Diari Oficial de la Generalitat Valenciana


Sumari del DOGV 3888, del 29-11-2000 (2000/9202)

Notificació de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en data 15 de setembre de 2000.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3888

Data del DOGV
:   29-11-2000

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2000/9202


Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en data 15 de setembre de 2000. [2000/Q9202]
  
Ja que no s'ha pogut practicar la notificació a José Antonio Martínez Corbí (en representació d'Urbabuilding Societas, SL) i d'acord amb el que disposa l'article 59.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i en aplicació del que disposa aquest article, es publica el text íntegre de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en data 15 de setembre de 2000.
  
Vist el recurs d'alçada interposat per la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolució de data 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització establit en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística, i del qual resulten els següents
  
Antecedents de fet
  
1. La mercantil recurrent, Urbabuilding Societas, SL, va sol·licitar la cèdula d'urbanització per al desenvolupament de la unitat d'execució inclosa en el pla de reforma interior S-9 del Pla General de Monòver (Alacant).
  
2. Per mitjà de la Resolució de data 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització previst en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística.
  
En l'esmentada resolució s'advertia de la improcedència d'atorgar la cèdula d'urbanització instada per la mercantil interessada, ja que l'ordenació proposada «modifica la superfície de l'àmbit (24%), la densitat d'habitatges, la tipologia edificatòria i l'ordenació fixada en el Pla General i disminueix la superfície de sòl dotacional públic».
  
3. Per mitjà d'un escrit presentat amb data de registre d'entrada de 15 d'octubre de l'any passat en el Servei Territorial d'Urbanisme d'Alacant, el senyor José Antonio Martínez Corbí, en la representació que diu posseir de la mercantil Urbabuilding Societas, SL, interposa un recurs d'alçada contra la Resolució de 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització establit en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística, per considerar que la petició de cèdula hagué de ser atesa, ja que aquesta s'ajustava a l'ordenament jurídic aplicable, i al·legava tot allò que al seu dret convingué.
  
4. Pels Serveis Territorials d'Urbanisme d'Alacant, i a propòsit del recurs interposat, amb data 17 de novembre de 1999 s'informa desfavorablement el recurs interposat, i es ratifica en les mateixes conclusions preses al seu dia i que van donar peu a la resolució recorreguda.
  
5. Per mitjà d'un escrit de data 31 de març de 2000 es va requerir al senyor José Antonio Martínez Corbí perquè en el termini de 10 dies acreditara la representació que deia posseir respecte de la mercantil Urbabuilding Societas, SL, per a la interposició d'aquest recurs ordinari, l'escrit de la recepció del qual, el dia 4 d'abril de 2000, consta en l'expedient, per la qual cosa es considera transcorregut amb escreix el termini concedit a l'efecte, sense que, no obstant això, s'haja acreditat aquest aspecte.
  
6. El Servei Jurídic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports en data 20 de juny de 2000, va informar favorablement la desestimació d'aquest recurs d'alçada.
  
Fonaments jurídics
  
1. El recurs administratiu interposat se substància a l'empara d'allò que s'ha disposat en la Llei 4/1999, de 13 de gener, de modificació de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
El recurs d'alçada és admissible ja que es compleixen els requisits establits en la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, relatius al termini d'interposició del recurs, així com a la capacitat i legitimació activa necessàries per a la interposició del recurs d'alçada. La representació legal del senyor José Antonio Martínez Corbí no ha sigut degudament acreditada a pesar d'haver sigut requerit per a això. A pesar d'aquesta irregularitat i per aplicació del principi pro actione, procedeix admetre a tràmit, en principi, el recurs i entrar a valorar les qüestions de fons al·legades pel recurrent.
  
2. L'objecte d'aquest procediment és la resolució del recurs interposat per la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolució de 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització previst en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística.
  
3. En primer lloc és de destacar que el tractament que li atorga la normativa vigent a aquesta nova figura jurídica denominada «cèdula d'urbanització» indica que ens trobem davant d'una actuació administrativa de tràmit; és a dir, es constitueix com una condició necessària però no suficient per a resoldre sobre l'aprovació definitiva d'una proposta de planejament. Necessària ja que suposa un tràmit preceptiu, exigit per l'article 32 de la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística (article 134 del Reglament de Planejament de la Comunitat Valenciana) per a aprovar una proposta de programa, però no suficient ja que la cèdula per si mateixa no és prou per a portar a terme l'aprovació d'aquesta proposta de programa, que requerirà d'altres actuacions administratives col·laterals, necessàries també per a la seua aprovació definitiva.
  
La cèdula d'urbanització és l'instrument que s'encarrega de constatar el compliment d'una sèrie de requisits per una proposta de planejament, així com de garantir unes condicions concretes de connexió i d'integració de la dita actuació urbanística a la xarxa d'infraestructures tant municipals com supramunicipals. Es caracteritza, en definitiva, la cèdula, per ser un instrument de coordinació entre l'exercici de les competències municipals en matèria de planejament amb el de les competències urbanístiques i sectorials de les altres administracions titulars d'infraestructures supramunicipals que poden resultar afectades; i com tal instrument s'incardina dins del procediment complex d'aprovació dels programes per al desenvolupament d'actuacions integrades, com un dels seus tràmits essencials.
  
Servisca com a reforç de tot l'anterior, el pronunciament clar i concloent de la sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana número 2/1999, de data de 2 de gener de 1999, recaiguda en el recurs número 1/1111/1996.
  
Assentada la caracterització de la cèdula d'urbanització com un acte de tràmit, i en resposta a la pregunta que se segueix, en relació amb la concurrència d'alguna de les circumstàncies assenyalades en l'article 107.1 de la Llei 30/1992, de 26, de novembre, que pogueren convertir en recurrible el referit acte de tràmit cal assenyalar que no és raonable pensar que l'atorgament de la cèdula puga «decidir directament o indirectament sobre el fons de l'assumpte», perquè això només seria possible en el cas que es denegara, decisió aquesta última que sí que vincularia l'administració competent i l'obligaria a denegar la proposta sotmesa a la seua aprovació. Però en el supòsit concret la resolució recorreguda no denega l'expedició de la cèdula sinó que, literalment, acorda «no expedir la cèdula d'urbanització (...) i, en conseqüència, emetre l'informe preliminar substitutiu» d'aquesta. En definitiva, es pot afirmar que ens trobem davant d'un acte de tràmit no susceptible de recurs administratiu.
  
No obstant això, ha de fer-se una important excepció derivada de les concretes circumstàncies que concorren en aquest cas: en la notificació a la mercantil interessada de la resolució de 6 d'agost de 1999, s'inclou l'oportú peu amb expressió dels recursos pertinents contra l'acte notificat, i ofereix la possibilitat d'interposar recurs d'alçada davant del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. Per la qual cosa, admesa expressament la dita possibilitat impugnatòria, ha d'admetre's a tràmit el recurs, fins i tot a pesar de considerar que l'acte no és susceptible de recurs conforme amb l'article 107 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre. Com afirma la sentència del Tribunal Suprem de data 1 de febrer de 1999 (RJ 1999/1633), arreplegant el parer d'altres anteriors, «tant la jurisprudència del Tribunal Constitucional com la jurisprudència d'aquest alt tribunal considera que el principi de bona fe protegeix la confiança que fundadament es pot haver depositat en el comportament alié i imposa el deure de coherència en el comportament propi».
  
4. En relació amb les qüestions juridicoformals aplicables als procediments per a l'expedició de cèdules d'urbanització, l'article 120 del Reglament de Planejament (RPCV) estableix que «la cèdula d'urbanització, respecte a cada actuació integrada, certifica la seua adequació a l'ordenació estructural vigent al municipi i fixa les condicions mínimes de connexió i integració en el seu entorn». S'assenyalen en els preceptes següents del RPCV el contingut «certificant» de la cèdula, així com els límits legals i la resta de condicions de connexió i integració que han de complir les propostes de programa perquè se'ls atorgue la corresponent cèdula. Açò és, la cèdula d'urbanització és el document que s'encarrega de constatar el compliment d'una sèrie de requisits per una proposta de planejament, així com de garantir unes concretes condicions de connexió i d'integració de la dita actuació urbanística a la xarxa d'infraestructures tant municipals com supramunicipals. Aquestes condicions d'integració i de connexió, com afirma l'article 125.d del RPCV «són vinculants, però no limiten la competència municipal per a imposar condicions i millores d'interés públic local al programar les actuacions».
  
Efectivament, de conformitat amb allò que s'ha disposat en l'article 31.1.b de la Llei Urbanística Valenciana quan es verifica que la proposta d'actuació per a la qual se sol·licita la cèdula d'urbanització, modifica determinacions de l'ordenació urbanística estructural del Pla General (article 17 del mateix text legal) en comptes d'expedir la cèdula, l'òrgan competent per a això emetrà un informe preliminar respecte a la proposta. I aquesta és la forma en què s'ha procedit en aquest supòsit atés que la proposta de Pla de Reforma Interior per al desenvolupament del sector 9 de Monòver modifica, en relació amb els paràmetres i determinacions del Pla General del municipi, la superfície de l'àmbit, la densitat d'habitatges, el coeficient d'edificabilitat bruta, la tipologia edificatòria i disminueix la superfície de sòl dotacional. Atesos aquests motius, l'informe subscrit amb data 17 de novembre de 1999, per la tècnica d'Urbanisme dels Serveis Territorials d'Alacant és, en puritat, l'informe preliminar a què al·ludeix el citat precepte 31.1.b de la llei valenciana i l'emissió de l'informe preliminar, com en aquest cas, no fa sinó posar de manifest que la proposta per a la qual se sol·licita modifica determinacions de l'ordenació vigent, per la qual cosa procedeix redactar una modificació puntual del Pla General seguint les indicacions que conté el mateix informe, de manera que ha de desestimar-se el recurs d'alçada interposat, i rebutjar les raons de fons al·legades per la mercantil recurrent i procedir, en conseqüència, a ratificar la resolució recorreguda en tots els seus termes.
  
5. El conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports és l'autoritat competent per a la resolució del recurs interposat conforme a allò que s'ha establit en l'article 114 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, després de la reforma operada per la Llei 4/1999, de 14 de gener, i l'article 14.2 del Decret 77/1996, de 16 d'abril, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament dels Òrgans Urbanístics de la Generalitat Valenciana.
  
Vistos els preceptes legals citats i la resta de disposicions de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar el recurs d'alçada interposat per la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolució de 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització establit en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística, i confirmar la resolució recorreguda en tots els seus termes.
  
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, s'hi podrà interposar un recurs contenciós administratiu, davant de la Sala Contenciosa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà de la notificació o publicació d'aquesta, de conformitat amb el que estableix l'article 10 i 46 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, de 13 de juliol de 1998. Tot això, sense perjudici que puga exercitar qualsevol altre recurs que estime oportú.