Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6372, del 08-10-2010 (2010/10577)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal de desnonament per falta de pagament. Expedient número 2552/2009.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6372

Data del DOGV
:   08-10-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/10112


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 4 de Castelló de la Plana

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal de desnonament per falta de pagament. Expedient número 2552/2009. [2010/10370]  
Judici verbal de desnonament per falta de pagament 002552/2009-B  
De: Pilar Estrada Herrera.  
Procuradora: Rosa Isabel Andreu Nácher.  
Contra: Milton Abelardo Londoño.  
En aquest procediment verbal de desnonament, seguit a instàncies de Pilar Estrada Herrera contra Milton Abelardo Londoño, s'ha dictat sentència que, literalment, és com segueix:  
«Sentència número 177/2009  
Castelló de la Plana, 15 de setembre de 2010  
Víctor Calatayud Chollet, magistrat jutge del Jutjat de Primera Instància número 4 de Castelló de la Plana, he vist les presents actuacions de judici verbal per desnonament i reclamació de rendes, promogudes per la procuradora Rosa Isabel Andreu Nácher, que actua en representació de Pilar Estrada Herrera, dirigida per la lletrada Salomé Fradas, contra Milton Abelardo Londoño (que ha sigut declarat en rebel·lia), sobre la base dels següents:  
Antecedents de fet  
1. En data 20 d'octubre del 2009, la procuradora dels tribunals Rosa Isabel Andreu Nácher, en la representació ja esmentada de Pilar Estrada Herrera, va presentar demanda de judici verbal de desnonament per falta de pagament i reclamació de rendes contra Milton Abelardo Londoño.  
2. Mitjançant la interlocutòria de 9 de novembre de 2009, es va acordar admetre a tràmit la demanda i, de conformitat amb el que disposa l'article 440 de la Llei d'Enjudiciament Civil, citar a termini les parts per a la celebració de la vista. Es va fer saber a la part demandada que si no compareixia a la vista es declararia el desnonament sense més tràmits.  
3. El judici ha tingut lloc el dia 15 de setembre de 2010, en què va comparéixer la part actora assistida de lletrat i procurador, i no va comparéixer la part demandada, malgrat haver sigut citada i cridada de forma legal.  
A la mateixa vista, la part actora ha sol·licitat que la sentència incloga la condemna del pagament de les rendes vençudes i les quantitats assimilades produïdes després de la presentació de la demanda.  
Una vegada rebut el plet a prova i practicada aquesta amb el resultat que consta en les actuacions, aquestes van restar vistes per a sentència. En la tramitació d'aquest procediment s'han observat totes les prescripcions legals, Pilar Estrada Herrera, tret dels terminis processals, atés el gran volum d'assumptes tramitats davant d'aquest Jutjat.  
Fonaments de dret  
1. En aquest procediment, la part actora exercita acció de desnonament de finca urbana per falta de pagament de la renda estipulada i reclamació de les rendes que es deuen. Davant de l'incompliment de l'obligació principal de l'arrendatari, que és el pagament de la renda, la llei concedeix a l'arrendador la possibilitat de sol·licitar la resolució del contracte d'arrendament i la recuperació del bé, sol·licitud que es decidirà en un judici verbal (art. 250 de la LEC), amb les especialitats establides en els articles 439, 440, 443 i 444 de la Llei d'Enjudiciament Civil.  
Les pretensions de Pilar Estrada Herrera es fonamenten sobre que les parts avui litigants van subscriure, fent-ho l'actora com a arrendadora i Milton Abelardo Londoño com a part arrendatària, en data de 9 de novembre de 2008, un contracte d'arrendament destinat a habitatge, sobre l'immoble situat al carrer del Cardenal Costa, número 61, 7é, H, de Castelló de la Plana, per una renda mensual de 500,00 euros, i que el demandat ha incomplit de forma continuada l'obligació de pagar la renda, i que en el moment d'interposar-se la demanda deu per aquest concepte la suma de 3.500,00 euros. Així mateix, es reclamen 195,84 euros de despeses d'energia elèctrica, 107,38 euros de consum d'aigua i 151,99 euros de subministrament de gas. En prova de tot el que s'afirma a l'escrit de demanda, s'hi adjunta: el contracte d'arrendament (document número 1), els rebuts impagats de subministrament de llum (bloc documental 2), els rebuts impagats del subministrament d'aigua (bloc documental 3), i els rebuts impagats del gas (bloc documental 4).  
En l'acte de la vista, la part actora ha sol·licitat que la condemna del pagament es faça extensiva a les rendes produïdes després de la presentació de la demanda, de novembre de 2009 a octubre de l'any en curs, que totalitzen uns altres 6.000,00 euros, als 442,16 euros que es deuen del subministrament elèctric, 196,69 euros dels rebuts impagats d'aigua, 602,78 euros dels rebuts impagats del subministrament d'aigua i 88,56 euros dels tres rebuts impagats corresponents a la taxa de recollida de fems. Com a justificació d'aquestes sumes s'han aportat: els moviments del compte en què van haver d'efectuar-se els pagaments de la renda i carregar-se els rebuts impagats, i els rebuts impagats corresponents als imports reclamats.  
2. Citades les parts a judici, la part demandada no va comparéixer malgrat haver sigut citada de forma legal i s'ha situat en la posició de rebel·lia processal, per la qual cosa, segons el que disposa l'article 440.3 de la Llei d'Enjudiciament Civil, és procedent dictar sentència en què s'acorde la resolució del contracte amb el consegüent desnonament.  
3. Sense perjudici del que s'ha assenyalat en el fonament anterior, respecte a l'acció acumulada de reclamació de rendes vençudes, cal tindre present que, com s'exposa en la sentència de l'Audiència Provincial València, Secció Vuitena, de 7 de juny de 2005: "La situació de rebel·lia, de conformitat amb la reiterada i consolidada doctrina jurisprudencial, no suposa ni l'aplanament del demandat o renúncia a l'oposició, ni tampoc l'admissió dels fets constitutius de la pretensió, que alliberaria l'actor de la càrrega de provar els que servisquen de suport a la seua demanda, de manera que el promotor del procés ha de desenvolupar l'activitat probatòria que entenga necessària perquè la seua acció arribe a bon terme. La Llei d'Enjudiciament Civil vigent, seguint la doctrina jurisprudencial abans exposada, arreplega en l'article 496.2 els principis esmentats, ja que diu que la declaració de rebel·lia no serà considerada com a aplanament ni com a admissió dels fets de la demanda, trets els casos en què la llei expressament dispose el contrari".  
La part actora ha sol·licitat la declaració del demandat i, atesa la seua incompareixença que siga tingut per confés. Efectivament, l'article 304 de la Llei d'Enjudiciament Civil per al cas d'incompareixença de la part a l'interrogatori atribueix al que jutja la facultat de poder considerar reconeguts com a certs els fets que la part esmentada haguera intervingut personalment i la fixació d'aquests fets com a certs li siga enterament perjudicial; del que s'ha exposat s'infereix que la incompareixença de la part no produeix aquests efectes ipso iure, sinó que per a efectuar tal declaració cal atendre's al contingut del debat i al que la part incompareguda haguera pogut aportar per al seu aclariment. En aquest sentit, s'assenyala en la sentència de l'Audiència Provincial de Madrid (Secció 21), d'1 d'octubre de 2002, "com a regla general, no s'ha d'acudir a la ficta confessio del demandat davant d'una mancança total i absoluta de prova per part de l'actor, sinó que la ficta confessio ha de servir únicament per a complementar una prova deficient del demandat". No obstant això, no es pot passar per alt, a l'hora de valorar la prova, que com precisa la sentència de l'Audiència Provincial de Las Palmas, Secció Segona, de 16 d'octubre de 1998 "[...] també cal dir que situat voluntàriament el demandat en aqueixa còmoda posició processal, l'exigència d'un rigor excessiu en les provances de l'actor, no resulta equitatiu ja que, precisament per aqueixa actitud de la contrapart, el demandant es veu privat dels habituals mitjans probatoris de major entitat (absolució de posicions del demandat, confrontació de lletres, etc.)".  
En conseqüència, a la vista del procedir del demandat i, de la documental adjunta a actuacions, no impugnada, cal considerar com que es deuen les sumes reclamades. Certament, s'ha de considerar que la quantitat que deu la demandada és la reclamada en aquest procés pel fet de no constar dades, fets o circumstàncies diferents de les presentades per l'actora i de les quals es desprenguen fets extintius, impeditius o excloents del deute sol·licitat. En definitiva, la part actora ha acreditat suficientment, d'acord amb el que disposa l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil, els fets generadors del deute que reclama per impagament de lloguers, mentre que el demandat no ha acreditat (o no ha pogut acreditar) fet extintiu, excloent o impeditiu del naixement de l'obligació de pagament generada per la subscripció, com a arrendatari, del contracte de lloguer que el vinculava amb l'actor.  
4. Atés que es deuen les rendes objecte de reclamació, sent-ne el pagament de la renda la principal obligació de l'arrendatari (art. 1543 i 1555 del Codi Civil i 27.2.a de la Llei d'Arrendaments Urbans), és procedent la condemna del demandat al pagament de les rendes mensuals vençudes fins a la data de presentació de la demanda, en aplicació dels esmentats preceptes i dels articles 1258 i 1901 del Codi Civil, dels quals resulta l'obligatorietat dels contractes i de les obligacions que en naixen.  
Així mateix i per idèntiques raons, en aplicació dels esmentats preceptes i l'estipulació quarta del contracte d'arrendament, cal condemnar el demandat a pagar les sumes reclamades pels subministraments que es deuen.  
5. La part actora reclama, igualment, en aquest procés el pagament dels lloguers de la finca arrendada vençuts i les quantitats assimilades produïdes després de la presentació de la demanda al pagament dels quals ha de ser condemnat el demandat.  
6. L'obligació de pagament del lloguer té la consideració d'una obligació de prestació periòdica (condemna de present a una prestació futura); i l'esperit de la Llei d'Arrendaments de 1994 persegueix evitar múltiples reclamacions a la mateixa persona; i que l'actitud de la demandada en el procés revela clarament la seua voluntat d'impagament de les rendes futures. Una vegada extingit el contracte d'arrendament, les quantitats que es deuen, fins i tot coincidint amb la renda periòdica, tenen la naturalesa d'indemnització pels danys i perjudicis causats per l'ocupació indeguda de l'immoble, o, si escau, una excepció al principi que la condemna es contraga a prestacions vençudes i exigibles, pel fet de ser una prestació periòdica, la qual cosa autoritzen els articles 148.2, 1099, 1124.3 i 1128 del Codi Civil per a altres supòsits i 220 de la Llei d'Enjudiciament Civil. En definitiva, és procedent la condemna del pagament de les rendes mensuals vençudes des de la data d'aquesta sentència, fins al desallotjament o llançament.  
7. Segons resulta de l'article 1.101 del Codi Civil, queda subjecte a indemnització dels danys i perjudicis causats el que contravinguera el tenor de l'obligació contreta per incórrer en morositat en el seu compliment; mora que comença, d'acord amb article precedent 1100, des de l'exigència judicial o extrajudicial de la prestació pel creditor. Atés que l'obligació consisteix en el pagament d'una quantitat de diners, aquella indemnització s'identifica per l'article 1108 del mateix cos legal, per al cas de mora, amb la quantia dels interessos convinguts, i si no n'hi ha, amb l'interés legal. De la conjunta aplicació dels tres preceptes esmentats es desprén que les quantitats que per aquesta sentència es declaren que es deuen produiran l'interés legal des de la data de la interposició de la demanda, i s'incrementarà en dos punts l'indicat rèdit des de la data d'aquesta resolució fins a la seua completa execució, tal com estableix l'article 576 de la Llei d'Enjudiciament Civil. Les rendes vençudes després de la presentació de la demanda, tan sols reportaran interessos des de la data de la seua exigibilitat.  
8. D'acord amb el que disposa l'article 394.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, les costes processals s'imposen a la part demandada en ser estimades les pretensions de l'actora en la seua integritat.  
Vistos els preceptes esmentats i els altres aplicables de manera general i pertinent.  
Dispositiva   
Estime íntegrament la demanda interposada per la procuradora dels tribunals Rosa Isabel Andreu Nácher, en nom i representació de Milton Abelardo Londoño, contra Pilar Estrada Herrera:  
1. Declare resolt, per falta de pagament de les rendes i quantitats assimilades, el contracte d'arrendament que lligava les parts i que tenia com a objecte l'immoble siti al carrer del Cardenal Costa, número 61, 7é, H, de Castelló de la Plana.  
2. Condemne el demandat a sotmetre's a aquesta resolució i que deixe lliure, vacu i a disposició de la part actora l'immoble a què es fa referència, i a aquest efecte s'ha assenyalat el dia 15 d'octubre de 2010, a les 09.30 hores, perquè es procedisca al llançament.  
3. Condemne la part demandada a pagar a l'actora:  
a) Tres mil cinc-cents euros (3.500,00 euros), en concepte de rendes impagades fins a la data de presentació de la demanda.  
b) En concepte de quantitats assimilades a renda impagades fins a la data de presentació de la demanda: 195,84 euros de despeses d'energia elèctrica, 107,38 euros de consum d'aigua i 151,99 euros de subministrament de gas.  
c) Sis mil euros (6.000,00 euros), en concepte de rendes vençudes des de la interposició de la demanda fins a la data de la present resolució.  
d) En concepte de quantitats assimilades a renda produïdes des de la interposició de la demanda fins a la data de la present resolució: 442,16 euros que es deuen per subministrament elèctric, 196,69 euros dels rebuts impagats d'aigua, 602,78 euros dels rebuts impagats de subministrament d'aigua, i 88,56 euros pels tres rebuts impagats corresponents a la taxa de recollida de fems.  
e) Les rendes que vencen i les quantitats assimilades que s'hi produïsquen, fins al lliurament de la possessió de la finca.  
f) Més els interessos vençuts i els que vencen en els terminis establits en el fonament de dret seté de la present resolució.  
4. Condemne la part demandada a pagar les costes processals causades.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts en els termes ordenats, i advertiu-los que contra aquesta resolució s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació, que es prepararà a través d'un escrit adreçat a aquest Jutjat dins del termini de cinc dies hàbils des de la notificació i, amb els requisits de l'article 457 de la Llei d'Enjudiciament Civil, que hauran de constituir, com a requisit exigible en el moment de la preparació del recurs, el dipòsit exigit per la disposició addicional 15a de la Llei Orgànica del Poder Judicial, introduïda per la Llei Orgànica 1/2009, de 3 de novembre.  
Expediu un certificat d'aquesta resolució i uniu-lo a les actuacions, i incloeu l'original en el llibre de sentències.  
Aquesta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme».  
La sentència anterior va ser llegida i publicada pel jutge que la subscriu, mentre estava constituït en audiència pública en el dia de la data. Avui en done fe.  
I atés que la demandada esmentada, Milton Abelardo Londoño, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.  
Castelló de la Plana, 16 de setembre de 2010.- El secretari judicial: Alexandre Ros Ros.