Question: Missä David Sánchez aloitti ammattilaisuransa?

David Villa


David Villa Sánchez (s. 3. joulukuuta 1981 Langreo, Oviedon maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa japanilaista Vissel Kobea.
Villa aloitti uransa Sporting Gijónista, jonka edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2000 Segunda Divisiónissa. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi Real Zaragozaan, jossa hän pääsi ensimmäistä kertaa pelaamaan maan pääsarjassa Primera Divisiónissa. Hän edusti Zaragozaa niin ikään kaksi kautta ja voitti joukkueessa Copa del Reyn sekä Supercopa de Españan. Vuonna 2005 hän siirtyi Valenciaan 12 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan 2005–2006 sarjan toiseksi paras maalintekijä 25 osumallaan. Kaudella 2007–2008 hän voitti uransa toisen Copa del Reyn. Vuonna 2010 Barcelona maksoi hänestä 40 miljoonan euron siirtokorvauksen.[1]
Maajoukkueuransa lopettanut oikeajalkainen Villa on edustanut Espanjaa neljissä arvokilpailuissa: vuosien 2006, 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa, sekä vuoden 2008 EM-kilpailuissa. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän onnistui maalinteossa kolmesti, kaksi vuotta myöhemmin käydyissä EM-kilpailuissa hän oli paras maalintekijä neljällä maalilla ja 2010 MM-kilpailuissa toiseksi paras viidellä maalilla. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hän teki yhden maalin joka syntyi hänen viimeisessä maaottelussaan Australiaa vastaan. Villa on Espanjan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.[2]
Seurajoukkueura
Sporting Gijón ja Zaragoza (1999–2005)
Villa aloitti jalkapalloilun Langreon juniorijoukkueissa vuonna 1991. Hän herätti kiinnostusta useissa Asturian maakunnan alueen joukkueissa, mutta ei kuitenkaan Real Oviedossa, joka kuului alueen suurimpiin joukkueisiin. Heidän mukaansa Villa oli liian lyhyt, eivätkä he uskoneet hänen potentiaaliinsa.[3] Lopulta hän teki läpimurtonsa ammattilaisurallaan paikallisseura Sporting Gijónissa, seuraten lapsuuden idolinsa Quinin jalanjälkiä. Hän aloitti seuran juniorijoukkueista ja teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kauden 2000–2001 viimeisellä kierroksella. Tehtyään vuosina 1999–2001 seuran reservijoukkueessa yhteensä 25 maalia hän nousi vakituisesti edustusjoukkueeseen.
Kahden täysien kausien 2001–2002 ja 2002–2003 aikana edustusjoukkueessa Villa teki lähemmäs 40 maalia. Hän sai mahdollisuutensa pelata ensimmäistä kertaa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa, kun talousvaikeuksiin ajautunut Sporting myi hänet kesällä 2003 aragonilaisseura Real Zaragozaan noin 3 miljoonan euron siirtokorvauksella.[4] Hänen tahtinsa ei juurikaan muuttunut huolimatta sarjatason noususta, vaan hän teki ensimmäisellä kaudellaan pääsarjassa 17 maalia. Hän teki ensiesiintymsisensä maan pääsarjassa ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan ja kaksi ottelua myöhemmin hän onnistui maalinteossa Real Murciaa vastaan ottelun 8. minuutilla. 4. joulukuuta 2003 hän teki kaksi maalia ottelussa Athletic Bilbaota vastaan ja muutama kuukausi myöhemmin 25. huhtikuuta 2004 hän teki joukkueensa kaikki maalit 4–4-tasapeliin päättyneessä ottelussa Sevillaa vastaan.[5]
Zaragoza eteni kauden 2003–2004 aikana myös Copa del Reyn loppuotteluun, jossa se kohtasi Real Madridin. Villa oli ottelussa joukkueensa parhaimmistoa tehden muun muassa 2–1-johtomaalin. Zaragoza voitti loppuottelun lopulta luvuin 3–2. Pian tämän jälkeen hän sai ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen. Zaragoza-kannattajat olivat myös ylpeitä Villan uran saavutuksista ja täten muokkasivat hänelle osoitetun oman kannustushuudon "illa illa illa, Villa maravilla ()", joka tuli tutuksi jo aikoinaan muun muassa Real Madrid-kannattajien käyttämänä Juanitosta. Copa del Reyn menestyksen ansiosta Zaragoza sai paikan seuraavan kauden 2004–2005 UEFA Cupiin, joka oli samalla myös Villan ensimmäinen kerta europeleissä.
Kilpailun lohkovaiheottelussa Utrechtia vastaan Villa teki kaksi maalia loppuminuuteilla, joka päättyi lopulta Zaragozan 2–0-voittoon. Neljännesvälierissä vastaan tuli itävaltalaisseura Austria Wien, jonka ensimmäinen osa päättyi 1–1-tasapeliin ja samoin viikkoa myöhemmin pelattu toinen osaottelu numeroihin 2–2. Austria Wien eteni jatkoon kuitenkin vierasmaalisäännön turvin. 23. syyskuuta 2004 Villa onnistui maalinteossa vierasottelussa Camp Noulla Barcelonaa vastaan vieden Zaragozan aluksi johtoon, mutta Barcelona voitti ottelun lopulta selvin lukemin 4–1. Kauden 2004–2005 loppupuolella 17. huhtikuuta 2005 Villa teki kaksi maalia auttaen joukkueensa 3–0-voittoon Sevillasta.
Valencia (2005–2010)
Kausi 2005–2006
Kesällä 2005 menestyttyään Zaragozassa joukkue oli valmis luopumaan Villasta rahan tarpeensa vuoksi ja myi hänet 12 miljoonan euron siirtokorvauksella Valenciaan. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa Intertoto Cupissa belgialaista KAA Gentiä vastaan. Samaisessa ottelussa hän onnistui myös maalinteossa, joka päättyi lopulta Valencian 2–0-voittoon. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi joukkueessa 27. elokuuta 2005 tullen vaihdosta kentälle kotiottelussa Real Betisiä vastaan. Seuraavassa ottelussa hänen entistä seuraansa Zaragozaa vastaan, hän tuli niin ikään vaihdosta kentälle ja onnistui tekemään Valencialle hetkeä myöhemmin 2–2-tasoituksen, joka oli samalla myös ottelun lopputulos.
21. syyskuuta 2005 Villa pelasti jälleen tärkeän pisteen Valencialle, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa 2–2-tasapelissä Barcelonaa vastaan. 23. lokakuuta 2005 hän teki toista Espanjan suurseuraa Real Madridia vastaan voittomaalin vierasottelussa Estadio Santiago Bernabéulla. Kauden toisessa kohtaamisessa Barcelonaa vastaan 12. helmikuuta 2006 hän teki ottelun ainokaisen Valencian viedessä täyden pistepotin. Aikaisemmin samassa kuussa 4. helmikuuta 2006 hän laukoi upena osuman Deportivo La Coruñan verkkoon, joka sai myöhemmin myös lehdistössä ylistystä.[6][3]
Ensimmäisen hattutemppunsa Valenciassa hän teki 23. huhtikuuta 2006 vierasottelussa San Mamésilla Athletic Bilbaota vastaan. Hän teki kaikki kolmea maaliaan vain hieman reilussa viidessä minuutissa, joka oli Valencian seurahistorian nopeimmin syntynyt hattutemppu.[7] Hän pelasi kauden aikana yhteensä 35 sarjaottelua ja teki niissä 25 maalia, joka oikeutti toiseen sijaan Pichichi-tilastossa ainoastaan Barcelonassa pelannut Samuel Eto'o onnistui tekemään enemmän maaleja (26). Villan maalimäärä oli joukkueen historian suurin yli 60 vuoteen sitten Edmundo Suárezin.
Kausi 2006–2007
Villan hyvät otteet jatkuivat myös seuraavalla kaudella 2006–2007 ja teki yhdessä kärkiparinsa entisen Real Madrid-tähden Fernando Morientesin kanssa yhteensä 43 maalia kaikki kilpailut mukaan lukien. Kauden aikana hän pääsi myös ensimmäistä kertaa pelaamaan Mestarien liigan otteluita. Valencia kohtasi kolmannella karsintakierroksella itävaltalaisen Red Bull Salzburgin, jonka ensimmäinen osaottelu päättyi Valencian 0–1-tappioon. Toisessa osassa Villa aloitti avauskokoonpanossa ja onnistui tekemään yhden maalin lopulta 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa. Valencia eteni Mestarien liigan lohkovaiheeseen yhteismaalein 3–1. Varsinaisessa lohkovaiheessa hän onnistui maaliteossa Romaa ja Šah’tar Donetskia vastaan, josta joukkue eteni neljännesvälieriin, jossa se kohtasi Internazionalen. Ensimmäisessä ottelussa, joka pelattiin Milanossa, Villa onnistui tekemään maalin vapaapotkusta. Valencia eteni otteluparista jatkoon vierasmaalinsäännön turvin, kun toinen osa päättyi 0–0.[8] Puolivälierissä joukkue kohtasi Chelsean, joka pudotti Valencian jatkosta lopulta yhteismaalein 3–2.[9] Villa pelasi molemmissa otteluissa, mutta ei onnistunut maalinteossa. Lokakuussa 2006 hänet nimettiin 50 ehdokkaan joukkoon voittamaan Kultaisen pallon.
Primera Divisiónissa hän teki kauden aikana 16 maalia ja oli sarjan kuudenneksi paras maalintekijä. Hän keräsi kauden aikana myös eniten syöttöpisteitä.[3]
Kausi 2007–2008

Kausi 2007–2008 oli kokonaisuutena vaikea koko joukkueelle. Alkukaudesta päävalmentaja Quique Sánchez Flores sai potkut heikkojen esitysten jälkeen. Hänet korvasi Ronald Koeman, joka siirtyi Valenciaan suoraan PSV Eindhovenista. Joukkueen peli ei kuitenkaan missään vaiheessa Koemanin alaisuudessa päässyt uomiinsa ja niin lopulta hänkin sai lähteä, kun hänet erotettiin seuraavana päivänä 22. huhtikuuta 2008 5–1-tappioon päättyneen Athletic Bilbao-pelin jälkeen. Tilannetta ei muuttanut edes aikaisemmin voitettu Copa del Rey, jonka loppuottelussa joukkue kohtasi Getafen. Loppukauden ajan Valenciaa valmensi joukkueen delegaattina toiminut Voro, jonka jälkeen valmennusvastuun ilmoitettiin ottavan Almeríassa hyvää työtä tehneen Unai Emeryn.[10] Villa pelasi kauden aikana 28 sarjaottelua ja teki niissä 18 maalia. Hän voitti uransa toisen Copa del Reyn, jonka välierissä joukkue pudotti Barcelonan yhteismaalein 4–3. Copa del Reyn voitto tiesi myös paikkaa seuraavaksi kaudeksi UEFA Cupiin. Kauden päätteeksi hän solmi kuusivuotisen jatkosopimuksen, joka ulottui vuoteen 2014 asti.[11]
Kauden aikana Valencia pelasi myös Mestarien liigassa. Villa teki ottelun ainoan maalin Schalkea vastaan ja vei joukkueensa 1–0-johtoon Chelseaa vastaan, joka kuitenkin voitti ottelun lopulta 2–1. Valencia jäi lohkonsa viimeiseksi ja tippui näin jatkosta. Hän pelasi 100. pääsarjaottelunsa Valenciassa Levantea, jota hän juhlisti tekemällä hattutempun. Kauden viimeisellä kierroksella hän teki kaksi maalia Atlético Madridia vastaan.
Kausi 2008–2009
Espanjan voitettua vuoden 2008 EM-kilpailuissa kultaa ja Villan voitettua maalipörssin, hän jatkoi hyviä otteitaan heti kauden 2008–2009 avauskierroksella Mallorcaa vastaan, kun hän onnistui maalinteossa lopulta 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa. Lokakuussa 2008 hän sai ylistystä brasilialaispelaaja Kakálta, kun hän sanon Villan olevan paras espanjalainen jalkapalloilija.[12] 2. joulukuuta 2008 hän tuli seitsemänneksi vuoden 2008 Kultaisen pallon äänestyksessä ja 12. tammikuuta 2009 jaetussa Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä hän sijoittui yhdeksänneksi yhdessä maanmiehensä Andrés Iniestan kanssa.[13]

"David Villa on ilmiö – paras pelaaja Euroopassa"
Quini, viisinkertainen Pichichi-voittaja[3]

Valencia sijoittui toiseksi omassa lohkossaan UEFA Cupissa. Villa teki tärkeän osuman viime hetkillä ottelussa Marítimoa vastaan, joka takasi Valencialle voiton. Hän pelasi myös pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ukrainalaista Dynamo Kiovaa vastaan, mutta ei onnistunut kummassakaan osaottelussa maalinteossa. Dynamo Kiova jatkoi otteluparista lopulta vierasmaalisäännön turvin.
Kauden keskivaiheilla hän teki maaleja tasaisesti, joista yhden muun muassa Deportivo La Coruñaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän sai myös punaisen kortin, jonka takia oli pelikiellossa seuraavan kierroksen ottelusta Valladolidia vastaan. Valencia hävisi ottelun luvuin 1–2. Pelikieltonsa jälkeen hän ei kyennytkään palaamaan takaisin vaan kärsi inflammaatiosta vasemmassa polvessaan, jonka takia hän oli sivussa 15 päivää. Ottelut Numanciaa, Recreativo Huelvaa ja Racing Santanderia vastaan jäivät tämän vuoksi hänen osaltaan väliin.[14] Hän teki viimein paluunsa 12. huhtikuuta 2009 vanhaa seuraansa Sporting Gijónia vastaan vanhalla kotistadionillaan El Molinónilla. Villa kertoi jo ennen ottelua kohtaamisen olevan hänelle henkilökohtaisesti hyvin tunteikas. Hän laukoi ottelun 3–2-voittomaalin rangaistuspotkusta, mutta ei juhlinut osumaansa kunnioituksestaan vanhaa seuraansa kohtaan.[15] Hän teki kauden 26. maalinsa Villarrealia vastaan ja lisäsi kauden saldoaan vielä kahdella maalilla Athletic Bilbaota vastaan, päättäen kauden kokonaismäärällään 28. Villa sivusi Mario Kempesin ja Predrag Mijatovićin yhden kauden maaliennätystä, jotka syntyivät vuosina 1978 ja 1996. Kempes pelasi ennätyskaudellaan 34 ottelua ja Mijatović 40 ottelua. Villan maalimäärä syntyi 33 ottelussa ja kauden maali/ottelu-suhteeksi muodostui 0,84. Maalien valossa kausi oli hänen parhaansa Valenciassa.
Neljän pelaamansa kauden aikana Valenciassa vain Barcelonassa pelannut Samuel Eto'o onnistui tekemään enemmän maaleja (6) kyseisenä ajankohtana.[3] Villa oli kauden kolmanneksi paras maalintekijä edessään vain Samuel Eto'o (30) ja Diego Forlán (32). Kauden maalimäärään lisättynä kaikkissa kilpailuissa tehdyt maalit, maalimäärä oli yhteensä 30. Kokonaisuutena neljän kautensa aikana Valenciassa hän pelasi 180 virallista ottelua ja teki niissä 101 maalia.
Kausi 2009–2010
Espanjan yllätystappion jälkeen vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa Villa palasi takaisin henkilökohtaiselta kesälomaltaan 27. heinäkuuta 2009, jonka jälkeen alkoivat suuret median spekulaatiot siitä missä hän pelaa tulevalla kaudella. Hänet yhdistettiin muun muassa Real Madridiin,[16] Barcelonaan,[17] Liverpooliin,[18] Chelseaan[19] ja Manchester Unitediin.[20] Villa kuitenkin itse kiisti kaikki huhut ja ilmoitti halustaan jatkaa Valenciassa.[21]
20. elokuuta 2009 Villa teki kauden ensimmäisen maalinsa Mestarien liigan karsintaottelussa norjalaista Stabækia. Kotimaansa sarjassa hän teki ensimmäiset maalinsa 13. syyskuuta 2009 ottelussa Valladolidia vastaan. Viikkoa myöhemmin hän teki vanhaa seuraansa Sporting Gijónia vastaan niin ikään kaksi maalia. 18. lokakuuta 2009 hänet nimettiin jälleen yhdeksi ehdokkaaksi Kultaisen pallon voittajaksi ja kaksi viikkoa myöhemmin hän oli ehdolla myös Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä.[22][23] Pelattuaan kolme sarjaottelua maaleitta hän onnistui jälleen 17. tammikuuta 2010 ottelussa Villarrealia vastaan. Maalit kasvattivat hänen koko uransa pääsarjamaalimääränsä 100:aan. 22. helmikuuta 2010 hän teki jälleen kaksi maali tällä kertaa Getafen verkkoon. 18. maaliskuuta 2010 joukkue matkasi saksalaisen Werder Bremenin vieraaksi Eurooppa-liigan toiseen osaotteluun. Ottelu päättyi lopulta maali-ilottelun jälkeen 4–4-tasapeliin Villan tehtyä kolme joukkueensa maaleista. Valencia eteni otteluparista jatkoon vierasmaalisäännön turvin. Hänen maalimääräkseen muodostui lopulta 21, jolla hän oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. 21 maalillaan hän oli kuitenkin paras espanjalainen maalintekijä ja voitti neljännen kerran urallaan Zarra-palkinnon.
Barcelona (2010–2013)

Viiden Valencia-kauden jälkeen Villa siirtyi toukokuussa 2010 Barcelonaan. Hän teki seuran kanssa neljävuotisen sopimuksen, ja Barcelona maksoi Valencialle 40 miljoonan euron siirtokorvauksen.[1] Tietojen mukaan hänelle maksetaan 7 miljoonan euron vuosipalkkaa ja samalla hän seuraa lapsuudensa esikuvien Luis Enriquen ja Quinin jalanjälkiä, jotka molemmat aloittivat uransa Sporting Gijónissa ja edustivat myöhemmin uransa aikana Barcelonaa.[24][25]
21. toukokuuta 2010 Villa esiteltiin virallisesti 35000 paikalle saapuneelle kannattajalle. Samassa tilaisuudessa hän paljasti myös Barcelonan uuden peliasun kaudeksi 2010–2011. Hän sai paidan numerokseen tutun 7, jota hän oli käyttänyt sekä Valenciassa että maajoukkueessa. Barcelonassa numeroa oli viimeksi käyttänyt Eiður Guðjohnsen, joka jätti seuran kesällä 2009.
Kausi 2010–2011
Villa teki ensiesiintymisensä joukkueessa 21. elokuuta 2010 pelatussa Supercopa de Españan toisessa osaottelussa Sevillaa vastaan. Barcelona voitti ottelun lopulta selvin numeroin 4–0 ja vei turnauksen nimiinsä yhteismaalein 5–3. Sarjakauden avausottelussa 29. elokuuta 2010 Racing Santanderia vastaan hän onnistui ensimmäistä kertaa maalinteossa uudessa seurassaan. Hän avasi maalitilinsä myös Mestarien liigassa, kun joukkue kohtasi 14. syyskuuta 2010 lohkovaiheen ensimmäisellä ottelukierroksella kreikkalaisen Panathinaikosin. Ottelu päättyi Barcelonan selvään 5–1-voittoon.
31. lokakuuta 2010 hän osui kahdesti Sevillaa vastaan, kun Barcelona otti andalusialaisseurasta lopulta 5–0-voiton. Hänen ensimmäinen maalinsa äänestettiin urheilusivusto Goalin lukijoiden kesken "viikon maaliksi".[26] Villan uran ensimmäisessä "El Clásicossa", joka pelattiin 29. marraskuuta 2010 Camp Noulla, hän teki jälleen kaksi maalia. 18. joulukuuta 2010 pelatussa "Katalonian derbyssä" Barcelona jatkoi vakuuttavia otteitaan ja otti selvän 5–1-voiton paikallisvastustaja Espanyolista. Villa onnistui ottelussa kahdesti maalinteossa ja näin hän nosti maalimääränsä kauden aikana jo yli kymmeneen.

Hän aloitti uuden vuoden vauhdikkaasti tehden yhden maalin 8. tammikuuta 2011 pelatussa ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan ja reilu viikkoa myöhemmin 16. tammikuuta 2011 pelatussa ottelussa kaksi maalia Málagaa vastaan. 28. maaliskuuta 2011 pelatussa Mestarien liigan loppuottelussa Manchester Unitedia vastaan Villa teki joukkueensa kolmannen maalin, kun Barcelona vei turnauksessa seurahistoriansa neljännen mestaruuden nimiinsä numeroin 3–1.[27]
Kausi 2011–2012
Villa aloitti toisen kautensa Barcelonassa harjoitusottelulla meksikolaista Club Deportivo Guadalajaraa vastaan.[28] Kauden ensimmäisen virallisen esiintymisensä hän teki Real Madridia vastaan vuoden 2011 Supercopa de Españan ensimmäisessä osaottelussa. Ensimmäinen osa päättyi tasalukemiin 2–2, jossa Villa onnistui kertaalleen maalinteossa.[29] 17. syyskuuta 2011 hän avasi sarjakauden maalitilinsä kahdella osumalla kotiottelussa Osasunaa vastaan.
Villa koki kovan kolauksen vuoden 2011 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuissa, kun hänen sääriluunsa meni poikki ottelussa qatarilaista Al-Saddia vastaan. Ensiarvioiden mukaan hän joutui olemaan poissa pelikentiltä kuuden kuukauden ajan ja näin ollen ei pystyisi osallistumaan vuoden 2012 kesäkuussa alkaviin EM-kilpailuihin.[30] Loukkaantumisesta toipuminen vei lopulta koko loppukauden ja niin häneltä jäivät myös EM-kilpailut väliin.
Kausi 2012–2013
Kahdeksan kuukauden pelaamattomuuden jälkeen, Villa teki paluunsa pelikentälle 11. elokuuta 2012 ystävyysottelussa Dinamo Bukarestia vastaan. Reilu viikkoa myöhemmin hän pelasi loukkaantumisensa jälkeen ensimmäisen kilpailullisen ottelunsa, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle sarjaottelussa Real Sociedadia vastaan. Hän onnistui virallisessa paluuottelussaan myös maalinteossa.[31] Villa pelasi kauden Barcelonassa hyvin ja nousi takaisin seuran avauskokoonpanoon, jättäen chileläisen Alexis Sanchezin vaihtopenkille. Villa pelasi La Ligassa 28 liigaottelua Barcelonalle ja teki 10 maalia joukkueelleen. Kausi päättyi jälleen Barcelonan mestaruusjuhliin. Espanjan mestaruus oli Villalle uran toinen.
Atlético Madrid (2013–2014)
8. heinäkuuta 2013 Barcelona ilmoitti myyneensä Villan Atlético Madridiin 5,1 miljoonan siirtosummalla. Summa maksettaisiin Barcelonalle kokonaan, jos Villa pelaa joukkueessa seuraavat viisi vuotta.[32] Barcelona saa myös Villan myymisestä eteenpäin 50% myyntihinnasta, jos Villa myydään eteenpäin seuraavan viiden vuoden aikana.
Maajoukkueura
MM-kilpailut 2006
Villa teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa silloisen päävalmentaja Luis Aragonésin alaisuudessa 9. helmikuuta 2005 vuoden 2006 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 16. marraskuuta 2005 karsintaottelussa Slovakiaa vastaan.
Hyvän kautensa ansiosta seurajoukkueessaan Valenciassa hänet valittiin Espanjan 23 henkiseen miehistöön vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Espanjan ensimmäinen ottelu turnauksessa oli Ukrainaa vastaan, jonka se voitti lopulta selvin numeroin 4–0. Villa teki ottelussa kaksi maalia, jotka olivat samalla myös hänen uransa ensimmäiset MM-kilpailuissa. Myöhemmin turnauksen aikana hän onnistui maalinteossa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan rangaistuslaukauksesta. Espanja kärsi ottelussa kuitenkin 1–3-tappion, joka tiesi heidän osaltaan turnauksen päättymistä. Villa oli joukkueen turnauksen paras maalintekijä kolmella osumallaan yhdessä Fernando Torresin kanssa.[33]
EM-kilpailut 2008
Vuoden 2006 loppuvaiheilla Villa nousi maajoukkueen runkopelaajaksi ja syrjäytti näin pitkään kärjessä luutineen Raúlin. Vuoden 2008 EM-kilpailuihin johtavissa karsinnoissa hän teki yhteensä kuusi maalia ja oli näillä maajoukkueensa paras maalintekijä. Hän valittiin luonnollisesti myös Espanjan kokoonpanoon itse lopputurnaukseen, joka järjestettiin Sveitsissä ja Itävallassa. Hän teki turnauksen avausottelussa Venäjää vastaan hattutempun, joka päättyi lopulta Espanjan selvään 4–1-voittoon. Hattutemppu oli EM-kilpailujen historian kahdeksas ja edellisen kerran sen onnistui tekemään alankomaalainen Patrick Kluivert vuonna 2000. Lohkovaiheen toisessa ottelussa Ruotsia vastaan hän laukoi ottelun 2–1-voittomaalin lisäajalla.
Espanja eteni lohkovoittajina neljännesvälieriin, jossa se kohtasi Italian. Ottelu eteni aina rangaistuslaukauskilpailuun saakka, jossa Villa oli Espanjan ensimmäinen laukoja ja onnistui maalinteossa. Espanja voitti kilpailun 4–2 ja eteni välieriin ensimmäisen kerran 24 vuoteen. Välierissä vastaan asettui jo lohkovaiheessa kertaalleen kohdattu Venäjä. Villan epäonneksi hän loukkasi reitensä vapaapotkua antaessa ja joutui tämän takia jättämään ottelun kesken. Loukkaantumisen takia häneltä jäi myös loppuottelu väliin, jonka Espanja voitti Torresin maalilla 1–0. Huolimatta poisjäännistään loppuottelusta ja lähes koko välierästä hän voitti turnauksen maalikuninkuuden neljällä osumallaan. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen yhdessä hyökkääjäparinsa Torresin kanssa.
Maanosaliittojen cup 2009 ja MM-kilpailujen 2010 karsinnat

Espanja pelasi ensimmäisen karsintaottelunsa vuoden 2010 MM-kilpailuihin Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan, jossa Villa teki ottelun ainoan maalin. Hän teki seuraavissa kolmessa karsintaottelussa neljä maalia, joista tärkeimmän ottelun viime hetkillä Belgiaa vastaan. Hän onnistui myös ystävyysottelussa Chileä vastaan, joka oli hänen 12 maalinsa vuoden 2008 aikana. Tällä hän rikkoi Raúlin vuonna 1999 tekemän vanhan ennätyksen 10 maalia.[34] Vuoden 2009 ensimmäisessä ottelussa Englantia vastaan hän onnistui jälleen maalinteossa ja näin hänestä tuli Espanjan historian ensimmäinen pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa kuudessa perättäisessä maaottelussa.[35]
Espanjan päävalmentaja Vicente del Bosque nimesi hänet vuoden 2009 Maanosaliittojen cupiin osallistuvaan kokoonpanoon.[36] Ennen turnausta pelatussa ystävyysottelussa Azerbaidžania vastaan Villa teki maajoukkueuransa toisen hattutempun. Turnauksen ensimmäisessä ottelussa Uutta-Seelantia vastaan hän teki Espanjan viimeisen maalin, jossa se murskasi vastustajansa numeroin 5–0. Seuraavissa lohkovaiheen otteluissa Irakia ja Etelä-Afrikkaa vastaan hän onnistui niin ikään maalinteossa.
12. elokuuta 2009 pelatussa ystävyysottelussa Villa sai tililleen 50:nnen maaottelun. 5. syyskuuta 2009 hän teki kaksi maalia Belgian verkkoon joukkueiden toisessa kohtaamisessa MM-karsinnoissa. Hän päätti lopulta vuoden 2009 samaan maalimäärän (12).[37] Espanja pelasi vuoden 2010 ensimmäisen pelinsä Ranskaa vastaan 3. maaliskuuta, jossa Villa onnistui jälleen maalinteossa.
MM-kilpailut 2010

Villa valittiin toisen kerran urallaan Espanjan MM-kilpailuihin osallistuvaan miehistöön, kun päävalmentaja Vicente del Bosque julkaisi kokoonpanonsa 20. toukokuuta 2010.[38] Ennen turnausta pelatuissa harjoitusotteluissa hän onnistui maalinteossa Saudi-Arabiaa vastaan, jonka Espanja voitti lopulta tiukkojen vaiheiden jälkeen 3–2.
Turnauksen ensimmäisessä ottelussa Espanja kohtasi Sveitsin, joka päättyi yllättäen hallitsevan Euroopan mestarin tappioon 0–1. Lohkovaiheen toisessa ottelussa viisi päivää myöhemmin Espanja kohtasi Hondurasin, jossa Villa laukoi joukkueensa molemmat maalit. Hänellä oli myös tilaisuus tehdä ottelussa maajoukkueuransa kolmas hattutemppu, mutta hän epäonnistui rangaistuspotkussa. Lohkovaiheen päätösottelussa Chileä vastaan Villa oli jälleen esillä, kun hän laukoi miltei puolesta kentästä Espanjan 1–0-johtomaalin ja hetkeä myöhemmin alusti Andrés Iniestan tekemän toisen maalin. Hänestä tuli samaisessa ottelussa myös eniten maaleja MM-kilpailuissa tehnyt espanjalaispelaaja, jättäen taakseen Emilio Butragueñon, Fernando Hierron, Fernando Morientesin ja Raúlin.[39] Neljännesvälieräottelussa Portugalia vastaan Villa iski paluupallosta joukkueensa ainoan maalin, ja Espanja eteni puolivälieriin, jossa se kohtasi voitokkaasti Paraguayn.[40] Välierissä vastaan asettui Saksa, jonka Espanja voitti samoin numeroin kuin aikaisemmat pudotuspelivastustajansa. Loppuotteluun tiensä selvitti Espanjan lisäksi Alankomaat, joka oli voittanut turnauksen kaikki pelaamansa ottelut. Varsinainen peliaika päättyi 0–0-tasatulokseen ja siitä seurasi jatkoaika, jota oli pelattu 116. minuuttia, kun Andrés Iniesta onnistui maalinteossa ja varmisti lopulta Espanjalle historiansa ensimmäisen maailmanmestaruuden.
EM-kilpailujen 2012 karsinnat
Vuoden 2012 EM-karsinnoissa Villa avasi maalitilinsä ensimmäisessä ottelussa 3. syyskuuta 2010 Liechtensteinia vastaan.[41] 12. lokakuuta 2010 hän teki maalin rangaistuspotkusta vierasottelussa Skotlantia vastaan, mikä nosti hänet Raúlin rinnalle Espanjan historian parhaaksi maalintekijäksi. Villa ylsi saavutukseen 69 ottelussa, kun Raúl pelasi maajoukkueurallaan 102 ottelua.[42] Raúlin ohi hän nousi 25. maaliskuuta 2011 tehtyään kaksi maalia Tšekkiä vastaan.[2] 6. syyskuuta 2011 hän onnistui kahdesti maalinteossa EM-karsintojen toisessa kohtaamisessa Liechtensteinia vastaan. 11. lokakuuta 2011 hän teki maajoukkueuransa 50. maalinsa vuoden 2012 EM-karsintojen viimeisessä ottelussa Skotlantia vastaan. 
Espanja selvitti tiensä karsinnoista suvereenisti EM-lopputurnaukseen, josta Villa kuitenkin joutui jäämään siivuun loukkaantumisen vuoksi. Villa oli seuraamassa yhdessä Carles Puyolin kanssa EM-finaalia, jossa Espanja voitti Italian maalein 4–0, ja juhli toista perättäistä EM-kultaansa, tällä kertaa ilman Villaa joukkueessaan.
MM-kilpailujen 2014 karsinnat & Maanosaliittojen Cup 2013
Villa teki paluun maajoukkueeseen loukkaantumisensa jälkeen 7. syyskuuta 2012 ystävyysottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Hän onnistui ottelussa maalinteossa rangaistuspotkusta. Paluun karsintapeleihin Villa teki maaliskuussa 2013, MM-karsinta-ottelussa Suomea vastaan, Gíjonin stadionilla, Villan entisellä kotistadionilla. Espanja siirtyi ottelussa 1–0 johtoon Sergio Ramosin maalilla, ja noin tunnin kohdalla Villa otettiin vaihtoon. 81. minuutilla Suomi tasoitti ottelun, ja Espanja joutui tyytymään tasapelipisteeseen. Ottelua tituleerattiin Suomessa ja maailmalla "Gíjonin ihmeeksi" ja Espanjassa "katastrofiksi". 
Espanja päävalmentaja Vicente Del Bosque valitsi Villan edustamaan Espanjaa, vuoden 2013 Maanosaliittojen cupiin. Villa pelasi turnauksessa lähinnä vaihtopelaajana, mutta oli avauskokoonpanossa ottelussa Tahitia vastaan, jonka Espanja voitti 10–0. Villa oli vahvasti mukana monessa Espanjan maalissa ja teki myös kolme maalia Tahitin maalivahdin, Mickael Rochen taakse. Espanja eteni kisoissa aina finaaliin asti, jossa se hävisi Brasilialle 3–0. Espanja saavutti näin ollen kisoista hopeaa.
Yksityiselämä

Vuonna 2003 Villa meni naimisiin Patricia Gonzálesin kanssa[43] ja heillä on kaksi tytärtä; 7. joulukuuta 2005 syntynyt Zaida ja 18. elokuuta 2009 syntynyt Olaya.[43]
Villa on lähtöisin asturialaisesta Tuillan kylästä, joka kuuluu Langreon kuntaan. Hänen isänsä ja isoisänsä ovat ammatiltaan mainareita.[44] Vuonna 2008 hän osallistui Yo doi la cara pola oficialidá -kampanjaan, jonka tavoite on saada asturian kielelle virallinen asema Asturiassa. Hänen nappulakenkiinsä on ommeltu Espanjan ja Asturian liput.[44] Asturian Llanerassa järjestetään kesäisin Villan mukaan nimetty lasten jalkapalloleiri.[45]
Villa on osallistunut Unicefin, Punaisen ristin ja Global Campaign for Educationin hyväntekeväisyyskampanjoihin.[46] Vuonna 2010 hän äänitti Ana Torrojan kanssa El Último de la Filan kappaleen ”Insurrección” Voces x1Fin: Juntos por Mali -kokoelma-albumille. Albumin ja siihen liittyvän kampanjan tuotto käytetään Maliin rakennettavan taidekoulun hyväksi.[47]
Tilastot
Seurajoukkue
Päivitetty 21. huhtikuuta 2014.[48]

Maajoukkue
Maajoukkuetilastot
Päivitetty 2. heinäkuuta 2014.[49]

Huomio: Jokainen kausi on mitattu aikavälillä syyskuu - elokuu.
Maajoukkuemaalit
Päivitetty 2. heinäkuuta 2014.[49]

Huomio: Eri tietolähteillä on ollut erimielisyyksiä siitä merkittiinkö 8. kesäkuuta 2010 pelatussa ystävyysottelussa Puolaa vastaan syntynyt ensimmäinen maali Villan nimiin vai omaksi maaliksi. Yllä olevassa taulukossa maalia ei ole huomioitu.
Saavutukset
Real Zaragoza:
Copa del Rey: 2003–2004
Supercopa de España: 2004
Valencia:
Copa del Rey: 2007–2008
Barcelona:
Primera División (2): 2010–2011, 2012–2013
Mestarien liiga: 2010–2011
Copa del Rey: 2011–2012
Supercopa de España (2): 2010, 2011
UEFA Super Cup: 2011
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2011
Atlético Madrid:
Primera División: 2013–2014
Espanja:
Euroopan-mestaruus: 2008
Maailmanmestaruus: 2010
Henkilökohtaiset:
Zarra-palkinto: 2006, 2007, 2009, 2010
Maalikuninkuus EM-kilpailuissa 2008
Lähteet

Aiheesta muualla

 (in Spanish)
 (in Spanish)
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat
Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit
Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit