Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6286, del 10-06-2010 (2010/5472)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal de desnonament per falta de pagament número 305/2010.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6286

Data del DOGV
:   10-06-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/5472


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 4 de Castelló de la Plana

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal de desnonament per falta de pagament número 305/2010. [2010/5472]  
Judici verbal (desnonament per falta de pagament) 000305/2010  
De: Renau Alquileres y Servicios, SL.  
Procuradora: Elena Sánchez Rodríguez.  
Contra: Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezeanu.  
En aquest procediment de judici verbal de desnonament, seguit a instàncies de Renau Alquileres y Servicios, SL, contra Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezeanu, s'ha dictat la sentència, que literalment és com segueix:   
«Sentència número 85/2010   
Castelló de la Plana, 5 de maig de 2010  
Víctor Calatayud Chollet, magistrat jutge del Jutjat de Primera Instància número 4 de Castelló de la Plana, he vist aquestes actuacions de judici verbal per desnonament d'un habitatge i reclamació de rendes, promogudes per la procuradora Elena Sánchez Rodríguez, en representació de Renau Alquileres y Servicios, SL, dirigida per la lletrada María Teresa Ferrando Esteve, contra Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezenau, declarats en rebel·lia, i resolc d'acord amb els següents   
Antecedents de fet:   
Primer. En data 3 de febrer de 2010 la procuradora Elena Sánchez Rodríguez, en la representació que té acreditada, va presentar una demanda de judici verbal de desnonament per falta de pagament i reclamació de rendes contra Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezenau, en què, sobre la base dels fets i raonaments jurídics que es van estimar que pertocaven al cas, va instar que es declarara resolt, per no haver pagat les rendes i quantitats assimilades, el contracte d'arrendament que lligava les parts i que tenia com a objecte l'immoble siti al carrer de Tomás Viciano Rebollar Violinista, número 2, escala 8, baixos, porta 73, i la plaça de garatge i trasters annexos inseparables identificats amb el número 73, i que es condemnara Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezenau a sotmetre's a aquesta resolució i a deixar lliure, vacu i a disposició de la part actora l'immoble esmentat, i a pagar a l'actora la quantitat de 1.223,04 euros, corresponents a rendes degudes fins a la data de presentació de la demanda, més les rendes i quantitats assimilades que vencen fins al llançament; tot això amb la imposició expressa de les costes.   
Segon. Mitjançant la interlocutòria de 27 de febrer del 2010, es va disposar admetre a tràmit la demanda i, d'acord amb el que disposa l'article 440 de la Llei d'Enjudiciament Civil, citar les parts per a la celebració de la vista, fent saber a la part demandada que si no compareixia a la vista, es declararia el desnonament sense cap altre tràmit.   
Tercer. El judici va tindre lloc el dia 5 de maig de 2010. Hi van comparéixer la part actora assistida pel lletrat i procurador; no hi van comparéixer els demandats malgrat haver sigut citats i cridats de forma legal.   
En la mateixa vista l'actora va insistir en la seua voluntat de desistir de l'acció de desnonament exercida, atés que els demandats abandonaren l'immoble el dia 28 de febrer de 2010. Així mateix, va sol·licitar que la condemna incloguera la condemna a pagar les rendes vençudes i les quantitats assimilades produïdes després de la presentació de la demanda.  
Una vegada rebut el plet a prova i practicada amb el resultat que consta en les actuacions, aquestes van quedar vistes per a sentència, i es van observar en la tramitació d'aquest procediment totes les prescripcions legals.   
Fonaments de dret:  
Primer. La part actora exerceix en aquest procediment una acció de desnonament de finca urbana per falta de pagament de la renda estipulada, de la qual ha desistit, i la reclamació de les rendes degudes.   
Les pretensions de la mercantil Renau Alquileres y Servicios, SL, es fonamenten en el fet que les parts hui litigants van subscriure, l'actora en qualitat d'arrendador i Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezenau com a part arrendatària, en data 26 de gener de 2009, un contracte d'arrendament destinat a habitatge, sobre l'immoble siti al carrer de Tomás Viciano Rebollar Violinista, número 2, escala 8, baixos, porta 73, i la plaça de garatge i trasters annexos inseparables identificats amb el número 73, per una renda mensual de 310 euros, més les despeses de comunitat de propietaris que en la data d'interposició de la demanda pujaven a 60 euros mensuals; els demandats havien deixat de pagar la renda i les despeses de comunitat corresponents als mesos de març de 2009, juliol a desembre d'aqueix mateix any i gener de 2010 (2.960,00 euros), els rebuts d'electricitat de febrer i març, maig, i juliol a desembre de 2009 (448,32 euros), 159,35 euros corresponents a l'IBI de l'habitatge i garatge, 102,17 euros per rebuts de subministrament d'aigua de març, juny i setembre de 2009, més altres 23,20 euros de despeses generades pels impagaments. Igualment, els arrendataris van anar efectuant ingressos a compte per un import total de 2.470,00 euros; per això la suma total deguda en el moment d'interposar-se la demanda es limita a 1.223,04 euros. En prova de tot el que s'afirma en l'escrit de demanda, s'adjunta: el contracte d'arrendament (document número 1), rebuts de renda, devolucions bancàries i despeses per devolució (d. 2 i 2A a 8 i 8A), rebuts de l'1.8.1. (d. 9 i 10), rebuts per subministrament elèctric (d. 11 i 11A a 19 i 19A) i rebuts per subministrament d'aigua (d. 20 i 20A a 22 i 22A).   
En l'acte de la vista s'ha estés la reclamació a la renda del mes de febrer de l'any en curs, que després de l'actualització aplicada, puja a 375,12 euros, i a les quantitats assimilades a renda, a què es refereixen els documents aportats en la vista, que pugen a altres 954,35 euros, dels quals ha de deduir-se el pagament a compte de 300,00 euros que es reconeix haver rebut. De la factura d'Iberdrola aportada en la vista com a document 4, se n''ha deduït prudencialment la meitat de l'import atés que aquesta comprén un període de 15 dies durant els quals els demandats ja no ocupaven l'immoble.   
Segon. Atés que la part actora ha desistit de l'acció exercida de desnonament de finca urbana per no haver pagat la renda estipulada, tan sols subsisteixen les accions de resolució del contracte i de reclamació de les rendes degudes.   
Tercer. Després d'haver sigut citades les parts al judici, els demandats no hi van comparéixer malgrat haver sigut citats de forma deguda, situant-se en posició de rebel·lia processal; per això, segons el que disposa l'article 440.3 de la Llei d'Enjudiciament Civil, pertoca dictar una sentència que dispose la resolució del contracte amb el consegüent desnonament.  
Quart. Contra l'acció exercida per la incompareixença de la part actora, els demandats s'han limitat a una actitud passiva. Precisament, la no-compareixença de la part demandada en determina la declaració de situació de rebel·lia. Com s'exposa en la sentència de l'Audiència Provincial de València, Secció Huitena, de 7 de juny de 2005: «La situació de rebel·lia, de conformitat amb la doctrina jurisprudencial reiterada i consolidada, no suposa ni l'assentiment del demandat o renúncia a l'oposició, com tampoc l'admissió dels fets constitutius de la pretensió, que alliberaria l'actor de la càrrega de provar els que servisquen de suport a la seua demanda, de manera que el promotor del procés ha de desenvolupar l'activitat probatòria que entenga necessària perquè la seua acció arribe a bon terme. La vigent Llei d'Enjudiciament Civil, seguint la doctrina jurisprudencial exposada adés, ha recollit en l'article 496.2 els principis esmentats, en tant que diu que la declaració de rebel·lia no serà considerada com a assentiment ni com a admissió dels fets de la demanda, llevat dels casos en què la llei expressament dispose el contrari. «No obstant això, com precisa la sentència de l'Audiència Provincial de Las Palmas, Secció Segona, de 16 d'octubre de 1998 [...] també cal dir que vist que el demandat se situa voluntàriament en aqueixa còmoda posició processal, l'exigència d'un rigor excessiu en les provances de l'actor no resulta equitatiu ja que, precisament per aqueixa actitud de la contrapart, el demandant es veu privat dels mitjans probatoris habituals de major entitat (absolució de posicions del demandat, confrontació de lletres, etc.).». Atés el que s'ha exposat i en vista de la conducta voluntària i indolent dels demandats, que han adoptat una conducta d'absoluta passivitat davant d'aquesta reclamació, així com la documental adjunta a l'escrit de demanda, i l'aportada en l'acte de la vista, que no ha sigut impugnada, cal considerar com a certs els fets de la demanda, i considera que la quantitat reclamada en aquest procés és la que deuen els demandats atés que no consten les dades, fets o circumstàncies diferents de les presentades per l'actora i de les quals es desprenguen fets extintius, impeditius o excloents del deute sol·licitat. En definitiva, la part actora ha acreditat de forma suficient, d'acord amb el que disposa l'article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil, els fets generadors del deute, mentre que els demandats no han acreditat cap fet extintiu, excloent o impeditiu del naixement de l'obligació que els vinculava amb l'actora.   
Cinqué. Vist que es deuen les rendes objecte de la reclamació, i atés que el pagament de la renda és la principal obligació de l'arrendatari (articles 1543 i 1555 del Codi Civil i 27.2.a de la Llei d'Arrendaments Urbans), pertoca condemnar els demandats a pagar les rendes i quantitats assimilades degudes en la data de presentació de la demanda, l'import de les quals fa un total de 1.223,04 euros, així com a pagar 1.029,47 euros, corresponents a deutes posteriors a la demanda fins a la data de recuperació de l'immoble el 28 de febrer de 2010. Tot això en aplicació dels esmentats preceptes, de les clàusules quarta i sisena del contracte i dels articles 1258 i 1901 del Codi Civil; el primer d'aquests estableix que els contractes es perfeccionen pel mer consentiment, i des de llavors obliguen, no sols al compliment expressament pactat, sinó també a totes les conseqüències que. segons la seua naturalesa, siguen conformes a la bona fe a l'ús, i el segon, que les obligacions que naixen dels contractes tenen força de llei entre les parts contractants, i han de complir-se de conformitat amb aquests.   
Sisé. Segons es desprén de l'article 1.101 del Codi Civil, queda subjecte a indemnització dels danys i perjudicis qui contravinga el tenor de l'obligació contreta per incórrer en morositat en el seu compliment; mora que comença, d'acord amb l'article precedent 1100, des de l'exigència judicial o extrajudicial de la prestació pel creditor. Atés que l'obligació consisteix en el pagament d'una quantitat de diners, aquella indemnització s'identifica per l'article 1108 del mateix cos legal, per al cas de mora, amb la quantia dels interessos convinguts, i si no n'hi haguera, amb l'interés legal. De l'aplicació conjunta dels tres preceptes esmentats es desprén que les quantitats que per aquesta sentència es declaren degudes produiran l'interés legal des de la data de la interposició de la demanda, quant a les reclamades en la demanda, i les restants des de la seua exigibilitat, incrementant-se en dos punts el rèdit des de la data d'aquesta resolució fins a la seua execució completa, tal com estableix l'article 576 de la Llei d'Enjudiciament Civil.   
Seté. D'acord amb el que disposa l'article 394.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, les costes processals s'imposen a la part demandada atés que s'han estimat les pretensions de l'actora de forma íntegra.   
Atesos els preceptes esmentats i tots altres que hi són aplicables de manera general i pertinent,   
Dispose  
Estime de forma íntegra la demanda interposada per la procuradora Elena Sánchez Rodríguez, en nom i representació de Renau Alquileres y Servicios, SL, contra Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezenau:   
1. Declare resolt per falta de pagament de les rendes i quantitats assimilades el contracte d'arrendament que lligava les parts i que tenia per objecte l'immoble siti al carrer Tomás Viciano Rebollar Violinista, número 2, escala 8, baixos, porta 73, i la plaça de garatge i trasters annexos inseparables identificats amb el número 73.   
2. Condemne els demandats a sotmetre's a aquesta resolució.   
3. Condemne els demandats a pagar a l'actora, de forma solidària, la quantitat de mil dos-cents vint-i-tres euros i quatre cèntims (1.223,04 euros), en concepte de rendes i quantitats assimilades impagades en la data de presentació de la demanda, mil vint-i-nou euros i quaranta-set cèntims (1.029,47 euros), en concepte de rendes i quantitats assimilades degudes des de la interposició de la demanda fins al desallotjament, i els interessos vençuts i els que vencen en els termes establits en el fonament de dret sisé d'aquesta resolució.   
4. Condemne la part demandada a pagar les costes processals causades.   
Notifiqueu aquesta resolució a les parts en els termes disposats, i advertiu-los que s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació, que es prepararà mitjançant un escrit adreçat a aquest Jutjat, dins del termini de cinc dies hàbils des que es notifique i amb els requisits de l'article 457 de la Llei d'Enjudiciament Civil, havent de constituir el dipòsit de 50 euros exigit per la disposició addicional quinzena de la Llei Orgànica del Poder Judicial, introduïda per la Llei Orgànica 1/2009, de 3 de novembre.  
Expediu un certificat d'aquesta resolució i uniu-lo a les actuacions, i incloeu l'original en el llibre de sentències.  
Aquesta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme.  
La sentència anterior ha sigut llegida i publicada en el dia de la seua data pel jutge que la subscriu, mentre estava constituït en audiència pública; hui, en done fe».   
I atés que els demandats esmentats, Laurentina Marilena Otelea i Stefan Romeo Ogrezeanu, es troben en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que els valga de notificació de forma deguda.   
Castelló de la Plana, 6 de maig de 2010.- El secretari judicial: Alexandre Ros Ros.