Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 5014, del 26-05-2005 (2005/5974)

DECRET 95/2005, de 20 de maig, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, el Canal de Bellús a Xàtiva.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5014

Data del DOGV
:   26-05-2005

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2005/5974


Data del document
:   20-05-2005

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * Bellús
    * legislació
    * protecció del patrimoni
    * monument
    * ben cultural

DECRET 95/2005, de 20 de maig, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, el Canal de Bellús a Xàtiva. [2005/F5974]
  
L'article 31.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà per mitjà de Decret del Consell de la Generalitat, a proposta de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració general de l'estat.
  
Per mitjà de Resolució de 27 de gener de 2004, la Direcció General de Política Lingüística i Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, va acordar tindre per incoat l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor del Canal de Bellús a Xàtiva, situat en els termes municipals de Bellús, Genovés i Xàtiva.
  
En la tramitació de l'expedient, i de conformitat amb el que establix l'article 27.5 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, consta a l'expedient l'informe favorable del Consell Valencià de Cultura, així com la sol·licitud d'informe efectuada a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles. Este últim informe, davant de la falta d'evacuació dins de termini, i en virtut del que disposa l'esmentat precepte, ha d'entendre's emés en sentit favorable.
  
En compliment del que disposa l'article 27.6 de la citada Llei, han sigut igualment observats els tràmits preceptius d'informació pública i audiència als ajuntaments de Bellús, Genovés i Xàtiva.
  
En virtut d'això, d'acord amb el que establix la normativa referenciada, i vistes las al·legacions presentades, a proposta del conseller de Cultura, Educació i Esport i després de la deliberació del Consell de la Generalitat, en la reunió del dia 20 de maig de 2005,
  
DECRETE
  
Article 1
  
Es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, el Canal de Bellús a Xàtiva, emplaçat en els termes municipals de Bellús, Genovés i Xàtiva, província de València.
  
Article 2
  
L'entorn de protecció afectat per la declaració de Bé d'Interés Cultural, així com el règim de protecció d'este, queda definit en els dos annexos que formen part del present decret. La documentació complementària consta en l'expedient corresponent.
  
Disposició addicional
  
La present declaració s'inscriurà en la Secció Primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Disposició final
  
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
València, 20 de maig de 2005
  
El president de la Generalitat,
  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
  
El conseller de Cultura, Educació i Esport,
  
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN
  
ANNEX I
  
Dades sobre el bé objecte de la declaració
  
1. Denominació
  
Principal: Canal de Bellús a Xàtiva.
  
2. Descripció
  
a) Immoble objecte de la declaració. Descripció, traçat i entorn
  
El Canal de Bellús naix en la font coneguda amb el mateix nom, al mig del que es coneix com a Senda de l'Estret de les Aigües. El naixement es produïx en forma d'un brollador, censat per l'Institut Geogràfic Militar d'Espanya amb el número 1026. El terme municipal en el qual es troba el dit naixement és el de Bellús, i se situa en el marge esquerre del riu d'Albaida en el contrafort nord-oriental de la Serra Grossa.
  
El canal naix a 112,73 metres d'altitud i a través de 7.158 metres travessa tres termes municipals fins a arribar a la ciutat de Xàtiva. Estos són els de Bellús, Genovés i Xàtiva. La conducció voreja el marge esquerre del riu d'Albaida des del brollador fins a la partida que es coneix com de la Bastida, pel camí on es desvia cap a la partida del Pla, pel camí de la casa Sumsi, fins a arribar a la porta de Cocentaina de la ciutat de Xàtiva.
  
Els accidents topogràfics trobats al llarg del traçat del canal (barranc de la Casa Quadrado, barranc del Pont Sec, barranc de l'Angeliu o barranc de Sant Antoni) se salven per mitjà d'arcades de distinta longitud, que en un principi es van fer de fusta i després, segons consta en cròniques escrites, es van refer en obra de fàbrica. Les altres dificultats orogràfiques són salvades per mitjà d'excavacions en el terreny i resoltes per mitjà d'un sistema d'alcavons o voltes de rajola aparedada.
  
La primera de les arcades és la que salva el barranc denominat del Quadrado o de la Font Quintana. Està composta per dos arcs, un d'apuntat i un altre de més xicotet de mig punt, que aconseguixen una amplitud en planta d'uns cinc metres i estan construïts amb lloses de pedra. Després de travessar la pedania d'Alboi es troba l'aqüeducte del barranc del Pont Sec, denominat Arcadetes d'Alboi, consistent en una successió de nou arcs apuntats, d'època gòtica, realitzats amb carreus i amb dimensions desiguals. La seua longitud total és d'uns cent metres, i l'alçada és d'uns vint sobre el punt més baix. Més endavant, una vegada passada la zona de la Corona de l'Estrela, es troba l'última de les arcades que queden en peu. Es tracta d'una conducció d'obra de maçoneria composta per dos arcs apuntats realitzats en rajola, l'alçada total de la qual sobre el nivell del barranc no supera els sis metres.
  
En el recorregut del canal s'observen una sèrie d'elements verticals circulars denominats ?respiralls?, per on el conducte comunicava amb l'exterior durant el seu trajecte subterrani. La cadència i disposició d'estos no seguia cap regla marcada, però es col·locaven per a afavorir tasques de neteja, de captació d'aigua puntual o d'anivellació i fuga d'aire tancat. Se'n conserven al voltant de setanta. La neteja i reparació anual del canal es duia a terme en Quaresma; per a això s'emmagatzemava aigua en un aljub situat en la plaça de Sant Pere, s'interrompia el pas de l'aigua, abocant-la al riu, i es procedia a enllacar la conducció amb una pasta, anomenada llaca, feta amb oli i argila, amb la qual es reparaven clivelles i fugues.
  
De la distribució de l'aigua que transporta el canal cal dir que es dividix en ?files- d'aigua. Antigament, segons constaten els escrits de Jaubert de Passa, es distribuïa en deu ?files- d'aigua. L'orde d'estes és el següent:
  
- La primera correspon a la denominada del Pla de la Mesquita o Belluset, està situada una vegada passada la zona de la Corona de l'Estrela i en la zona que s'anomena el Pla de la Mesquita. Dóna reg a 304 fanecades (504, segons Alfred Boluda) dividida en set tandes.
  
- La segona, denominada del Portal de Cocentaina o de la Bassa del Mercat, se situa abans d'entrar en la ciutat. D'esta ?fila?, antigament es donava moviment a un molí arrosser, s'alimentava una bassa i una font pública i es donava reg a 380 fanecades (1.150, segons Alfred Boluda) de la partida dels Cremats, repartides en huit tandes.
  
- Es repartixen set ?files- per al consum humà i per a abastir gran nombre de fonts públiques i privades; després d'això, els sobrants formaven una tercera ?fila- per a ús agrícola, denominada ?fila- del Lleonet; es distribuïa en huit tandes i regava 360 fanecades de la partida del Lleonet (1.152, segons Alfred Boluda).
  
- L'última era la denominada ?fila- de la Bassa de les Barreres, i alimentava la bassa i el molí de la Mare de Déu. Es dividia en huit tandes i regava 330 fanecades de la partida de la Vila (1.536, segons Alfred Boluda).
  
En l'interior de la població, l'aigua es distribuïa d'una manera molt semblant a la de la ciutat de Damasc. Del canal principal eixien xicotetes derivacions que desemboquen en unes arquetes de pedra anomenades ?partidors?, soterrades per davall de la via pública. Estos distribuïdors estaven dividits en compartiments travessats per orificis de diversos diàmetres, per on l'aigua discorria fins als domicilis amb dret i fonts públiques.
  
El repartiment de fonts varia entre els plans i manuscrits trobats, dels quals el referent més fiable, per a no entrar en contradiccions, és el datat a finals de 1700 i conservat en la Biblioteca Nacional. En el dit document, s'hi descriuen les 15 fonts reials, huit de veïnals i un nombre per determinar de fonts particulars. La distribució de l'aigua es realitzava per canelles de distintes ?plomes- (unitat de mesura dels conductes). En un altre document d'estudi, realitzat per Gonzalo Viñes Masip, es definix la quantitat de fonts que hi havia quan es van formar les ordenances generals de la ciutat. Estes eren quinze de reials, set de veïnals i setanta de particulars.
  
b) Parts integrants:
  
- El canal històric i el seu tram abandonat, entre el barranc del Pont Sec i el barranc de la Canal de Ferro (Senda de Diego), amb els seus respiradors o ?respiralls- i les seues arquetes de pedra o ?partidors?.
  
- Arcades o arcadetes del barranc de l'Angeliu o de Sant Antoni.
  
- Arcades o arcadetes d'Alboi.
  
- Arcades o arcadetes del barranc del Quadrado.
  
Fonts reials:
  
- Font de les Vint-i-cinc Xorros.
  
- Font de l'Aldomar.
  
- Font de la Trinitat.
  
- Font de Sant Francesc.
  
- Font de Ferran VII, en la plaça de Sant Jaume.
  
Fonts veïnals:
  
- Font de Pinyana, en la plaça de la Morera.
  
- Font de l'Àngel.
  
- Font dels Peixos de l'Albereda.
  
- Font del Lleó.
  
c) Delimitació de l'entorn afectat. Justificació
  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció ha sigut:
  
- Protecció arqueològica, a fi de protegir la canalització d'agressions físiques que destruïsquen la seua integritat; per a això es manté la distància històrica de protecció establida en les ?Ordenanzas Generales para el gobierno político y económico de la ciudad de Sant Phelipe?, publicades a la ciutat de València l'any 1750.
  
- Paisatgístics, establint al voltant de les arcades una franja de protecció que garantisca la conservació del seu entorn i de les seues vistes, lligades als accidents geogràfics que van condicionar el seu traçat.
  
La línia delimitadora discorre paral·lelament a un costat i a l'altre de l'aqüeducte, a una distància de 20 peus (5,60 metres a cada costat des del seu eix). L'ermita de Sant Antoni s'inclourà totalment en l'entorn de protecció del canal.
  
En les tres arcades existents (les del barranc de l'Angeliu, les d'Alboi i les del barranc del Quadrado) s'establix un àmbit de protecció comprés en una línia virtual que es troba a 100 metres de cada punt de l'eix de les arcades, considerat este des de l'inici del mur en el qual es conformen les dites arcades.
  
d) Béns mobles que comprén i que constituïsquen part essencial de la seua història
  
No es coneixen béns mobles, encara que hi ha en el subsòl algunes arquetes o partidors de pedra i catúfols de ceràmica que han de ser recuperats.
  
e) Normativa de protecció del Canal de Bellús i del seu entorn
  
- Monument
  
Article 1
  
Caldrà ajustar-se al que disposa la Secció Segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.
  
Article 2
  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
  
- Entorn de protecció
  
Article 3
  
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del monument requerirà la prèvia autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà d'acord amb els criteris establits en la present normativa, i en el que esta no preveu, per mitjà de l'aplicació directa dels criteris previstos en l'article 39 de la citada llei.
  
Totes les intervencions requeriran, per al seu tràmit autoritzatiu, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.
  
Article 4
  
A fi de preservar el paisatge històric del canal, fora del sòl urbà de Xàtiva no s'autoritzarà cap edificació per a cap ús, i queden expressament prohibits els abocaments de residus i moviments de terres, excepte els requerits per al seu estudi i conservació. En les edificacions existents en l'entorn de protecció del canal fora del sòl urbà de Xàtiva podran realitzar únicament obres de consolidació i manteniment, sense augmentar el seu volum edificat.
  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
  
Article 5
  
Els canvis en l'ús agrícola actual de les parcel·les seran objecte d'autorització segons l'article 3 d'esta normativa. En les zones de cultiu, a menys de tres metres del canal, no es permetran les plantacions d'arbres de gran dimensió que impedisquen la contemplació paisatgística o perjudiquen el monument.
  
Article 6
  
L'ermita de Sant Antoni, que forma part de l'entorn del canal des de temps immemorial, haurà de ser mantinguda i restaurada.
  
Article 7
  
L'entorn de protecció del tram del canal que travessa el sòl urbà de Xàtiva es regirà pel que disposa la normativa urbanística i patrimonial aplicable al Conjunt Històric declarat de la dita població.
  
Article 8
  
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o el seu entorn de protecció serà d'aplicació el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
  
Article 9
  
Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció previst en l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per als entorns de protecció dels Monuments.
  
Article 10
  
La contravenció del que preveu la present normativa determinarà la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, i la resta de lleis que siguen aplicables.