Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 6495, del 05-04-2011 (2011/3975)

LLEI 5/2011, d'1 d'abril, de la Generalitat, de Relacions Familiars dels fills i filles els progenitors dels quals no conviuen.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2011/04/01/5/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6495

Data del DOGV
:   05-04-2011

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2011/3975


Data del document
:   01-04-2011

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * progenitor no casat
    * persona separada
    * càrrega familiar
    * dret de custòdia
    * obligació d'aliments
    * persona divorciada
    * divorci
    * protecció de la infància
    * ministeri fiscal
    * separació judicial
    * legislació

La Llei 5/2011, d'1 d'abril, de la Generalitat, de Relacions Familiars dels fills i filles els progenitors dels quals no conviuen, ha estat declarada inconstitucional i nul·la per la sentència del Tribunal Constitucional 192/2016 de 16 de novembre de 2016 que resol el recurs d’inconstitucionalitat núm. 3859-2011 (BOE núm 311 de 26.11.2018)

LLEI 5/2011, d'1 d'abril, de la Generalitat, de Relacions Familiars dels fills i filles els progenitors dels quals no conviuen. [2011/3975]  
Sia notori i manifest a tots els ciutadans que Les Corts han aprovat i jo, d'acord amb el que establixen la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, en nom del rei, promulgue la Llei següent:  
  
  
PREÀMBUL  
  
La reforma de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana duta a terme mitjançant la Llei orgànica 1/2006, de 10 d'abril, va comportar modificacions molt importants que no sols permeten la consecució de majors cotes d'autogovern, sinó que també garanteixen una major qualitat de vida per a tots els ciutadans i les ciutadanes de la Comunitat Valenciana.  
En virtut d'aquesta reforma, que va comportar un salt qualitatiu en matèria competencial, es va atribuir competència exclusiva a la Generalitat, en l'article 49.1.2, per a la conservació, el desenvolupament i la modificació del dret civil foral valencià. En l'exercici d'aquesta competència es va aprovar la Llei 10/2007, de 20 de març, de la Generalitat, de règim econòmic matrimonial valencià, modificada per la Llei 8/2009, de 4 de novembre, de la Generalitat, el primer pas en un camí la meta final del qual és l'elaboració d'un futur codi de dret civil foral valencià que englobe les diferents lleis que es promulguen.  
La preocupació creixent per assegurar el desenvolupament més correcte i adequat de l'interès superior de cada menor davant les situacions de crisi familiar, és especialment sentida en la nostra societat. I, de manera particular, hi ha una demanda creixent perquè, en els casos de ruptura o no convivència entre els progenitors, la convivència amb els fills i les filles menors faça compatible eixe principi fonamental de l'interès superior de cada menor, amb el principi d'igualtat entre els progenitors i amb el dret de cada menor a conviure amb ambdós, tal com va ser proclamat per la Convenció sobre els Drets de l'Infant, de 20 de novembre de 1989, ratificada per Espanya el 30 de novembre de 1990.  
El legislador autonòmic valencià ja va ser sensible a aquesta demanda social quan va promulgar la Llei 12/2008, de 3 de juliol, de la Generalitat, de protecció integral de la infància i l'adolescència de la Comunitat Valenciana. En l'article 22 va configurar el sistema de principis i valors que ara es plasmen en l'articulat d'aquesta llei en els termes següents:  
1. Principi de coparentalitat: «Els poders públics vetllaran per la protecció del principi de coparentalitat en la cura i l'educació dels menors, i garantiran el dret d'aquests que ambdós progenitors participen uniformement en la presa de decisions que afecten els seus interessos».  
  
2. Dret de cada menor a «créixer i viure amb els seus pares, si ambdós manifesten voluntat i aptitud per a la criança, procurant-se en els casos de separació dels progenitors una convivència igualitària amb ambdós».  
3. Dret de cada menor, separat d'un progenitor, «a mantenir relacions personals i contacte directe amb ambdós progenitors de manera regular».  
4. Dret de cada menor «a mantenir relació amb els seus germans, avis i la resta de propparents».  
5. En l'observança d'aquests drets prevaldrà sempre el major interès de cada menor i la incidència en el seu desenvolupament psicològic i social.  
Aquesta llei assumeix plenament els pressupòsits esmentats abans i, per garantir-los adequadament, considera necessari fer conscients els progenitors sobre la necessitat i la importància de pactar, en cas de ruptura o de no convivència, un règim equitatiu de relacions amb els seus fills i les seues filles menors en el que s'ha denominat el «pacte de convivència familiar» i, quan no siga possible assolir aquest pacte, establir la convivència amb els fills i les filles menors, compartida per ambdós progenitors, com a criteri prevalent en el cas que siga l'autoritat judicial la que haja de fixar les condicions d'aquest règim.  
Quant al concepte de custòdia, és clar que aquest terme es queda curt i obsolet per a les pretensions d'una llei que es proposa subratllar la rellevància del contacte quotidià i del tracte freqüent entre els progenitors i els seus fills i les seues filles menors, com a única via que possibilita el creixement del vincle afectiu familiar i estableix les bases d'un desenvolupament psíquic i emocional adequat de cada menor.  
Amb aquesta actuació legislativa es pretenen conjuminar els dos principis fonamentals que concorren en els supòsits de no convivència o ruptura d'una parella quan hi ha fills i filles menors: d'una banda, el dret dels fills i de les filles a mantenir una relació equilibrada i continuada amb ambdós progenitors i, d'un altra, el dret-deure d'aquests de proveir a la criança i educació dels fills i de les filles menors en l'exercici de la responsabilitat familiar, l'exercici de la qual en la nova situació exigeix d'ells un major grau de diligència, de compromís i de cooperació.  
  
El règim de convivència compartida per ambdós progenitors amb els fills i les filles menors pretén facilitar un millor encaix de la nova situació familiar per part de cada menor i el manteniment dels llaços d'afectivitat amb ambdós progenitors. Així mateix, pretén disminuir el nivell de litigiositat entre aquests, derivada del freqüent atorgament de la convivència a un de sol i afavorir la coresponsabilitat i la distribució igualitària de rols socials entre homes i dones en les relacions familiars.  
Aquesta llei s'estructura en set articles, una disposició addicional, dues disposicions transitòries, una disposició derogatòria i quatre disposicions finals. L'àmbit d'aplicació és determinat pel criteri del veïnat civil valencià dels fills i de les filles subjectes a l'autoritat parental dels seus progenitors (article 2). L'article 3 conté una sèrie de definicions amb què es determina, a l'efecte del que hi ha previst en aquesta llei, què ha d'entendre's per règim de convivència compartida, règim de convivència individual, règim de relacions, pacte de convivència familiar i, dins de les despeses d'atenció als fills i a les filles menors, quines tenen caràcter ordinari i quines poden considerar-se extraordinàries.  
  
L'article 4 estableix els elements i les condicions del denominat «pacte de convivència familiar», que haurà de ser judicialment aprovat; el règim de convivència o de relacions familiars dels progenitors amb els fills i les filles menors; el règim de relacions dels fills i de les filles menors amb els seus germans i les seues germanes, avis i àvies, parents i altres persones acostades; la destinació de l'habitatge i l'aixovar familiar, si escau, i el d'altres habitatges familiars que, pertanyent a un o altre progenitor, hagen estat utilitzades en l'àmbit familiar, i la quantia i la manera de satisfacció de les despeses d'atenció als fills i a les filles menors.  
La resta de disposicions previstes en la llei afecten els supòsits en que no siga possible assolir aquest pacte i el règim de convivència haja de ser fixat per l'autoritat judicial. L'article 5 estableix el principi general d'atribució compartida a ambdós progenitors del règim de convivència i els criteris que han de tenir-se en compte a aquest efecte, habilitant l'autoritat judicial per a decidir la convivència individual atenent a les circumstàncies de cada cas. A més, s'estableixen una sèrie de garanties i precaucions per a vetllar per l'interès superior de cada menor, com la possibilitat d'establir un control periòdic de la situació familiar per a confirmar o canviar el règim establert i l'exclusió de l'atribució compartida del règim de convivència en el cas que un dels progenitors estiga incurs en un procés penal contra l'altre, incloent les situacions de violència domèstica i de gènere.  
  
L'article 6 s'ocupa de l'atribució de l'habitatge familiar i de l'aixovar domèstic. A falta de pacte entre els progenitors, en els casos de règim de convivència compartida es procura que en l'assignació de l'habitatge prevalga l'interès superior de cada menor per damunt de qualsevol altra consideració i s'atenen els interessos del cònjuge que més dificultats puga tenir per a trobar un nou habitatge desprès del cessament de la convivència només en la mesura que siguen compatibles amb l'interès superior de cada menor esmentat. Sobre la base d'aquest criteri general, el precepte té en compte si s'està davant un supòsit de règim de convivència compartida o d'atribució de la convivència amb els fills i les filles menors a un sol dels progenitors i es preveuen diverses solucions depenent de si l'habitatge familiar és comú a ambdós progenitors o un bé privat del progenitor que no resulta adjudicatari del règim de convivència. En tot cas, l'atribució de l'habitatge familiar tindrà caràcter temporal, l'autoritat judicial fixarà el període màxim d'ús i el règim jurídic previst en el precepte no s'aplicarà als habitatges que es gaudesquen com segona o ulteriors residències.  
  
Finalment, l'article 7 s'ocupa de les despeses derivades de l'atenció als fills i a les filles menors, i estableix la manera en què cadascun dels progenitors ha de contribuir a sufragar-los.  
La disposició addicional preveu que l'aprovació del «pacte de convivència familiar», les modificacions i la seua extinció es tramitaran en els termes prevists per la legislació processal civil per al conveni regulador en processos de separació i divorci d'acord mutu. La disposició transitòria primera estableix que les parts i el Ministeri Fiscal, a partir de l'entrada en vigor de la llei, podran sol·licitar la revisió judicial de les mesures definitives adoptades d'acord amb la legislació anterior en un procediment de separació, nul·litat o divorci. La disposició transitòria segona preveu que aquesta llei serà aplicable als procediments judicials en matèria de nul·litat, separació, divorci i mesures paterno o maternofilials que estiguen pendents de sentència en el moment de l'entrada en vigor. I, finalment, les quatre disposicions finals al·ludeixen, successivament, a la competència del legislador autonòmic en matèria de dret civil, a l'empara de l'article 49.1.2 de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana; a l'aplicació supletòria del Codi Civil; a l'atribució al Consell de la facultat per a dictar totes les disposicions que siguen necessàries per al desenvolupament adequat i la millor aplicació d'aquesta llei, i, finalment, a l'entrada en vigor de la norma als trenta dies de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
  
  
Article 1. Objecte  
Aquesta llei té com a objecte regular les relacions familiars dels progenitors que no conviuen, amb els seus fills i les seues filles sotmesos a la seua autoritat parental, i les d'aquests i aquestes amb els seus germans i les seues germanes, avis i àvies, altres propparents.  
  
Article 2. Àmbit d'aplicació  
D'acord amb el que hi ha disposat en l'article 3.4 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana i les disposicions del títol preliminar del Codi Civil, aquesta llei serà aplicable respecte dels fills i de les filles, subjectes a l'autoritat parental dels seus progenitors, que ostenten el veïnat civil valencià.  
  
Article 3. Definicions  
A l'efecte del que hi ha previst en aquesta llei, els conceptes següents queden definits com s'indica:  
a) Per règim de convivència compartida ha d'entendre's el sistema dirigit a regular i organitzar la cohabitació dels progenitors que no convisquen entre si amb els seus fills i les seues filles menors, i caracteritzat per una distribució igualitària i racional del temps de cohabitació de cadascun dels progenitors amb els seus fills i les seues filles menors, acordat voluntàriament entre aquells, o si no n'hi ha, per decisió judicial.  
b) Per règim de convivència individual ha d'entendre's una modalitat excepcional de règim de convivència, consistent en l'atribució de la cohabitació amb els fills i les filles menors a un sol dels progenitors de manera individual, sense perjudici del dret de l'altre progenitor de gaudir d'un règim de relacions amb els seus fills o les seues filles menors adaptat a les circumstàncies del cas.  
c) Per règim de relacions ha d'entendre's el sistema dirigit a regular i organitzar el contacte, les estades, les visites i les comunicacions entre els progenitors i els seus fills i les seues filles menors, quan no existesca convivència.  
d) Per pacte de convivència familiar ha d'entendre's l'acord, de naturalesa familiar i patrimonial, adoptat entre ambdós progenitors i judicialment aprovat, amb la finalitat de regular i organitzar el règim de convivència o de relacions, si escau, i els altres aspectes que es preveuen en aquesta llei.  
e) Han de considerar-se despeses ordinàries aquelles que els fills i les filles menors necessiten de forma habitual al llarg d'una anualitat i la meritació de les quals siga previsible en aquest període. S'entendran sempre incloses les relatives a l'alimentació, el vestit, l'educació i qualssevol altres que els progenitors pacten com a tals o que estiguen consolidats abans del cessament de la seua convivència.  
f) Han de considerar-se despeses extraordinàries les que puguen sorgir amb relació als fills i a les filles menors de forma excepcional.  
  
Article 4. Pacte de convivència familiar  
1. Quan els progenitors no convisquen o quan la seua convivència haja cessat, podran atorgar un pacte de convivència familiar, en el qual acordaran els termes de la seua relació amb els seus fills i filles.  
2. El pacte de convivència familiar haurà d'establir, almenys, els punts següents:  
a) El règim de convivència i/o de relacions amb els fills i les filles menors per a garantir-ne el contacte amb ambdós progenitors.  
b) El règim mínim de relació dels fills i filles amb els seus germans i germanes, avis i àvies, i altres parents i persones acostades, sense perjudici del dret d'aquests a exercir tal relació.  
c) El destí de l'habitatge i l'aixovar familiar, si és el cas, així com d'altres habitatges familiars que, pertanyent a un o altre progenitor, hagen sigut utilitzats en l'àmbit familiar.  
d) La quantia i el mode de satisfer les despeses dels fills i filles.  
3. El pacte de convivència familiar podrà modificar-se o extingir-se:  
a) Per les causes especificades en el propi pacte.  
b) Per mutu acord.  
c) A petició d'un dels progenitors, quan hi hagueren sobrevingut circumstàncies rellevants.  
d) Per iniciativa del Ministeri Fiscal en la seua funció de protecció dels menors i incapacitats.  
e) Per privació, suspensió o extinció de la pàtria potestat a un dels progenitors, sobrevinguda al pacte.   
f) Per incompliment greu o reiterat de les obligacions establides en el pacte.   
4. El pacte de convivència familiar, i les modificacions i l'extinció d'aquest, produiran efectes una vegada els aprove l'autoritat judicial, oït el Ministeri Fiscal.  
  
Article 5. Mesures judicials  
1. A falta de pacte entre els progenitors, serà l'autoritat judicial, amb audiència prèvia del Ministeri Fiscal, la que fixarà els aspectes enumerats en l'apartat 2 de l'article 4 d'aquesta llei.  
2. Com a regla general, atribuirà a ambdós progenitors, de manera compartida, el règim de convivència amb els fills i amb les filles menors d'edat, sense que siga obstacle per a això l'oposició d'un dels progenitors o les males relacions entre ells.  
3. Abans de fixar el règim de convivència de cada progenitor amb els fills i amb les filles menors, i a la vista de la proposta de pacte de convivència familiar que cadascun haurà de presentar, l'autoritat judicial tindrà en compte els factors següents:  
a) L'edat dels fills i de les filles. En els casos de menors lactants, es podrà establir un règim de convivència provisional, de menor extensió, d'acord amb les necessitats de l'infant, que haurà de ser progressivament ampliat a instància de qualsevol dels progenitors.  
  
b) L'opinió dels fills i de les filles menors, quan tingueren la maduresa suficient, i, en tot cas, quan hagen fet 12 anys.  
c) La dedicació passada a la família, el temps dedicat a la criança i l'educació dels fills i de les filles menors i la capacitat de cada progenitor.  
d) Els informes socials, mèdics, psicològics i altres que siguen procedents.  
e) Els supòsits d'especial arrelament social, escolar o familiar dels fills i de les filles menors.  
f) Les possibilitats de conciliació de la vida familiar i laboral dels progenitors.  
g) La disponibilitat de cadascun per a mantenir un tracte directe amb cada fill o filla menor d'edat.  
h) Qualsevol altra circumstància rellevant a aquests efectes.  
4. L'autoritat judicial podrà atorgar a un sol dels progenitors el règim de convivència amb els fills i les filles menors quan ho considere necessari per a garantir-ne l'interès superior, i a la vista dels informes socials, mèdics, psicològics i altres que siguen procedents. En aquest supòsit, haurà d'establir un règim de relacions familiars adaptat a les circumstàncies pròpies del cas, que garantesca el contacte dels fills i les filles menors amb ambdós progenitors.  
5. L'autoritat judicial, ateses les circumstàncies particulars del cas, podrà establir un control periòdic de la situació familiar i, a la vista dels informes al·ludits en l'apartat anterior, podrà determinar un nou règim de convivència.  
6. Excepcionalment tampoc no procedirà l'atribució d'un règim de convivència a un dels progenitors quan estiga incurs en un procés penal iniciat per atemptar contra la vida, la integritat física, la llibertat, la integritat moral o la llibertat i indemnitat sexual de l'altre progenitor o dels fills o de les filles, i s'haja dictat una resolució judicial motivada en què es constaten indicis fundats i racionals de criminalitat, sempre que, segons aquests indicis, l'aplicació del règim de convivència poguera comportar risc objectiu per als fills i per a les filles o per a l'altre progenitor. Tampoc procedirà quan l'autoritat judicial advertesca, com a conseqüència de les al·legacions de les parts i les proves practicades, l'existència d'indicis fundats de violència domèstica o de gènere.  
  
Quan es dicte una resolució judicial que pose fi al procediment, amb efectes absolutoris, en qualsevol dels procediments ressenyats en el paràgraf anterior, es podrà revisar, d'ofici o a instància de part, l'ordenació de les relacions familiars.  
  
Article 6. Atribució de l'ús de l'habitatge i aixovar familiar  
1. A falta de pacte entre els progenitors, en els casos de règim de convivència compartida, la preferència en l'ús de l'habitatge familiar s'atribuirà d'acord amb el que siga més convenient per als fills i per a les filles menors i, sempre que fóra compatible amb això, al progenitor que tinguera objectivament més dificultats d'accés a un altre habitatge. En el cas d'atribuir-se l'habitatge familiar a un dels progenitors, si aquest és privatiu de l'altre progenitor o comú d'ambdós, es fixarà una compensació per la pèrdua de l'ús i la disposició d'aquest a favor del progenitor titular o cotitular no adjudicatari tenint en compte les rendes pagades per lloguers d'habitatges semblants en la mateixa zona i les altres circumstàncies concurrents en el cas. Aquesta compensació podrà ser computada, en tot o en part, com a contribució a les despeses ordinàries amb el consentiment de qui hi tinga dret o en virtut de decisió judicial. El mateix règim jurídic s'aplicarà als supòsits en què s'atribuesca la convivència amb els fills i les filles menors a un sol dels progenitors.  
2. Excepte acord en contra entre els progenitors, en cap cas s'adjudicarà un habitatge, encara que haguera estat la residència familiar habitual fins al cessament de la convivència entre els progenitors, si és de caràcter privatiu del progenitor no adjudicatari o comú d'ambdós i el progenitor a què s'adjudica fóra titular de drets sobre un habitatge que el faculten per a ocupar-lo com a tal residència familiar. Si durant l'ocupació com a habitatge familiar del que pertany a l'altre progenitor o a ambdós, s'incorporaren al patrimoni del cònjuge adjudicatari aquests drets, aquest cessarà en l'ús de l'habitatge familiar que ocupara fins tal moment excepte acord entre els progenitors i amb decisió judicial prèvia si escau.  
3. En els supòsits dels dos apartats anteriors, l'atribució de l'habitatge tindrà caràcter temporal i l'autoritat judicial fixarà el període màxim d'aquest ús, sense perjudici que aquest ús puga cessar o modificar-se, en virtut de decisió judicial, quan hi concórreguen circumstàncies que ho facen innecessari o abusiu i perjudicial per al progenitor titular no adjudicatari.  
4. El règim jurídic establert en els paràgrafs anteriors no serà aplicable als habitatges que es gaudesquen com segona o ulteriors residències.  
5. L'aixovar familiar romandrà en l'habitatge familiar llevat que en el pacte de convivència familiar o per resolució judicial es determine la retirada de béns privatius que en formen part. En tot cas, el progenitor a qui no se li atribuesca l'habitatge tindrà dret a retirar-ne els seus efectes personals en el termini que establesca l'autoritat judicial.  
6. Quan s'haja decidit que cap dels progenitors romanga en l'habitatge familiar, s'efectuarà el repartiment dels béns que componguen l'aixovar familiar i dels altres, siguen comuns dels progenitors o privatius d'un o altre, d'acord amb la legislació que els siga aplicable i amb l'acord previ d'aquells o resolució judicial en qualsevol altre cas.  
  
  
Article 7. Despeses d'atenció als fills i filles  
1. En defecte de pacte de convivència familiar, l'autoritat judicial determinarà, d'acord amb els recursos econòmics de què disposen ambdós progenitors, la quantitat que aquests hauran de satisfer en concepte de despeses ordinàries d'atenció als fills i a les filles menors.  
2. Cadascun contribuirà a satisfer aquestes despeses d'acord amb els seus propis recursos i amb les necessitats dels fills i de les filles menors.  
3. Les despeses extraordinàries seran satisfetes per ambdós progenitors de conformitat amb el que s'haja acordat entre ells. A falta de pacte, l'autoritat judicial decidirà la manera en què hauran de ser sufragades, amb independència de qui els haja satisfet i de si el règim de convivència és compartit o no. En tot cas, les despeses necessàries d'educació i formació no cobertes pel sistema educatiu i els de salut no cobertes per la Seguretat Social o per qualsevol altra mutualitat o organisme a què pogueren estar afiliats els fills i les filles menors, hauran de ser sufragades obligatòriament per ambdós progenitors en la proporció que establesca l'autoritat judicial.  
4. D'acord amb el règim de convivència amb els fills i les filles menors que s'haja establert, l'autoritat judicial decidirà la manera concreta en què hagen de ser satisfetes les despeses d'atenció als fills i a les filles menors.  
  
  
DISPOSICIÓ ADDICIONAL  
  
Única. Tramitació del pacte de convivència familiar, de les seues modificacions i de la seua extinció  
El pacte de convivència familiar, i les modificacions i l'extinció d'aquest, es tramitaran en els termes prevists per la legislació processal civil per al conveni regulador en processos de separació i divorci d'acord mutu.  
  
  
DISPOSICIONS TRANSITÒRIES  
  
Primera. Revisió judicial de mesures adoptades d'acord amb la legislació anterior  
A través del procediment establert en la legislació processal civil per a la modificació de mesures definitives acordades en un procediment de separació, nul·litat o divorci, i a partir de l'entrada en vigor d'aquesta llei, es podran revisar judicialment les adoptades d'acord amb la legislació anterior, quan alguna de les parts o el Ministeri Fiscal, respecte de casos concrets, sol·liciten l'aplicació d'aquesta norma.  
  
  
Segona. Aplicació a procediments judicials pendents de sentència  
  
Aquesta llei serà aplicable als procediments judicials en matèria de nul·litat, separació, divorci i mesures paterno o maternofilials que estiguen pendents de sentència en el moment de l'entrada en vigor.  
  
  
DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA  
  
Única. Derogació normativa  
Queden derogades totes les disposicions que del mateix rang o d'un rang inferior s'oposen al que disposa aquesta llei.  
  
  
DISPOSICIONS FINALS  
  
Primera. Títol competencial habilitant  
La present llei es dicta a l'empara de la competència exclusiva que l'article 49.1.2.ª de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana atorga a la Generalitat.  
  
Segona. Aplicació supletòria del Codi Civil  
El Codi Civil s'aplicarà amb caràcter supletori, en defecte de la present llei, en totes les matèries regulades per aquesta.  
  
Tercera. Habilitació per al desplegament reglamentari  
Es faculta el Consell per a dictar totes les disposicions que siguen necessàries per a l'adequat desenrotllament i la millor aplicació d'aquesta llei.  
  
Quarta. Entrada en vigor  
Aquesta llei entrarà en vigor als trenta dies de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir esta llei.  
  
  
València, 1 d'abril de 2011  
  
El president de la Generalitat,  
Francisco Camps Ortiz


Còpia Permalink ELI