Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6744, del 29-03-2012 (2012/3104)

RESOLUCIÓ de 21 de febrer de 2011, de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb categoria de Conjunt Històric, a favor del Baluard i Recinte Renaixentista de la Vila d'Altea, en el terme municipal d'Altea i s'obri el període d'informació pública.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6744

Data del DOGV
:   29-03-2012

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2012/3104


Data del document
:   21-02-2012

Organisme emissor
:   Conselleria de Turisme, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ de 21 de febrer de 2011, de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb categoria de Conjunt Històric, a favor del Baluard i Recinte Renaixentista de la Vila d'Altea, en el terme municipal d'Altea i s'obri el període d'informació pública. [2012/3104]
Vista la sol·licitud d'incoació formulada per l'Ajuntament d'Altea, l'informe emés pels servicis tècnics de la Direcció General de Patrimoni Cultural i la resta d'antecedents que es troben en l'expedient, favorables a la declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb categoria de Conjunt Històric, del Baluard i Recinte Renaixentista de la Vila d'Altea, en el terme municipal d'Altea (Alacant).
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta conselleria, en el que és matèria de la seua competència, ha resolt:
Primer
Incoar l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb categoria de Conjunt Històric, a favor del Baluard i Recinte Renaixentista de la Vila d'Altea, a Altea (Alacant) i encomanar la seua tramitació a la Direcció General de Patrimoni Cultural.
Segon
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del conjunt històric que justifiquen la seua declaració com a Bé d'Interés Cultural, delimitar-lo, descriure'l amb els immobles compresos en el conjunt que tenen per si mateixos la categoria de Béns d'Interés Cultural, individualitzar els béns de rellevància local existents dins del seu perímetre perquè es faça la seua inscripció separada en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i fixar les normes de protecció del conjunt històric en l'annex adjunt a la present resolució.
Tercer
En compliment del que establix l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, notificar la present resolució a l'Ajuntament d'Altea i als interessats i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36 en relació amb el 27.4 de la llei, la realització de qualsevol intervenció en el conjunt històric haurà de ser autoritzada preceptivament per la Direcció General de Patrimoni Cultural amb caràcter previ a la realització i a l'atorgament de la llicència municipal, si és el cas, quan esta siga preceptiva.
Quart
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten el conjunt delimitat, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les que ja estan atorgades, suspensió els efectes de la qual i, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es resoldrà després de la declaració.
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural podrà autoritzar les actuacions esmentades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o interés general s'hagen de realitzar inajornablement, segons el que disposa l'incís primer de l'esmentat article.
Quint
D'acord amb el que preveu l'article 86 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, obrir un període d'informació pública, a fi que les persones que tinguen interés puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana. L'expedient estarà a disposició dels interessats en la Direcció General de Patrimoni Cultural, Servici de Patrimoni Cultural, de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esport, av. de la Constitució núm. 284 de València.
Sext
Que en compliment del que disposa l'article 27.3 de la llei es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural dependent de l'Administració General de l'Estat per a la seua anotació preventiva.
Sèptim
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.
València, 21 de febrer de 2012.- La consellera de Turisme, Cultura i Esport: Lola Johnson Sastre.
ANNEX I
DADES SOBRE EL BÉ OBJECTE DE LA DECLARACIÓ
Denominació:
Conjunt Històric Baluard i Recinte Renaixentista de la Vila d'Altea.
Localització:
a) Comunitat autònoma. Comunitat Valenciana
b) Província. Alacant
c) Municipi. Altea
Delimitació:
Justificació de la delimitació:
El criteri per a delimitar l'àmbit del conjunt històric d'Altea ha sigut la inclusió de totes les parcel·les i els espais públics pertanyents al nucli de població primitiu interior al recinte fortificat. En este s'hi inclouen les muralles i els baluards del recinte fortificat i els edificis interiors a este que conserven la mateixa trama històrica de la seua fundació. Esta trama es conserva inalterada amb l'única excepció de l'espai enjardinat al costat del portal Vell i el solar al costat de la plaça de l'Església, producte de la demolició de sengles edificis. Les muralles i defenses que constituïxen el perímetre fortificat tenen la consideració de Bé d'Interés Cultural amb la categoria de Monument, de conformitat amb el que establix la disposició addicional primera de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, quant a la seua naturalesa, i constituïxen amb el seu entorn de protecció definit d'acord amb la dita llei l'àmbit de tutela global necessari per a la protecció dels seus valors i els del conjunt històric que tanca. S'hi incorpora l'església actual per la seua importància arquitectònica i històrica. Els plànols que delimiten l'àmbit del conjunt històric i el de l'entorn de protecció de les muralles i defenses del recinte fortificat s'incorporen com a annexos de la present resolució. En un altre plànol es definix l'àmbit tutelar mínim subjecte al desplegament del Pla Especial segons el que establix la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Definició literal de la delimitació:
El conjunt històric incorpora les illes cadastrals número 69336, 70281, 69590, 60036, 69702, 69870, 69661, 69319 i les parcel·les o part d'estes de les illes 70504, 69256 i 69304 que es troben incloses en l'espai fortificat. També s'hi inclou en la seua totalitat l'edifici actual de l'església i l'espai urbà comprés.
Descripció:
El conjunt històric s'ubica a l'acròpolis del tossal situat enfront de la costa al sud de la de Bellaguarda, on estava ubicada l'antiga fortalesa d'origen islàmic, reforçada en època cristiana, en ús fins a la construcció de la nova fortalesa.
El baluard dóna a un recinte de planta quadrilonga en direcció nord-est sud-oest. L'alçària de les muralles va variar amb el temps de manera que en origen degué arribar a l'altura del pas de guàrdia que es conserva encara en fragments dels llenços nord i est, però al llarg del segle XVIII la transformació edilícia de la vila va implicar un augment de l'alçària dels edificis que recolzen les seues parts posteriors en el mur i s'alcen sobre el mateix pas de guàrdia, el qual va haver de quedar com a servitud al llarg del perímetre.
La muralla incloïa en el seu origen dos portes: el portal Vell o porta de València, oberta al camí Reial en el llenç nord de la muralla, i el portal del Castell o de Polop, obert a l'oest. A mitjan segle XVIII, per la pressió demogràfica i la importància del raval de Sant Pere, s'obri el portal Nou en el punt d'inflexió del llenç a llevant.
El recinte disposava de quatre elements defensius complementaris: la torre, al costat del portal Vell; el castell, al costat del baluard del cantó sud-oest; la Casa del Comú i Justícia, en l'angle sud-est, i la Casa de la Senyoria, en l'angle nord-est de la muralla.
El perímetre de la muralla tanca un recinte format per un sistema de carrers paral·lels en direcció nord-est sud-oest definides a partir del traçat del carrer Major que unix el portal Vell amb la plaça de l'Església. Els carrers de l'interior de la fortalesa es conserven en l'actualitat amb el seu traçat inalterat, amb l'únic canvi de la seua toponímia. En el seu temps s'anomenaven carrer Major, d'Enmig i de Baix, o Fondo; en este cas, més un quart carrer anomenat del Forn. A estos cal afegir-hi els perimetrals d'est a oest: el de la Senyoria, que voreja interiorment el llenç septentrional, i el de la Carnisseria o de l'Escola -hui de Santa Bàrbara, i entre ambdós el del Garroferet i el de Jesús. Estructura que es troba inalterada en l'actualitat, excepte un edifici derrocat fa uns quaranta anys i en l'actualitat és un desafortunat mirador que trenca l'estructura històrica del recinte.
La parcel·lació de les illes dóna lloc a una tipologia de vivendes entre mitgeres predominantment de planta baixa, planta principal i cambra. La coberta és a dos aigües de teula àrab. Les fatxades estan revocades i emblanquinades, i moltes conserven elements visibles de carreuat com ara cantons, llindes i muntants. La parcel·lació inicial es conserva en poques construccions, com en el carrer del Fondo, núm. 8, o en el carrer de la Concepció, antic carrer del Forn, núm. 5, on es troba el forn renaixentista, entre d'altres. Les cases de la burgesia del segle XVIII i XIX unixen majoritàriament dos parcel·les originals i modifiquen els usos de les plantes, relegant els espais agraris i comercials a la planta baixa. Estes últimes destinen la primera planta a la vivenda i l'última a la cambra. Una escala important articula les tres plantes.
Destaquen entre el caseriu del conjunt històric:
- Casa situada al carrer de Salamanca, núm. 5. Conserva pràcticament intacta la tipologia de la segona mitat del segle XVIII i inici del XIX corresponent a l'adinerada burgesia local. Té un especial interés el paviment de l'època de taulellets amb flors sobre fons blanc i escena bucòlica central, del dit moment. L'escala es presumix original. Manté el pas de guàrdia de la muralla en el seu llenç nord. La casa està en ús i en molt bon estat.
- Casa situada al carrer Fondo, núm. 8. Este edifici manté l'edificació i la parcel·lació fundacional del segle XVIII. També conserva la distribució interior pròpia de la vivenda adossada a la muralla sense perforacions en esta. Es troba en bon estat i és representativa de la dita tipologia de vivenda fundacional adossada a la muralla.
També són d'interés les cases situades al carrer de Salamanca, números 1 i 3, i la situada en el carrer de la Concepció, núm. 5, abans esmentada, on s'acaba de descobrir el forn renaixentista.
Com a edifici singular dins del conjunt es troba la fatxada de la Casa Cervantes. Casa construïda per Francisco Martínez i Martínez, insigne folklorista alteà, membre destacat de la renaixença valenciana de principi del segle XX i eminent estudiós de l'obra de Miguel de Cervantes. Casa eclèctica purista de principi del segle XX, amb elements neomudèjars, de tres plantes, la fatxada de la qual, simètrica, es mostra emblanquinada en blanc. En el centre s'obri la porta d'accés remarcada per pilastres, llinda i arc de mig punt de descàrrega. En el timpà s'hi ubica un medalló amb el retrat d'un cavaller engolat amb la inscripció «CERVANTES», que dóna nom a la casa. A un costat i a l'altre de la porta s'obrin sengles finestres geminades amb arquets de mig punt sobre mainell. En la planta primera s'obrin dos balcons allindats adornats amb arcs lobulats, i sobre la porta, un adorn central emmarcat. Corona l'edifici una galeria d'arquets a l'aragonesa i un potent ràfol de permòdols de fusta. Va pertànyer en els últims anys a la família Olcina. L'interior va ser desfigurat en una recent rehabilitació.
Valors objecte de protecció del conjunt històric
A més de la importància militar i constructiva del baluard, que conserva quasi en la seua integritat els llenços de les muralles, tenen el major interés la trama urbanística de la ciutat de nova planta albergada en el seu interior i l'edificació encara tradicional, amb poques substitucions, i el tram sud adossat a la muralla que correspon al segle XVIII. A la singularitat del seu enclavament ex novo s'hi afig el fet de ser l'element generador d'un nucli històric tradicional que va més enllà dels seus límits i origina nous nuclis de població: els ravals del Fornet, en el camí de Polop; el de Sant Pere, en direcció a la mar, i el de Bellaguarda, al voltant de l'antic castell del dit nom.
La morfologia resultat de la configuració de les illes urbanes, de la regularitat de la parcel·lació i de l'escala edificatòria dóna lloc a un conjunt urbà de gran harmonia. En les edificacions destaquen l'art de les reixes, de balcons i els ràfols. En l'interior de les vivendes adossades a la muralla es troben restes de soterranis voltats, possiblement corresponents a dependències del baluard.
Béns d'interés cultural inclosos dins del perímetre delimitat del conjunt històric, delimitació dels seus entorns de protecció.
- Muralles i defenses del recinte fortificat d'Altea, Bé d'Interés Cultural per la disposició addicional primera de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
El recinte murallat d'Altea respon a una nova manera de fortificar que sorgix al final del segle XV amb la supremacia de l'artilleria enfront dels antics artefactes de guerra. Això dóna lloc a Altea a un recinte de planta quadrilonga en direcció nord-est sud-oest assentada sobre l'acròpolis del tossal principal davant de la costa. En este cas, tal vegada perquè va ser finalment finançada no pel rei, sinó pel senyor d'Altea, els llenços són de menor grossària i es conformen com una estructura de muralla en què es pleguen apuntant cap a una forma romboïdal amb baluards de carreu en els cantons. L'alçària de les muralles va variar amb el temps, de manera que en origen degué arribar a l'altura del pas de guàrdia que es conserva encara en fragments dels llenços nord i est; però al llarg del segle XVIII la transformació edilícia de la vila va implicar un augment d'alçària dels edificis que recolzen les seues parts posteriors en el mur i s'alcen sobre el mateix pas de guàrdia, el qual va haver de quedar com a servitud al llarg del perímetre.
La muralla inclou dos portes: el portal Vell o porta de València, oberta al camí Reial en el llenç nord de la muralla, i el portal del Castell o de Polop, obert a l'oest. A mitjan segle XVIII per la pressió demogràfica i la importància del raval de Sant Pere, s'obri el portal Nou en el punt d'inflexió del llenç a llevant.
El recinte disposava de quatre elements defensius complementaris: la torre al costat del portal Vell; el castell al costat del baluard del cantó sud-oest; la Casa del Comú i Justícia, en l'angle sud-est, i la Casa de la Senyoria, en l'angle nord-est de la muralla. Els baluards dels cantons disposaven de superfície en coberta per a la instal·lació de l'artilleria.
Es coneix l'existència i la ubicació dels següents elements demolits:
- El castell: Cristóbal Antonelli va dissenyar, suposadament, el seu traçat de manera canònica; constituïa un cos quadrat perfecte amb garites en tres dels cantons, i en el quart cantó s'adossava un rombe emergent i acabat en punta de fletxa que ix cap a fora per a defendre la porta d'accés al castell. En si, era un edifici relativament xicotet que incloïa l'accés en el cos quadrat a través d'una volta molt rebaixada englobada en la part atalussada del mur -un mur de més de dos vares de grossària-; després d'esta es trobava el cos de guàrdia: un espai xicotet i en sifó per a facilitar la defensa. Una cisterna i un banc de canters es trobaven a l'entrada. La planta noble incloïa una sala de guàrdia voltada i diverses estances.
El nivell superior l'ocupava una gran terrassa d'operacions jalonada per garites; sobre esta coberta s'hi trobava una construcció: la Santabàrbara, on es guarda la pólvora. La secció del mur era potent, amb un cos inferior en talús fins a la primera altura, on un pla vertical pujava fins a la terrassa superior. Esta és d'àmplies dimensions per a facilitar la maniobra dels canons, que embocaven a àmplies troneres que permetien un bon agranament. El plafó superior s'alçava uns tres pams del cordó de fatxada que coincidia amb el pla de servici de la bateria que mirava als quatre vents. Les garites laterals sobreeixien de la barana. Es trobava al costat de l'església al lloc que hui és la plaça. Va ser destruït a mitjan segle XIX.
- El baluard del Comú: es trobava al fons del carrer de la Carnisseria, al costat del carreró de la presó. Una xicoteta escala adossada al mur pujava fins a les dependències de la Casa de la Vila; des d'allí es podia observar el terraplé de la muralla sud. El mateix llenç de la muralla constituïa el mur central del baluard, de manera que dels dos cossos que comprenia, un d'estos sobreeixia de la mateixa línia de la muralla a mode de defensa. S'accedia per una avantcambra després de la qual es passava a la cambra on es reunien els jurats d'Altea. Esta cambra ocupava ambdós naus i presentava en el seu interior l'estructura de fusta de la coberta. S'il·luminava per finestres a llevant i migdia, on es disposaven boques artilleres cap al nord. Annexa a la cambra es trobava la dependència del secretari municipal. En 1911 ja no existia.
- La Casa de la Senyoria: es definia com un baluard artillat de gran presència que dominava amb el seu foc la desembocadura del riu Algar, en l'angle nord-oriental del perímetre fortificat; constava d'una gran mola de planta quadrada que sobreeixia de les traces de la muralla i amb els murs de carreu atalussats i amb un cordó que recorria la seua fatxada a mitjana altura i potenciava el seu aspecte de fortalesa. Una gran sala es definia en la planta noble, sala que obria grans finestres cap a llevant. Va ser demolida entre 1911 i 1915.
- La torre al costat del portal Vell. Era una torre de planta quadrada i xicotetes dimensions situada en un cantó al costat del portal Vell.
Castell i baluards van desaparéixer a final del segle XIX i inici del XX; queda constància d'algun en imatges d'època. Les variacions sobre les traces originals en la planta de la fortalesa comencen en l'església, que s'ha reculat uns 5 metres sobre la línia original. La desaparició dels baluards i del castell ha creat glorietes i ha ampliat la plaça.
Quant al caseriu, s'han demolit en dates molt recents la casa del carrer Santa Bàrbara al costat de la Casa Cervantes, la casa del costat de la plaça de l'Església que dóna a l'actual mirador, i la casa al carrer del Portal en el solar de la qual s'ha alçat un edifici que no s'até a les característiques tipològiques i constructives d'Altea, per la qual cosa en la normativa de protecció haurà de qualificar-se com a fora d'ordenació. També han desaparegut les cases d'enfront del portal Vell, que han donat lloc a un jardí urbà.
Justificació de la delimitació d'entorn de protecció
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consistix a incloure dins de la seua àrea els següents elements urbans:
- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el bé i en les quals qualsevol intervenció que es realitze puga afectar-lo de manera visual o física.
- Parcel·les que donen al mateix espai públic que el bé i que constituïxen l'entorn visual i ambiental immediat on qualsevol intervenció que es realitze puga suposar una alteració de les condicions de percepció del bé o del caràcter patrimonial de l'àmbit urbà on s'ubica.
- Espais públics en contacte directe amb el bé i les parcel·les enumerades anteriorment i que constituïxen part del seu ambient immediat, accés i centre del gaudi exterior d'este.
- Espais, edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que, encara que no tinga una situació d'immediatesa amb el bé, afecten de manera fonamental la percepció d'este o constituïsquen punts clau de visualització exterior o del seu gaudi paisatgístic.
- Perímetres de presumpció arqueològica, susceptibles de troballes relacionades amb el bé d'interés cultural o amb la contextualització històrica de la seua relació territorial.
- Donades les particularitats d'este monument, configurador i delimitador del conjunt històric, i la protecció deguda a esta figura que garantix la tutela de la seua relació amb l'interior del recinte, es delimita com a entorn de protecció cap a este el perímetre conformat per les parcel·les que té adossades, on es poden trobar restes arquitectòniques vinculades al sistema defensiu, i pels espais públics directament adjacents al bé d'interés cultural. En el perímetre exterior s'hi aplicaran els criteris generals abans esmentats.
Línia delimitadora exterior
Origen: intersecció entre l'alineació nord de la prolongació de la parcel·la núm. 02 de l'illa 69571 i l'eix del carrer Bonavista, punt A.
Sentit: antihorari.
Línia delimitadora: des de l'origen la línia recorre l'alineació nord de l'illa 69751, travessa en direcció sud la dita illa entre les parcel·les 20 i 21. Inclou la 70305 i recorre la fatxada oest de l'illa 70552. La línia travessa esta illa entre les parcel·les 14 i 15 i incorpora les parcel·les 15, 16 i 17. Incorpora les illes 70039, 70558, 70332 i 70804. Continua per la mitgera entre les parcel·les 08 i 09 de l'illa 69643, entre les 06 i 07 i 11 i 12 de l'illa 69944, entre les parcel·les 02 i 03 de l'illa 69024. Incorpora la parcel·les 15 i 01 de l'illa 68095, i les 01 i 02 de la 68500. Recorre les fatxades sud-est de l'illa 68416 números 07, 06 i 05. Voreja l'illa 68788 i l'exclou. Prosseguix pels carrerons a l'oest de les illes 68696, 68186 i 68456 fins al punt d'origen.
Línia delimitadora interior
Origen: cantó nord-est de l'illa cadastral núm. 69912, punt B.
Sentit: antihorari.
Línia delimitadora: des de l'origen la línia recorre les alineacions oest de les illes números 69381 i 70163. Gira a oest i prosseguix incorporant l'illa número 68255, on està l'església. Des del cantó sud de la fatxada principal de l'església es dirigix a la fatxada de la parcel·la 02 de l'illa 69222, i recorre l'alineació nord de la dita illa 69506 fins al punt d'origen.
Béns de rellevància local existents dins del perímetre delimitat del conjunt històric
Entre les edificacions més destacades del nucli històric d'Altea, mereix el reconeixement de Bé de Rellevància Local i ha de ser inscrita en la secció 2a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural amb la categoria de Monuments d'Interés Local (article 46 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià) la següent:
- L'Església parroquial de la Mare de Déu del Consol
Segons les referències de la conferència dictada per Miguel del Rey en el centenari de la inauguració de l'església, el primitiu temple va ser erigit a principi del segle XVII per Francisco Palafox, marqués d'Ariza, senyor de les baronies de Calp i Altea; construïda pels germans Pere i Damià de la Càmara, va costar uns quatre-cents ducats. En el segle XIX es trobava en ruïnes. Es va construir la capella del Crist com a cos exempt, inaugurada en 1854, una peça academicista de bona qualitat arquitectònica, que més tard es va incorporar al nou temple formant part del creuer. Mentres s'edificava la nova església s'oïa missa en la dita capella, on es trobava el Santíssim Crist del Sagrari. El 18 de setembre de 1910 es va beneir la nova església, les obres de la qual les va dur a terme a partir de 1901 el mestre d'obres Adrián Vela Gadea, a partir del croquis del mestre d'escola Jaime Cardona i les obres ja començades del nou temple.
Entre 1980 i 1989 es va procedir a la restauració de la nova església promoguda pels rectors Antonio Escrivá i Jesús Ortuño Rodríguez i realitzada per l'arquitecte Álvaro Gómez Ferrer.
És una església classicista de planta de creu llatina amb capelles entre contraforts, alçada en maçoneria. Es cobrix amb volta de canó sobre arcs faixons en què s'obrin les llunetes on s'ubiquen les finestres que il·luminen el temple. Destaquen les dos cúpules sobre cimboris cobertes amb teules vidriades blaves i blanques, l'una sobre el creuer i l'altra en la capella de la comunió. Disposa d'un campanar de planta quadrada situat a l'esquerra de la fatxada.
Compta amb l'adscripció provisional de Bé de Rellevància Local per la disposició addicional quinta de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, que ara es confirma en el present procediment.
No se li delimita entorn de protecció perquè està inclòs en el conjunt històric i, per tant, té garantida la protecció del seu context.
ANNEX II
NORMATIVA DE PROTECCIÓ
Normativa de protecció del conjunt històric i de l'entorn de protecció de les muralles i defenses del recinte fortificat
Conjunt històric:
Article 1. Règim general d'intervencions en el conjunt històric i excepcions
Segons el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció haurà de tindre, prèviament a la concessió de llicència o aprovació municipal, quan siga preceptiva, en tant que no es dispose de l'obligatori pla especial previst en l'article 2 d'esta normativa, l'autorització de la conselleria competent en matèria de Cultura. La dita autorització s'emetrà d'acord amb la normativa provisional establida en el present decret, i si no n'hi ha, d'acord amb els criteris d'aplicació directa continguts, en els articles 38 i 39 de l'esmentada llei.
Totes les intervencions requeriran, per a la seua autorització patrimonial, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.
Este últim aspecte serà avaluat pel tècnic municipal i del seu informe motivat l'ajuntament podrà derivar la innecessarietat d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com és el cas de les obres i les instal·lacions dirigides a la correcta conservació, bon ús i habitabilitat interior dels immobles que no tinguen reconeixement individualitzat de Bé d'Interés Cultural o de Bé de Rellevància Local i que, per plantejament, tècnica i abast, no suposen posar en perill els valors de l'edifici en si i/o en la seua contribució als valors generals de l'àmbit protegit.
En estos casos, l'ajuntament comunicarà a la conselleria competent en matèria de cultura, en el termini de 10 dies, la concessió de llicència municipal i s'ha d'adjuntar com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un plànol d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.
Article 2. Obligatorietat de redactar el pla especial de protecció
L'article anterior regirà transitòriament fins que s'aprove el pla especial de protecció preceptiu i este regule la validació patrimonial, d'acord amb el que establix l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 3. Béns de Rellevància Local
El règim d'intervencions en el bé seleccionat en el present decret amb el reconeixement explícit i individualitzat de Bé de Rellevància Local, l'església parroquial de la Mare de Déu del Consol, garantirà la protecció integral dels valors dels quals es deriva el seu reconeixement, de conformitat amb el que establix l'article 50 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià. Això sense perjuí de l'obligació municipal d'incloure este immoble en el Catàleg de Béns i Espais Protegits com a Bé de Rellevància Local amb la categoria de Monument d'Interés Local. Fins a eixe moment queda subjecta al règim d'intervenció establit en l'article 7 de la present normativa de protecció.
Article 4. Preservació de la silueta paisatgística i de la imatge arquitectònica
Totes les actuacions que puguen tindre una incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en la consideració de l'escena o del paisatge urbà dels monuments, el seu entorn i el conjunt en general, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de característiques i conseqüències semblants, hauran de sotmetre's a l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.
El paviment dels vials públics serà d'enmorrillado (paviment de còdols existent).
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior (excepte els cartells informatius dels noms i de les activitats dels edificis) que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per un temps limitat, sol·licite i obtinga l'autorització expressa.
Article 5. Criteris d'intervenció de la parcel·lació i edificacions
1. Es mantindrà la parcel·lació històrica.
2. Es mantindran les alineacions històriques de l'edificació conservades fins a l'actualitat. S'haurà de recuperar l'alineació en el front sud de la plaça de l'Església. Es prohibixen reculades i patis a fatxada, excepte els ja existents.
3. Els edificis tradicionals del conjunt, pel seu alt valor ambiental i testimonial d'una arquitectura i una tipologia que el caracteritzen, hauran de mantindre les fatxades visibles des de la via pública encara que estes recaiguen a patis interiors, preservant i restaurant els caràcters originaris d'estes. També s'hauran de mantindre els elements arquitectònics com ara voltes, arcs, aljubs i forns tradicionals, que es troben a l'interior dels edificis del conjunt.
4. Els edificis situats al carrer de Salamanca, números 1, 3 i 5; al carrer Fondo, número 8, i el situat al carrer de la Concepció, número 5, pel seu interés arquitectònic i històric gaudiran de protecció integral de la seua estructuració bàsica i dels seus elements arquitectònics i decoratius.
5. La fatxada de la Casa Cervantes, situada al carrer de Santa Bàrbara, número 8, gaudirà de protecció integral.
6. La antiga Casa de les Torres o Casa Martínez, que es trobava al carrer de Santa Bàrbara i que va ser recentment demolida, podrà reconstruir-se en la seua envolupant exterior d'acord amb la seua materialitat original, ja que formava part del paisatge i es manté en la memòria col·lectiva d'Altea.
7. El nombre de plantes dels edificis estarà subjecte transitòriament al que establix el Pla Especial de Reforma Interior d'Altea (BOP núm. 99, de 4 de maig de 1992), amb l'excepció de les parcel·les següents: núm. 08 de l'illa 69421, que no podrà modificar la seua envolupant volumètrica, sense perjuí del que disposa l'article 6 d'esta normativa referent a les parts posteriors dels edificis que donen al carrer Major; núm. 05 de l'illa 69417, que només podrà tindre un total de tres plantes; núm. 05 de l'illa 69870, que només es permet elevar una planta; núm. 19 de l'illa 68925, que no podrà modificar la seua envolupant volumètrica. En la resta de parcel·les no regulades pel dit pla especial de reforma interior d'Altea es mantindran el volum i l'alçària reguladora de l'edifici existent, i en la parcel·la núm. 02 de l'illa 68137 es podran edificar tres plantes amb l'alçària reguladora de cornisa de l'edifici limítrof.
8. L'alçària reguladora, definida segons el Reglament de Zones d'Ordenació Urbanística de la Comunitat Valenciana, serà la mateixa de l'edifici actualment existent en els edificis anteriors a 1940 i que posseïsquen el nombre màxim de plantes permés pel Pla Especial de Reforma Interior d'Altea esmentat. Per a la resta de noves edificacions o sobreelevacions de les existents no se sobrepassaran els 7,30 m per a tres plantes (planta baixa, planta primera i cambra) i 5,40 m per a dos plantes, en qualsevol de les seues dos fatxades, mesurats des de l'alineació del carrer de cota inferior en el punt mitjà de la fatxada. No es permeten semisoterranis. La cota de paviment de planta baixa serà igual o inferior a 19 cm respecte a la cota de carrer en el punt mitjà de la fatxada.
9. Las cobertes, d'acord amb la tipologia d'Altea, seran a dos aigües de teula corba d'argila blanca; el pendent dels faldons oscil·larà entre el 30 i el 35%, i l'alçària màxima del carener serà de 1,80 m respecte de la cornisa. Es prohibixen les cobertes planes en l'última planta de l'edifici, excepte la del baluard que hi ha al costat de l'antic castell desaparegut, que serà plana.
10. Les noves edificacions, sobreelevacions o les remodelacions de les no tradicionals s'adequaran estèticament a la tipologia i als acabats tradicionals d'Altea, i les fatxades visibles des de la via pública, encara que recaiguen a patis interiors, tindran en compte les disposicions següents:
- Ràfols de rajola massissa manual amb les formes tradicionals, o bé en fusta tradicional, en el cas de la Casa Cervantes, o bé els dels edificis adossats a la muralla.
- Buits de fatxada de proporció vertical, amb la possible excepció de la cambra segons la tipologia compositiva del municipi.
- Balcons de barana metàl·lica, amb rafals de pedra calcària o estructura de ferro, amplària màxima de vol de 35 cm, 15 cm de cantell i longitud màxima d'1,80 m. Es prohibixen els miradors. Les reixes tradicionals de les fatxades es mantindran especialment.
- Les fusteries seran de fusta en les fatxades que donen a la via pública, i queden prohibides les persianes, excepte les persianetes tradicionals enrotllables o mallorquines.
- Els materials de fatxada seran arrebossats de morter de calç o mixtos amb acabats emblanquinats, i es conservaran visibles els elements de carreu, pedra tallada, existents en esta, però no la maçoneria no concertada en murs d'edificis. Es permeten els colors blavet o almànguena en els muntants de les finestres.
11. L'ús adscrit a esta zona serà el residencial. S'admetran altres usos sempre que mostren la seua compatibilitat amb les arquitectures tradicionals de la zona i la salvaguarda del predomini del dit caràcter residencial.
12. El terraplé o pas de guàrdia de les muralles que es conserva a les illes cadastrals 69622, 70880 i 69540 tant en fatxada com en l'interior dels edificis tradicionals s'haurà de mantindre amb les seues característiques originals. Les voltes que es conserven en els edificis situats al carrer de Santa Bàrbara, números 2 i 4 (illa 69868), hauran de ser especialment conservades.
Article 6. Construccions fora d'ordenació
Es consideren fora d'ordenació, a més dels que puguen derivar de l'aplicació de l'article anterior, l'edifici situat a l'illa núm. 70665, parcel·la 12, en tot allò que diferisca del que s'ha preceptuat en esta normativa, les volades tancades i els altres elements impropis de l'arquitectura tradicional d'Altea. Els cossos construïts adossats a la muralla que no formen part de l'edificació principal de les parcel·les existents a l'illa cadastral núm. 69812, parts posteriors de les parcel·les del carrer Major en la seua orientació nord-oest, i a l'illa núm. 69236 extramurs, es consideren així mateix fora d'ordenació almenys en 5 metres des de l'alineació del llenç murari, fins que el pla especial estudie detalladament cada parcel·la, amb l'objectiu de la màxima visualització de la muralla.
Monument
Article 7. Monument
S'atindran al que disposa el capítol III, títol II de la Llei 4/1998, d'11 de jumy, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Entorn de monument
Article 8. Entorn de monument
De conformitat amb allò que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, en l'entorn de les muralles i defenses del recinte murallat qualsevol actuació, fins que no es dispose del preceptiu pla especial previst en l'article 2 d'esta normativa, requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, excepte en els casos excepcionals previstos en l'article 1 de la present normativa, que també serà aplicable en estos àmbits.
Els edificis i espais urbans que se situen en l'entorn s'atindran al que disposen els articles 4, 5 i 6 d'esta normativa.
Disposicions generals
Article 9. Patrimoni arqueològic
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl dels àmbits protegits pel present procediment, hi serà aplicable el règim tutelar establit en l'art. 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic, i té la consideració d'Àrea de Vigilància Arqueològica als efectes previstos en els articles 39.2.d i 62, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià. Dins dels dits àmbits s'assenyalen com a àrees en què es coneix amb fonament l'existència de restes d'antigues construccions pertanyents al recinte fortificat els solars que ocupaven l'antic castell davall de la plaça de l'Església, la Casa del Comú i Justícia a la glorieta de Santa Bàrbara, la Casa de la Senyoria en la glorieta en la costera del Mestre de la Música i la torre annexa al portal Vell, a efectes d'una major cautela per a les actuacions arqueològiques que, si és el cas, es duguen a terme.
Article 10. Actuacions il·legals
La contravenció del que preveu la present normativa, determinarà la il·legalitat de l'actuació amb la consegüent restitució dels valors afectats, si és el cas, i la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en l'art. 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
ANNEX III
DELIMITACIÓ GRÀFICA
- Plànol àmbit conjunt històric
- Plànol entorn de protecció de les muralles i defenses del recinte fortificat
- Plànol àmbit mínim del pla especial (article 2)