Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 9516, del 20-01-2023 (2023/164)

RESOLUCIÓ de 9 de gener de 2023, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual es declara bé de rellevància local immaterial la Processó del Foc, de Benifaió.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9516

Data del DOGV
:   20-01-2023

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2023/164


Data del document
:   09-01-2023

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport
    * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport
    * ben cultural
    * legislació
    * patrimoni cultural

RESOLUCIÓ de 9 de gener de 2023, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual es declara bé de rellevància local immaterial la Processó del Foc, de Benifaió. [2023/164]  
Antecedents de fet  
  
Primer. Mitjançant escrit de l'Ajuntament de Benifaió se sol·licita el reconeixement com a bé immaterial de rellevància local de la Processó del Foc de Benifaió, descrivint aquesta tradició i/o creació artística, els seus orígens, així com les referències espacials i temporals a les quals s'associa, destacant els valors patrimonials que incorpora, que motiven el seu reconeixement i inclusió en aquesta categoria protectora.  
Segon. Des de la Comissió Tècnica per a l'Estudi i Inventari del Patrimoni Immaterial i els Serveis Tècnics s'informa favorablement la proposta, en els termes en què s'ha sotmés a l'avaluació patrimonial d'aquest centre directiu, establint-se d'acord amb els valors detectats les mesures que asseguren la seua pervivència, estudi i posada en valor.  
  
  
Fonamentació jurídica  
  
I. Aquesta conselleria resulta competent per a resoldre el present expedient, en virtut del que es disposa en l'article 28 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell, l'article 7 del Decret 5/2019, de 16 de juny, del president de la Generalitat, pel qual es determina el número i la denominació de les conselleries i les seues atribucions, l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, i l'article 4 del Decret 173/2020, de 30 d'octubre, del Consell, d'aprovació del Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport.  
II. L'article 1.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, estableix que formen part del patrimoni cultural valencià, en qualitat de béns immaterials del patrimoni etnològic, les creacions, coneixements, tècniques, pràctiques i usos més representatius i valuosos de les formes de vida i de la cultura tradicional valenciana.  
  
III. Els articles 15.5. 55, 56 i 57 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià estableix que s'inclouran en la secció cinquena de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, amb la qualificació de béns immaterials de rellevància local, aquelles creacions, coneixements, pràctiques, tècniques, usos i activitats més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals valencianes. Igualment s'inclouran els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci, i especialment aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.  
IV. L'informe emés pels serveis tècnics del Servei de Patrimoni Cultural de data 13.07.2022, proposa la protecció cultural com bé de rellevància local immaterial per a aquesta manifestació singular, arrelada i volguda pels veïns de Benifaió, quedant definit aquest bé immaterial per l'annex que acompanya aquesta resolució.  
  
Vistos els anteriors fets i fonaments de dret i en allò que és matèria de la competència d'aquesta Conselleria, resolc:  
  
Primer  
Declarar bé de rellevància local immaterial la Processó del Foc de Benifaió, de conformitat amb la descripció del bé que figura en l'annex que s'adjunta a la present resolució en atenció als valors destacats que incorpora i inscriure'l en la secció cinquena de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.  
  
Segon  
La protecció de la Processó del Foc de Benifaió com a patrimoni cultural immaterial es concretarà en les següents mesures:  
a) Realitzar labors d'identificació, descripció, investigació, estudi i documentació amb criteris científics.  
b) Incorporar els testimoniatges disponibles a suports materials que garantisquen la seua protecció i preservació.  
c) Vetlar pel normal desenvolupament i la pervivència d'aquesta manifestació cultural, així com tutelar la conservació dels seus valors tradicionals i la seua transmissió a les generacions futures.  
d) La gestió del patrimoni cultural protegit per aquesta declaració, correspon a l'Ajuntament de Benifaió, en coordinació amb les penyes coeteres locals El Coet i El Xiflec i la clavaria anual dels festers de la Divina Aurora.  
Qualsevol canvi que excedisca el normal desenvolupament dels elements que formen aquesta manifestació cultural haurà de comunicar-se a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural per a la seua avaluació i informe, si és el cas, i la modificació de la present resolució, amb vista a la seua constància en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.  
  
Contra la present resolució, que posa fi a la via administrativa, podrà interposar-se recurs contenciós administratiu en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà de la seua notificació, davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que s'estableix en els articles 10, 25 i 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, o, potestativament, recurs de reposició davant la persona titular de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport en el termini d'un mes, comptat des de l'endemà de la seua notificació, d'acord amb el que es disposa en els articles 123 i 124 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.  
  
  
València, 9 de gener de 2023.- La consellera d'Educació, Cultura i Esport: Raquel Tamarit Iranzo.  
  
  
  
ANNEX  
  
Es tracta d'una festa arrelada gràcies, primerament, a la seua transmissió natural per renovació generacional de la joventut local. Si als inicis de la festa podem endevinar un component simbòlic, salvífic o protector (els quintos celebraven la festa abans d'entrar en files), el ritu del foc va esdevindre un element iniciàtic i festiu, sobretot després de la Guerra Civil, no exempt de conflictes entre una Església catòlica més enfortida i mediatitzada pel triomf del dictador, i del poder polític local, en mans del Movimiento, que potser no veien amb bons ulls que la festa de la pólvora de Benifaió per excel·lència romanguera en mans d'un jovent exposat a excessos llibertaris o als dubtes ideològics. Ja s'ha assenyalat també que el Concili Vaticà II va obrir la consciència de l'església cap a la joventut i cap a la cultura popular. El cas és que, malgrat les tensions socials, la festa no ha deixat mai d'estar en mans del poble. La democràcia ens ha facilitat vies d'associacionisme que han refermat la festa i els poders locals s'han involucrat en les realitzacions festives, alhora que l'Església accepta i recolza el protagonisme de la comunitat local en la festa de la Divina Aurora.  
  
Una festa amb un arrelament reforçat, per altra banda, amb la integració intergeneracional, la incorporació de la dona i l'ampliació a la participació de la comunitat local, que s'ha desenvolupat en els darreres dècades, i que és viscuda i representada per aquesta comunitat local amb un fort component tradicional i identitari: subjectar un coet amb una tenalla de fusta, encendre'l amb la metxa i estendre el braç per a il·luminar els carrers el dia de la festa és un senyal d'orgull identitari de tot benifaioner o benifaionera. La comunitat local ho sent així, com ho demostra el fet que cada vegada siguen més els veïns i amics que es formen i s'acrediten, a través de les associacions coeteres, per a participar i viure, cada 20 d'agost, una de les festes valencianes associades als ancestrals rituals del foc, un ritual tan arrelat que ha esdevingut un senyal d'identitat per a tots els que viuen la festa del foc any darrere any.  
La protecció patrimonial de la processó del foc de Benifaió ha de servir per a consolidar la festa i per a transmetre-la a les noves generacions. I per això cal promocionar el seu estudi, amb caràcter científic, des de totes les vessants: socials, històriques, rituals, culturals, tradicionals. Cal també comprometre's en la seua divulgació en els àmbits escolars, acadèmics i al carrer, amb tots els mitjans possibles: publicacions, exposicions, conferències?, posant en relació aquesta festa ancestral i iniciàtica del foc amb les festes que, al llarg del nostre país i en altres comunitats de la Mediterrània, tenen i mantenen el foc i la pirotècnia tradicional com a ànima i ritual de la festa. I creiem que el més important és que la processó del foc de Benifaió és, entre aquestes manifestacions culturals i rituals tan pròpies de les nostres terres, una de les poques que excepcionalment ha mantingut els seus orígens devocionals seculars, el seu desenvolupament espacial i temporal, i el seu caràcter ritual i simbòlic.  
És tanmateix una festa viva, que genera l'associacionisme, que es renova a cada generació, valorada per tots els agents intervinents, com a ancestral ritu d'un poble mediterrani que vol conservar i preservar una de les seues festes més sentides i assegurar-ne la transmissió al futur. Per aquest motiu la comunitat que la protagonitza ve reclamant una protecció patrimonial adient a les seues característiques rituals, històriques, tradicionals, culturals i socials.  
  
Fitxa de catalogació  
1. Identificació  
1.1. Identificació geogràfica  
Benifaió (Ribera Alta, València).  
1.2. Àmbit  
Creences, rituals festius i altres pràctiques cerimonials.  
1.3. Tipologia  
Processó religiosa de caràcter secular, protagonitzada per la presència d'elements pirotècnics (coets d'eixides), encesos durant el seu recorregut.  
1.4. Denominació principal i altres  
Processó del foc de Benifaió.  
Processó del foc en homenatge a la Divina Aurora.  
Festa dels fadrins.  
1.5. Comunitats o persones relacionades amb l'element  
Clavaris de la Divina Aurora.  
Ajuntament de Benifaió.  
Parròquia de Sant Pere Apòstol de Benifaió.  
Associacions coeteres El Coet i El Xiflec.  
Clavariesses de la Mare de Déu d'Agost.  
Comunitat local de Benifaió.  
1.6. Descripció curta  
La processó del foc de Benifaió, acte central de la festa dels fadrins en honor a la Divina Aurora, esdevé un ritual en el qual els clavaris o fadrins de l'any, organitzadors de la festa, junt amb la comunitat local, van en processó davant la creu fent servir milers de coets d'eixides que són sostinguts amb tenalles al llarg del recorregut processional.  
  
  
2. Marc espacial  
2.1. Localització  
La processó es desenvolupa en la trama urbana de Benifaió, amb eixida i arribada a l'església parroquial de Sant Pere Apòstol, a la plaça Major de la localitat, fent el recorregut processional conegut com la volta general. Aquest recorregut es reserva només a la processó que tanca el cicle de les festes patronals, dedicada a Santa Bàrbara, dos dies després de la festa dels fadrins.  
2.2. Recorregut  
La processó s'inicia a la porta de l'església parroquial de Sant Pere Apòstol de Benifaió, a la plaça Major, i pren camí cap al carrer Nou, carrer de València, carrer de Cavallers, carrer d'Alginet, tomba pel carrer de Sant Marçal, Ermita i Quevedo, i enfila de nou pels carrers de Sant Ferran, Drassanes, Portelles, carrer de l'Àngel i Major, fins a arribar de nou a la plaça Major per a tornar a entrar a l'església. La trama urbana es correspon als límits de la població a finals de l'Edat Moderna.  
  
  
3. Marc temporal  
3.1. Calendari  
La processó del foc se celebra al capvespre del dia 20 d'agost, festivitat de la Divina Aurora, dins el marc temporal de les Festes Patronals de Benifaió, que tenen lloc actualment en la huitava de l'Ascensió de la Verge, és a dir, del 15 d'agost, festivitat de la Mare de Déu d'Agost, al 22 d'agost, festivitat de la patrona local, Santa Bàrbara.  
3.2. Periodicitat  
Se celebra una vegada a l'any, en la festivitat de la Divina Aurora, el dia 20 d'agost.  
  
4. Descripció i caracterització  
4.1. Orígens documentats o atribuïts  
La festa de la Divina Aurora de Benifaió s'associa des de temps immemorial amb la festivitat de la Mare de Déu del Rosari, que ja era la principal festa de Benifaió al segle XVIII. Va ser instituïda pels regulars dominics de Llombai en el segle XVII, com ho recordava en 1770 l'informe conegut com les «Noticias de las Hermandades, cofradías, congregaciones, gremios y otras, y fiestas que celebran, con el coste en iglesia y demás exterioridades anuales». En aquesta data, es confirma que l'adscripció a la confraria es realitzava en complir els joves set anys (l'edat de la raó), associant-se així secularment a la festa de la joventut. Els integrants quedaven inscrits en un llibre registre de clavaris, sota custòdia de la parròquia. No requeria cap aportació monetària, tot i que la població va convenir la realització de diverses festes del Rosari, al llarg dels diumenges d'octubre, per la qual cosa es designaven dotze clavaris, un dels quals organitzava la festa i es comprometia al pagament a la parròquia de les despeses de la festa del primer diumenge d'octubre, inclòs el sermó i els focs, documentant-se així l'antiguitat de l'ús extensiu de la pólvora. Per a sufragar les despeses, es documenta que ja al segle XVIII els veïns de totes les cases del poble aportaven set sous, arribant a una recaptació de setanta lliures, fet que recolza el caràcter absolutament popular de la festa.   
  
La pràctica del cant del Rosari de l'Aurora, precisament per aquests joves «aurors» els diumenges d'octubre (al primer del qual correspon la festa del Rosari) propicià el canvi de l'advocació de la festa del Rosari a la festa de la Divina Aurora, en data encara no coneguda. Es documenta, encara als inicis del segle XX (1903), que les festes patronals se celebraven la huitava del Rosari, és a dir, després del primer diumenge d'octubre, per influència de la importància d'aquesta festa. L'any 1910 es documenta per primera vegada l'ús de llançament de coets d'eixides en la llavors anomenada processó del rosari de l'aurora. Encara en 1911, els clavaris s'anomenen «clavaris del rosari».  
  
4.2. Evolució històrica/Modificacions  
La celebració festiva va evolucionar, i arrossegà la commemoració de la festa de la Divina Aurora, junt amb el conjunt d'advocacions associades a les festes del poble, definitivament al mes d'agost, per evidents qüestions climatològiques, a partir de la segona dècada del nou-cents.  
  
Així, la festa anà fixant-se fins a l'actualitat dins la huitava de l'Assumpta, el dia 15 d'agost, junt amb la festivitat de Sant Roc, Sant Gaietà, Sant Isidre (16, 17 i 18 d'agost), quedant el 19 d'agost com la vespra de la festa dels fadrins, el dia 20 com la festa de la Divina Aurora, i els dies 21 i 22 com els de la vespra i la festivitat, respectivament, de la patrona Santa Bàrbara.  
4.3. Personatges: indumentàries, pràctiques i funcions  
La processó del foc de Benifaió aporta la peculiaritat d'estar configurada en una primera part, davant la creu, pels clavaris de la Divina Aurora de l'any. Actualment, van acompanyats pels clavaris que fan 25 i 50 anys, i recentment les clavariesses de la Mare de Déu d'Agost. També hi participen les penyes El Coet i El Xiflec, i en l'actualitat tots els veïns que ho desitgen, sempre que estiguen prèviament acreditats com a consumidors reconeguts com a experts (CRE). Es resol, per seguretat, que els participants visten amb indumentària pròpia de la cordà (roba tancada, barret, guants i ulleres). Cadascun dels participants s'acompanya d'unes pinces amb què subjecten el coet d'eixides amb tro, que fa esclatar al llarg de tot el recorregut. Cada participant té un acompanyant caixer, que s'encarrega de portar la càrrega pirotècnica dins unes caixes de fusta amb rodes i subministrar els coets, per qüestions de seguretat.  
4.4. Elements / Processos (activitats i oficis)  
Coets d'eixida amb tro: s'associen històricament a la idiosincràsia del poble de Benifaió, plaça coetera des de temps immemorial. Coneguts històricament com els coets de canya (ara es fabriquen de cartó), són ancestrals elements pirotècnics reconeguts a tot el territori valencià com a «voladors» o «borratxos», igualment associats a la celebració de cordades en tantes festes dels pobles valencians (a Benifaió ja es documenten en 1925). Tradicionalment en la processó del foc se'n llancen milers, principalment coets de sis eixides amb tro.  
  
Bengales de l'entrada: emprades per a l'entrada de la processó, aquestes bengales o coets de luxe es disparen junt amb altres artefactes pirotècnics, formant un arc de foc i llum en l'entrada, el moment final de la processó, sota el qual passa la creu i la imatge de la Divina Pastora, camí a l'església de Sant Pere.  
Tenalles i caixes: elements de seguretat per a emmagatzemar i disparar de forma controlada els coets borratxos, que es fixen a les grans tenalles de fusta de forma que l'arc de pólvora encesa es disposa cap al centre del carrer i el tro esclata de cara a terra.   
4.5. Desenvolupament i seqüència temporal  
El dia de la festa, abans de la sortida de la imatge, els participants es disposen per ordre al primer tram del trajecte, encapçalant la comitiva els festers dels 50 anys, els dels 25 anys i els de l'any següent, seguits per les clavariesses de la Mare de Déu d'Agost i els veïns i veïnes acreditats. Tanquen la comitiva els membres de les penyes coeteres i els clavaris de l'any. Seguint la tradició, l'escolà encén el primer coet, seguit pels representants institucionals (alcaldia, vicaria, regina de les festes, representants de les penyes coeteres...). La llarga filada encara el carrer Nou amb una ja inacabable successió de foc, soroll i olor a pólvora que envolta tot el poble. La creu precedeix la imatge i darrere desfilen els representants de la rectoria, les acompanyants dels festers i els feligresos, i tanca la comitiva la banda de música.  
  
Després de ferla volta general, arribada la processó a la plaça, es dispara un castell de focs d'artifici, amb la imatge de la Divina Aurora a l'entrada de la plaça. Acabat el castell, en el moment culminant de la festa, es celebra l'entrada, quan els festers, disposats en dues files, encenen les bengales de colors i la imatge és passada pel centre en una arcada de llums daurades i de colors, al so de la música, el vol de les campanes i els enfervorits aplaudiments d'una plaça plena de gom a gom.  
4.6. Organització/Dedicació/Finançament  
Clavaris de la Divina Aurora: són els joves quintos, també anomenats fadrins, els protagonistes i ànima de la festa. Participen tot l'any del seu nomenament en la festa, recaptant col·lectes, organitzant diversos actes durant l'any, entre els quals els ancestrals de la festa del Rosari de l'Aurora, i altres molts actes, pel seu compte o en coordinació amb l'Ajuntament, que els serveixen per a recaptar diners a fi de sufragar les despeses dels coets (sopars de quintes, rifes, loteries, actuacions...). Dins les festes, també es fan càrrec dels actes més tradicionals, associats a la joventut, com el tradicional «ànec» en la històrica Font de la Carrasca o les cucanyes infantils que se celebren en la setmana de festes.  
  
Ajuntament: és hui l'encarregat de la coordinació dels actes festius patronals a través de la comissió de festes. És ara també un actiu patrocinador en els actes i elements pirotècnics. Finalment assumeix, a través de la Policia Local i Protecció Civil, el control i regulació de la festa, amb la publicació d'una normativa de seguretat d'acord amb tots els col·lectius implicats. Cal assenyalar que la petició de protecció patrimonial de la processó del foc ha sigut impulsada per la corporació local de Benifaió, com a element històric i identitari del poble.  
  
Penyes coeteres: creades amb la intenció de mantindre viva la festa de la processó del foc així com les tradicionals cordades associades a Benifaió des de temps immemorial. Estan encarregades de la coordinació tècnica, organització, vigilància interna i desenvolupament de la processó, muntatge d'elements com el «coetòdrom» de les tradicionals cordades. Igualment entre les seues activitats, d'altres tendents a refermar la festa, com les cordades infantils amb foc fred. Les penyes coeteres El Coet, fundada en 1992, i El Xiflec, des de 2005, s'han constituït en grups de consumidors reconeguts com a experts, a fi de facilitar la formació pertinent i registrar als participants en la processó del foc, assegurant que disposen de l'acreditació com a CRE (consumidors reconeguts com a experts), a fi d'actualitzar la festa segons la legislació vigent.  
4.7. Relació dels béns mobles i immobles o entorns d'interés vinculats  
Donat que la processó del foc de Benifaió es produeix al carrer i les normes actuals de seguretat aplicades, que inclouen l'obligació que els coets es disparen amb tenalles, no hi ha afectació a cap bé moble o immoble vinculat. L'Ajuntament, a través de la Policia Local i Protecció Civil, i les associacions coeteres asseguren el normal desenvolupament de la festa. A més, l'Ajuntament de Benifaió disposa un servei de neteja que deixa recollides les restes immediatament després del pas de la processó, que es desenvolupa pels límits de la trama històrica del poble. Això permet gaudir, en contemplar-la, d'altres elements històrics, artístics i patrimonials de rellevància, en especial:  
  
- L'església de Sant Pere Apòstol, a la plaça Major, construcció del segle XVIII, joia de l'academicisme valencià (BRL).  
- La torre de la plaça, construcció islàmica dels segles XI-XII, situada al bell mig de la població (BIC).  
- La casa palau, coneguda com Casa dels Falcó, construcció medieval amb modificacions classicistes, amb escut heràldic dels Falcó de Belaotxaga, senyors de Benifaió des de 1612 fins a 1872.  
- El Mercat municipal, joia del racionalisme valencià, obra de l'arquitecte suecà Emili Artal, inaugurat en 1929.  
- Les cases modernistes, dels carrers Nou, Cavallers i Major, exemples d'habitatge burgés dels terratinents de principis del segle XX, i l'entorn de la plaça Major i plaça del Progrés, que recullen l'activitat lúdica i de lleure, i on es concentra la població en els actes festius de les festes.  
4.8. Interpretació i simbolismes  
La festa de la Divina Aurora esdevé una evolució popular de la devoció del Rosari de l'Aurora, del qual es té notícia de la implantació d'una Confraria del Rosari ja en el segle XVII. Aquesta advocació ja estava associada a la joventut i a l'alegria de la llum i la pólvora. D'aquesta forma, la il·luminació artificial que provoca l'encesa dels coets prèvia al pas de la imatge de la Divina Aurora simbolitza la llum de l'aurora, en definitiva, l'alegria de la vida en els inicis del dia. Aquesta festivitat ha estat associada històricament a la festa dels fadrins, és a dir, la festa de la joventut, en el pas d'aquesta a l'edat adulta. És per tant, una festa de marcat caràcter iniciàtic, lúdic i popular, transmesa generacionalment.  
4.9. Percepció i implicació de la població i grau d'apertura als públics  
La processó del foc és un dels més profunds i peculiars signes d'identitat del poble de Benifaió. En primer lloc, perquè les generacions immemorials d'homes han format part de la festa, durant la seua joventut. D'ací que la festa es conega també popularment com a festa dels fadrins i festa dels quintos, quan passaren a ser festers els joves en edat prèvia a la realització del servei militar obligatori. En segon lloc, perquè la festa, al mateix temps que es revifava el seu interés amb la consciencia patrimonial pròpia de l'arribada de la democràcia, ha requerit una actualització, per tal d'acomodar-se als temps i assegurar així el seu futur. A la participació dels clavaris de l'any, protagonistes de la festa, es va afegir als anys huitanta la dels clavaris que complien 25 i 50 anys, aportant a la festa un marcat caràcter intergeneracional, propiciant en l'actualitat que pares i fills participen en la festa conjuntament. A més, s'ha incorporat recentment la dona a la festa, involucrant les festeres de la Mare de Déu d'Agost. La creació de penyes coeteres, en les quals l'Ajuntament ha delegat la coordinació de l'acte de la processó, ha facilitat la necessària obtenció de les autoritzacions de manipulació d'elements pirotècnics, de forma que des de fa uns anys, pot participar-hi qualsevol persona, amb l'únic requisit d'estar en possessió del carnet de manipulació de pirotècnia CRE (o GRCRE). D'altra banda, en l'actualitat, les penyes coeteres han facilitat l'accés al ritu del jovent, incorporant cordades infantils amb foc fred i permetent la presència en la processó als menors d'edat majors de huit anys que estiguen corresponentment acreditats i acompanyats dels seus respectius pares o tutors.  
  
  
  
5. Salvaguarda  
5.1. Protecció administrativa  
La implicació de l'Ajuntament en la festa es reconeix en diverses mesures administratives:  
1. L'aplicació d'una normativa de participació en la processó, d'acord amb la legislació vigent, que ha procurat la participació lliure de la població en la processó, sense límits de gènere ni d'edat.  
2. L'organització a través de la Policia Local i les penyes coeteres de les inscripcions i acreditacions de manipulació de material pirotècnic.  
  
3. La incorporació de Policia Local i els voluntaris de Protecció Civil de Benifaió en la revisió d'acreditacions i altres revisions tècniques en el dia de la festa, així com la incorporació dels elements de neteja que s'incorporen al final de la processó per deixar nets i expedits els carrers de l'itinerari.  
4. L'assumpció de subvencions, per part de l'Ajuntament, d'una part de les despeses de la festa.  
5.2. Agents i metodologia de transmissió  
El caràcter generacional de la festa ha estat l'element natural de transmissió de la festa. Any rere any, l'Ajuntament amb les penyes coeteres conviden els joves de la corresponent quinta per tal que assumisquen com a pròpia la festa. És tradicional que el dia de la festa, els joves que per quinta els correspon la clavaria del proper any tinguen per orgull portar l'anda en la processó. També igualment s'asseguren que els nous protagonistes complisquen amb els cursos per a l'obtenció de l'imprescindible carnet de manipulació de material pirotècnic, a través de les penyes coeteres. Finalment, la parròquia també està involucrada en coordinar el clavariat de l'any, aportar la seua personalitat jurídica i instruir els joves clavaris del proper any en els antecedents històrics, culturals i religiosos de la festa.  
5.3. Identificació de riscos i diagnòstic  
a) Riscos associats a la falta de d'elements humans (clavaris) en la festa  
L'organització interna de la festa correspon anualment als joves que han complit vint anys. El sentiment identitari i tradicional permet identificar els col·lectius dels anys anteriors, que poden substituir la manca de l'element humà en un any determinat, com ja va passar en alguna ocasió, com en l'any 1987.  
b) Riscos associats a la modificació del calendari festiu  
Per necessitats organitzatives, la celebració de la festa de la Divina Aurora i la processó del foc s'ha fixat, dins la huitava de la Mare de Déu d'Agost, cada dia 20 d'aquest mes, en l'antevespra de la festa major del poble, festivitat de Santa Bàrbara, patrona de Benifaió. Malgrat que per qüestions de calendari les dues festes locals puguen variar, el calendari festiu no es veu alterat.  
c) Riscos associats a la manipulació de material pirotècnic  
Els riscos associats a la manipulació de material pirotècnic estan contemplats en la normativa d'assistència, a l'empara de la legislació autonòmica vigent, que va adaptar la normativa europea a les tradicionals festes valencianes que tenen presència destacada de pirotècnia. D'una banda, l'Ajuntament assegura, a través de la Policia Local, la inscripció per a la participació en la processó de totes les persones que estiguen degudament acreditades com a consumidors reconeguts com a experts (CRE) i la inspecció prèvia del material pirotècnic. D'altra banda, per raons obvies de seguretat, es desenvolupa un sistema de Protecció Civil en el transcurs de la processó i un sistema de neteja dels carrers immediat. Es disposa també d'un servei preventiu d'ambulància i servei de primers auxilis.  
d) Riscos associats a la desvirtuació de la festa  
La processó del foc de Benifaió es desenvolupa des de temps immemorial, amb la creixent consciència patrimonial atenent a la percepció de tradició, història i ritualització. Tanmateix, és una festa viva, i els darrers anys ha pres un major ressò en obrir la seua participació a tots els qui ho desitgen, sempre que estiguen degudament acreditats.  
5.4. Objectius, estratègies i accions proposades per la salvaguarda  
La salvaguarda patrimonial que suposa el reconeixement com a bé immaterial de rellevància local de la processó del foc de Benifaió es la primera estratègia amb què el poble de Benifaió vol salvaguardar la festa, documentar-la i divulgar-la, per tal de transmetre-la a les generacions futures. L'interés per la seua valoració i divulgació vindrà reforçada per la petició a l'organisme competent de la declaració de festa d'interés turístic local, amb la finalitat de promocionar la divulgació de la festa.  
S'hauran de potenciar les condicions perquè la festa es mantinga viva, d'acord amb el que establisca la col·lectivitat que la protagonitza i li dona sentit. La tasca de protecció i de salvaguarda es dirigirà fonamentalment cap a la divulgació i revaloració de tots els elements, les funcions i els significants que en formen part, i dels seus valors patrimonials, perquè la comunitat incremente la seua valoració i identificació amb la festa i els seus valors, i per tant, en garantisca la continuïtat.  
  
Qualsevol canvi que excedisca el normal desenvolupament dels elements que formen aquesta manifestació cultural haurà de comunicar-se a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural, perquè, si és el cas, emeta l'autorització administrativa i la consegüent modificació de la present manifestació.  
Les accions de salvaguarda que es projecten hauran de tindre en compte, de manera molt especial, la legislació vigent en material de manipulació i seguretat pirotècnica, així com les garanties de compliment de la legislació vigent en matèria de drets humans, animals i mediambientals.