Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6223, del 10-03-2010 (2010/1734)

Notificació de la sentència dictada en el judici de divorci contenciós número 1260/2007.
----------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6223

Data del DOGV
:   10-03-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/1734


Data del document
:   02-02-2010

Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 2 de Benidorm

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici de divorci contenciós número 1260/2007. [2010/1734]  
Divorci contenciós 001260/2007  
Part demandant: Miguel Faustino Ferrer Marín.  
Part demandada: Marina Khaustova.  
Sobre: divorcis no consensuats.   
En el judici a què es fa referència s'ha dictat la resolució que té el text que literalment és com segueix:  
«Sentència número 13/2010   
Benidorm, 12 de gener de 2010   
José Antonio Pérez Nevot, magistrat titular del Jutjat de Primera Instància titular del número 2 de Benidorm i partit judicial, he vist el procés especial de divorci contenciós que, amb el número 1260 de 2007 s'ha fet davant d'aquest Jutjat a instàncies de Miguel Faustino Ferrer Marín, representat pel procurador Luis Roglá Benedito i assistit pel lletrat Josep Francés Pons, contra Marina Khaustova, en situació processal de rebel·lia, i s'atenen els següents:   
Antecedents de fet   
Primer. Amb data 22 d'octubre de 2007 es va correspondre per torn de repartiment a aquest Jutjat escrit de demanda presentat pel procurador senyor Roglá Benedito, en la representació que s'ha indicat en l'encapçalament d'aquesta sentència. En aquest escrit, després d'al·legar els fets i fonaments de dret que considerava d'aplicació al cas, sol·licitava el dictat d'una sentència per la qual es decretara el divorci entre ambdues parts amb l'aprovació de les mesures següents:   
1. Revocació de tots els poders o consentiments que s'hagen pogut prestar les parts entre si.   
2. Atribució de l'ús de l'habitatge familiar al demandant.   
3. S'imposen les costes a la demandada.   
4. Inscripció de la sentència en el registre civil pertinent.   
Aquesta pretensió es fonamentava en els fets que es resumeixen a continuació.   
1. Ambdues parts van contraure matrimoni el dia 3 de juliol de 2002.   
2. De l'anterior matrimoni no hi ha descendència.   
3. La convivència es va interrrompre en el mes de març de 2007 en abandonar el domicili familiar la demandada.   
A l'anterior escrit de demanda s'acompanyaven diversos documents.   
Segon. Admesa a tràmit la demanda anterior es va citar a termini al demandat perquè, en 20 dies, compareguera de forma legal i contestara a la demanda.   
Tercer. Mitjançant la provisió de 10 de desembre de 2009 es va declarar a la demandada en situació processal de rebel·lia.   
Quart. Prèvia citació de les parts es va celebrar la vista el dia 12 de gener de 2010, amb l'assistència i resultat que consten en l'acta i en el disc compacte que es va alçar i gravar, respectivament, sota la fe pública judicial.   
La part actora va ratificar l'escrit de demanda i va proposar com a mitjà de prova la documental acompanyada amb l'indicat escrit i dos testimonis, que no li van ser admesos, i es van declarar les actuacions vistes per a sentència.   
Cinqué. En la tramitació d'aquest procés s'han complit totes les prescripcions legals, llevat d'alguns terminis processals, degut a l'acumulació d'assumptes que suporta aquest Jutjat.   
Fonaments de dret   
Primer. La part actora, el senyor Ferrer Marín, exercita en la seua demanda una pretensió constitutiva de la situació jurídica de divorci en el matrimoni que l'uneix amb la demandada senyora Khaustova, amb l'aprovació de les mesures definitives següents:   
1. Revocació de tots els poders o consentiments que s'hagen pogut prestar les parts entre si.   
2. Atribució de l'ús de l'habitatge familiar al demandant.   
3. S'imposen les costes a la demandada.   
4. Inscripció de la sentència en el registre civil pertinent.   
Les anteriors peticions es fonamenten en els fets que s'han resumit en l'antecedent primer d'aquesta sentència.   
Segon. Atés que la demandada fou declarada en rebel·lia, cal considerar-la oposada íntegrament a la pretensió de l'actora (article 496.2 LEC).   
Tercer. L'article 86 del Codi Civil (en la redacció actualment vigent, donada per la Llei 15/2005, de 8 de juliol) estableix que «es decretarà judicialment el divorci, qualsevol que siga la forma de celebració del matrimoni, a petició d'un sol dels cònjuges, d'ambdós o d'un amb el consentiment de l'altre, quan concórreguen els requisits i circumstàncies exigides en l'article 81». Aquest segon precepte (redactat per aquesta Llei) assenyala que «es decretarà judicialment la separació, qualsevol que siga la forma de celebració del matrimoni:   
1. A petició d'ambdós cònjuges o d'un amb el consentiment de l'altre, una vegada transcorreguts tres mesos des de la celebració del matrimoni. A la demanda caldrà adjuntar una proposta de conveni regulador redactada de conformitat amb l'article 90 d'aquest Codi.   
2. a petició d'un sol dels cònjuges, una vegada transcorreguts tres mesos des de la celebració del matrimoni. No serà necessari el transcurs d'aquest termini per a la interposició de la demanda quan s'acredite l'existència d'un risc per a la vida, la integritat física, la demandant o dels fills d'ambdós o de qualsevol dels membres del matrimoni. A la demanda caldrà adjuntar una proposta fonamentada en les mesures que hagen de regular els efectes derivats de la separació".   
Del certificat literal de matrimoni aportat com a document número 2 de la demanda es desprén que ambdues parts van contraure matrimoni el dia 3 de juliol de 2002. Atés que han transcorregut més de tres mesos des d'aquesta data (la petició de divorci es va formular en escrit de 22 d'octubre de 2007 pel senyor Ferrer), és procedent constituir la situació jurídica de divorci en el matrimoni que unia a ambdues parts, que quedarà dissolt amb tots els efectes legals que d'això es deriven.   
Quart. En relació amb les mesures definitives interessades, es diu el següent:   
1. La revocació dels poders i consentiments que s'hagueren atorgat les parts és, en realitat, un efecte que es produeix, per ministeri de la Llei, amb l'admissió a tràmit de la demanda de nul·litat, separació o divorci, per aquesta raó no resulta necessari fer un pronunciament exprés d'això en la dispositiva, ja que si aquest va recaure és perquè necessàriament es va tindre que admetre a tràmit abans la demanda de divorci (article 102 CC).   
2. En relació a l' ús de l'habitatge familiar, en la demanda es reconeix que l'immoble en què es va desenvolupar la vida dels litigants no era propietat de cap d'ells, sinó de la mare del senyor Ferrer Marín. Atés que no existeixen fills comuns, entenc que no és procedent atribuir a l'actor l'ús temporal previst en l'article 96 del Codi Civil, que podria ser procedent en cas de ser l'immoble bé de la societat de guanys, i amb més raó quan no es de la titularitat de cap dels cònjuges. És per això que l'ús que el demandant pretenga de l'habitatge haurà de ser el que li concedisca la propietària, que és la que gaudeix de les facultats de disposició sobre aquest.   
Cinqué. De conformitat amb el que estableix l'article 755 de la Llei d'Enjudiciament Civil i en el 264 del Reglament del Registre civil pertoca, una vegada siga ferma aquesta sentència, remetre testimoniança d'aquesta per a la inscripció en el registre civil competent.   
Sisé. Pertoca imposar les costes d'aquesta instància a la demandada, d'acord amb el criteri del venciment objectiu i de l'estimació substancial de la demanda, atés que el cas enjudiciat no presentava dubtes seriosos de fet ni de dret (article 394 LEC).   
Vistos els preceptes esmentats i tots altres que hi són aplicables de manera general i pertinent.   
Dispositiva   
1. Estime substancialment la demanda interposada per Miguel Faustino Ferrer Marín contra Marina Khaustova, en situació processal de rebel·lia i constituïsc la situació jurídica de divorci en el matrimoni format per ambdós, que declare dissolt amb tots els efectes legals que se'n deriven, amb imposició de les costes d'aquesta instància a la part demandada.   
2. Quan la sentència siga ferma, se n'ha de remetre testimoniança mitjançant ofici al registre civil competent per fer els assentaments oportuns.   
Notifiqueu de forma legal aquesta interlocutòria a les parts i feu-los saber que l'anterior resolució no és ferma i que s'hi pot interposar recurs d'apel·lació que, si fa el cas, es prepararà en un termini de cinc dies comptadors a partir de l'endemà de la seua notificació mitjançant l'escrit firmat pel lletrat i el procurador per a ser resolt, amb la interposició i tramitació legal prèvia de l'Audiència Provincial d'Alacant. Juntament amb la preparació del recurs s'haurà d'acreditar la constitució d'un depòsit per import de cinquanta euros (50 €) que s'hauran d'ingressar en el compte de depòsits i consignacions d'aquest Jutjat. En cas de no aportar-se el document justificatiu junt amb l'escrit de preparació del recurs i de no esmenar-se l'omissió o defecte en la constitució del depòsit no s'admetrà el recurs.   
Aquesta és la meua sentència, de la qual cal expedir una certificació per a incorporar-la a l'expedient i de què s'ha de portar l'original al llibre de sentències, que pronuncie, mane i firme jutjant definitivament en primera instància, en nom del rei i per l'autoritat que m'ha sigut conferida pel poble espanyol.   
Publicació. La sentència anterior va ser llegida i publicada en el dia de la data pel magistrat que la subscriu, mentre celebrava audiència pública. En done fe».  
Atés que es desconeix el domicili o la residència actuals de la part demandada, de conformitat amb el que disposen els articles 156.4 i 164 de la Llei 1/2000, d'Enjudiciament Civil, s'ha disposat la publicació d'aquest edicte, per a portar a efecte la diligència de notificació de sentència.  
Benidorm, 2 de febrer de 2010.- La secretària judicial: M.ª Engracia Román Ivorra.