Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4990, del 21-04-2005 (2005/4228)

Notificació a la SAT nº 9430 Los Valles (O.P. nº 409). Expedient 40-264-2128.
-----------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4990

Data del DOGV
:   21-04-2005

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2005/4228


Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació

Tipus de document
:   Anunci

Notificació a la SAT nº 9430 Los Valles (O.P. nº 409). Expedient 72-093-5431. [2005/X4228]
  
No s'ha pogut notificar a la SAT número 9.430 Los Valles (OP núm. 409) en el domicili conegut per esta Administració, la Resolució de data 17 de febrer de 2005, del secretari autonòmic d'Agricultura i Relacions Agràries, d'acord amb el que estableix l'article 59.5 de la Llei 30/1992 de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, en la seua redacció donada per la Llei 4/1999 de 13 de gener, de modificació de l'anterior, es fa públic el text íntegre de l'esmentada resolució perquè el present anunci servisca de notificació de l'anterior.
  
Amb data 24 de novembre de 2004, el secretari autonòmic d'Agricultura i Relacions Agràries amb la Unió Europea va dictar una resolució per la qual, accedeix a la sol·licitud de la SAT número 9.430 Los Valles (OP núm. 409), decretava la suspensió de l'execució de la Resolució de 24 de setembre de 2004, del director general de Producció i Comercialització Agrària, recaiguda en l'expedient 93-562-8458. La suspensió es condicionava a la prestació de garantia o caució suficient, per a la qual cosa concedia un termini de 15 dies. La notificació va ser el dia 15 de desembre de 2004.
  
Contra esta resolució s'ha interposat, el 5 de gener de 2005, recurs de reposició per Domènec Jiménez Condomina, en representació de la SAT número 9.430 Los Valles (OP núm. 409), i argumenta que l'exigència d'aval o garantia suficient no és ajustat a dret i lesiu als seus interessos. En concret, basa la tesi el recurrent:
  
- No hi ha indicis que pogueren derivar-se perjudicis de qualsevol naturalesa si es procedeix a la suspensió de l'acte sense caució.
  
- La inaplicació de l'article 111.4 de la Llei 30/1992 de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, modificat per la Llei 4/1999, basant-se en el principi de tutela judicial efectiva arreplegat en l'article 24 de la Constitució espanyola.
  
- En el deure que té l'administració a concretar el dany o perjuí als interessos públics.
  
- No té fonament la necessitat provar el perjuí econòmic que pot causar la prestació de caució, a la vista de la quantia del reintegrament.
  
Fonaments jurídics
  
És competent per a la resolució del recurs de reposició el secretari autonòmic d'Agricultura i Relacions Agràries amb la Unió Europea de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, d'acord amb el que disposen la Llei 30/1992 de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú i el Decret 113/2003 d'11 de juliol, del Consell de la Generalitat, que aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
  
Acordar la suspensió sense caució, com pretén el recurrent, resulta a més d'infundat, improcedent, doncs d'esta es podria derivar si és el cas d'impagament del reintegrament acordat, que a banda d'ocasionar un perjuí econòmic a l'interés públic, com a impagament, suposaria, a més, via indirecta un reconeixement de la postura recurrent que veuria triomfar, en via de suspensió, la seua pretensió de fons.
  
Tenint en compte la situació econòmica en què, com a manifesta el representant, es troba la SAT número 9.430 Los Valles, com ha manifestat el Tribunal Suprem en Sentència de 7 d'octubre de 2002, l'impagament d'una suma significativa pendent d'ingrés constituïx en si un perjuí de reparació impossible que es pot derivar de la suspensió i consegüent ajornament del pagament durant la previsible duració del procés. Una evolució desfavorable de la vida econòmica de l'empresa en este termini podria produir, en efecte, la desaparició o disminució dels elements patrimonials que constituïxen la garantia de l'execució en cas de ser necessari acudir a la via de constrenyiment. L'exigència de caució o garantia tendeix raonablement a evitar els perjuís derivats d'esta possible situació.
  
La suspensió de l'execució és una mesura cautelar que té com a objecte assegurar les resultes del procediment i evitar que la resolució que en el seu dia recaiga no puga ser portada a pur i degut efecte, i l'adopció de la qual s'ha de recolzar, d'una banda, entorn del principi de l'eficàcia de l'activitat administrativa (art. 103.1 de la Constitució) i al de presumpció de validesa dels actes administratius (art. 57 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre) dels quals deriva la regla de l'executivament immediat dels actes i disposicions administratives i d'una altra part, en la possibilitat de la suspensió, a tenor, de l'article 111 de la Llei 30/1992 de 26 de novembre, fins a la resolució del recurs, quan l'execució fera perdre al recurs la seua finalitat legítima.
  
L'exigència de caució s'erigeix en instrument idoni per, al mateix temps que permet la suspensió de l'acte impugnat, garantir, mitjançant la prestació d'aquella, la salvaguarda que la fallida dels interessos financers de les Comunitats Europees pogueren experimentar en el moment en què de confirmar-se la resolució recorreguda, no es poguera executar per insuficiència de recursos de la recurrent.
  
La resolució recorreguda concreta que la suspensió de l'execució podria ocasionar perjuís als interessos financers de les Comunitats Europees. Màximament si es té en compte que les quanties a reintegrar són elevades.
  
El fet que l'import a reintegrar siga important no determina, un perjuí econòmic, per tant, això dependrà de la situació patrimonial del subjecte, situació esta que, com consta en la resolució recorreguda, el recurrent no ha provat.
  
Per allò que s'ha exposat, atenent a les actuacions del procediment i vistos els preceptes legals esmentats, els de la Llei 30/1992 de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú i la resta de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar el recurs de reposició interposat per Domènec Jiménez Condomina, en representació de la SAT número 9.430 Los Valles (OP núm. 409) contra la Resolució, del secretari autonòmic d'Agricultura i Relacions Agràries amb la Unió Europea, de data 24 de novembre de 2004, per la qual es decreta la suspensió de l'execució de la Resolució de 24 de setembre de 2004, del director general de Producció i Comercialització Agrària recaiguda en l'expedient 82-330-7456 prèvia prestació de garantia o caució suficient.
  
La present resolució posa fi a la via administrativa i davant d'esta es pot interposar recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà de la notificació, d'acord amb l'article 46 de la Llei 29/1998 de 13 de juliol, Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, sense perjuí de la interposició de qualsevol altre recurs que estime procedent.
  
València, 14 d'abril de 2005.- El secretari autonòmic d'Agricultura i Relacions Agràries amb la Unió Europea: Antonio Rodríguez Barberá.