Question: Minä vuonna Harmajan ensimmäinen majakka valmistui?

Majakka




Majakka on merenkulun turvaksi tarkoitettu yleensä tornimainen rakennus. Ne ovat joko valottomia tunnusmajakoita eli pookeja tai valolla varustettuja loistomajakoita. 
Tunnusmajakat on rakennettu päivänvalossa tapahtuvan navigoinnin ja saarten tunnistamisen helpottamiseksi. Valomajakat varoittavat karikoista ja ohjaavat aluksia esimerkiksi kaupunkien sisäänmenoväylien alkuun pimeällä.
Nykyisin majakoiden merkitys turvalaitteina on vähäinen johtuen uusista navigointitekniikoista, ja osa majakoista onkin siirtynyt matkailukäyttöön.
Aiemmin majakoiden toiminnassa pitämiseen tarvittiin henkilökuntaa, majakanvartijoita. Nykyaikaiset automaattiset majakat eivät vaadi miehitystä.
Majakoiden historia
Eräänlaisia majakan esiasteita olivat luodoille ja rannoille sytytetyt tulet, joiden tarkoitus oli kertoa laivoille rannikon tai saaren läheisyydestä. Valottomien tunnusmajakoiden esiasteina taas voidaan pitää esimerkiksi pohjolassa esiintynyttä tapaa merkitä omia alueita tai sopivia kauppapaikkoja isoilla kivikasoilla kallion päällä. Ensimmäisiä varsinaisia majakoita olivat tornit, joiden huipulla paloi tuli. Tätä tulta saatettiin heijastaa johonkin suuntaan esimerkiksi peilin avulla.
Historian kuuluisin majakka on Faroksen majakka Aleksandriassa. Se rakennettiin 300-luvulla eaa. ja tuhoutui maanjäristyksissä 1300-luvulla.
Ruotsalainen keksijä Gustaf Dalén (1869–1937) kehitti 1900-luvun alussa kaasulyhtyihin aurinkoventtiilin, eräänlaisen hämäräkytkimen, jonka avulla kaasumajakat ja loistot pystyttiin automatisoimaan.
Majakkatyypit
Loistomajakka

Loisto on navigoinnin avuksi tarkoitetulla valolaitteella varustetun, kiinteän merenkulun turvalaitteen yleisnimitys.
Majakkalaiva

Majakkalaiva on navigoinnin avuksi tarkoitetulla valolaitteella varustettu kelluva merenkulun turvalaite, joka on ankkuroitu paikkaan, jonne kiinteän turvalaitteen pystyttäminen ei ole ollut mahdollista.
Merimajakka

Pohjamajakka
Pohjamajakka on suoraan merenpohjaan perustettu majakka. Niitä alettiin rakentaa 1950-luvun alussa ja ne syrjäyttivät vedenalaisten matalien merkkeinä siihen asti toimineet majakkalaivat.[1]
Tunnusmajakka

Tunnusmajakka eli pooki on merenkulun optinen apuväline. Tunnusmajakassa ei ole valolaitetta eli sektoriloistoa, vaan kyseessä on valaisematon, vain valoisana aikana selkeästi havaittava rakennelma.
Suomalaisia majakoita

Bengtskärin majakka, Pohjoismaiden korkein majakka.
Bogskärin majakka, Pohjois-Itämerellä Suomen eteläisimmällä luodolla.
Flötjan
Gustaf Dalén
Gustavsvärn
Harmajan majakka Helsingin edustalla.
Helsingin majakka
Isokarin majakka ohjaa laivoja Uuteenkaupunkiin Selkämereltä.
Jussarön majakka
Kaijakarin majakka
Kalbådagrund
Kallan
Kallo
Kemi I
Kemi II
Keminkraaseli
Kokkolan majakka
Kotkan majakka
Kristiinan majakka
Kylmäpihlajan majakka
Kökarsören
Lågskär
Längdenin majakka
Marjaniemen majakka Hailuodossa Perämerellä
Merikarvian majakka
Märketin majakka Ahvenanmaan länsipuolella Ahvenanmerellä.
Nahkiainen
Norrskär
Nyhamnin majakka Ahvenanmaan lounaiskulmassa.

Oulu 1, Oulu 2 ja Oulu 3, Hiidenniemen väylän uloimmat loistot
Pietarsaari
Pori
Porkkala
Porvoo
Raahe
Rauma
Ritgrund
Russarön majakka Hangon edustalla, missä Suomenlahti vaihtuu Pohjois-Itämereksi
Rönnskär
Sandbäck
Strömmingsbådan
Stubben
Suomen leijona, avomerellä 46 kilometriä Utöstä lounaaseen.
Suomenlinnan majakka Suomenlinnan kirkossa
Sälgrund
Sälskär
Säppi
Söderskär
Tainio
Tankar
Tauvo
Tiiskeri
Ulkokalla
Utgrynnan
Utön majakka, Suomen vanhin valomajakan paikka Utön saarella.
Vaasa
Valassaaret
Yttergrund

Katso myös
Kummeli
Majakkalaiva
Tunnusmajakka
RACON Tutkamajakka
Loisto
Lähteet

Kirjallisuutta
Laurell, S. 1999. Suomen majakat. Finska fyrar. Finnish light houses. (6. painos). Julkaisija: Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki. Painopaikka: Gummerus, Jyväskylä. 351 s. ISBN 952-5180-21-2
Citation error, replace with{{cite book| author = Laurell, Seppo (pääkirjoittaja)| title = Valo merellä – Suomen majakat 1753–1906| location = Helsinki| publisher = John Nurmisen säätiö| year = 2009| version = Toimituskunta: Petri Porkola ym| id = ISBN 978-952-9745-28-9}}
Nyman, Harri, Meriväylien rakennusperintö, Helsinki: Museovirasto, 2009. 76 s. Museoviraston rakennushistorian osaston raportteja, ISSN 1236-6447 ; 21. , ISBN 978-951-616-200-6  (pdf)
Aiheesta muualla

 – kaikki Suomen majakat
 Suomen historialliset merimerkit ja luotsipaikat, Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
, (pdf)


Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit