Question: Mistä Massachusetts on ottanut nimensä?

New Jersey Devils


New Jersey Devils on New Jerseyn osavaltion Newarkista kotoisin oleva yhdysvaltalainen NHL-seura. Se kuuluu itäiseen konferenssiin ja metropolien divisioonaan. Sillä on kolme Stanley Cupia vuosilta 1995, 2000 ja 2003. Joukkue pelaa kotiottelunsa Prudential Centerissä, jonne mahtuu 17625 katsojaa. Devils oli ensimmäistä kertaa nykyisellä nimellään mukana NHL-liigassa kaudella 1982–1983. Devilsin farmijoukkue on Albany Devils.
New Jersey Devilsin NHL-historia alkoi kaudella 1974–1975 Kansas Cityssä nimellä Kansas City Scouts. Kaudella 1976–1977 seura muutti Denveriin ja nimeksi vaihtui Colorado Rockies. Se säilyikin vuoteen 1982, kunnes eräs sijoittajaryhmä osti joukkueen samana vuonna ja siirsi sen New Jerseyhin. Joukkue on ottanut nykyisen nimensä Jerseyn paholaisen mukaan[1].
Historia
Vuonna 1974 NHL laajensi sarjaa ottamalla mukaan joukkueet Kansas Citystä ja Washingtonista. Kansas Cityyn perustettiin tuolloin New Jersey Devilsin edeltäjä. Kansas Cityn uuden seuran nimeksi piti tulla Kansas City Mohawks. Chicago Blackhawks kuitenkin vastusti nimien samankaltaisuutta. Niinpä nimeksi otettiin Kansas City Scouts kaupungissa olevan patsaan mukaan.
Scouts pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssa 9. lokakuuta 1974 Toronto Maple Leafsia vastaan. Ottelu päättyi Toronton voittoon lukemin 6–2. Rodeota arvostettiin Kansas Cityssä ja se sai parhaat ajat Scoutsin kotihallista Kemper Arenasta. Niinpä Scoutsin piti odottaa yhdeksän ottelua ennen kuin pääsi pelaamaan ensimmäisen kotiottelunsa. Sen ottelun Scouts hävisi Blackhawksille, mutta pian toinen laajennusjoukkue Washington Capitals kaatui luvuin 5–4. Kuten usein laajennusjoukkueilla, myös Kansas Cityllä oli huono avauskausi. Se keräsi ainoastaan 41 pistettä. Kausi 1975–1976 toi kuitenkin ainoastaan 12 voittoa. Joukkue ei päässyt kummallakaan kaudella pudotuspeleihin ja otti vain 27 voittoa 160 ensimmäisestä ottelustaan.
Vaikka Scouts pelasikin paremman avauskauden kuin Capitals, alkoi seura kärsiä keskilännen taloudellisesta taantumasta. Toisella kaudellaan Scouts myi ainoastaan 2000 kausikorttia ja oli lähes miljoona dollaria velkaa. Niinpä seura siirrettiin Denveriin ja sen uudeksi nimeksi tuli Colorado Rockies. Joukkue pelasi Denverissä vuoteen 1982 asti.
Joukkue sai nimekseen 30. kesäkuuta 1982 New Jersey Devils, Jerseyn paholaisen mukaan. Yli 10000 ihmistä äänesti paikallisissa sanomalehdissä nimestä. Devilsin kotihalliksi tuli East Rutherfordissa sijaitseva Brendan Byrne Arena, joka myöhemmin nimettiin Continental Airlines Arenaksi ja myöhemmin vuonna 2007 Izod Centeriksi. Devilsin ensimmäinen ottelu, joka pelattiin Pittsburgh Penguinsia vastaan päättyi 3–3 tasapeliin. Devilsin ensimmäinen voitto tuli paikallisvastustaja New York Rangersia vastaan. Lopulta Devilsin ensimmäisen kauden tuloksena oli 17 voittoa 14 tasapeliä ja 49 tappiota. Devils sijoittui toiseksi viimeiseksi Patrick-divisioonassa, kolmen pisteen erolla viimeiseen.
Seuraavalla kaudella Wayne Gretzky nöyryytti julkisesti Devilsiä, kun Devils oli hävinnyt Gretzkyn Edmonton Oilersille 13–4. Gretzky oli järkyttynyt siitä, että entinen joukkuekaveri Ron Low pelasi niin huonossa joukkueessa ja sanoi:

Myöhemmin Gretzky myönsi julkisesti, että hänen kommenttinsa meni liian pitkälle. Yksityisesti Gretzky piti lausuntoaan oikeana. Vastauksena monet Devils-fanit käyttivät Mikki Hiiri -vaatteita, kun Oilers pelasi New Jerseyssä. 
Kaudella 1983–1984 New Jersey isännöi vuosittain järjestettävää NHL:n tähdistöottelua. Ottelussa pelasi kaksi Devils-pelaajaa: maalivahti Chico Resch ja puolustaja Joe Cirella. Devilsin peli ei kuitenkaan toiminut, niinpä päävalmentaja Billy MacMillan sai väistyä ja tilalle tuli Tom McVie. Devils voitti koko kauden aikana ainoastaan 17 ottelua. Kauden jälkeen myös McVie erotettiin ja tilalle astui Doug Carpenter.
Kesällä Devils alkoi rakentaa joukkueen ydintä nuorista pelaajista. Joukkueeseen liittyivät John MacLean, Kirk Muller, ja Pat Verbeek, joista kaikista tuli avainpelaajia veteraanimaalivahti Reschin lisäksi. New Jersey pelasi kaudella 1986–1987 parhaan kautensa siihen mennessä, mutta edes se ei riittänyt ja Devils ei selvinnyt pudotuspeleihin.
Omistaja John McMullen palkkasi joukkueeseen Lou Lamoriellon joukkueen puheenjohtajaksi. Lamoriello nimitti itseänsä joukkueen toiminnan johtajaksi ennen kauden 1987–1988 alkua. Tätä pidettiin yllätyksenä, koska Lamoriello ei ollut koskaan aikaisemmin tehnyt töitä NHL-joukkueille, eikä häntä juuri tunnettu yliopistosarjojen ulkopuolella.
Kaudella 1987–1988 Devils pääsi ensimmäistä kertaa historiassaan NHL:n pudotuspeleihin. Ensimmäisellä kierroksella Devils pudotti paikallisvastustaja New York Islandersin otteluvoitoin 4–2. Toisella kierroksella Devils voitti Washington Capitalsin voitoin 4–3. Devilsin taival päättyi vasta konferenssin finaalissa, jossa se joutui taipumaan Boston Bruinsille voitoin 4–3.
Seuraavalle kaudella Devils jäi peleissä alle 0,5 pisteen keskiarvon eikä päässyt pudotuspeleihin. Kauden jälkeen Lamoriello teki sopimukset kahden Neuvostoliiton maajoukkueen tähtipelaajan kanssa; Vjatšeslav Fetisov ja Sergei Starikov vahvistivat Devilsiä. Devils oli varannut Fetisovin jo vuonna 1983, mutta hän ei ollut saanut lähteä Neuvostoliitosta, koska hän oli tärkeä maajoukkuepelaaja.
Devils oli vaihtanut valmentajiaan usein. Jim Schoenfeld vaihtui John Cunniffiin kaudella 1989–1990. Cunniff vaihtui Tom McVieen 1990–1991, joka vaihtui seuraavalla kaudella Herb Brooksiin, joka oli valmentanut Yhdysvallat olympiakultaan vuonna 1980. Myös Brooks erotettiin ja tilalle tuli Jacques Lemaire.
Kauteen 2007 saakka seura pelasi East Rutherfordin Continental Airlines Arenalla, johon mahtui 19040 katsojaa.
Maineikkaita Devilsissä pelanneita
Hockey Hall of Famen jäsenet
 Vjatšeslav Fetisov, P, 1989–1995
 Doug Gilmour, KH, 1997–1998
 Igor Larionov, KH, 2003–2004
 Lanny McDonald, OLH, 1979–1981 (Colorado Rockies)
 Scott Niedermayer, P, 1991–2004
 Joe Nieuwendyk, KH, 2002–2003
 Brendan Shanahan, LH, 1987–1991, 2008–2009
 Peter Šťastný, KH, 1990–1993
 Scott Stevens, P, 1991–2004
Jäädytetyt numerot
3  Ken Daneyko
4  Scott Stevens
27  Scott Niedermayer
30  Martin Brodeur
99  Wayne Gretzky (numero jäädytetty koko liigassa)
Kapteenit

 Don Lever, 1982–1984
 Mel Bridgman, 1984–1987
 Kirk Muller, 1987–1991
 Bruce Driver, 1991–1992
 Scott Stevens, 1992–2005
 Scott Niedermayer, 2004 (väliaikainen)

ei kapteenia, 2005–2006
 Patrik Eliáš, 2006–2007
 Jamie Langenbrunner, 2007–2011
 Zach Parise, 2011–2012
 Bryce Salvador, 2013–2015
 Andy Greene, 2015–

Päävalmentajat

 Billy MacMillan, 1982–1983
 Tom McVie, 1983–1984
 Doug Carpenter, 1984–1988
 Jim Schoenfeld, 1988–1989
 John Cunniff, 1989–1991
 Tom McVie, 1991–1992
 Herb Brooks, 1992–1993
 Jacques Lemaire, 1993–1998[2]
 Robbie Ftorek, 1998–2000
 Larry Robinson, 2000–2002

 Kevin Constantine, 2002
 Pat Burns, 2002–2005
 Larry Robinson, 2005
 Lou Lamoriello, 2005–2006
 Claude Julien, 2006–2007
 Lou Lamoriello, 2007
 Brent Sutter, 2007–2009
 Jacques Lemaire, 2009–2010[2]
 John MacLean, 2010
 Jacques Lemaire, 2010–2011[2][3]
 Peter DeBoer, 2011–2014[3]

Nykyinen joukkue
(Tilanne 30.11.2018)[4][5][6]























MaalivahditNumeroPelaajaHanskakäsiSopimusSyntymäpaikka1Keith KinkaidL2019Farmingdale, New York, Yhdysvallat35Cory SchneiderL2022Marblehead, Massachusetts, Yhdysvallat








































































PuolustajatNumeroPelaajaKätisyysSopimusSyntymäpaikka2Eric GrybaR2019Saskatoon, Saskatchewan, Kanada6Andy Greene (C)L2020Trenton, Michigan, Yhdysvallat8Will ButcherL2019Sun Prairie, Wisconsin, Yhdysvallat12Ben LovejoyR2019Concord, New Hampshire, Yhdysvallat16Steven SantiniR2021Mahopac, New York, Yhdysvallat25Mirco MüllerL2019Winterthur, Sveitsi28Damon SeversonR2023Brandon, Manitoba, Kanada45Sami VatanenR2020Jyväskylä, Suomi74Jegor JakovlevL2019Magnitogorsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto


















































































































HyökkääjätNumeroPelaajaKätisyysPelipaikkaSopimusSyntymäpaikka9Taylor Hall (A)LVLH2020Calgary, Alberta, Kanada11Brian BoyleLKH / VLH2019Hingham, Massachusetts, Yhdysvallat13Nico HischierLKH2020Naters, Sveitsi18Drew StaffordROLH2019Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat19Travis ZajacRKH2021Winnipeg, Manitoba, Kanada20Blake ColemanLH2021Plano, Teksas, Yhdysvallat21Kyle Palmieri (A)ROLH2021Montvale, New Jersey, Yhdysvallat23Stefan NoesenROLH2019Plano, Teksas, Yhdysvallat37Pavel ZachaLKH / VLH2019Brno, Tšekki44Miles WoodLVLH2022Buffalo, New York, Yhdysvallat47John QuennevilleLH2019Sherwood Park, Alberta, Kanada63Jesper BrattLLH2020Tukholma, Ruotsi90Marcus Johansson (A)LVLH / KH2019Landskrona, Ruotsi
Joukkueenjohto
Päävalmentaja: John Hynes 
Apuvalmentaja: Mike Grier 
Apuvalmentaja: Alain Nasreddine 
Apuvalmentaja: Rick Kowalsky 
Maalivahtivalmentaja: Roland Melanson 
Fysiikkavalmentaja: Joe Lorincz 
Apufysiikkavalmentaja: Jaime Rodriguez 
Videovalmentaja: Mike Regan 
Taitovalmentaja: Pertti Hasanen 
Kehitysvalmentaja: Patrick Rissmiller 
Kehitysvalmentaja: Eric Weinrich 
Maalivahtien kehitysvalmentaja: Scott Clemmensen 
Huoltopäällikkö: Chris Scoppetto 
Toimitusjohtaja: Ray Shero 
Apulaistoimitusjohtaja: Tom Fitzegerald 
Pelaajien kehitysjohtaja: Aimee Kimball 
Henkilöstöjohtaja: Dan MacKinnon 
Amatöörien kykyjenetsinnän johtaja: Paul Castron 
Neuvonantaja: Jacques Laperrière 
Logot

1983–1992
1992–

Lähteet

Aiheesta muualla

, New Jersey Devilsin suomalaiset pelaajat



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit