Question: Mistä asti Brad Moran on pelannut jääkiekkoa?

Philadelphia Flyers


Philadelphia Flyers on NHL-joukkue, jonka kotikaupunki on Philadelphia, Pennsylvania. Joukkue pelaa Itäisen konferenssin Metropolien divisioonassa. Se on perustettu vuonna 1967 ja se on voittanut Stanley Cupin kahdesti sekä konferenssinsa kahdeksan kertaa. Kaikkiaan seura on jäänyt yhdeksän kertaa pudotuspelien ulkopuolelle. Flyers on kuitenkin NHL-ottelujen kaikkien aikojen voittoprosenteissa toiseksi paras edellään vain Montreal Canadiens.
Flyers on pelannut kotipelinsä Broad Streetillä perustamisestaan asti ja tästä joukkue on saanut lempinimensä "Broad Street Bullies". Vuodet 1967–1996 kotihalli oli The Spectrum ja vuodesta 1996 eteenpäin Wells Fargo Center. 
Flyersilla on ollut useampia läheisiä vastustajia menneinä vuosina, ja yksi vihattu kiistakumppani lienee New Jersey Devils, jonka kanssa Flyers jakoi Atlantin divisioonan voitot vuodesta 1995 vuoteen 2007. Viisi kertaa joukkueet ovat kohdanneet pudotuspeleissä ja näistä Flyers on hävinnyt vuosina 1995, 2000 ja 2012 sekä voittanut vuosina 2004 ja 2010. Myös Pittsburgh Penguins on yksi vihatuimmista vihollisista Flyersille, ellei vihatuin, jolle Flyers hävisi 2008–2009 ensimmäisellä kierroksella playoffseissa ja 2007–2008 konferenssifinaalissa. Näitä otteluja jossa Penguins ja Flyers kohtaavat kutsutaan Pennsylvanian taisteluiksi. Flyers voitti Penguinsin kauden  pudotuspeleissä otteluvoitoin 4–2. Ottelusarja oli mielenkiintoisin ja viihdyttävin ottelusarja ensimmäisellä kierroksella. Flyers putosi pudotuspeleistä Devilsille otteluvoitoin 4–1. 
Philadelphia Flyersin merkittävimpiä pelaajia tällä hetkellä ovat mm. Claude Giroux, Jakub Voráček, Ivan Provorov, Sean Couturier, Shayne Gostisbehere sekä Wayne Simmonds. Ilkka Sinisalo teki menestyksekkään uran Flyersissa. Kimmo Timonen edusti joukkuetta seitsemän kauden ajan, vuodesta 2007, vuoteen 2015, jolloin Timonen kaupattiin kesken kauden Chicago Blackhawksiin.
Historiaa
Philadelphian kaupungilla on ollut ennen Flyersia yksi joukkue NHL:ssä: kaudella 1930–31 Philadelphia Quakers. Quakers teki ensimmäisellä ja samalla viimeisellä kaudellaan kyseenalaisen NHL-ennätyksen voittamalla vähiten otteluita yhdellä kaudella. Quakers alasajoi toimintansa ja lopetti vuonna 1936 kokonaan. 
Tämän jälkeen Philadelphia sai odottaa 30 vuotta seuraavaa NHL-joukkuettaan, kunnes vuonna 1966 NHL päätti laajentaa liigaa ja Philadelphialle annettiin mahdollisuus perustaa uusi NHL-joukkue.
Flyers oli vuoden 1967 laajennuksen yhteydessä NHL:ään päässeistä joukkueista ensimmäinen, joka voitti Stanley Cupin. Se on voittanut Stanley Cupin vuosina 1974 ja 1975. Joukkueen tähti oli tuolloin Bobby Clarke. Muita kuuluja pelaajia olivat Bernie Parent, Reggie Leach ja Bill Barber. 70-luvun Flyers tunnettiin kovasta pelityylistään.
Vuonna 1975 saavuttamansa toisen mestaruuden jälkeen se on ollut kuusi kertaa Stanley Cupin finaaleissa, mutta ei ole voittanut näistä ottelusarjoista yhtäkään. 
Vuonna 1976 Flyers pelasi ystävyysottelun Neuvostoliiton punakoneena tunnetun TsSKA Moskovan kanssa. Ottelussa Flyers pelasi 70-luvulla tunnetulla tyylillänsä eli rajusti pelaten "sääntöjen rajamaissa" ja aihettamalla tappeluita. Minuutin pelin jälkeen neuvostoliitolainen Valeri Harlamov loukkaantui kaksinkamppailutilanteessa. Tilanteesta ei tullut jäähyä, minkä seurauksen punakoneen valmentaja kutsui joukkueensa pois jäältä. Viidentoista minuutin jälkeen punakone palasi takaisin kentälle toivoen, että Flyers ei pelaisi vanhalla tyylillänsä. Toisin kuitenkin kävi. Ottelu päättyi Flyersin 4–1-voittoon. 
Kaudella 2006–2007 Flyers pelasi historiansa heikoimman kauden ja jäi pois pudotuspeleistä ensi kertaa sitten vuoden 1994.
Pelaajia
Nykyinen joukkue
(Tilanne 12. tammikuuta 2019) [1] [2]





































MaalivahditNumeroPelaajaHanskakäsiSopimusSyntymäpaikka30Michal NeuvirthL2019Ústí nad Labem, Tšekki, Tšekkoslovakia37Brian Elliott L2019Newmarket, Ontario, Kanada56Mike McKennaR2019St. Louis, Missouri, Yhdysvallat79Carter HartL2021Sherwood Park, Alberta, Kanada

































































PuolustajatNumeroPelaajaKätisyysSopimusSyntymäpaikka3Radko GudasR2020Praha, Tšekki, Tšekkoslovakia5Samuel MorinL2021La-Beauport, Québec, Kanada6Travis SanheimL2019Elkhorn, Manitoba, Kanada8Robert HäggL2020Uppsala, Ruotsi9Ivan ProvorovL2019Jaroslavl, Venäjä26Christian FolinR2019Kungsbacka, Ruotsi47Andrew MacDonald (A)L2020Judique, Nova Scotia, Kanada53Shayne GostisbehereL2023Margate, Florida, Yhdysvallat


























































































































HyökkääjätNumeroPelaajaKätisyysPelipaikkaSopimusSyntymäpaikka10Corban KnightRKH2019Oliver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada11Travis KonecnyRH2019London, Ontario, Kanada12Michael RafflLLH2019Villach, Itävalta14Sean CouturierLKH2022Phoenix, Arizona, Yhdysvallat15Jori LehteräLH2019Espoo, Suomi17Wayne Simmonds (A)ROLH2019Scarborough, Ontario, Kanada19Nolan PatrickRKH2020Winnipeg, Manitoba, Kanada21Scott LaughtonLKH / VLH2019Oakville, Ontario, Kanada22Dale WeiseROLH2020Winnipeg, Manitoba, Kanada23Oskar LindblomLVLH2020Gävle, Ruotsi24Mikhail VorobievLKH2020Ufa, Venäjä25James van RiemsdykLVLH2023Middletown, New Jersey, Yhdysvallat28Claude Giroux (C)RKH / VLH2022Hearst, Ontario, Kanada93Jakub VoráčekLOLH2024Kladno, Tšekki, Tšekkoslovakia
Joukkueenjohto
Päävalmentaja: Scott Gordon  (väliaikainen)
Apuvalmentaja: Kris Knoblauch 
Apuvalmentaja: Ian Laperrière 
Apuvalmentaja: Rick Wilson 
Maalivahtivalmentaja: Kim Dillabaugh 
Fysiikkavalmentaja: Chris Osmond 
Videovalmentaja: Adam Patterson 
Kehitysvalmentaja: Brett Hextall 
Kehitysvalmentaja: John Riley 
Kehitysvalmentaja: Kjell Samuelsson 
Maalivahtien kehitysvalmentaja: Brad Robinson 
Huoltopäällikkö: Derek Settlemyre 
Puheenjohtaja: Paul Holmgren 
Toimitusjohtaja: Chuck Fletcher 
Apulaistoimitusjohtaja: Brent Flahr 
Apulaistoimitusjohtaja: Barry Hanrahan 
Ammattilaisten kykyjenetsinnän johtaja: Dave Brown 
Kapteenit

 Lou Angotti, 1967–68
 Ed Van Impe, 1968–73
 Bobby Clarke, 1973–79
 Mel Bridgman, 1979–81
 Bill Barber, 1981–82
 Bobby Clarke, 1982–84
 Dave Poulin, 1984–89
 Ron Sutter, 1989–91
 Rick Tocchet, 1991–92
ei kapteenia, 1992–93
 Kevin Dineen, 1993–94
 Eric Lindros, 1994–00
 Éric Desjardins, 2000–01
 Keith Primeau, 2001–06
 Derian Hatcher, 2006
 Peter Forsberg, 2006–07
 Jason Smith, 2007–08
 Mike Richards, 2008–11
 Chris Pronger, 2011–13
 Claude Giroux, 2013–
Jäädytetyt numerot
4  Barry Ashbee (1970–74) 3. huhtikuuta 1975
1  Bernie Parent (1967–71 & 1973-79) 11. lokakuuta 1979
16  Bobby Clarke (1969–84) 15. marraskuuta 1984
31  Pelle Lindberghin (1981–86) numero vedettiin käytöstä hänen kuoltuaan marraskuussa 1985 ja on pysynyt epävirallisesti jäädytettynä
7  Bill Barber (1972–84) 11. lokakuuta 1990
99  Wayne Gretzky 6. helmikuuta 2000 jäädytetty numero: ei käytetä koko liigassa
2  Mark Howe (1982–92) 6. maaliskuuta 2012
88  Eric Lindros (1992-2000) 18. tammikuuta 2018
Hockey Hall of Fameen valitut
Flyers on saanut kiekkoilun kunniagalleria Hockey Hall of Fameen 11 entistä pelaajaansa, joista Parent, Clarke, Barber, Howe ja Lindros lasketaan "omiksi", pitkän ja menestyksellisen uran Philadelphiassa pelanneiksi hahmoiksi.
 Bernie Parent 1984
 Bobby Clarke 1987
 Bill Barber 1990
 Mark Howe 2011
 Paul Coffey
 Dale Hawerchuk
 Adam Oates
 Darryl Sittler
 Allan Stanley
 Eric Lindros 2016
 Mark Recchi 2017
Ennätykset
Eniten maaleja kaudessa:  Reggie Leach, 61 (1975–1976)
Eniten syöttöjä kaudessa:  Bobby Clarke, 89 (1974–1975 & 1975–1976)
Eniten pisteitä kaudessa:  Mark Recchi, 123 (1992–1993)
Eniten kausia:  Bobby Clarke, 15
Eniten jäähyminuutteja kaudessa:  David Schultz, 472 (1974–1975)
Eniten nollapelejä kaudessa:  Bernie Parent, 12 (1973–1974 & 1974–1975)
Eniten pisteitä kaudessa tulokkaana:  Mikael Renberg, 82 (1993-1994)
Eniten pisteitä kaudessa puolustajana:  Mark Howe, 82 (1985–1986)
Muuta
Philadelphia Flyers on käyttänyt Kate Smithin esittämää "God Bless America" -kappaletta tuomaan onnea tärkeissä otteluissa. Vuoden 1969 jälkeen kappale on esitetty kaikkiaan 134 kertaa ja Flyers on voittanut otteluista 100.[3] Vuosi Smithin kuoleman jälkeen, häntä esittävä patsas pystytettiin Flyersien kotihallin edustalle.[4] Nykyään kappaleen laulaa Flyersin kansallislaulutkin laulava Lauren Hart "duettona" Kate Smithin kanssa. Laulun toisessa osassa jumbotronilla esitetään nauhoitettuna osa kappaleesta Kate Smithin laulamana.
Lähteet


Aiheesta muualla

Suomalaiset  pelaajat, nhlfinns.com
The Broad Street Bullies-dokumentti 


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit