Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9799, del 29-02-2024 (2024/1771)

DECRET 26/2024, del Consell, pel qual es declara bé d'interés cultural, amb categoria de monument, l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica del Port de Sagunt, al municipi de Sagunt.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2024/02/27/26/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   9799

Data del DOGV
:   29-02-2024

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2024/1771


Data del document
:   27-02-2024

Organisme emissor
:   Vicepresidència Primera i Conselleria de Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * Vicepresidència Primera i Conselleria de Cultura i Esport
    * administració regional
    * legislació
    * cultura
    * patrimoni cultural
    * patrimoni arquitectònic

DECRET 26/2024, del Consell, pel qual es declara bé d'interés cultural, amb categoria de monument, l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica del Port de Sagunt, al municipi de Sagunt. [2024/1771]  
Preàmbul  
  
I. L'article 49.1.5é de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de «patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic arqueològic i científic, sense perjudici del que disposa el número 28 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola». Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del patrimoni cultural valencià, disposa que la declaració d'un bé d'interés cultural es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjudici de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del patrimoni històric espanyol, reserva a l'Administració general de l'Estat.  
  
L'Alt Forn número 2 de la siderúrgica del Port de Sagunt és una realització arquitectònica o d'enginyeria i obra d'escultura colossal, i és, per la seua naturalesa, part i representació del patrimoni industrial valencià. Per tant, és necessari tutelar-lo com a bé d'interés cultural amb la categoria de monument, figura que, segons els criteris tècnics que s'acaben d'expressar, s'adequa millor a la particularitat i excepcionalitat dels seus valors. Este enclavament constituïx una manifestació singularíssima, la qual cosa imposa el seu màxim reconeixement en l'àmbit patrimonial, que és l'objectiu del present decret declaratiu, en el qual s'establix la normativa per a la protecció d'este immoble i el seu entorn, de manera que se'n preserve la integritat, se n'assenyalen els valors i es delimite literalment i gràficament l'entorn al qual s'associa la seua percepció, la qual cosa desembocarà en la més eficaç tutela del patrimoni excepcional que incorpora.  
II. Per la Resolució de 2 de novembre de 2020 (DOGV 8949, 11.11.2020), de la Conselleria d'Educació, Cultura, i Esport, es va incoar un expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica de Port de Sagunt, i se sotmeté l'expedient incoat a tràmit d'informació pública. Tenint en compte el transcurs del termini legal de vint mesos des que degué ser resolt el procediment, de conformitat amb el que es disposa en l'article 27.7 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del patrimoni cultural valencià, es va produir la caducitat d'este, declarada per la Resolució de data 17 de novembre de 2022.  
Mitjançant la Resolució de 13 de febrer de 2023 (DOGV 9535, 16.02.2023), de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, es va acordar incoar de nou l'expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica del Port de Sagunt, i es va sotmetre l'expedient incoat a tràmit d'informació pública, se'n determinaren els valors, es descrigueren i es delimitaren, així com els seus corresponents entorns de protecció, tot articulant la corresponent normativa protectora.  
S'han complit tots els tràmits legalment preceptius d'acord amb les disposicions vigents.  
III. Consta en l'expedient l'informe favorable a la declaració de bé d'interés cultural del Consell Valencià de Cultura i de la Universitat de València, que han prestat la seua conformitat a la proposta declarativa que se'ls ha elevat, de conformitat amb el que establix l'article 27.5 de la Llei 4/1998, de la Generalitat.  
Així mateix s'han obtingut de les conselleries afectades els informes exigits per l'article 43 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de la Generalitat, del Consell, sense que s'hi haja formulat, per estes, cap al·legació. S'han formulat al·legacions en el tràmit d'informació pública i en el de l'audiència, a les quals s'ha donat resposta raonada.  
  
IV. El present decret declaratiu s'adequa als principis de bona regulació establits en l'article 129 de la Llei 39/2015, de 30 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, i s'ha acreditat la concurrència en esta iniciativa normativa dels principis de necessitat, eficàcia, proporcionalitat, seguretat jurídica, transparència en el seu procés d'elaboració, i eficiència.  
  
En compliment del principi de necessitat i eficàcia, l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana preceptua, en l'article 12, que la Generalitat vetlarà per la protecció i defensa de la identitat i els valors del poble valencià i el respecte a la seua diversitat i al seu patrimoni històric. En este sentit, els béns que incorporen valors monumentals en grau particularment significatiu, com han informat els servicis tècnics, han d'accedir a la condició de bé d'interés cultural amb la categoria de monument.  
Tenint en compte les circumstàncies i singulars característiques que concorren en l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica de Port de Sagunt, s'imposa el màxim reconeixement en l'àmbit patrimonial mitjançant la declaració com a bé d'interés cultural, de conformitat amb el mandat contingut en la Llei 4/1998, de la Generalitat.  
En compliment del principi de proporcionalitat, el present decret declaratiu constituïx l'eina necessària i imprescindible per a la preservació, posada en valor i divulgació al màxim nivell de l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica de Port de Sagunt.  
En compliment del principi de seguretat jurídica, la present formalització tutelar i la normativa que s'hi establix concilia l'obligada protecció a uns béns de destacadíssima significació patrimonial amb la definició precisa de l'estatut jurídic dels propietaris inclosos en els àmbits d'afecció dels béns declarats, les facultats dels quals es limiten en la mesura estrictament necessària per a preservar els valors culturals detectats i per a salvaguardar l'ambient paisatgístic al qual històricament s'associen en les preexistències que actualment el conformen.  
  
En compliment del principi de transparència, per a potenciar la participació activa dels destinataris en l'elaboració de la present iniciativa normativa, s'ha notificat la iniciació de l'expedient als propietaris afectats, s'ha suscitat la intervenció activa dels ciutadans a través del tràmit d'informació pública, i s'ha concedit finalment audiència a l'Ajuntament de Sagunt, que no hi ha formulat al·legacions.  
  
En compliment del principi d'eficiència, la present disposició reglamentària tan sols implementa el tràmit de la prèvia i preceptiva autorització administrativa de l'òrgan competent en matèria de cultura per a qualssevol actuacions de transcendència patrimonial que pretenguen realitzar-se en l'àmbit dels béns declarats i els seus entorns, únicament a l'efecte de salvaguardar-ne les preexistències, tal com apareixen descrites en el present decret declaratiu, en relació de causa a efecte, i no comporta cap càrrega per a l'Administració.  
En virtut del que s'ha exposat, a iniciativa i proposta del vicepresident primer i conseller de Cultura i Esport, i de conformitat amb el que s'estableix en els articles 18.f i 28.c) de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de la Generalitat, del Consell, i la resta de normativa esmentada i aplicable, oït el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, i amb la deliberació prèvia del Consell en la reunió del dia 27 de febrer de 2024,  
  
DECRETE  
  
CAPÍTOL I.  
Disposicions generals  
  
Article 1. Objecte  
El present decret té com a objecte declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica de Port de Sagunt.  
  
Article 2. Règim general d'intervencions  
1. De conformitat amb el que es disposa en l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, de patrimoni cultural valencià, qualsevol intervenció que afecte el monument requerirà la prèvia autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà conforme amb els criteris establits en la present normativa, i per al que no s'hi preveu, mitjançant l'aplicació directa dels criteris contemplats en l'article 38 de la llei esmentada.  
2. Les actuacions amb transcendència patrimonial que es pretenguen realitzar en l'entorn de protecció, requeriran l'autorització per part de la conselleria competent en matèria de cultura, fins a l'aprovació o la convalidació definitiva del corresponent pla especial de protecció. Les actuacions amb transcendència patrimonial inclouen les relatives a obres de nova planta, de demolició, d'ampliació d'edificis existents, i les que comporten l'alteració, canvi o substitució de l'estructura portant i del disseny exterior de l'immoble, incloses les cobertes, les façanes i els elements artístics i acabats ornamentals; també requeriran autorització les actuacions d'urbanització dels espais públics que sobrepassen la mera conservació o reposició, i la instal·lació d'elements publicitaris o d'antenes i dispositius de comunicació.  
  
3. Totes les intervencions requeriran, perquè siguen autoritzades, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeten constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.  
  
Article 3. Excepcions al règim general  
1. Sense perjudici del que es disposa en l'article anterior, mitjançant un informe tècnic municipal motivat, es podrà derivar la no necessitat d'autorització prèvia en les actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació general, així com equipament i decoració interior, dels edificis situats en l'entorn de protecció.  
2. En estos casos, l'Ajuntament comunicarà a l'òrgan competent en matèria de protecció del patrimoni cultural de l'Administració de la Generalitat, en el termini de deu dies, la concessió de llicència municipal, i adjuntarà, en tot cas, l'informe tècnic que s'esmenta en el paràgraf anterior, un plànol d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la falta de transcendència patrimonial del que es pretén.  
  
  
CAPÍTOL II  
Normativa de protecció del monument i del seu entorn  
  
Article 4. Paràmetres urbanístics en l'entorn de protecció: altura de cornisa  
En les parcel·les de les illes 84336 i 85809, incloses en l'entorn de protecció, l'altura màxima de cornisa s'estableix en onze metres. L'altura de cornisa és la que es mesura fins a la intersecció que es forma entre la cara inferior del forjat del sostre de l'última planta i el pla de façana de l'edifici en eixa última planta. En cas de naus, la cara inferior del forjat del sostre equivaldrà a la cara inferior de la cintra o element portant de la coberta.  
  
Article 5. Paràmetres urbanístics en l'entorn de protecció: usos permesos  
Els usos permesos en estes parcel·les seran els que s'estableixen en les ordenances del parc industrial Ingruinsa, a excepció d'estacions de servici. Els magatzems que desenvolupen la seua activitat a l'aire lliure, és a dir, directament sobre la parcel·la, hauran de preservar, mitjançant pantalles vegetals o altres elements, les vistes que produïsquen un impacte negatiu des de l'exterior.  
  
Article 6. Paràmetres urbanístics en l'entorn de protecció: alineacions  
  
Les edificacions que s'executen en les parcel·les 02, 03, 04 05 i 06 de l'illa 85110, i en les 04, 05, 06, 07, 08 i 09 de l'illa 84070, hauran de recular-se respecte de l'alineació de la façana de l'avinguda dels Alts Forns una distància de cinc metres.  
  
Article 7. Paràmetres urbanístics en l'entorn de protecció: zona verda-espai lliure  
El sòl de la parcel·la 84743 serà destinat a zona verda-espai lliure. No s'hi permetran construccions de cap mena. En el cas de destinar una zona d'esta parcel·la per a aparcaments vinculats a l'activitat de la nau de tallers generals, estos hauran d'estar separats d'estes naus i de l'edifici de l'alt forn un mínim de cinquanta metres, que es mesuraran des del perímetre de tots dos edificis.  
S'haurà de minimitzar l'impacte d'este aparcament mitjançant la utilització d'elements de mobiliari urbà o de vegetació i fragmentant la superfície dedicada als vehicles, amb un adequat disseny de l'espai de la parcel·la, de manera que es puguen integrar els recorreguts per als vianants, les zones lliures i les zones d'aparcament.  
  
Article 8. Activitats no permeses  
1. Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior (excepte cartells informatius dels noms i activitats dels edificis) en qualsevol de les seues accepcions, que irrompa en l'escena urbana de l'àmbit protegit, excepte les relacionades amb activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat, sol·liciten i obtinguen autorització expressa de la conselleria competent en matèria de cultura.  
S'entén també com a publicitat exterior la instal·lació d'elements lluminosos, visuals o amb projecció d'imatges amb incidència directa sobre l'espai públic de l'àmbit.  
2. La col·locació dels indicadors i dels rètols d'establiments que siguen identificatius de les marques corporatives i de l'activitat que s'hi desenvolupa només serà possible als edificis on estiga situada l'esmentada activitat, i exigirà l'obtenció de la preceptiva llicència municipal, prèvia presentació del corresponent projecte tècnic en el qual es definisca perfectament la seua inclusió en l'edifici i es justifique la proposta amb vista a garantir la seua integració harmònica en aquell i en el paisatge del conjunt.  
Estos cartells hauran de complir les següents condicions: hauran d'estar col·locats en el pla de façana, sense precisar per a això la implantació d'estructures autònomes portants per a la seua subjecció i estabilitat, i hauran de tindre una dimensió lineal i superficial inferior al 30 % de l'extensió lineal de la seua façana i de la superfície d'esta, exclosa la superfície dels buits. El color del fons dels cartells haurà de ser el mateix que el de la façana de les edificacions on s'implanten, o bé implantar-se les lletres dels rètols, cadascuna com a element independent, directament sobre el pla de façana.  
  
Article 9. Infraestructures  
Les noves infraestructures, com a aprovisionament d'aigua, subministrament elèctric, telefonia, etc., hauran de ser enterrades i no afectaran el paisatge ni les façanes dels immobles protegits i del seu entorn de protecció.  
  
Article 10. Béns de rellevància local  
El règim d'intervencions en els béns de rellevància local indicats en l'apartat 4.2 de l'annex I serà, fins que no s'incloguen en el Catàleg de béns i espais protegits amb esta expressa tipificació protectora, i este no reba la pertinent validació patrimonial, el que s'estableix amb caràcter transitori en l'article 10 del Decret 62/2011, del Consell, pel qual es regula el procediment de declaració i el règim de protecció dels béns de rellevància local, i les mesures protectores d'este decret.  
  
  
Article 11. Pla especial de protecció  
Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del preceptiu pla especial de protecció previst en l'article 34.2 de la Llei 4/1998 d'11 de juny, de la Generalitat, del patrimoni cultural valencià, per als entorns de protecció dels monuments, i que este obtinga validació patrimonial.  
  
  
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
  
Primera. Inscripció en l'Inventari general del patrimoni cultural valencià  
La present declaració de bé d'interés cultural, amb la categoria de monument, a favor de l'Alt Forn número 2 de la siderúrgica de Port de Sagunt, s'inscriurà en la secció primera de l'Inventari general del patrimoni cultural valencià i en el Registre general de béns d'interés cultural, dependent de l'Administració general de l'Estat.  
  
Segona. Absència d'incidència en la despesa pública de la present disposició  
La implementació i el posterior desplegament del present decret no podran tindre incidència en la dotació de cap capítol de despesa assignada a la conselleria competent en matèria de cultura, i en tot cas haurà de ser atesa amb els mitjans personals i materials de la conselleria competent per raó de la matèria.  
  
DISPOSICIONS FINALS  
  
Primera. Entrada en vigor  
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Segona. Pla especial de protecció  
D'acord amb el que es disposa en els articles 34.2 i 39.4 de la Llei 4/1998, de la Generalitat, el Pla especial de protecció dels béns d'interés cultural haurà d'aprovar-se en el termini d'un any des de la publicació de la present declaració.  
  
València, 27 de febrer de 2024  
  
El president de la Generalitat,  
CARLOS MAZÓN GUIXOT  
  
El vicepresident primer i conseller de Cultura i Esport,  
VICENTE BARRERA SIMÓ  
  
  
  
ANNEX I  
Dades i valors del bé objecte de la declaració  
  
1. Denominació  
Alt Forn número 2 de la siderúrgica del Port de Sagunt  
2. Localització  
Comunitat autònoma: Comunitat Valenciana  
Província: València  
Municipi: Sagunt  
3. Descripció i dades històriques  
3.1. Cronologia  
(basat principalment en el quadern de memòria històrica Patrimonio minero-siderúrgico Puerto de Sagunto 1900-1986)  
L'any 1902 es crea un nou nucli poblacional al terme municipal de Sagunt, a la vora de la mar, a conseqüència de la implantació d'una nova empresa promoguda per dos empresaris bascos, Ramón de la Sota i Luis María Aznar. Apareix així un enclavament portuari i industrial, a 6 km de Sagunt, al costat de la platja i enmig d'una zona de camps, que va atraure nombrosos treballadors i que ha perdurat al llarg del temps.  
  
Estos dos empresaris van aprofitar l'existència d'unes mines de ferro situades a Ojos Negros (Terol), a 204 km de la mar, van construir una línia de ferrocarril per a portar el mineral des d'Ojos Negros fins a Sagunt, i en esta última població van construir un port per a exportar el ferro per via marítima.  
El port nou va començar el trànsit marítim en 1907. El projecte de la «fàbrica de ferros» es va encarregar a l'enginyer estatunidenc Frank Roberts, que va dissenyar una siderúrgica amb quatre forns alts, dels quals només se n'arribarien a instal·lar tres. Primer s'hi va instal·lar la Compañía Minera de Sierra Menera (CMSM), que va ser l'empresa encarregada de construir un embarcador, magatzems per a compactar el mineral i la línia fèrria d'unió entre este port i les mines de mineral. Posteriorment, en 1917, els mateixos promotors van fundar la Compañía Siderúrgica del Mediterráneo. En anys successius, esta empresa va canviar de nom i de propietaris: en 1940 va passar a ser Altos Hornos de Vizcaya Fábrica Sagunto, i en 1974, es va convertir en Altos Hornos del Mediterráneo.  
En els anys setanta, i a causa de la crisi mundial, va començar una lenta agonia de la fàbrica, la qual desencadenaria finalment en els anys huitanta en el tancament definitiu de l'empresa minerosiderúrgica, tant per raons econòmiques com polítiques.  
Durant tots estos anys, les diferents empreses hi van anar construint un gran complex fabril, en el qual destacaven la construcció de tres alts forns i un gran nombre de naus i edificis annexos necessaris per a la producció. Al mateix temps, el nucli poblacional que inicialment tenia unes condicions de salubritat i d'ordenació molt precàries, es va anar consolidant i convertint en una població estable i amb servicis a poc a poc més adequats.  
Els edificis que hi queden en l'actualitat de tots els que van ser construïts per la companyia constituïxen part del patrimoni industrial de la ciutat: hospital vell, nau de tallers generals, magatzem d'efectes i recanvis, l'església de Nostra Senyora de Begonya, l'economat, el casino recreatiu, les oficines generals, la ciutat-jardí de la Gerència, el barri obrer, el sanatori, i com a element més excel·lent, el Forn Alt número 2. La gran varietat d'usos d'estes edificacions i el fet que no tots estan relacionats amb la producció fabril són prova del caràcter paternalista de la companyia i de la gran vinculació que va haver-hi entre l'empresa i la població.  
Dels edificis amb caràcter fabril que queden, el més destacable és l'Alt Forn número 2. Des de la seua construcció, i a causa de la seua gran altura, ha constituït una fita fonamental en el perfil urbà del Port de Sagunt. Es tracta d'un edifici que es constituïx en referència visual i històrica de l'evolució i origen de la població. A més, és l'únic que queda dels tres elements fonamentals dins de la dinàmica de treball de la indústria siderometal·lúrgica del Port de Sagunt, ja que s'hi efectuava la fusió i la reducció de minerals de ferro amb vista a elaborar la fosa i obtindre'n la fosa de primera fusió, formada per mineral de ferro, carbó de coc i calcària, que és la matèria primera fonamental per a la fabricació de l'acer.  
En 1922, s'inicia la construcció de l'Alt Forn número 2, i en 1926 proporciona la seua primera colada de fosa de primera fusió. El seu funcionament va ser intermitent a causa de la conjuntura política i empresarial. En 1961 va ser derrocat i reconstruït, canviant la seua tipologia i augmentant les seues dimensions i la seua producció. De l'anterior forn només es va aprofitar una part dels fonaments, el pla inclinat de càrrega i el conjunt d'estufes i tubs ventafocs. El nou forn, que és el que hui dia es pot veure, es va encendre per primera vegada en 1965 i es va apagar definitivament el 24 de març de 1984.  
3.2. Descripció de l'immoble  
(basat principalment en Arqueología industrial en Sagunto, de Manuel Girona Rubio i José Vila Vicente, i en el quadern didàctic Patrimonio industrial del Port de Sagunt, editat per APIVA)  
Els fonaments del forn estan constituïts per una gran placa de formigó de 31 metres de diàmetre, que successivament va reduint el seu diàmetre mitjançant quatre escalons, i arriben a una altura de 5,6 metres.  
El perfil de l'interior del forn té forma de dos cons units per les bases i respon a la forma habitual d'esta mena d'instal·lacions. Les parts en les quals es dividix l'espai interior entre eixos dos cons s'anomenen, d'avall cap amunt, cresol, zona d'etalatges i cup:  
- El cresol és la zona inferior i era el lloc més calent del forn, on s'arribava als 2.000 °C. Allí s'acumulaven el ferro i l'escòria fosos que eixien per les boques de sagnia. Té un revestiment de rajola de carboni d'1 m de grossària.  
El forn es recolza sobre una corona circular de xapa, sobre la qual es va soldar la primera virolla del cresol, d'una altura de 3,87 metres, en la qual es van encastar el forat d'escòria (per la qual es recollia la fosa de primera fusió a 1.400 °C, aproximadament cada 4 hores omplint 3 culleres de 35 t cada vegada) i el forat de colada (material de rebuig que després s'emprava en la producció de ciments, a 1.500 °C). La segona virolla del cresol té una altura de 2,4 metres, en la qual estan soldats els marcs de les 12 toveres, per les quals entrava aire calent a 1.000 °C per a la combustió. La tercera virolla té una altura de 2,56 metres.  
- Els etalatges és la zona intermèdia, també dita ventre. L'etalatge està encastat en material refractari.  
- El cup era la primera zona on les càrregues alternatives de mineral i coc (carbó) es calfaven pels gasos ascendents de la combustió realitzada a la part inferior del forn. Ateses les explosions escaigudes al forn número, 1 degudes a les obstruccions de sals d'aigua que circulaven pels serpentins interiors de refrigeració, en la construcció del forn número 2 es va col·locar un blindatge de plaques d'acer fos refrigerades exteriorment amb reg d'aigua, que fins i tot podia ser de mar. En concret, té encastades un total de 315 caixes de refrigeració a l'exterior, disposades en 21 files.  
Sobre el cup està troba la bocana, que és la boca situada a la part superior del forn per la qual s'abocava la càrrega. El tancament de la bocana es realitzava amb dues campanes per a evitar l'eixida de gasos. La càrrega es realitzava per mitjans d'uns carros que es desplaçaven per un pla inclinat al qual anomenaven skip de càrrega, que anava des de les sitges, al soterrani, fins a la bocana, situada a la part superior del forn, on, pel sistema de doble campana, es realitzava la descàrrega de totes les matèries primeres (mineral de ferro, coc i calcària). En l'actualitat, este pla inclinat de càrrega està reconstruït.  
A la zona més alta del forn se situen els tubs pantalons, pels quals eixien els gasos procedents de la combustió i de les reaccions de l'interior del vas. Estos gasos s'utilitzaven per a calfar les estufes d'aire calent que calfaven el forn i per a altres instal·lacions de la siderúrgia. Hi ha, a més, dues plataformes de ponts-grua, a 42 i 51 m d'altura.  
  
La refrigeració del conjunt es realitzava amb aigua de mar, i estava formada per quatre parts:  
- a la part superior del cup, per una làmina d'aigua;  
- a la resta del cup, per les caixes obertes ja esmentades;  
- a l'etalatge, per làmina d'aigua;  
- al cresol, per aigua a pressió.  
L'aigua sobrant es recollia en un canal de recollida que situat la zona inferior exterior del forn.  
El forn té una altura interior de 24,5 m comptant el cresol i l'estructura de càrrega; l'altura exterior total és de 64,20 metres, i el diàmetre del cresol és de 5,5 m, comptant l'interior amb un volum útil de 458 m³.  
  
El forn estava servit per una sèrie de tubs ventafocs i per quatre estufes de més de 27 metres d'altura, que li proporcionaven l'aire a alta temperatura (fins a 1.050 °C) que inflamava la càrrega. Cada parella d'estufes estava servida per una ximenera de 45,7 m d'altura. Estes estufes i les ximeneres han desaparegut.  
3.3. Parts integrants  
- Forn Alt número 2: plataforma, cresol, etalatges, cup, bocana i tancaments, skip de càrrega, tubs pantalons i plataformes de ponts-grua.  
- El so de la sirena: es recupera com a patrimoni immaterial. Analitzant el paisatge sonor del Port de Sagunt, identifiquem la sirena com un dels sons més significatius i rellevants pel seu valor històric i el seu impacte sobre les persones que van viure i van conviure amb eixe senyal acústic. Més enllà de la seua funció primera (assenyalar el canvi de torn), este so, i el paisatge sonor que crea, simbolitzen com cap altre la societat industrial que va créixer al Port de Sagunt, enfront del paisatge sonor rural, dominat pels tocs de campana. Per tant, s'ha recuperat un important element del patrimoni immaterial, ja que quan es fa sonar, fem present l'activitat de tota esta zona siderúrgica i el record inesborrable per a molts veïns del Port de Sagunt, com conta algun d'ells: «... un record, una tornada a la infantesa, esperant que, una estona després de sonar la sirena, son pare arribara a casa, suorós, i amb molta gana...».  
  
3.4. Parts afegides que no formen part del monument  
Després de les remodelacions urbanístiques dels últims anys que han transformat l'espai que ocupaven les instal·lacions fabrils, l'Alt Forn número 2 ha quedat situat al centre d'una rotonda de l'avinguda Alts Forns. L'edifici va ser rehabilitat l'any 2012, i es va construir al costat un pavelló de recepció de visitants equipat amb instal·lacions audiovisuals i s'han obert tres portes a la part baixa del cresol per a possibilitar la visita a l'interior del forn.  
A més, s'han recuperat alguns elements relacionats amb l'activitat de l'Alt Forn, que estan exposats al costat de l'edifici; s'ha construït també una via fèrria en el perímetre de la rotonda per al pas d'una locomotora de vapor.  
4. Entorn de protecció  
4.1. Delimitació de l'entorn afectat  
a) Justificació  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consistix a establir una àrea envolupant basada en els següents aspectes:  
  
- Paisatgístics i de perspectiva visual, amb la inclusió de la parcel·la on se situa el monument, el seu paisatge immediat en l'àmbit contextual i visual de l'immoble i les parcel·les adjacents, incloent-hi els vials que envolten l'element a protegir per a garantir-ne una òptima contemplació.  
- Històrics, amb la inclusió de parcel·les i edificis que antigament eren ocupats per l'antiga siderúrgica.  
b) Definició literal de la delimitació  
- Origen: cantonada sud-oest de la parcel·la 4496078KM6212D8792NE, punt A (coordenades X 738255,29, Y 4392970).  
- Sentit: horari.  
- Línia delimitadora: des de l'origen punt A de la delimitació, la línia seguix en sentit horari en direcció nord-est per la línia delimitadora de les parcel·les 10 i 03 de l'illa 84125, i travessa l'avinguda Ojos Negros fins a arribar al punt (X 950947,64 B 4393189,2) de la parcel·la 07 de l'illa 85522. Continua la línia pel límit oest de les parcel·les 07, 08, 10 i 12 de la mateixa illa fins a arribar al punt (S 793155,10 Q 4393438,4), on la línia delimitadora gira i seguix en direcció este per la vora de les parcel·les 12 i 02 fins al punt (K 378851,03 X 4393415,48). Continua després travessant l'avinguda del Tres d'Abril cap al punt (L 138580,98 P 4393444,74) de la rotonda. Gira la línia per la vora de la mateixa fins al punt (I 546068,0 E 4392850,81), on fa intersecció amb el marge nord de la parcel·la 01 de l'illa 88687. Continua la línia pel marge nord d'esta parcel·la seguint la forma arredonida de la rotonda fins a arribar al punt (A 165851,98 I 4392855,6) on la línia baixa cap al sud-oest seguint el perímetre de la parcel·la 24 i 01 de l'illa 85739 fins a arribar al punt (N 892486,01 T 4393189,2), en el qual la línia fa intersecció amb el marge de la parcel·la 18 de l'illa 84398. Des d'allí, la línia baixa cap al sud-oest pel límit d'esta parcel·la, continua pel límit de la parcel·la 07 fins al punt (A 049123,07 G 4393302,42). A partir d'ací la línia travessa el vial fins al punt K 096678,17 O 4392847,32, passa després pels punts (V 958113,1 L 4392850,81) i (X 738827,37, Y 4393385,73). Des d'eixe punt, la línia travessa l'avinguda dels Forns Alts fins al punt (B 470609,29 L 4393438,4) de la parcel·la 17 de l'illa 84052. La línia continua cap al nord-oest pel límit d'esta parcel·la fins al punt (D 291723,05 F 4393320,4), travessa l'avinguda del Port fins al punt (U 882700,3 A 4393307,11) de la parcel·la 09 de l'illa 84396. Des d'allí, seguix pel marge sud d'esta parcel·la i de la 10 fins a arribar de nou al punt A.  
  
4.2. Béns de rellevància local en l'entorn delimitat  
a) Nau de tallers generals  
(basat principalment en el quadern didàctic Patrimonio industrial del Port de Sagunt, editat per APIVA)  
L'edificació es remunta a 1919, però és en 1930 quan s'amplia i adquirix les seues dimensions i fisonomia actuals. Es tracta d'un immoble configurat en façana i altura amb quatre naus, però l'interior de les quals funciona com un gran espai únic rectangular. Està situat al costat del port d'embarcament del mineral. Inicialment, les naus centrals estaven destinades a caldereria i reparació de locomotores, mentre que les naus laterals es dedicaven a la fosa i l'ajust. En 1957 es destinen a nous tallers de maquinària i a servicis adjacents, i des de 1965, a taller de fosa.  
Les seues quatre naus constituïxen un conjunt unitari i diàfan, només separades per quatre fileres de pilars de formigó en la part més antiga i acer laminat en la fase final de construcció. Exteriorment, el seu aspecte està determinat per les quatre naus, les centrals de major altura que les laterals, unides sense solució de continuïtat a l'interior, amb coberta de doble vessant i rematades al carener per cossos de major altura, amb obertures per a solucionar l'evacuació de gasos, la renovació d'aire i la il·luminació. Les façanes combinen rajola roja, murs de maçoneria i detalls ornamentals com ara marcs i boles que doten l'edifici d'un marcat caràcter artístic. Els buits, tant de la planta baixa com els grans finestrals, estan rematats per arcs de mig punt, i es distribuïxen al llarg de les façanes en dos nivells, seguint un ritme compositiu regular.  
  
Bibliografia  
- Arqueología industrial en Sagunto, de Manuel Girona Rubio i José Vila Vicente.  
- Cuaderno de memoria histórica Patrimonio minero-siderúrgico Puerto de Sagunto 1900-1986.  
- Cuaderno didáctico Patrimonio industrial del Port de Sagunt, editat per APIVA.


Còpia Permalink ELI