Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4761, del 26-05-2004 (2004/5346)

DECRET 83/2004, de 21 de maig, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural el Conjunt Històric de Culla.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4761

Data del DOGV
:   26-05-2004

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2004/5346


Data del document
:   21-05-2004

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * Culla
    * ben cultural
    * patrimoni arquitectònic
    * legislació
    * patrimoni cultural

DECRET 83/2004, de 21 de maig, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural el Conjunt Històric de Culla. [2004/X5346]
  
L'article 31.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, aprovat per la Llei Orgànica 5/1982, d'1 de juliol, establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà mitjançant decret del Consell de la Generalitat, a proposta de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport. Tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració General de l'Estat.
  
Mitjançant Resolució de 6 de juliol de 1983, la Direcció General de Belles Arts i Arxius, del Ministeri de Cultura, va acordar incoar expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural del Conjunt Històric de Culla.
  
L'expedient en qüestió va ser remés per a la seua tramitació a la Generalitat segons el que disposa el Reial Decret 3066/1983, de 13 d'octubre, sobre traspàs de funcions i servicis de l'Estat a la Generalitat en matèria de cultura i, en concret, a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'acord amb allò que s'ha preceptuat en el Decret 171/1983, de 29 de desembre, de la Presidència de la Generalitat.
  
Mitjançant Resolució de 15 d'octubre de 2003, de la Direcció General de Política Lingüística i Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, es va acordar continuar l'expedient incoat d'acord amb les disposicions vigents i obrir un període d'informació pública. La dita resolució, amb els seus annexos, a més, va ser exposada en el tauler d'anuncis de l'Ajuntament de Culla, al qual es va concedir tràmit d'audiència, sense que s'aportaren al·legacions a l'expedient.
  
En compliment del que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, han emés un informe favorable a la declaració la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles i el Consell Valencià de Cultura.
  
En virtut del que s'exposa i d'acord amb el que establix la normativa mencionada, a proposta del conseller de Cultura, Educació i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell de la Generalitat, en la reunió del dia 21 de maig de 2004,
  
DECRETE
  
Article 1
  
Declarar Bé d'Interés Cultural el Conjunt Històric de Culla.
  
Article 2
  
L'àrea afectada per la declaració de Bé d'Interés Cultural del Conjunt Històric de Culla queda definida en els annexos que s'adjunten i que formen part del present decret. La documentació complementària consta en l'expedient de la seua raó.
  
Disposicions addicionals
  
Primera
  
Inscriure el Conjunt Històric de Culla, de conformitat amb el que disposa l'article 29.1 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, en la secció 1a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Segona
  
En virtut del que establix l'article 28.2.e) de la Llei de Patrimoni Cultural Valencià, els Béns de Rellevància Local mencionats en l'annex III del present decret hauran de ser inscrits en la secció 2a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
  
DisposiciÓ final
  
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
València, 21 de maig de 2004
  
El president de la Generalitat,
  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
  
El conseller de Cultura, Educació i Esport,
  
ESTEBAN GONZÁLEZ PONS
  
ANNEX I
  
DADES SOBRE EL BÉ OBJECTE DE LA DECLARACIÓ
  
1. Denominació:
  
Conjunt Històric de Culla.
  
2. Localització:
  
a) Comunitat Autònoma: Comunitat Valenciana.
  
b) Província: Castelló.
  
c) Municipi: Culla.
  
3. Delimitació:
  
- Justificació de la delimitació
  
El criteri per a delimitar el conjunt històric de Culla ha sigut la inclusió del recinte murallat, així com de les parcel·les edificables i espais públics d'interés que limiten amb aquell, de manera que tots estos conformen el nucli històric de la vila. També s'inclou l'entorn del castell, d'elevat valor ambiental i paisatgístic, de manera que puga garantir-se la seua protecció.
  
- Definició literal de la delimitació:
  
Origen: Situat a la plaça de Joan Barceló, punt A.
  
Sentit: Horari.
  
Línia delimitadora: Des de l'origen, punt A, ascendix des de la plaça de Joan Barceló fins a la plaça Portanova, per l'eix del carrer del Sol, i continua pel mateix eix fins a vorejar el castell, incloent-hi la parcel·la cadastral núm. 54, l'illa núm. 07852 i la parcel·la núm. 52. Continua per una línia exterior de les parts de darrere del carrer Sant Joaquim a 25 metres del mencionat carrer. Continua en esta direcció fins a la seua intersecció amb una línia virtual situada a 30 m., en paral·lel del límit del carrer de la Font amb el límit de la sendera Reial. Prosseguix per l'eix del carrer de la Font, fins a la prolongació de la mitgera nord de la parcel·la núm. 04 de l'illa cadastral núm. 09795. Prosseguix pel límit nord de la núm. 03 i travessa els números 02 i 01 fins a la parcel·la núm. 31, incorporant-la, fins al carrer Fontanelles. En este punt trenca en angle recte fins al carrer del Doctor Agut, prosseguix per l'eix d'este carrer fins a girar per a arribar al punt d'origen a la plaça de Joan Barceló.
  
4. Descripció:
  
(Basada en obres de Sánchez Gozalbo, Forcada Martí i en el Catàleg Arquitectònic del Maestrat, ressenyades en la bibliografia)
  
- Evolució històrica
  
Els dominis del castell de Culla comprenien una bona part del nord de la província de Castelló. Contenia els següents pobles o fortaleses: Culla, capital de districte; Atzeneta del Maestrat, Benafigos, Benasal, Boy, Corbó, Castellar, Molinell, la Torre d'en Besora, Vilar de Canes, Vilafranca i Vistabella.
  
Este castell, i les seues pertinences, va ser donat jure hereditari a l'Orde del Tremp pel rei Pere el Catòlic, a Lleida, el 22 de maig de 1213.
  
Era dels castells forts i estimats, com es pot deduir del tractat concertat entre Zeit i el rei Jaume a Calataiud el 20 d'abril de 1229; el primer va donar sis castells segons el que s'hi havia estipulat, que són: Peñíscola, Morella, Cuillar, Alpuente, Jérica i Segorbe. No hi ha rastre en la crònica reial per a conjecturar el temps en què es va entregar al rei o va ser conquistat, encara que se suposa que va ser durant l'any 1234.
  
Després de l'acord sobre el senyoriu de Morella, fet a Montalbán l'11 de maig de 1235, entre el seu conquistador, Blasco de Alagón i el rei Jaume, este li dóna jure hereditari els importants castells i pertinences de Culla i les Coves de Vinromà.
  
A la mort de Blasco de Alagón, que havia ocorregut probablement a les mans de mainaders reials, perquè es trobava en pugna amb el monarca, el castell de Culla passa a la seua filla Constanza i als seus néts Artal i Blasco. Després passa a pertànyer als descendents de Blasco de Alagón, i l'Orde del Tremp el compra a Guillem d'Anglesola el 27 de març de 1303, per la suma de 500.000 sous.
  
Extingit el Tremp, passa a Montesa en 1319, i Jaume II ordena als jurats de Culla l'1 de març de 1320 que complisquen el mandat reial i nomenen procuradors per a prestar jurament de fidelitat i homenatge al mestre de l'acabada de crear Orde de Montesa.
  
Sis inventaris de la Comanda de Culla pertanyents al període 1583-1743, que descriuen el castell, informen sobre la progressiva degradació de la fortalesa per espai de dos segles. Durant la primera contesa carlina va tindre lloc una rehabilitació parcial del castell, amb la finalitat de ser utilitzat com a fort militar, hospital i presó. Segons mossén Salvador Roig ?el castell va ser renovat en 1839 pels facciosos?, i segons el mateix autor ?en 1842 va ser arrasat per les tropes liberals?. La destrucció va ser tenaç i per les empremtes es coneix que va ser dinamitada.
  
- Descripció arquitectònica
  
Sobre un antic poblat ibèric abandonat, en la part alta d'un xicotet i elevat turó, els musulmans van construir el castell de Culla. En la falda van alçar un recinte murallat per a protegir la població. Del recinte es conserven els llenços, tres portals d'accés i restes d'un quart.
  
Els carrers seguixen les corbes de nivell i irregularitats del terreny que confluïxen a la plaça de l'Església.
  
Les cases són de maçoneria i lluïment lleuger. Abunden les portades d'arc de mig punt adovellades, els ràfecs correguts i el perfil de vora de teula ceràmica. Les edificacions del segle XIX són ja de dos pisos amb balcons i terrats.
  
Edificis d'interés són: l'església del Salvador, l'antic hospital, l'abadia i l'antiga presó.
  
ANNEX II
  
BÉNS D'INTERÉS CULTURAL COMPRESOS EN EL CONJUNT HISTÒRIC, DELIMITACIÓ DELS SEUS ENTORNS DE PROTECCIÓ
  
- Castell i recinte murallat (núm. d'inscripció Q-E-02-6868283 en el Registre de Béns d'Interés Cultural del Ministeri de Cultura).
  
Es tracta d'un castell de tipologia muntanyesa amb planta irregular dispersa, de dimensions mitjanes. S'hi poden diferenciar tres recintes no concèntrics. El recinte principal es caracteritza per una forma semicircular lleugerament bombada cap al sud i en una posició més baixa i escalonada; convergent a Tramuntana es troba el recinte secundari. El tercer recinte fa la funció d'albacar.
  
Sobre les restes de l'antiga porta de la torre barbacana es troben dos escuts amb les armes de Montesa i del frare Pere de Tous.
  
Als peus del castell, unes gruixudes muralles amb torres tanquen la Culla cristiana medieval. Esta fortificació es deu probablement al poblament de 1244 promogut per Guillem d'Anglesola i la seua esposa Constança.
  
- Entorn de protecció del castell i del recinte murallat
  
L'entorn de protecció del castell i del recinte murallat coincidix amb l'àmbit del conjunt històric.
  
ANNEX III
  
BÉNS DE RELLEVÀNCIA LOCAL
  
Relació de les edificacions més destacades del conjunt històric de Culla, considerades com a Béns de Rellevància Local, i que han de ser inscrits en la secció 2a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià:
  
1. Església parroquial del Salvador. Construïda en carreus amb coberta a dos aigües de teula àrab. Té dos accessos: el principal, als peus de l'edifici, adovellat, amb finestra emmarcada amb pilastres i perfil de vora en frontó corb, del segle XVIII, d'aparell i de carreus; la secundària, del segle XVIII, en el costat de l'epístola, semicircular amb línia d'imposta de la qual partixen àmplies dovelles de carreus.
  
Als peus, una torre campanar de dos cossos separats per una cornisa; l'inferior de maçoneria, i el superior de carreus, foradat per quatre arcs de mig punt entre pilastres on s'alberguen les campanes; rematades en balustrada i capitells.
  
L'interior s'organitza entorn d'una sola nau dividida en tres trams amb capelles laterals i creuer. Suports de pilastres, arcs de mig punt i triomfal en la nau. Es cobrix tot l'edifici amb una volta de canó, excepte la sagristia, que és plana. El cor als peus, enlaire i amb barana balustrada, que és de fusta.
  
Està decorat amb capitells i cornisa correguda per tot el temple. En la zona del presbiteri es troben pintures de Falcó (1964) amb escenes de la vida de Crist i sants.
  
2. La presó, antic graner.
  
3. Antic hospital.
  
ANNEX IV
  
NORMATIVA DE PROTECCIÓ DEL CONJUNT HISTÒRIC I DELS SEUS MONUMENTS I ENTORNS DE PROTECCIÓ
  
Conjunt Històric
  
Article 1
  
Segons el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció necessitarà, amb caràcter previ a la concessió de llicència o aprovació municipal, l'autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport; la dita autorització s'haurà d'ajustar als criteris establits en l'article 39 de l'esmentada llei i les determinacions d'esta normativa que, en la seua aplicació, es concreten per a este àmbit.
  
Article 2
  
L'article anterior regirà transitòriament fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció o fins que siga convalidat, si és procedent, el planejament vigent a l'efecte de l'article 34.2 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Article 3
  
El règim d'intervencions patrimonialment admissibles en els béns seleccionats en el present decret per al seu reconeixement com a Béns de Rellevància Local garantirà la protecció integral dels seus valors d'acord amb el que disposa l'article 50 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, per als béns així reconeguts. Això, sense perjuí de l'obligació municipal d'adaptar el contingut del seu Catàleg de Béns i Espais Protegits a l'efecte d'incloure estos immobles amb l'expressada qualificació, fet que implicarà la plena aplicació d'allò que s'ha preceptuat en l'esmentat article.
  
Article 4
  
Totes les intervencions requeriran, per a la seua autorització patrimonial, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que, per la seua especificitat, els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.
  
Este últim aspecte serà avaluat pel tècnic municipal, del sospesat informe del qual l'Ajuntament podrà derivar la innecessarietat d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la correcta conservació, bon ús i habitabilitat interior dels immobles que no tinguen reconeixement individualitzat de Bé d'Interés Cultural o Bé de Rellevància Local, i que, per plantejament, tècnica i abast no suposen posar en perill els valors de l'edifici, en si mateix i/o en la seua contribució als valors generals de l'àmbit protegit.
  
En estos casos, l'Ajuntament comunicarà a la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, en el termini de 10 dies, la concessió de llicència municipal, i adjuntarà com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.
  
Article 5
  
Amb les úniques excepcions que la Llei del Patrimoni Cultural Valencià establix, i que justificadament puguen ser invocades, i mentres que no es proveïsca del planejament a què fa referència l'article 2 de la present normativa, les intervencions atendran els criteris següents:
  
1. Es mantindran les pautes de parcel·lació històrica del conjunt.
  
2. Les alineacions i altures seran les establides en el Projecte de Delimitació de Sòl Urbà de Culla, aprovat definitivament per la Comissió Territorial d'Urbanisme el 5 de juny de 1987.
  
3. L'ús característic dels edificis serà el residencial amb els usos compatibles acceptats pel referit Pla General.
  
4. Mentre no es procedisca a la catalogació individualitzada del patrimoni arquitectònic del conjunt, els edificis tradicionals mantindran les seues façanes originals. Les obres de restauració de façana, així com les de reforma interior que abasten el nivell de rehabilitació global de l'immoble, hauran de repristinar la morfologia exterior, conforme als seus valors arquitectònics específics i definició primigènia. En els immobles la morfologia dels quals resulte dissonant respecte de la característica de la zona, estes actuacions comportaran l'adequació de la façana i les cobertes a les condicions establides en la present normativa per a les edificacions de nova planta. Les intervencions en plantes baixes comportaran el respecte ?i la recuperació si és el cas- de la part corresponent de la façana de l'immoble.
  
5. Les façanes de nova planta o de remodelació d'aquelles no tradicionals s'adequaran amb caràcter estètic i material a la tipologia i els acabats de la zona:
  
a)Els ràfecs de coberta, volats des del pla de l'alineació, seran de dimensions i perfils tradicionals.
  
b) Els buits seran de proporció vertical, disposició i dimensions característiques de la zona.
  
c) Les fusteries s'integraran segons cànons tradicionals, preferentment de fusta i descartant imitacions. Per a l'enfosquiment i la protecció es disposarà, preferentment, contrafinestres interiors, i s'admetran a l'exterior mallorquines o la sobreposició de les tradicionals persianetes enrotllables de fusta.
  
d) Pel que fa als acabats exteriors dels paraments, es prohibixen tècniques materials no tradicionals o que suposen la imitació d'estos.
  
e) Els balcons seran de safata de grossor no superior a 15 cm., volada característica ?en tot cas no superior a 50 cm. i barana de ferro, i es desenvoluparà en extensió ?nombre i amplitud?, disposició i jerarquia compositives, segons les pautes pròpies de la zona. Queden proscrits els miradors.
  
6. Les cobertes seran inclinades, de teula àrab, amb pendent màxim del 35 per cent, a dos aigües i carener d'alçària màxima de 2,25 metres respecte de l'alçària de cornisa. Este requisit únicament podrà ser dispensat, amb caràcter excepcional, en aquells casos en què s'acredite l'existència d'una singular justificació historicocontextual.
  
Article 6
  
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en l'apreci de l'escena o paisatge urbà dels monuments, el seu entorn i el conjunt en general, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de característiques i conseqüències semblants, hauran de sotmetre's a l'autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat al·ludits abans.
  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.
  
Monuments
  
Article 7
  
S'atindrà al que disposa la secció segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III, títol II, de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de monument.
  
Article 8
  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució d'estos fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons allò que disposa l'article 18 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Entorns de monuments
  
Article 9
  
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, en els entorns dels monuments ?encara quan siguen dotats d'una planificació patrimonialment validada- qualsevol actuació requerirà l'autorització prèvia de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport excepte en els supòsits previstos en l'article 4 de la present normativa, que també s'aplicarà en estos àmbits.
  
Article 10
  
Mentre no es proveïsca estos entorns del planejament específic a què fa referència l'article 34 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, regirà, amb caràcter transitori, la normativa determinada en el present decret per al Conjunt Històric o la que, en substitució d'esta, dispose el planejament patrimonial aprovat per a este. La Conselleria de Cultura, Educació i Esport podrà, a la vista del nivell de detall d'este últim document, eximir l'Ajuntament de l'obligatorietat de redactar documents planificadors específics per a estos àmbits.
  
Disposicions generals
  
Article 11
  
Totes les actuacions i obres que suposen l'alteració del subsòl del conjunt quedaran subjectes al que disposa el títol III de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià i requeriran la intervenció arqueològica prèvia.
  
Article 12
  
La contravenció del que preveu la present normativa determinarà la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en la Llei del Patrimoni Cultural Valencià i la resta de lleis que s'apliquen.
  
Article 13
  
A fi de preservar el paisatge històric del conjunt en el sòl classificat com no urbanitzable pel planejament vigent, no s'autoritzarà cap edificació per a qualsevol ús, excepte les edificacions existents des de temps immemorial, i queden prohibits els moviments de terres i excavacions ?d'incidència paisatgística- tala d'arbres ?sense autorització expressa del departament competent en matèria de Medi Ambient i de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport- i abocament de residus.