Question: Mihin maakuntaan Etelä-Karjala Luumäen rajalla rajoittuu?

Viipurin lääni


Viipurin lääni () on entinen Suomen lääni, joka sijaitsi Suomen kaakkoiskulmalla. Vuonna 1937 Viipurin läänin pinta-ala oli 35768km², josta maa-ala oli 32134km²[1]. Asukasluvultaan se oli Suomen suurin lääni; vuonna 1939 siellä oli 620838 asukasta. Pinta-alaltaan lääni oli Suomen viidenneksi suurin[2]. Läänin pääkaupunki oli Viipuri. Eduskuntavaaleissa Viipurin lääni oli jaettu kahteen vaalipiiriin 1906: Viipurin läänin läntiseen ja Viipurin läänin itäiseen vaalipiiriin. 
Viipurin lääni käsitti Etelä-Karjalan, Karjalankannaksen, Laatokan Karjalan (Keski- ja Raja-Karjalan), Suomenlahden itäiset ulkosaaret ja pääosan Kymenlaaksoa. Viipurin lääni rajoittui lännessä ja pohjoisessa vuoden 1831 lääninuudistuksen jälkeen Uudenmaan, Mikkelin ja Kuopion lääneihin. Ennen uudistusta naapureina olivat Uudenmaan ja Hämeen, Kymenkartanon sekä Savon ja Karjalan läänit. Idässä Viipurin lääni rajoittui autonomian aikana Pietarin ja Aunuksen kuvernementteihin ja Suomen itsenäistymisen ja Neuvostoliiton perustamisen jälkeen Leningradin alueeseen ja Karjalan autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan.
Historia
Viipurin läänin ydinalue kuului 1500-luvulla Viipurin linnalääniin. Vuonna 1634 linnaläänit muutettiin lääneiksi, ja tällöin perustettuun Viipurin ja Savonlinnan lääniin kuului Suomenlahden rannikko Porvoon seudulta Rajajoelle saakka, pääosa nykyistä Etelä-Karjalaa, Karjalankannaksen länsiosa, Itä-Häme ja koko Savo. Venäjä luovutti Ruotsille 1617 Käkisalmen läänin, johon kuului Pohjois-Karjala, Laatokan Karjala, Karjalankannaksen itäosa sekä Parikkalan seutu Etelä-Karjalasta. Vuosina 1721 ja 1743 Viipurin ja Savonlinnan läänin eteläosa sekä Käkisalmen läänin itäosa joutuivat Venäjälle. Näiden läänien jäljelle jääneistä osista muodostettiin ensin Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni ja sitten Kymenkartanon ja Savon lääni.
Venäjälle luovutettuja alueita eli niin sanottua Vanhaa Suomea hallittiin 1721–1744 osana Pietarin kuvernementtiä, mutta 1744 niistä luotiin uusi Viipurin kuvernementti. Suunnitelman hallinnon järjestämisestä oli saanut laatiakseen Turun rauhan jälkeen venäläisten pikkuvihan  ajaksi Suomen kenraalikuvernööriksi nimittämä Johan Balthasar von Campenhausen. Kun Vanha Suomi liitettiin vuonna 1812 Suomen autonomiseen suuriruhtinaskuntaan, siitä tehtiin uusi Viipurin lääni. Tämän jälkeen läänin rajoissa ei tapahtunut suuria muutoksia. Suurin muutos oli Savonlinnan ympäristön liittäminen uuteen Mikkelin lääniin vuonna 1831. Lisäksi vuonna 1864 Siestarjoen asetehtaan alue liitettiin Venäjään, pieni osa Valkealaa liitettiin vuonna 1919 uuteen Kuusankosken kuntaan, joka tuli kuulumaan Uudenmaan lääniin, ja Uuden Matkaselän kylä siirrettiin vuonna 1920 Kuopion lääniin kuuluneesta Kiteen kunnasta Ruskealaan kuuluvaksi.
Vuosina 1940 ja 1944 pääosa Viipurin läänistä luovutettiin Neuvostoliitolle (24738,8km², josta maa-ala 22973,3km²)[3]. Jäljelle jääneistä alueista muodostettiin Kymen lääni vuonna 1945. Suurimman osan alueistaan menettänyt Uukuniemi liitettiin tuolloin Viipurin läänistä Kuopion lääniin. Kolmen vuoden kuluttua vuonna 1948 kunta siirrettiin Kuopion läänistä osaksi Kymen lääniä.[4] Korpiselän kunnan Suomelle jäänyt osa liitettiin silloisessa Kuopion läänissä sijainneeseen Tuupovaaran kuntaan.

Kunnat
Viipurin lääniin kuului 1930-luvun loppupuoliskolla kuusi kaupunkia (Viipuri, Kotka, Lappeenranta, Käkisalmi, Sortavala ja Hamina), neljä kauppalaa (Kouvola, Lauritsala, Koivisto ja Lahdenpohja) sekä 66 maalaiskuntaa.




Maaherrat
Carl Johan Stjernvall 1812–1815
Carl Johan Walleen 1816–1820
Otto Wilhelm Klinckowström 1820–1821 (vt.) ja 1821–1825
Carl August Ramsay 1825–1827 (vt.) ja 1827–1834
Carl Gustaf Mannerheim 1834–1839
Fredric Stewen 1839–1844
Casimir von Kothen 1844–1846 (vt.) ja 1846–1853
Alexander Thesleff 1853–1856
Bernhard Indrenius 1856–1866
Christian Theodor Oker-Blom 1866–1882
Woldemar von Daehn 1882–1885
Sten Carl Tudeer 1885–1888 (vt.) ja 1888–1889
Johan Axel Gripenberg 1889–1899
Nikolai von Rechenberg 1900–1902
Nikolai Mjasojedov 1902–1905
Konstantin Kasanski 1905 (vt.) ja 1905
Mikael von Medem 1905–1906 (vt.)
Nikolai von Rechenberg 1906–1907
Birger Gustaf Samuel von Troil 1907–1910
Frans Carl Fredrik Josef von Pfaler 1910–1917
Antti Hackzell 1918–1920
Lauri Kristian Relander 1920–1925
Arvo Manner 1925–1945
Lähteet

Kirjallisuutta
 (PDF) toimittanut FM Olli-Matti Sopanen, Joensuun yliopiston historian laitos 2004.
Citation error, replace with{{cite book| author = Saarnisto, Matti (toim.)| title = Viipurin läänin historia I, Karjalan synty| location = Lappeenranta| publisher = Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö & Karjalan Kirjapaino Oy/Karjala-lehti| year = 2003| id = ISBN 952-5200-37-X}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Korpela, Jukka| title = Viipurin läänin historia II, Viipurin linnaläänin synty| location = Lappeenranta| publisher = Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö & Karjalan Kirjapaino Oy/Karjala-lehti| year = 2004| id = ISBN 952-5200-43-4}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Katajala, Kimmo & Kujala, Antti & Mäkinen, Anssi| title = Viipurin läänin historia. III, Suomenlahdelta Laatokalle| location = Lappeenranta| publisher = Karjalan kirjapaino| year = 2010| id = ISBN 978-952-5200-77-5}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Kaukiainen, Yrjö & Nurmiainen, Jouko| title = Viipurin läänin historia. VI, Karjala itärajan varjossa| location = Lappeenranta| publisher = Karjalan kirjapaino| year = 2010| id = ISBN 978-952-5200-76-8}}

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit