Question: Mikä on Kirkkonummen kunnan pääkieli?

Luettelo Suomen ruotsin- ja kaksikielisistä kunnista

Suomen kielilain mukaan kunta on kaksikielinen, mikäli kielivähemmistön koko on vähintään 3000 henkeä tai 8 prosenttia kunnan väkiluvusta, tai jos valtioneuvosto jonkin kunnan valtuuston esityksestä päättää julistaa kunnan kaksikieliseksi. Kunta ei muutu yksikieliseksi, ellei vähemmistön osuus laske alle 6 prosentin. Kaksikielisissä kunnissa enemmistön kielenä voi olla suomi tai ruotsi.
Ahvenanmaan kaikki kunnat ovat kuitenkin yksikielisiä ja ruotsinkielisiä kielisuhteista riippumatta. Myös saamenkielisillä alueilla voivat kunnat olla kaksi- tai monikielisiä (kielinä suomi tai jokin saamen kieli). Saamelaiskieliin liittyvää kaksikielisyyttä ei ole säädetty kielilaissa, mutta saamelaiskielten asema on turvattu saamen kielilailla.
Vähemmistökielen osuuden on pudottava alle kuuden prosentin, että kunta muuttuisi yksikieliseksi. Kunta voi kuitenkin halutessaan pysyä kaksikielisenä vähemmistökielen osuuden pudotessa alle kuuden prosentin. Lohja on ainoa kunta, joka on käyttänyt tätä poikkeusmahdollisuutta. 3000 hengen sääntö otettiin käyttöön, kun ruotsinkielisten osuus Turussa putosi alle kuuden prosentin (heitä on noin 9800 henkeä, 5,4%). Tällä hetkellä 3000 hengen sääntö on voimassa myös Helsingissä (noin 36300 henkeä, 5,7%) ja Vantaalla (noin 5700 henkeä, 2,7%). Muualla kaksikielisyys määräytyy prosenttiosuuden mukaan.
Kuntien kielellinen asema 2013–2022

Valtioneuvosto säätää asetuksella kuntien kielellisen aseman aina kymmenvuotiskaudeksi kerrallaan.[1] Aiemmin ruotsinkielisestä Närpiön kunnasta tuli kaksikielinen vuoden 2016 alusta lukien.[2] Seuraavassa on kuntien kielisuhteet 1. tammikuuta 2013 alkaneella jaksolla.[3]
Uusimaa: 
Kaksikielisiä kuntia, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Espoo, Hanko, Helsinki, Kauniainen, Kirkkonummi, Lapinjärvi, Lohja, Loviisa, Myrskylä, Porvoo, Sipoo, Siuntio ja Vantaa.
Kaksikielisiä kuntia, ruotsi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Inkoo ja Raasepori.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Kymenlaakso:
Kaksikielinen kunta, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, on Pyhtää.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Varsinais-Suomi:
Kaksikielinen kunta, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, on Turku.
Kaksikielisiä kuntia, ruotsi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Kemiönsaari ja Parainen.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Pohjanmaa:
Kaksikielisiä kuntia, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Kaskinen ja Vaasa.
Kaksikielisiä kuntia, ruotsi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Korsnäs (1.1.2015 lähtien), Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Luoto (1.1.2015 lähtien), Maalahti, Mustasaari, Närpiö (1.1.2016 lähtien), Pedersören kunta, Pietarsaari, Uusikaarlepyy ja Vöyri.
Suomenkielisiä kuntia ovat Isokyrö ja Laihia.
Keski-Pohjanmaa:
Kaksikielinen kunta, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, on Kokkola.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Kanta-Hämeen, Etelä-Karjalan, Etelä-Savon, Pohjois-Karjalan, Pohjois-Savon, Keski-Suomen, Päijät-Hämeen, Pirkanmaan, Satakunnan, Etelä-Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakuntien kaikki kunnat ovat suomenkielisiä.
Saamelaiskielillä on virallinen asema Enontekiön, Inarin, Sodankylän ja Utsjoen kunnissa.
Ahvenanmaan maakunnan kaikki kunnat ovat ruotsinkielisiä.
Kuntien kielellisen aseman muutokset
1943
[4]
Karjaa ja Pernaja muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
Lapinjärven kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
Iniö muuttui kaksikielisestä ruotsalaisenemmistöisestä kunnasta yksikielisesti ruotsinkieliseksi kunnaksi.
Tuusula muuttui kaksikielisestä suomalaisenemmistöisestä kunnasta yksikielisesti suomenkieliseksi kunnaksi.
1953
[5]
Korppoo, Mustasaari ja Sipoo muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
Espoon kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
Kerava ja Lohja muuttuivat kaksikielisistä suomalaisenemmistöisistä kunnista yksikielisesti suomenkielisiksi kunniksi.
1963
Hiittinen, Inkoo ja Tammisaaren maalaiskunta muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.[6]
1973
[7]
Bromarv ja Uusikaarlepyy muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
Kaarlelan, Kaskisten, Kauniaisten, Kirkkonummen, Pohjan ja Porvoon kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
1983
[8]
Kruunupyy ja Pietarsaaren maalaiskunta muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
Hangon, Loviisan, Porvoon maalaiskunnan ja Siuntion kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
1993
Iniö, Maalahti ja Västanfjärd muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.[9]
2003
[10]
Houtskari ja Maksamaa muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
Lohja jäi seuraavaksi kymmenvuotiskaudeksi edelleen kaksikieliseksi kunnaksi enemmistön kielenään suomi.
Sipoon kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
2015
Korsnäs ja Luoto muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.[10]
2016
Närpiö muuttui yksikielisesti ruotsinkielisestä kunnasta kaksikieliseksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.[10]
Aakkosellinen luettelo kaksi- tai yksikielisistä ruotsinkielisistä kunnista
Ruotsinkielisten suhteellinen osuus vuonna 2017 kunnittain ja ruotsinkielisten lukumäärältään suurimmat kunnat sisältäen myös Ahvenanmaan kunnat.
Kielikoodit
R = yksikieliset ruotsinkieliset
R/S = enemmistö ruotsinkielisiä
S/R = enemmistö suomenkielisiä

Suomen entiset ruotsinkieliset tai kaksikieliset kunnat
Perässä on mainittu kunnan kielisuhteet lakkautushetkellä.
Alaveteli (liitetty Kruunupyyhyn 1969): ruotsinkielinen
Bergö (liitetty Maalahteen 1973): ruotsinkielinen
Björköby (liitetty Mustasaareen 1973): ruotsinkielinen
Bromarv (jaettu Hangon ja Tenholan kesken 1977): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Degerby (liitetty Inkooseen 1946): ruotsinkielinen
Dragsfjärd (liitetty Kemiönsaareen 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Haaga (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Hiittinen (liitetty Dragsfjärdiin 1969): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Houtskari (liitetty Länsi-Turunmaahan, nyk. Paraisiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Huopalahti (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Iniö (liitetty Länsi-Turunmaahan, nyk. Paraisiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Jepua (liitetty Uuteenkaarlepyyhyn 1975): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Kaarlela (liitetty Kokkolaan 1977): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Karjaa (liitetty Raaseporiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Karjaan maalaiskunta (liitetty Karjaaseen 1969): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Kemiö (liitetty Kemiönsaareen 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Koivulahti (liitetty Mustasaareen 1973): ruotsinkielinen
Korppoo (liitetty Länsi-Turunmaahan, nyk. Paraisiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Kulosaari (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, ei tietoa enemmistökielestä
Lapväärtti (liitetty Kristiinankaupunkiin 1973): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Liljendal (liitetty suomienemmistöiseen Loviisaan 2010): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Lohjan kunta (yhdistetty yksikielisesti suomenkielisen Lohjan kaupungin kanssa uudeksi, kaksikieliseksi Lohjan kaupungiksi 1997): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Maksamaa (liitetty Vöyri-Maksamaahan, nyk. Vöyriin 2007): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Munsala (liitetty Uuteenkaarlepyyhyn 1975): ruotsinkielinen
Nauvo (liitetty Länsi-Turunmaahan, nyk. Paraisiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Oravainen (liitetty Vöyriin 2011): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Oulunkylä (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Paraisten maalaiskunta (liitetty Paraisiin 1967): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Pernaja (liitetty suomienemmistöiseen Loviisaan 2010): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Petolahti (liitetty Maalahteen 1973): ruotsinkielinen
Pirttikylä (liitetty Närpiöön 1973): ruotsinkielinen
Pohja (liitetty ruotsienemmistöiseen Raaseporiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Porvoon maalaiskunta (yhdistetty Porvoon kaupungin kanssa uudeksi Porvoon kaupungiksi 1997): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Purmo (liitetty Pietarsaaren maalaiskuntaan 1977): ruotsinkielinen
Raippaluoto (liitetty Mustasaareen 1973): ruotsinkielinen
Ruotsinpyhtää (liitetty Loviisaan 2010): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Siipyy (liitetty Kristiinankaupunkiin 1973): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Snappertuna (liitetty Tammisaareen 1977): ruotsinkielinen
Sulva (jaettu Mustasaaren ja Vaasan kesken 1973): ruotsinkielinen
Särkisalo (liitetty yksikielisesti suomenkieliseen Saloon 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
Tammisaaren maalaiskunta (liitetty Tammisaareen 1977): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Tammisaari (liitetty Raaseporiin 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Teerijärvi (liitetty Kruunupyyhyn 1969): ruotsinkielinen
Tenhola (liitetty Tammisaareen 1993): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Tiukka (liitetty Kristiinankaupunkiin 1973): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Uudenkaarlepyyn maalaiskunta (liitetty Uuteenkaarlepyyhyn 1975): ruotsinkielinen
Västanfjärd (liitetty Kemiönsaareen 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Vöyri-Maksamaa (yhdistetty Oravaisten kanssa Vöyriksi 2011): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
Ylimarkku (liitetty Närpiöön 1973): ruotsinkielinen
Ähtävä (liitetty Pietarsaaren maalaiskuntaan 1977): ruotsinkielinen
Öja (liitetty Kaarlelaan 1969): ruotsinkielinen
Seuraavat kaksikielisiin kuntiin liitetyt kunnat olivat yksikielisesti suomenkielisiä:
Kokkolan liitettiin Kälviä (2009), Lohtaja (2009) ja Ullava (2009).
Lohjaan liitettiin Sammatti (2009), Karjalohja (2013) ja Nummi-Pusula (2013).
Turkuun liitettiin Maaria (1967), Kakskerta (1968) ja Paattinen (1973).
Vaasaan liitettiin Vähäkyrö (2013).
Katso myös
Kielipolitiikka ja Ahvenanmaan maakunta
Saamelaiskielten asema Suomessa
Suomen kielipolitiikka
Suomen kielilaki
Lähteet


Ruotsin- ja kaksikieliset kunnat
Luokka:Suomenruotsalaisuus