució per mitjà d'un inspector de Turisme, tal com s'havia fet amb l'Acord d'Iniciació, després de diversos intents per mitjà del servei de carteria. Assenyala diverses sentències judicials sobre la notificació edictal.
  
- Que tenint en compte el que exposa respecte a la notificació defectuosa, procedeix declarar la nul·litat de ple dret de què parla l'article 62.1 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, per tal com la resolució administrativa s'ha dictat prescindint totalment i absolutament del procediment legalment establit.
  
- Que es donen per reproduïdes les al·legacions que consten en l'escrit de data 11 de maig del 2000, i en concret, l'article 11 de l'Ordre Ministerial de 1965, destacant que, únicament hi ha infracció en relació causa-efecte, si hi ha una sol·licitud de l'esmentat justificant, i per descomptat, si aquest no s'entrega. En cas contrari, la vulneració de l'article mencionat no existeix.
  
Tercer. Respecte a la notificació de la proposta de resolució sancionadora, aspecte fonamental per a la resolució del present recurs, consta en l'expedient una notificació per mitjà de targeta rosa, amb data d'emissió 25 de maig del 2000, amb les paraules manuscrites en el lateral del sobre «avisat 26/5/00- i que va ser tornada pel Servei de Correus al Servei Territorial de Turisme de Castelló el 6 de juliol del 2000 amb el segell de «caducat?.
  
Un segon intent de notificació es va realitzar per mitjà de targeta groga, amb data d'emissió de 6 de juliol del 2000, amb les paraules manuscrites en el lateral del sobre «avisat 7/7/00?, figurant en blanc les caselles relatives als intents de notificació i a la firma del Sr. Carter, i que va ser tornada al Servei Territorial de Turisme de Castelló el 16 d'agost del 2000 amb el segell de «caducat?.
  
A continuació es va realitzar la notificació per mitjà d'anuncis en el tauler d'edictes de l'Ajuntament de Benicàssim, i hi va ser exposat de l'1 al 23 d'agost del 2000 i per mitjà de la publicació en el Butlletí Oficial de la Província, realitzada el 3 d'agost del 2000.
  
Fonaments jurídics
  
Primer. L'article 59 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, estableix que:
  
«1. Les notificacions es practicaran per qualsevol mitjà que permeta tenir constància de la recepció per l'interessat o el seu representant, així com de la data, la identitat i el contingut de l'acte notificat.
  
L'acreditació de la notificació efectuada s'incorporarà a l'expedient-
  
«2. (?) Quan la notificació es practique en el domicili de l'interessat, si aquest no es troba present en el moment d'entregar-se la notificació, podrà fer-se càrrec d'aquesta qualsevol persona que es trobe en el domicili i faça constar la seua identitat. Si ningú poguera fer-se càrrec de la notificació, es farà constar aquesta circumstància en l'expedient, juntament amb el dia i l'hora en què es va intentar la notificació, intent que es repetirà per una sola vegada i a una hora distinta dins dels tres dies següents.
  
3. Quan l'interessat o el seu representant rebutge la notificació d'una actuació administrativa, es farà constar en l'expedient, especificant-se les circumstàncies de l'intent de notificació i es tindrà per efectuat el tràmit i se seguirà el procediment.
  
4. Quan els interessats en un procediment siguen desconeguts, s'ignore el lloc de la notificació o el mitjà a què es refereix el punt 1 d'aquest article, o bé, intentada la notificació, no s'haguera pogut practicar, la notificació es farà per mitjà d'anuncis en el tauler d'edictes de l'Ajuntament en el seu últim domicili en el Butlletí Oficial de l'Estat, de la Comunitat Autònoma o de la Província, segons siga l'administració de què procedesca l'acte a notificar, i l'àmbit territorial de l'òrgan que el va dictar.-
  
El recurrent al·lega el Reglament dels Serveis de Correus, aprovat pel Decret 1953/1964, de 14 de maig, per a complementar allò que s'ha disposat per la Llei 20/1992 en relació amb les notificacions. No és el decret mencionat l'aplicable actualment, sinó el nou Reglament que el substitueix. Així, el Reial Decret 1829/1999, de 3 de desembre, que aprova el Reglament pel qual es regula la prestació dels serveis postals en desplegament de la Llei 24/1998, de 13 de juliol, del Servei Postal Universal, disposa en el seu article 41 relatiu a les «Disposicions generals sobre l'entrega de notificacions» que:
  
«2. Haurà de constar la data, identitat, número del document nacional d'identitat o del document que el substituesca i firma de l'interessat o persona que puga fer-se càrrec de la notificació en els termes previstos en el paràgraf anterior, en la documentació de l'empleat de l'operador postal i, si és procedent, avís de rebut que acompanye la dita notificació, avís en què l'empleat de l'operador postal haurà de constar la seua firma i número d'identificació.-
  
L'article 42 del mateix Reglament, relatiu a «Supòsits de notificacions amb dos intents d'entrega- estableix que:
  
«1. Si intentada la notificació en el domicili de l'interessat, ningú poguera fer-se'n càrrec, es farà constar aquest extrem en la documentació de l'empleat de l'operador postal i, si és procedent, en l'avís de rebut que acompanye la notificació, juntament amb el dia i l'hora en què es va intentar aquesta, intent que es repetirà per una sola vegada i en una hora distinta dins dels tres dies següents.
  
2. Si practicat el segon intent, aquest resultara infructuós per la mateixa causa consignada en el paràgraf anterior o bé pel coneixement sobrevingut d'alguna de les previstes en l'article següent, es consignarà aquest extrem en l'oportuna documentació de l'empleat de l'operador postal i, si és procedent, en l'avís de rebut que acompanye la notificació, juntament amb el dia i l'hora en què es va realitzar el segon intent.
  
3. Una vegada realitzats els dos intents sense èxit, l'operador a qui s'ha encomanat la prestació del servei postal universal haurà de depositar en llista les notificacions, durant el termini d'un mes, amb aquest fi es procedirà a deixar al destinatari avís d'arribada en el corresponent caseller domiciliari, havent de constar-hi, a més de la dependència i termini de permanència en llista de la notificació, les circumstàncies expressades relatives al segon intent d'entrega.
  
L'avís esmentat tindrà el caràcter d'ordinari.
  
(?) 6. En tots els supòsits previstos en els paràgrafs anteriors, l'empleat de l'operador postal haurà de fer constar la seua firma i número d'identificació en l'avís de rebut que, si és procedent, acompanye la notificació i en l'avís d'arribat si aquest procedeix.-
  
Davant dels fets descrits en el fonament tercer anterior, ha de constatar-se que la notificació realitzada ha de qualificar-se com a defectuosa, per tal com no no pot acreditar-se de forma fefaent que la notificació haja sigut efectuada, ja que no consta en la targeta groga, que constitueix el segon intent de notificació, els dies i les hores en què es van intentar les notificacions.
  
La notificació edictal realitzada amb posterioritat no pot considerar-se vàlida ja que, com estableix l'article 59.4 dalt transcrit, aquest mitjà de notificació es realitzarà si «intentada la notificació, no s'haguera pogut practicar?. Tenint en compte que en el present expedient no es pot acreditar el correcte intent de notificació, l'anunci en el tauler d'edictes de l'Ajuntament de Benicàssim i la publicació en el Butlletí Oficial de la Província no poden considerar-se vàlids ja que, com d'altra banda estableix la jurisprudència, la notificació edictal té caràcter subsidiari, supletori i excepcional.
  
Per tot això cal concloure que la notificació de la proposta de resolució sancionadora ha sigut defectuosa, la qual cosa ha impedit al recurrent tenir coneixement del contingut d'aquesta i poder presentar, en el tràmit d'audiència, les al·legacions i els documents que estimara oportú, d'acord amb el que estableix l'article 84 de la Llei 20/1992 relatiu al dit tràmit.
  
Segon. El recurrent conclou en la seua al·legació segona sobre la notificació defectuosa manifestant que procedeix declarar la nul·litat de ple dret de l'article 62.1 de la Llei 30/1992, per tal com la resolució administrativa s'ha dictat prescindint totalment i absolutament del procediment legalment establit.
  
La dita al·legació ha de desestimar-se ja que un defecte en la notificació, com el que ha tingut lloc en el present expedient, no implica que la resolució s'haja dictat prescindint totalment i absolutament del procediment legalment establit.
  
En el present cas, la notificació mencionada defectuosa constitueix un vici de forma dels previstos en l'article 114.2 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, que estableix, en regular les resolucions dels recursos administratius, que:
  
«Quan existint vici de forma no s'estime procedent resoldre sobre el fons, s'ordenarà la retroacció del procediment al moment en què el vici va ser comés excepte el que disposa l'article 67.-
  
En conseqüència, procediria ordenar la retroacció del procediment al moment en què el vici va ser comés, és a dir, al moment de la notificació de la proposta de resolució, sense perjudici de les consideracions jurídiques que es contenen en el següent fonament de dret.
  
Tercer. L'article 44 de la Llei 30/1992 disposa que:
  
«En els procediments iniciats d'ofici, el venciment del termini màxim establit sense que s'haja dictat i notificat resolució expressa no eximeix l'administració del compliment de l'obligació legal de resoldre, produint els següents efectes:
  
(?) 2. En els procediments en què l'administració exercite potestats sancionadores o, en general, d'intervenció susceptibles de produir efectes desfavorables o de gravamen, es produirà la caducitat.
  
En aquests casos, la resolució que declare la caducitat ordenarà l'arxiu de les actuacions, amb els efectes previstos en l'article 92.
  
En els supòsits en què el procediment s'haguera paralitzat per causa imputable a l'interessat, s'interromprà el còmput del termini per a resoldre i notificar la resolució?.
  
L'article 24.5 del Decret 206/1999, de 9 de novembre, del Govern Valencià, Regulador de la Disciplina Turística, estableix que:
  
« Si no s'haguera dictat i notificat resolució expressa transcorreguts sis mesos des de la data de l'acord d'iniciació, tenint en compte les possibles interrupcions del seu còmput per causes imputables als interessats o per la suspensió del procediment a què es refereixen els articles 8 del present decret i 42.5 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, es produirà la caducitat establida en l'article 44 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre. En aquests casos la resolució que declare la caducitat ordenarà l'arxiu de les actuacions, amb els efectes previstos en l'article 92 de la Llei 30/92, de 26 de novembre.-
  
La conclusió del fonament de dret anterior, açò és, ordenar la retroacció del procediment al moment en què la notificació de la proposta de resolució, té com a lògica conseqüència que la nova resolució sancionadora que resultaria d'aquest seria dictada i notificada, en tot cas, ja transcorreguts els sis mesos des de la data de l'acord d'iniciació del procediment i, això, per causes imputables a l'administració derivades de la notificació defectuosa a la que abans s'ha al·ludit.
  
Per tant, en el present expedient procedeix la declaració de la caducitat del procediment.
  
Cinqué. Tot l'anterior cal resumir-ho en què, d'acord amb els fonaments de dret anteriors, es conclou que la notificació de la proposta de resolució sancionadora ha sigut defectuosa i s'hauria d'ordenar la retroacció del procediment al moment de la notificació de la proposta de resolució. Com la nova resolució sancionadora que resultaria d'aquest seria dictada i notificada transcorreguts ja els sis mesos de què disposa l'administració per a resoldre, comptadors des de la data de l'acord d'iniciació del procediment, procedeix la declaració de la caducitat del procediment.
  
En nom del principi d'economia procedimental, resulta procedent declarar en el present acte de resolució del recurs d'alçada la dita caducitat i ordenar l'arxiu de les actuacions.
  
Resolució
  
En virtut del que disposa el Decret 45/1996 (DOGV de 28 de març de 1996), resolc estimar el Recurs d'Alçada interposat pel Sr. Hilario Illescas Gamarra, titular de l'establiment Mesón Bogart contra la Resolució Sancionadora del cap del Servei Territorial de Turisme de Castelló de data 24 d'agost del 2000,
  
- Anul·lant la sanció de multa de 20.000 pta/120,20 euros.
  
- Retrotraent el procediment al moment de la notificació de la proposta de resolució, i
  
- Declarant la caducitat del procediment i l'arxiu de les actuacions.
  
Contra la present Resolució, que posa fi a la via administrativa, podrà interposar-se recurs contenciós administratiu davant de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia, a la seua elecció, dins del termini de dos mesos, comptadors des de l'endemà de la recepció d'aquesta, d'acord amb el que estableixen els articles 109 i 110 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú i els articles 14 i 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, Reguladora de la Jurisdicció contenciosa administrativa.