Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 4505, del 22-05-2003 (2003/5406)

Notificació de la resolució del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de 27-01-03 (RA-105/2002), a Amparo Hernandis Simarro i altres.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4505

Data del DOGV
:   22-05-2003

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2003/5406


Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la resolució del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de 27-01-03 (RA-105/2002), a Amparo Hernandis Simarro i altres. [2003/5406]
  
Ja que no s'ha pogut practicar les notificacions a la senyora Amparo Hernandis Simarro, el senyor José Estarlich Ortega, el senyor José Bernardo Oliver Pau, el senyor Ramón Palacios Cortés, el senyora Concepción Oliver, la senyora Inés Cebolla, la senyora Mª Carmen Pau Viñals i la senyora Trinidad Redal Sánchez i d'acord amb el que disposa l'article 59.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i en aplicació del que disposa el dit article, es publica el text íntegre de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de 27 de gener de 2003 (RA-105/2002).
  
Vists els recursos d'alçada interposats pels propietaris del carrer Dr. Ferran d'Alzira, la senyor Cecilia Marrades, núm. 75 del carrer Dr. Ferran, el senyor José Bernardo Oliver Pau, núm. 79-B, la senyora Mª Carmen Pau Viñals, la senyora Milagros Martínez, núm. 33, el senyor Rafael Lozano, núm. 29-B, la senyora Ana Sansaloni, núm. 3, la senyora Raquel Sierra 3-B, la senyora Sara Valle, núm. 37-B, el senyor Ramón Palacios Cortés, núm. 2, la senyora Agustina Palacios Cortés, 27-1r, el senyor José Calvo Caro, núm. 17, el senyor José Estarlich Ortega, núm. 25, el senyor Rafael Matoses Torres, núm. 7-baix, la senyora Amada-María Sansoloni, núm. 45-baix, la senyora Josefa Sansaloni, núm. 45-baix, la senyora Concepción Oliver, núm. 19, el senyor Ismael Ortí, núm. 51, la senyora Inés Cebolla núm. 2, el senyor Bernardo Mira, núm. 53, senyora Amparo Feria, núm. 69, la senyora Bernarda Castín, núm. 47, i per la senyora Desamparados Redal Sánchez, la senyora Trinidad Redal Sánchez i la senyora Amparo Hernandis Simarro, contra l'Acord dictat per la Comissió Territorial d'Urbanisme de València, en la sessió realitzada el dia 21 de desembre de 2001, per la qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació Urbana d'Alzira, i de conformitat amb els següents,
  
Antecedents de fet
  
Primer
  
La Comissió Territorial d'Urbanisme de València, en la sessió de 21 de desembre de 2001, va acordar suspendre l'aprovació definitiva de l'ordenació proposada pel Pla General d'Alzira en l'àmbit del sector Tulell i, supeditar l'aprovació definitiva del projecte en la resta de les seues determinacions, fins que s'elaborara un text refós del pla, on s'adscrigueren els jaciments arqueològics al sòl no urbanitzable protegit i es completara el catàleg, seguint les indicacions de l'administració amb competència en matèria patrimonial i es justificara que la tramitació s'ajustava al que establix la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística Valenciana (LRAU), mitjançant l'acreditació que s'han efectuat les corresponents notificacions sobre les modificacions introduïdes als que han comparegut en el procediment.
  
Segon
  
Amb data 23 de maig de 2002, els Servicis Tècnics del Servici Territorial d'Urbanisme i Ordenació Territorial van examinar la documentació presentada per l'Ajuntament d'Alzira el dia 15 de maig de 2002, en què informava favorablement esta, i es considera complit l'Acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme de València, de 21 de desembre de 2001, raó per la qual el director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, en data 27 de maig de 2002, va donar per esmenades les deficiències a què es referix l'acord abans mencionat i declarar definitivament aprovat el Pla General d'Ordenació Urbana d'Alzira, i ordenar la seua publicació, la qual cosa va tindre lloc en el Butlletí Oficial de la Província de València, de data 5 de juliol de 2002.
  
Tercer
  
El dia 1 d'agost de 2002, la senyora Cecilia Marrades en companyia d'altres propietaris del carrer doctor Ferran d'Alzira, van interposar recurs d'alçada contra l'acord referit, en què manifestaven la seua disconformitat amb la zonificació prevista en els números imparells 1 a 79 Àrea Comercial Dr. Ferran, ?residencial històric i residencial unifamiliar en illa (tres altures); que els dits usos no s'ajusten a la realitat existent, ?edificacions plurifamiliars, cinc altures el que provoca una incompatibilitat entre estos dos; que tot això comporta una diferència de valor en els sòls, de la qual haurien de ser indemnitzats.
  
Quart
  
Que el dia 1 d'agost de 2002, la senyora Desamparados i la senyora Trinidad Redal Sánchez i la senyora Amparo Hernandis Simarro, van interposar recurs d'alçada contra l'acord referit i van al·legar que les modificacions introduïdes després de l'aprovació provisional requerien un nou període d'informació pública; que el Pla General d'Alzira havia canviat la classificació dels seus terrenys i passaven de sòl urbà, espai lliure de sistemes generals a sòl no urbanitzable d'especial protecció agrícola, la qual cosa comporta l'obligació d'indemnitzar-los per un import de 06.329.710,27 euros.
  
Cinqué
  
Mitjançant escrit de 12 d'agost de 2002, esta Conselleria, va donar trasllat dels citats recursos a l'Ajuntament d'Alzira, perquè en el termini de 15 dies, de conformitat amb el que establix l'article 112 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, modificada per la Llei 4/1999, poguera al·legar tot el que estimara convenient, i no s'ha rebut l'informe de la dita entitat local.
  
Sisé
  
Els Servicis Territorials d'Urbanisme de València, el dia 13 de setembre de 2002, en relació amb l'objecte del present expedient, van emetre l'informe que proposava la desestimació dels recursos.
  
Seté
  
L'Àrea Jurídica de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, el 21 de gener de 2003, va informar favorablement la desestimació dels presents recursos d'alçada.
  
Fonaments de dret
  
Primer
  
Els recursos d'alçada deduïts són admissibles ja que es van interposar dins del termini i en la forma escaient, de conformitat amb el que establixen els articles 107, 114 i 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, (LRJAPC) modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, i en conseqüència procedix entrar en el fons de les qüestions que en este es plantegen.
  
Els presents recursos d'alçada tenen una íntima connexió i identitat substancial entre si, per la qual cosa procedix la seua acumulació, de conformitat amb el que establix l'article 73 de la Llei 30/92, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
Segon
  
L'objecte dels recursos interposats és la revocació de l'Acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme de València, de 21 de desembre de 2001, pel qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació d'Alzira, en el sentit que es modifique la classificació del sòl dels terrenys dels recurrents i tipologia d'edificació, o que se'ls indemnitze.
  
Tercer
  
Quant al primer dels motius, referent a la disconformitat amb la classificació, tipologia i usos, que el Pla General ha atorgat als terrenys dels recurrents, hem de dir que ens trobem davant de l'exercici de l'ius variandi tantes vegades reconegut per la Jurisprudència. El fonament d'ius variandi es troba en la necessitat d'adoptar les previsions urbanístiques i de donar respostes que demanden els nous requeriments de l'espai físic urbà (Sentència del Tribunal Suprem, de 8 de maig de 1992, Aranzadi 4145). Els plans, diu el Tribunal Suprem en la Sentència de 19 de febrer de 1987, ?no es tracen en funció dels propietaris del sòl, sinó dels ciutadans i de les necessitats col·lectives?. Projecció d'aquell principi resulta el de la presumpció de legalitat de l'actuació administrativa que tendisca o pretenga cobrir dèficit, establint noves dotacions urbanístiques. D'esta manera, les coordenades de l'interés general es tanquen amb l'exigència de racionalitat de les noves decisions urbanístiques, que les situacions fàctiques estiguen valorades correctament, que la utilització del sòl siga coherent amb les necessitats objectives de la comunitat i es formule una adequada ordenació territorial i un correcte ajust a les finalitats perseguides, que la decisió planificadora guarde coherència amb la realitat dels fets (Sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, Sala Contenciosa, Secció 1a, de 19 de maig de 2001, Aranzadi 1984.
  
La potestat planificadora de l'administració afecta indubtablement, en ocasions, el dret dels propietaris del sòl afectat. Ha de dir-se que la facultat d'alterar la planificació té perfecta cobertura constitucional i està ancorada en l'article 33 (que parla de la funció social de la propietat) i en l'article 45 (referit al medi ambient, la qualitat de vida i la utilització racional dels recursos) de la Constitució Espanyola. D'esta manera, la concepció dinàmica de l'estructura jurídica urbana impedix parlar de drets adquirits en el sentit clàssic del terme, segons reiterada jurisprudència, en dir que: ?Enfront del pla no hi ha drets adquirits- o que ?enfront de l'actuació de l'ius variandi els drets dels propietaris no són un obstacle impediment, ja que el pla pot afectar terrenys ja ordenats, bé per a conservar la seua situació urbanística, bé per a modificar-la?, per la qual cosa prescindint del grau de desenrotllament de la planificació, la seua sola existència no impedix la posterior modificació.
  
Que, d'altra banda, és doctrina consolidada en la Jurisprudència del Tribunal Suprem, partint de l'estudi dels articles 137 i 140 de la Constitució Espanyola, que la concreció i limitació de l'extensió del control de la comunitat autònoma en el moment de l'aprovació definitiva, no pot recaure sobre aspectes discrecionals de la potestat de planificar, corresponents a interessos purament locals, respecte dels quals ha de prevaldre el model físic dissenyat pel municipi amb la legitimació democràtica que suposa la participació ciutadana desenrotllada al llarg del tràmit procedimental. (Sentència Tribunal Superior de Justícia núm. 62/2000 Santa Cruz de Tenerife, Canàries, Sala Contenciosa Administrativa), de 20 gener de 2000, Aranzadi 2000/1339; sentències del Tribunal Suprem de 17 d'octubre de 1995, Aranzadi 7704 i, de 22 de juny de 1999, Aranzadi 5521).
  
Que recentment el Tribunal Suprem ha tancat un poc més la funció de control autonòmic sobre els ens locals, i fixa que ?La indubtable implicació d'interessos supramunicipals en esta actuació no significa una privació a l'Ajuntament de València de les seues competències per a decidir els usos a què destina el territori inclòs el citat programa d'actuació urbanístic, que continuen sent de naturalesa estrictament local i en els quals, en conseqüència, la Generalitat Valenciana no pot imposar les seues decisions basades en purs criteris d'oportunitat?. (Sentència del Tribunal Suprem, 20 de juny de 2002, Aranzadi 5732).
  
En general i a la vista de les qüestions formulades pels recurrents, cal considerar que estes són de competència estrictament municipal, per la qual cosa no es pot entrar en el seu contingut i no deu l'òrgan autonòmic qüestionar la interpretació de l'interés públic local formulada pel municipi des de la representativitat que li conferix la seua legitimació democràtica, tal com prescriu l'article 40.2 de la LRAU.
  
Que en relació amb la falta d'exposició pública de les modificacions introduïdes després de la fase d'informació pública recordar l'article 38.2.A) de la LRAU, ja que establix que no serà preceptiu reiterar el tràmit d'informació pública, ni encara que s'introduïsquen modificacions substancials, així com l'article 58.3 de la LRJAPC, ja que fixa que les notificacions que ometen alguns dels requisits previstos en la mateixa llei, produiran efecte a partir de la data en què l'interessat realitze actuacions que suposen el coneixement del contingut i l'abast de la resolució o acte objecte de la notificació, o interpose qualsevol recurs que procedisca.
  
Quart
  
Respecte a la indemnització sol·licitada pels propietaris del carrer Dr. Ferran d'Alzira, derivada de la reducció d'altures en el dit carrer, manifestar que la dita alteració no pot donar lloc a indemnització, ja que només als recurrents els és imputable la no materialització de l'aprofitament que els corresponia durant els anys de vigència del Pla. Que esta manifestació es corrobora amb les mateixes fotografies acompanyades pels recurrents al recurs, on es pot comprovar que hi ha edificis fronterers que tenen cinc altures, la qual cosa acredita que altres propietaris del carrer Dr. Ferran, a diferència dels recurrents, en ple exercici dels seus drets, han materialitzat l'aprofitament que els corresponia en el temps de vigència del Pla General d'Ordenació.
  
Que respecte a la indemnització instada per la senyora Desamparados i la senyora Trinidad Redal Sánchez i la senyora Amparo Hernandis Simarro, indicar que esta ja es troba instada i tramitada davant de l'Ajuntament d'Alzira, per la qual cosa la reclamació d'una nova indemnització podria donar lloc a un enriquiment injust per part de les recurrents.
  
Que, en qualsevol cas, cap d'estos poden ser creditors de cap dret indemnitzatori ja que no han acreditat trobar-se entre els supòsits prevists en l'article 41 de la Llei 6/1998 del Règim del Sòl i Valoracions, que és l'únic enquadrable dins de la seua petició.
  
Que, tal com s'establix en les sentències del Tribunal Suprem de 31 d'octubre de 1994 (Aranzadi 7673) i de 17 de juliol de 1997 (Aranzadi 6226), les indemnitzacions exigixen l'existència d'una lesió, física o moral, o d'un dany, traduïble en una indemnització econòmica individualitzada, constituïx el nucli essencial de tal responsabilitat patrimonial. Tal dany ha de ser real i efectiu, no traduïble a meres especulacions o simples expectatives i pesant només a l'interessat la càrrega de la prova d'este, i és necessari consolidar l'existència dels danys i perjuís.
  
En el present cas, ja que la reclamació d'indemnització sol·licitada es realitza de forma genèrica i abstracta, sense fixar de forma individualitzada els perjuís econòmics sofrits, o sense acreditar-los, és a dir, sense complir els requisits bàsics i ineludibles que proclama l'article 139.2 de a Llei 30/1992, no procedix la seua admissió, i s'ha de tramitar-se d'acord amb el que preveu el Reial Decret 429/93 pel qual s'aprova el Reglament de Procediment en matèria de Responsabilitat Patrimonial.
  
Que és necessari, a manera de colofó, invocar la nombrosa doctrina jurisprudencial arreplegada en la sentència del Tribunal Suprem de 27 de març de 1991 (Aranzadi 2225), entre altres, respecte als criteris d'indemnització els quals han de ser interpretats sempre amb caràcter excepcional i restringit.
  
Cinqué
  
El conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports és competent per a resoldre els recursos interposats, de conformitat amb el que establix l'article 7 del Reglament Orgànic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, Decret 210/2001, de 18 de desembre, i el Decret 77/1996, de 16 d'abril del Govern Valencià pel qual s'aprova el Reglament d'Òrgans Urbanístics de la Generalitat Valenciana.
  
Vists els preceptes legals citats i la resta de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar els recursos d'alçada interposats pels propietaris del carrer Dr. Ferran d'Alzira, la senyora Cecilia Marrades, núm. 75 del carrer Dr. Ferran, el senyor José Bernardo Oliver Pau, núm. 79-B, la senyora Mª Carmen Pau Viñals, la senyora Milagros Martínez, núm. 33, el senyor Rafael Lozano, núm. 29-B, la senyora Ana Sansaloni, núm. 3, la senyora Raquel Sierra 3-B, la senyora Sara Valle, núm. 37-B, el senyor Ramón Palacios Cortés, núm. 2, la senyora Agustina Palacios Cortés, 27-1r, el senyor José Calvo Caro, núm. 17, el senyor José Estarlich Ortega, núm. 25, el senyor Rafael Matoses Torres, núm. 7-baix, la senyora Amada-María Sansoloni, núm. 45-baix, la senyora Josefa Sansaloni, núm. 45-baix, la senyora Concepción Oliver, núm. 19, el senyor Ismael Ortí, núm. 51, la senyora Inés Cebolla núm. 2, el senyor Bernardo Mira, núm. 53, la senyora Amparo Feria, núm. 69, la senyora Bernarda Castín, núm. 47, i per la senyora Desamparados Redal Sánchez, la senyora Trinidad Redal Sánchez i la senyora Amparo Hernandis Simarro, contra l'Acord dictat per la Comissió Territorial d'Urbanisme de València, en sessió realitzada el dia 21 de desembre de 2001, pel qual es va aprovar definitivament el Pla General d'Ordenació Urbana d'Alzira, (València).
  
Contra la present resolució, que posa fi a la via administrativa, es podrà interposar recurs contenciós administratiu, davant de la Sala Contenciosa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el termini de dos mesos, comptadors des de l'endemà de la notificació o publicació d'esta, de conformitat amb el que preveuen l'article 10 i 46 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, de 13 de juliol de 1998. Tot això, sense perjuí que es puga exercitar qualsevol altre recurs que s'estime oportú.