Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6986, del 15-03-2013 (2013/2656)

ORDE 11/2013, de 8 de març, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual es declara Bé Immaterial de Rellevància Local el Cant de la Sibil·la de Gandia.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/2013/03/08/11/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6986

Data del DOGV
:   15-03-2013

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2013/2656


Data del document
:   08-03-2013

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport
    * Conselleria d'Educació, Cultura i Esport
    * Gandia
    * ben cultural
    * protecció del patrimoni
    * espectacles
    * cultura popular
    * legislació

ORDE 11/2013, de 8 de març, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual es declara Bé Immaterial de Rellevància Local el Cant de la Sibil·la de Gandia. [2013/2656]  
Els articles 15 i 55 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, establixen que s'inclouran en la secció quinta de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, amb la classificació de Béns Immaterials de Rellevància Local, aquelles creacions, coneixements, pràctiques, tècniques, usos i activitats més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals valencianes. Igualment, s'hi inclouran els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci, i en especial aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.   
Vista la sol·licitud formulada per l'Ajuntament de Gandia i l'informe emés pel Servici de Patrimoni Cultural favorable a la incoació de l'expedient de declaració de Bé Immaterial de Rellevància Local a favor del Cant de la Sibil·la de Gandia.   
Fent ús de les facultats que conferixen l'article 56 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, i el Decret 179/2012, de 14 de desembre, del Consell, pel qual establix l'estructura bàsica de la Presidència i de les conselleries de la Generalitat,  
  
  
ORDENE  
  
Primer  
Es declara com a Bé Immaterial de Rellevància Local el Cant de la Sibil·la de Gandia.  
  
Segon   
D'acord amb el que disposa l'article 56 de la Llei de la Generalitat Valenciana 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es determinen els valors del bé que justifiquen declarar-lo com a tal, es descriuen els detalls que permeten identificar-lo de manera precisa i es definix l'àmbit espacial i temporal en l'annex que s'adjunta a la present resolució.   
  
Tercer  
L'Ajuntament de Gandia vetlarà per la normal realització i la pervivència d'esta manifestació cultural i tutelarà la conservació dels seus valors consuetudinaris i tradicionals. Qualsevol canvi que excedisca el normal desplegament dels elements descrits en l'annex haurà de comunicar-se a la direcció general competent en matèria de patrimoni cultural perquè, si és el cas, emeta l'autorització administrativa corresponent.   
La Generalitat i l'Ajuntament de Gandia fomentaran la difusió pública d'este bé i en garantiran l'estudi i la documentació amb criteris científics i amb la incorporació dels testimonis disponibles a suports materials que en garantisquen la pervivència.   
  
DISPOSICIÓ ADDICIONAL  
  
Única. Inscripció en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià   
La present declaració queda inscrita en la secció quinta de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.   
  
DISPOSICIÓ FINAL  
  
Única  
La present orde tindrà efectes a partir de l'endemà de ser publicada en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
  
València, 8 de març de 2013  
  
La consellera d'Educació, Cultura i Esport,  
MARÍA JOSÉ CATALÁ VERDET  
ANNEX  
  
Introducció  
El cant de la Sibil·la és un cant profètic que antigament s'escenificava la nit de Nadal, exactament durant les matines, i va ser una de les dramatitzacions medievals del cicle de Nadal que més van arrelar a la Península, i a la Corona d'Aragó després de la conquista de Jaume I. La versió més antiga que se'n conserva en la nostra llengua és la d'un cantorale mallorquí d'inici del segle xv, i així es representava fins a la seua quasi abolició, suggerida pel concili de Trento en 1545-1563, arran de la qual es pretenia prohibir esta forma de manifestació extralitúrgica. A tot Mallorca i a l'Alguer (Sardenya), este cant constituïx una tradició ininterrompuda des de la baixa edat mitjana fins als nostres dies, ja que va sobreviure a esta prohibició del concili, mentres que al nostre territori sí que es va deixar de representar. Sabem amb certesa que s'escenificava en la catedral de València i en la col·legiata de Gandia, i possiblement en molts més temples de les diòcesis valencianes.   
  
Es creia que les sibil·les eren dones inspirades pels déus, sempre verges, de temperament esquerp i profetesses. Es comença a parlar d'elles cap al segle v abans de Crist i van gaudir ben prompte d'una gran popularitat. És la sibil·la Eritrea la que ens anuncia el dia del juí final i la vinguda de Crist.   
Són moltes les versions que hui es conserven del cant de la Sibil·la, fruit de la transmissió oral; este fet i la falta de manuscrits han provocat que al llarg dels segles els textos més antics en llengua vulgar tingueren moltes modificacions. Molts investigadors han trobat una vinculació directa entre el Cançoner de Gandia i la dramatúrgia del cant valencià de la Sibil·la.   
Entre les composicions que trobem en el Cançoner de Gandia, destaquen els salms i, per l'interés i la singularitat, les cançons de Nadal, els càntics i dos peces polifòniques sobre el cant de la Sibil·la. Tot això, en un context on s'emulen les antigues representacions renaixentistes que tenen lloc en les matines de Nadal, just abans de la missa del gall. Per tot això, Carles Magraner ha recuperat este cant dins de la col·lecció de música religiosa que durant molt de temps s'ha creat i guardat en la col·legiata de Gandia. El Cançoner de Gandia i la paralitúrgia del cant de la Sibil·la es conserven en un manuscrit guardat en la Biblioteca de Catalunya, però procedent de l'arxiu de la col·legiata de Gandia.   
  
El Cançoner de Gandia conté una magnífica polifonia en llatí d'alabança a la Mare de Déu, així com nadales en castellà i valencià, d'aspecte renaixentista. Així mateix, hi ha un introit de Nadal, Puer natus est nobis, que ens anuncia el naixement del Salvador.   
En este context en què apareix la Sibil·la, ens recorda a tots, enmig de la gran alegria, el dia del juí final, que es farà sobre bons i roïns, és a dir, sobre els fidels al Rei i Jutge Universal, l'arribada del qual era anunciada des de la festa del seu naixement en la condició humana. Acabat el cant de la Sibil·la, s'interpreta un motet que narra l'inici de l'evangeli segons sant Mateu, unes nadales populars d'alabança i el tedèum. Estes obres es conserven correlatives en el Cançoner de Gandia.   
  
Des de 1979, la comunitat dels pares escolapis de Gandia, i particularment el pare Vicent Faus, van recuperar la celebració del cant en el marc de la missa del gall a l'ermita de Santa Anna, amb els seus components poètics i parateatrals. La versió utilitzada procedia d'un breviari de la catedral de València de 1533 i ha sigut adaptada per a l'ermita de Santa Anna per Salvador Pla Faus el mateix any de 1979. La partitura s'ha atribuït al mestre Càrceres i Alonso (segle xvi).   
El ple de l'Ajuntament de Gandia celebrat l'1 de setembre de 1988 va decidir aprovar un conveni de col·laboració entre l'Ajuntament i els pares escolapis per a la prestació de servicis públics en l'ermita de Santa Anna, entre els quals estava prevista la celebració d'actes culturals. En el conveni, firmat el 5 de setembre de 1988, es reconeixia la ingent tasca social, religiosa i cultural de l'Escola Pia.   
Cal destacar el fet de que el cant de la Sibil·la de Mallorca, on sempre s'ha mantingut, va ser declarat i incorporat a la Llista representativa del Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat el 16 de novembre de 2010, i prèviament declarat Bé d'Interés Cultural pel Consell Insular de Mallorca en 2004.   
Sens dubte, el cant de la Sibil·la és un dels exemples de folklore religiós medieval del qual queden escasses mostres en el nostre entorn cultural. Per tant, la reintroducció, des de 1979, a Gandia, ja que no es realitzava en el nostre territori des del final del segle xvi, ha servit com a inici i punt de partida de la recuperació d'este fenomen singular i rellevant de la nostra antiga tradició musical, que inclús recentment es va incorporant en altres poblacions, i, per tant, és mereixedor de protecció com indica la Llei del Patrimoni Cultural Valencià.   
  
Exposició de motius:   
- La conservació i la potenciació d'una antiga tradició i celebració recuperada, hui declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la UNESCO.   
- El reconeixement de la tasca de recuperació i reposició de les activitats religioses i culturals de l'orde escolapi en l'ermita de Santa Anna, gràcies a la llarga col·laboració entre la institució municipal i els pares escolapis.   
Dades sobre el bé objecte de declaració  
Denominació: Cant de la Sibil·la   
Localitat: Gandia   
Data de realització: Nit del 24 al 25 de desembre, és a dir la nit de Nadal.   
Actors principals: Sibil·la, xiquet o xiqueta (veu blanca)   
Actors secundaris: cor   
Descripció del bé   
Actes preliminars: matines   
Part central: cant de la Sibil·la. Sense acompanyament. El cor repetix la tornada. Missa del gall.   
«Al jorn del judici veurà's qui ha fet servici.   
D'una Verge naixerà Déu i hom qui jutjarà   
de cascú lo bé i lo mal al jorn del Juí Final.   
Mostrar-s'han quinze senyals per lo món molt generals,   
los morts ressuscitaran de on tots tremolaran.   
D'alt dels cels davallarà Jesucrist i es mostrarà   
en lo vall de Josafat on serà tothom jutjat.   
Portarà cascú escrit en lo front al seu despit   
les obres que haurà fet, d'on haurà cascú son dret.   
Als bons darà goig etern e als mals lo foc d'infern   
a on sempre penaran puix a Déu ofés hauran.»  
  
Elements que formen part del bé  
Elements mobles: espasa. Vestits: túnica blanca, sobrepellís de seda morada rogenca. Calçat de tela del mateix color. Barret també igual. Tot brodat d'or.   
Elements immobles: presbiteri de l'ermita de Santa Anna, situant-se davant de l'altar.   
Definició de l'àmbit espacial i temporal: ermita de Santa Anna de Gandia. Nit de Nadal, dins de la missa del gall.


Còpia Permalink ELI