Question: Mikä on suosituin puolue Kihniössä viime eduskuntavaaleissa?

Perussuomalaiset


Perussuomalaiset (, lyhenne PS[1], puolueen jäsenen lyhenne ps.[1]) on suomalainen kansallismielinen ja EU-kriittinen puolue, joka tukeutuu kristillis-sosiaaliseen arvopohjaan.[2][3] Perussuomalaiset oli vuoden 2015 eduskuntavaaleissa toiseksi suurin puolue.[4] Perussuomalaisten puheenjohtaja on vuoden 2017 puoluekokouksesta lähtien ollut Jussi Halla-aho, joka valittiin tehtävään pitkäaikaisen puheenjohtaja Timo Soinin jälkeen.[5] Puolueen pää-äänenkannattaja on kuukausittain ilmestyvä Perussuomalainen-lehti.[6]
Perussuomalaisten sääntöjen mukaan puolueen päämääränä on kristillissosiaaliselta pohjalta koota yhteen ne väestöryhmät, joiden etujen ajamisesta ja tasavertaisesta sosiaalisesta ja taloudellisesta sekä yhteiskunnallisesta asemasta ei ole oikeudenmukaisesti huolehdittu. Puheenjohtajana ollessaan Timo Soini sanoi puolueen olevan työväenpuolue ilman sosialismia ja eduskuntaryhmä on todennut puolueen kuuluvan poliittiseen keskustaan.[7][8] Nykyinen puheenjohtaja Jussi Halla-aho on puolestaan korostanut, että Perussuomalaisille oma kansa tulee ensin. Halla-ahon pyrkimys on, että Perussuomalaiset on mahdollisimman paljon asiapuolue ja mahdollisimman vähän slogan-puolue.[9] Perussuomalaiset kannattaa kansan suosioon perustuvaa demokratiakäsitystä, jossa äänestäjä voi aidosti saattaa päättäjät poliittiseen vastuuseen. Perussuomalaiset edustaa kristillissosiaalista arvokonservatismia.[10][11][12]
Perussuomalaiset sai vuoden 2015 eduskuntavaaleissa 38 kansanedustajaa, mutta eduskuntaryhmä pieneni seitsemääntoista, kun enemmistö (20 kansanedustajaa) perusti kesäkuussa 2017 oman Uusi vaihtoehto -ryhmänsä. Jo aiemmin saman vaalikauden aikana kansanedustaja Maria Tolppanen oli loikannut perussuomalaisista sosialidemokraatteihin.[13][14] Loikkarit erotettiin puolueesta.
Historia
Perussuomalaiset perustettiin 11. toukokuuta 1995 vararikkoon päätyneen Suomen maaseudun puolueen seuraajapuolueeksi.[6] Perussuomalaiset merkittiin puoluerekisteriin 13. lokakuuta 1995.[15]
Keväällä 2011 puolue sai suuren eduskuntavaalivoiton, jota puolueen kannattajat ryhtyivät kutsumaan ”jytkyksi”. Perussuomalaisten kansanedustajien määrä kasvoi edellisiin vaaleihin verrattuna viidestä 39 edustajaan, mutta puolue jäi oppositioon, koska se ei voinut hyväksyä Kataisen hallituksen kaavailemia EU-tukipaketteja. Vuonna 2015 Perussuomalaiset meni ensimmäistä kertaa hallitukseen: se sai Sipilän hallituksesta neljä ministerinpaikkaa. Vuonna 2017 Perussuomalaiset joutui lähtemään hallituksesta, koska muut hallituspuolueet eivät halunneet jatkaa yhteistyötä Jussi Halla-ahon johtamien perussuomalaisten kanssa. Perussuomalaisista loikanneiden kansanedustajien perustama Uusi vaihtoehto (sittemmin Sininen eduskuntaryhmä) jäi hallitukseen.[16]
Puheenjohtajavaali 2017

Timo Soini ilmoitti blogissaan maaliskuussa 2017, ettei asetu uudelleen ehdolle puolueen puheenjohtajaksi kesäkuun 2017 puoluekokouksessa.[17] Ehdokkaiksi ilmoittautuivat mm. eduskuntaryhmän puheenjohtaja Sampo Terho,[18] kansanedustajat Leena Meri[19] ja Veera Ruoho[20] sekä europarlamentaarikko Jussi Halla-aho.[21] Ehdokkuudesta kieltäytyivät eduskunnan puhemies Maria Lohela sekä ministerit Jussi Niinistö ja Jari Lindström.[18] Puheenjohtajavaali käytiin 10. kesäkuuta ja Halla-aho voitti sen jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan yli 50 prosenttia äänistä.[22]
12. kesäkuuta keskusta ja kokoomus ilmoittivat, etteivät ne jatka hallituksessa Halla-ahon johtamien perussuomalaisten kanssa.[23] Halla-ahon mukaan perussuomalaiset oli halukas sitoutumaan hallitusohjelmaan, mutta pääministeri Juha Sipilä ei suostunut tiukentamaan maahanmuuttopolitiikkaa.[24] Seuraavana päivänä enemmistö kansanedustajista erosi perussuomalaisten eduskuntaryhmästä ja perusti Uusi vaihtoehto -nimisen eduskuntaryhmän.[25]
16. kesäkuuta Perussuomalaisten puoluehallitus päätti erottaa Uuteen vaihtoehtoon loikanneet perussuomalaisista. Heille, jotka tekivät päätöksen pikaistuksissaan, annettiin kesäkuun loppuun asti aikaa vaihtaa takaisin PS:n eduskuntaryhmään.[26] 22. kesäkuuta kansanedustaja Ritva ”Kike” Elomaa ilmoitti palaavansa perussuomalaisten eduskuntaryhmään.[27] 27. kesäkuuta Arja Juvonen palasi myös perussuomalaisiin.[28]
Kritiikki ja erottamiset
25. toukokuuta 2011, uuden eduskunnan aloitettua työnsä, perussuomalaisten eduskuntaryhmä antoi rasismin, syrjinnän ja väkivallan vastaisen julkilausuman, koska eri pääkirjoituksissa ja poliittisissa puheenvuoroissa oli heiltä sellaista vaadittu muun muassa erään ulkomaalaistaustaisen linja-autonkuljettajan pahoinpitelykohun jälkeen.[29] Julkilausumassa tuomittiin kaikki syrjintä ja suosiminen etnisestä, uskonnollisesta tai kielellisestä taustasta riippumatta, sekä kaikki väkivalta riippumatta tekijän motiivista tai siitä, kuuluvatko uhrit enemmistöön vai vähemmistöön.[29] Julkilausuma sai osakseen myös runsaasti kritiikkiä muun muassa ”vähemmistöjen tarpeiden unohtamisesta”.[30][31]
Kesäkuussa 2012 korkein oikeus katsoi Jussi Halla-ahon syyllistyneen uskonrauhan rikkomiseen ja kiihottamiseen kansanryhmää vastaan ja kovensi hänen hovioikeudessa saamansa 40 päiväsakon tuomion 60 päiväsakoksi. Tuomio koski Halla-ahon vuonna 2008 julkaisemaa blogikirjoitusta, jossa hän oli rinnastanut islamin pedofiliaan. Kun Halla-aho oli tuoreeltaan luonnehtinut KKO:n päätöstä ”muutaman yksittäisen ihmisen mielipiteeksi”, hän joutui eroamaan eduskunnan hallintovaliokunnan puheenjohtajan paikalta hänen lausunnostaan nousseen kohun vuoksi.[32]
Kansanedustaja James Hirvisaari oli kutsunut vieraakseen tamperelaisen poliittisen osallistujan Seppo Lehdon ja kuvannut tämän tekemässä natsitervehdystä eduskunnan lehterillä.[33] Hirvisaari sai tapauksesta huomautuksen eduskunnan puhemieheltä Eero Heinäluomalta ja perussuomalaisten puoluehallitus päätti yksimielisesti erottaa Hirvisaaren puolueen jäsenyydestä lokakuussa 2013.[34]
Nimi ja tunnukset
Englanninkielinen nimi
Perussuomalaiset ilmoitti elokuussa 2011 käyttävänsä itsestään kansainvälisissä yhteyksissä englanninkielistä nimeä The Finns eli ”suomalaiset”. Aiemmin puolueella ei ollut englanninkielisestä nimestä virallista päätöstä,[35] mutta True Finns -nimeä käytettiin esimerkiksi puolueen verkkosivustolla.[36] Kansainvälisestä mediasta osa on toistaiseksi pitäytynyt vanhassa muodossa,[37] mutta esimerkiksi BBC,[38] The Economist[39] ja Reuters[40] ovat käyttäneet puolueesta nimitystä the Finns Party ja tätä nimeä käyttävät Suomen ministeriöt.[41]
Logo
Perussuomalaisten nykyisen logon on suunnitellut Jukka Jusula. Hän luovutti logon puolueen vapaaseen käyttöön loppuvuonna 2003 ja puolue alkoi käyttää sitä vuonna 2004.[42]

Perussuomalaisten logo vuoteen 2005 asti.
Perussuomalaisten nykyinen logo.

Rakenne ja organisaatio
Puolueen toimielimet
Puolueen ylin päättävä elin on puoluekokous. Se kokoontuu joka toinen vuosi (parittomina vuosina) toukokuun ensimmäisen ja syyskuun viimeisen päivän välillä. Puoluekokouksessa valitaan aina kahdeksi vuodeksi kerrallaan puolueen puheenjohtaja, kolme varapuheenjohtajaa, puoluesihteeri ja puoluevaltuusto. Jokaisella puolueen jäsenmaksun ajallaan maksaneella jäsenellä on puoluekokouksessa läsnäolo-, puhe- ja yhtäläinen äänioikeus.[43]
Puoluevaltuusto kokoontuu kerran vuodessa. Se myös osallistuu puolueen eduskuntaryhmän ja puoluehallituksen kanssa päätökseen puolueen osallistumisesta hallitukseen. 
Puolueneuvostoon kuuluvat puoluevaltuuston jäsenet sekä puolueen kunnanvaltuutetut sekä ansioituneet, puoluekokouksen hyväksymät vaatimukset täyttävät puolueen jäsenet, jotka puolueneuvosto valitsee kokouksessaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan. Puolueneuvosto kokoontuu joka toinen vuosi, niinä vuosina jolloin puoluekokous ei kokoonnu. Se päättää puolueen ohjelmista.[44]
Perussuomalaisten puoluetoimisto sijaitsee Helsingin Iso Roobertinkadulla, jonne puolue muutti maaliskuussa 2018 Yrjönkadulta.[45]
Eduskuntaryhmä

Perussuomalaista puoluetta eduskunnassa edustaa Perussuomalaisten eduskuntaryhmä. Eduskuntaryhmä toimii perussuomalaisten kansanedustajien yhteistyöelimenä. Eduskuntaryhmän merkitys eduskuntatyössä on keskeinen: kokouksissa keskustellaan ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä ja muodostetaan kantoja eduskunnan käsittelyssä olevaan asiaan. Ryhmän puheenjohtajana toimii nykyään kansanedustaja Leena Meri.[46]
Lähijärjestöt
Perussuomalaisten nuorisojärjestö on Perussuomalaiset Nuoret,[47] naisjärjestö Perussuomalaiset Naiset[48] ja miesjärjestö PerusÄijät.[49] Puolueen yrittäjäjärjestö on PerusYrittäjät ry.[50]
Piirijärjestöt
Perussuomalaisilla on 16 piiriyhdistystä:[51]

Etelä-Pohjanmaa
Etelä-Savo
Häme
Helsinki
Kainuu
Keski-Pohjanmaa
Keski-Suomi
Kymi

Lappi
Pirkanmaa
Pohjois-Karjala
Pohjois-Pohjanmaa
Pohjois-Savo
Satakunta
Uusimaa
Varsinais-Suomi

Kansainväliset jäsenyydet
Euroopan parlamentissa puolue kuului 2009–2014 EFD-ryhmään ja liittyi nykyiseen ECR-ryhmäänsä 2014.
Säätiöyhteydet ja rahoitus
Perussuomalaisten ja sen edeltäjän, Suomen Maaseudun Puolueen ympärillä on toiminut kolme säätiötä.[52] Perussuomalaisen puolueyhteisön rahoitusjärjestelyissä keskeiset organisaatiot toimivat pitkälti julkisen tuen varassa. Pääosa organisaatioista saa suoraan valtionapua ja samalla useat toimijat kokoavat lisärahoitusta avustuksina muilta valtiontuen varassa toimivilta organisaatioilta. Puolueyhteisön ulkopuolelta tulevia yksityisen rahoituksen lähteitä ei juuri ole.[53]
Perussuomalaisten tukisäätiö

Perussuomalaisten tukisäätiö toimii 1990-luvun alussa perustetun SMP:n tukisäätiön pohjalta. Nimi muutettiin nykyiseen muotoon vuonna 2006.[52] Perussuomalaisten Tukisäätiön toiminnan tarkoitus on tukea ja edistää puolueen ja sen järjestöjen toimintaa. Tukisäätiö toimii omaisuuden hallinnan välineenä ja käytännössä hallitus koostuu pitkäaikaisista, jo SMP:n ajan puoluetoimijoista. Osa puolueen omaisuudesta toimii säätiön hallinnassa. 
Säätiö on saanut myös raha-avustuksia Perussuomalaiselta puolueelta ja jakanut itse avustuksia muille Perussuomalaisen yhteisön järjestöille. Vuonna 2015 Tukisäätiö myönsi puolueen piirijärjestöille tukea 16000 euroa ja opintokeskusta ylläpitävälle sivistysjärjestölle 30000 euroa.[54] Vuoden 2017 puoluekokouksen jälkeen tapahtuneen liikehdinnän myötä Tukisäätiö ajatui eronneen puoluejohdon käsiin.[53]
Suomen Perusta -säätiö

Suomen Perusta -säätiö toimii Perussuomalaisen puolueen perustaman ajatushautomon ylläpitäjänä. Suomen Perusta -säätiön tarkoitus on edistää suomalaista kansanvaltaista yhteiskuntaa kehittävää tutkimusta ja keskustelua sekä edistää päätöksentekoa. Säätiö tekee ja teettää ajankohtaisiin aiheisiin liittyviä raportteja ja selvityksiä, minkä lisäksi se on järjestänyt keskustelutilaisuuksia ja seminaareja.[52]
Vuonna 2011 toteutunut vaalivoitto muutti Perussuomalaisten aseman ns. suureksi puolueeksi. Rahoituksen ja valtionavun osalta tämä mahdollisti ajatuspajan ja sivistysjärjestön perustamisen.[52] Säätiö kertoo, ettei se ole riippuvainen puolueen linjauksista, vaan se pyrkii antamaan uusia näkökulmia poliittiseen keskusteluun.[55] Perussuomalainen puolue on kuitenkin maksanut säätiön alkupääoman, minkä lisäksi puolue nimittää säätiön hallituksen jäsenet.[52]
Säätiön talous perustuu ajatuspajojen valtionapumäärärahaan ja muualta saatuihin avustuksiin. Vuosina 2014 ja 2015 säätiön kokonaistulot olivat yli 112000 euroa, jotka on koottu avustuksina eri lähteistä. Valtionavun osuus on ollut 72000 euroa. Loput rahat ovat OKM:n valtionapuasiakirjojen mukaan lähtöisin omalta puolueelta.[52]
Suomen Perusta -säätiö on tilinpäätösten perusteella vastannut poliittisten toimihenkilöiden henkilöstökuluista. Säätiö on lisäksi tuottanut Perussuomalaisten teemoja ja tavoitteita tukevia aineistoja. Ajatuspajan tarkoitukseksi on myös muissa yhteyksissä todettu yhteistyön tiivistäminen puolueen opintokeskuksen Pekasuksen kanssa mm. tarjoamalla asiantuntija-apua.[52]
Ida ja Lauri Reinikaisen säätiö
Vanhan SMP:n yhteydessä toiminut Ida ja Lauri Reinikaisen säätiö on nykyisellään erkaantunut puoluetoiminnasta. Vuonna 1988 rekisteröitynyt säätiö oli 2010-luvulle saakka SMP:n ajan johtohenkilöiden hallinnassa. Kytkös puolueeseen syntyi säätiön sääntöjen pohjalta, joidenka mukaan säätiön tuli purkautuessaan osoittaa rahat SMP:lle. Säätiö on ollut mukana myös puolueen lehtiyhtiön lainajärjestelyissä. SMP:n hajotessa vanha puoluejohto vei säätiön mukanaan ja pesäero puolueeseen vahvistui.[52]
Ideologia ja arvot
Vaaliohjelman 2011 mukaan ”yhteiskuntaa pirstova ja yksilöllisyyttä liiaksi korostava politiikka on ollut omiaan heikentämään suomalaisten keskinäistä solidaarisuutta.”[56]
Kouluissa pitää historiantunneilla korostaa ”suomalaista ihmettä, kuinka köyhästä ja syrjäisestä maasta nousi koko maailman tunnustama edistyksen ja vaurauden kansakunta”. Lisäksi tulee tuoda esiin ”kuinka tärkeää itsenäisyys on ollut suomalaiselle menestystarinalle”, sillä ”perussuomalaiset näkevät, että itsenäinen ja vauras Suomi on globaalistikin tarkastellen koko maapallomme ihmeellisimpiä saavutuksia”. Suomalaisuudesta tulee olla ylpeä, ja perussuomalaisten mukaan ”maailmalla on opittavaa meiltä”.[57]
Vuoden 2011 vaaliohjelmassa puolustetaan voimakkaasti kansallismielisyyttä ja suvereenia kansallisvaltiota. Kansallismielisyydestä todetaan muun muassa seuraavaa: ”Ilman kansallisia identiteettejä ei olisi monikulttuurisuuttakaan. Olisi vain yksi ainoa, kaupallisuuden ehdoilla toimiva, ylikansallinen monokulttuuri”, kun taas vaaliohjelmassa todetaan useasti, että ”vain ja yksinomaan kansalla, joka muodostaa oman, muista kansoista erillisen kansakunnan, on ikuinen ja rajoittamaton oikeus päättää aina vapaasti ja itsenäisesti kaikista omista asioistaan”. Vaaliohjelmassa todetaan myös, että ”politiikkamme perustuu Suomen historiaan ja suomalaiseen kulttuuriin”.[58]
Kulttuurirahoilla on tuettava suomalaista identiteettiä eikä ”tekotaiteellista postmodernismia”.[59] Perussuomalaiset haluavat säilyttää avioliiton käsittämään yksinomaan miehen ja naisen välistä liittoa ja kannattavat ”perinteistä perhekäsitystä”.[60]
Poliittiset linjaukset ja tavoitteet

Perussuomalaisten yleisohjelma hyväksyttiin ensimmäisessä puoluekokouksessa 26. marraskuuta 1995 Kokkolassa. Ohjelmassa puolueen arvomaailma määriteltiin kristillis-sosiaaliseksi.[61] Puolue on sittemmin julkaissut lukuisia vaali-, erityis- ja tavoiteohjelmia.
Veropolitiikka
Eduskuntavaaliohjelmassa 2011 perussuomalaiset vaati jyrkempää progressiota verotukseen, lapsiperheille verovähennyksiä, perintöveron lakkauttamista asuntojen osalta ja alempaa ruoan, autojen ja polttoaineiden verotusta. Puolueen mielestä suurten perintöjen verotusta ei saa laskea.[62] Perussuomalaiset halusivat kiristää yritysten osinkoveroa ja yli 5000 euroa kuussa ansaitsevien verotusta sekä korottaa pääomatuloveron 30%:iin sekä perua energiaverojen korotukset.[63] Vaaliohjelma vastusti myös niin sanottuja ”vihreitä veroja” kuten ruuhkamaksuja. Vihreä verouudistus veisi puolueen mielestä teollisuustyöpaikat ja tulisi vähävaraisille kalliiksi.[60]
Perussuomalaiset on vaatinut varallisuusveron palauttamista.[62][64] Pääomatuloverotuksesta pitäisi puolueen mukaan tehdä progressiivinen yksityishenkilöille, ja suurten säätiöiden sekä yritysten kaikista pääomatuloista verollisia. Pieni- ja keskituloisten ihmisten ja pienyritysten verotusta ei saa kiristää.[62]
Yhteisöveron laskua 24,5 prosentista 20 prosenttiin perussuomalaiset piti vuoden 2014 vaihtoehtobudjetissaan hätiköitynä ratkaisuna ja kannatti veron laskua enintään 22 prosenttiin. Myös arvonlisäveron korotusta vuoden 2013 alussa perussuomalaiset pitivät virheenä ja rahoittaisivat prosentin alennuksen Kela-maksun palauttamisella yksityiselle sektorille.[64]
Perussuomalaiset vastustavat Suomen ”yltiömarkkinavetoista” suuntaa ja kannattavat hyvinvointivaltiota.[65] Valtion pitää kaventaa tuloeroja. Finanssikriisi pitää panna finanssimarkkinoiden ja ”suurpääomapiirien” maksettavaksi.[56]
Sosiaali- ja terveyspolitiikka
Eduskuntavaaliohjelmassaan 2011 puolue vaati perusturvan parantamista ja sen sekä lapsilisien sitomista kuluttajahintaindeksiin.[66] Suurituloisten lapsilisiä piti perussuomalaisten mukaan leikata ja pienituloisia kannustaa lastenhankintaan. Toimeentulotuesta ei tullut vähentää lapsilisiä ja yksinhuoltajakorotuksia. Alle 4000 euroa kuussa ansaitsevia lapsiperheitä lisätuettaisiin lapsivähennyksellä.[67]
Työeläkkeiden ”taitettua indeksiä” pitäisi parantaa, ja nuorten eläkekarttumaprosenttia korottaa.[68]
Puolue haluaa parantaa vanhustenhoidon ja vammaishoidon tasoa ja on huolissaan terveydenhoidon pätkätöistä ja epäpätevistä työntekijöistä. Omaishoitajien työ on korvattava paremmin.[69] Puolueen mielestä sosiaali- ja terveyspalveluissa tulisi aina säilyttää julkinen palveluntuotanto yksityisen rinnalla ja palvelumaksuja pitäisi laskea.[70]
Vaaliohjelmassaan perussuomalaiset vaativat kyläkoulujen säilyttämistä[60] ja pieniä luokkakokoja.[68] Puolue pitää tärkeänä taito- ja taideaineiden sekä liikunnan opetuksen lisäämistä, ruotsin muuttamista vapaaehtoiseksi aineeksi peruskoulussa, ylempien korkeakoulututkintojen pakollisen virkamiesruotsin poistoa sekä opintotuen sitomista indeksiin.[71]
Työelämä ja valtionyritykset
Työehtoja rikkovia työnantajia tulee puolueen mukaan rangaista ankarasti sekä harmaata taloutta ja talousrikollisuutta torjua.[72]
Perussuomalaiset haluaa pysäyttää valtionhallinnon ”tuottavuusohjelman”, koska heistä se on pelkkä ”irtisanomisohjelma”.[72]
Työeläkerahastoja ja valtion rahoja pitää käyttää enemmän suomalaiseen työhön.[68][72] Valtion tulisi toimia aktiivisena omistajana suomalaisen työn edistämiseksi.[72] Puolue kannattaa Veikkauksen monopolia, ja sen mielestä Yleisradion tehtäviä ei voi jättää markkinoiden armoille.[73]
Puolueen mukaan ylikansalliset yritykset polkevat työntekijöiden oikeuksia kehitysmaissa ja jakavat miljardivoittoja omistajilleen. Niiltä pitää ottaa rahaa ilmastoinvestointeihin.[74]
Toukokuussa 2018 perussuomalaiset yhtyi vasemmiston ja vihreiden välikysymykseen työehdoista, kun hallitus oli keventänyt pienten yritysten irtisanomissuojaa ja sallinut nuorille määräaikaiset työsopimukset ilman erityistä syytä.[75]
Maaseutupolitiikka
Vuonna 2011 perussuomalaiset julkaisi maaseutupoliittisen ohjelmansa, jonka mukaan puolue haluaa yhdistää maa- ja metsätalousministeriön ja ympäristöministeriön luonnonvaraministeriöksi. Puolue tukee alueellista hajauttamista ja palveluiden säilyttämistä maaseudulla keskittämisen sijaan. Perussuomalaiset vastustaa peltojen ja metsien kiinteistöverotusta.[76]
Vuoden 2011 eduskuntavaaliohjelman mukaan ”teollinen maatalous” ei sovi Suomeen. Puolue ei hyväksy geenimuunneltujen lajikkeiden viljeylyä tai niiden tuontia, jalostusta tai käyttöä Suomessa.[77]
Maahanmuuttopolitiikka
Perussuomalaisten mielestä kotouttamispolitiikan lähtökohtana tulisi olla ”maassa maan tavalla”. Vakavasta rikoksesta tai toistuvista rikoksista tuomitut maahanmuuttajat on karkotettava Suomesta. Suomen tulee suosia työperäistä maahanmuuttoa humanitaarisen sijaan. Puolueen mukaan perheiden yhdistäminen pitää saada hallintaan. Vuoden 2011 eduskuntavaaliohjelmassa mainitaan ns. mummo-kysymyksestä, että tällainen ikäihmisten haaliminen maahan on täysin vastuutonta.[78]
Puheenjohtaja Jussi Halla-aho sanoi Helsingin Sanomien haastattelussa elokuussa 2018, että puolue haluaa lopettaa humanitaarisen maahanmuuton kokonaan.[79]
Otteita eduskuntavaaliohjelmasta 2011 koskien maahanmuuttoa[80]:
Itsensä laillisella työllä ja yrittäjyydellä elättävät maahanmuuttajat ovat tervetulleita Suomeen
Kotouttamispolitiikan perusteeksi ”maassa maan tavalla”
Työperätöntä maahanmuuttoa on hillittävä taloudellisia vetovoimatekijöitä ja perheenyhdistämispolitiikkaa tiukentamalla
Turvapaikkahakemusten käsittelyä on nopeutettava
Ei eurooppalaiselle ”taakanjakopolitiikalle”
Pakolaiskiintiötä on sopeutettava taloudelliseen tilanteeseemme
Gettoutuminen on estettävä järkevällä asuntopolitiikalla
Rikolliset maahanmuuttajat karkotettava kotimaahansa
Kansalaisuus on palkinto
Paikallisuus yhteiskuntapolitiikan lähtökohtana liikkuvuuden sijaan
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Perussuomalaiset vastustaa Suomen Nato-jäsenyyttä ja vaatii yleisen maanpuolustusvelvollisuuden säilyttämistä.[60][81] Puolueen kannattajista kuitenkin neljännes kannattaa Natoon liittymistä.[82]
Perussuomalaisten mielestä kansanvalta on paras tapa järjestää yhteiskunnallinen päätöksenteko, joten puolueen tavoitteena on palauttaa päätösvaltaa Euroopan unionilta takaisin jäsenvaltioille. Euroopan unionia tulisi perussuomalaisten mielestä kehittää mieluummin itsenäisten valtioiden yhteistyöelimenä kuin liittovaltioksi.[83]
Puolue puolustaa tasavallan presidentin vahvoja valtaoikeuksia.[60]
Oikeuspolitiikka
Puolueen 2011 eduskuntavaalivaaliohjelmassa ehdotettiin rangaistusten kiristämistä.[60]
Kansanedustajien etuudet
18. toukokuuta 2018 eduskuntaryhmien sopiessa kansanedustajien sopeutumieläkkeen poistosta perussuomalaisten eduskuntaryhmä oli ainoa eduskuntaryhmä joka ei ollut lakiehdotuksen takana.[84] Suomen Uutisten mukaan Perussuomalaiset vastusti lakiesitystä, koska katsoi sopeutumiseläkkeen poistoon kytketyn nykyisten kansanedustajien etujen liiallista kasvattamista.[85]
Kannattajakunta

Vuonna 2009 tehdyn tutkimuksen mukaan perussuomalaisten kannattajia on hankala sijoittaa vasemmisto–oikeisto-akselille, koska mielipiteiden hajonta on suurta. Asteikolla 1–10, jossa 1 on äärimmäinen vasemmisto ja 10 äärimmäinen oikeisto, perussuomalaisten kannattajat saivat arvon 5,4, kun suomalaisten keskiarvo oli 5,5. Puolueen kannattajista 50 prosenttia työskenteli työntekijäammateissa. Määrä oli suurempi kuin vasemmistopuolueilla.[86] Eduskunnan istumajärjestyksessä puolue on sijoitettu keskelle, keskustan ja vihreiden väliin.[87]
Kunnallisalan kehittämissäätiön vuonna 2015 julkaisemassa tutkimuksessa perussuomalaisten kannattajista 38 prosenttia sijoitti itsensä keskustaan, 33 prosenttia oikeistoon ja 12 prosenttia vasemmistoon. Arvoliberaalisuus−arvokonservatiivisuus-ulottuvuudella arvokonservatiiveja oli 36 prosenttia, arvoliberaaleja 22 prosenttia ja keskelle asettuvia 28 prosenttia. Tutkimuksen mukaan kiteytyksenä puolueen kannattajien kannoista voidaan sanoa, että perussuomalaiset on keskusta-oikeistolainen puolue.[88]
Vuonna 2011 Taloustutkimus selvitti puolueiden kannattajakuntien rakenteita. Tutkimuksen mukaan 40% perussuomalaista kuului suorittavaa työtä tekevään työväestöön. Yrittäjiä puolueen kannattajissa oli kokoomuksen jälkeen toiseksi eniten. Sen sijaan toimihenkilöiden ja johtajien keskuudessa kannatus oli pienintä kuuden suurimman puolueen joukossa. Eläkeläisten keskuudessa perussuomalaiset oli vähemmän suosittu kuin kolme muuta suurta puoluetta. Perussuomalaiset olivat parempituloisia kuin SDP:n, keskustan ja vihreiden kannattajat, ja puolue oli suosituin nimenomaan keskituloisten joukossa. Kaikkein pienituloisimpien joukossa perussuomalaiset keräsi selvästi vähemmän kannatusta kuin ryhmään kuuluvien suosituin puolue vasemmistoliitto. Maantieteellisesti ja ikäluokittain perussuomalaisia kannatettiin poikkeuksellisen tasaisesti eri puolilla maata ja eri ikäluokissa. Sukupuolijakauma sen sijaan oli vinoutunut: noin kaksi kolmasosaa kannattajista oli miehiä.[89] Kunnallisalan kehittämissäätiön vuonna 2017 julkaiseman tutkimuksen mukaan perussuomalaisten kannattajista kymmenellä prosentilla oli korkeakoulututkinto.[90]
Vuoden 2012 toimittajakyselyssä perussuomalaiset oli selkein inhokkipuolue, jota kertoi kannattaneensa vain 2% vastanneista toimittajista ja 44% toimittajista ei missään nimessä voisi äänestää perussuomalaisia.[91]
Tammikuussa 2013 tehdyssä kannatusmittauksessa perussuomalaiset oli suomalaisten miesten eniten kannattama puolue. Naisten joukossa puolue oli viidenneksi suosituin.[92] Eräässä vuonna 2016 tehdyssä kyselytutkimuksessa perussuomaiset oli vuoden 2015 eduskuntavaaleissa poliisien keskuudessa selvästi suositumpi kuin koko väestön keskuudessa. Se oli kyselyssä toiseksi suosituin puolue, ja kannattajia oli sai 24,4%.[93]
Jäsenet
Perussuomalaisissa oli vuonna 2002 1600 jäsentä, joista miehiä oli 400 ja naisia 1200.[94] Seuraavan vuosikymmenen aikana jäsenmäärä moninkertaistui, ylittäen 5000 vuonna 2011 ja 8000 vuonna 2013.[95] Tammikuussa 2018 puolueessa oli 11000 jäsentä.[96]
Demografia
Kunnallisalan kehittämissäätiön vuonna 2017 julkaisemassa tutkimuksessa perussuomalaisten jäsenet erottuivat suhteellisen alhaisella keski-iällä ja miesvaltaisuudella. Kuudesta suurimmasta puolueesta perussuomalaisten keski-ikä, 54 vuotta, oli toiseksi matalin heti vihreiden jälkeen. Jäsenistä 75 prosenttia oli miehiä. Tutkimuksen mukaan jäsenistö jakaantuu suhteellisen tasaisesti ympäri maata. Työssäkäyviä oli noin puolet, ja eläkeläisiä noin kolmasosa. Työttömien osuus oli kuudesta puolueesta suurin, 11 prosenttia. Perussuomalaisten jäsenten mediaanitulo oli 3000 euroa kuukaudessa. Työssäkäyvistä perussuomalaisilla oli puolueista eniten työntekijäjäseniä, lähes 40 prosenttia. Alle 30 prosentilla oli korkeakoulututkinto.[90]
Vaalihistoria
Eduskuntavaalit



Puolueella oli perustettaessa yksi kansanedustaja, SMP:n listalta Vaasan vaalipiiristä valittu Raimo Vistbacka. Vistbacka uusi paikkansa vuoden 1999 vaaleissa. Eduskuntavaaleissa 2003 puolue sai kolme edustajaa: uusina valittiin puheenjohtaja Timo Soini Uudeltamaalta ja Tony Halme Helsingistä. Vuoden 2007 eduskuntavaaleihin puolue asetti tavoitteekseen 6 prosentin kannatuksen ja 10 paikkaa. Tony Halme ei asettunut ehdolle. Puolue solmi vaaliliittoja Itsenäisyyspuolueen, kokoomuksen, kristillisdemokraattien ja Köyhien asialla -puolueen kanssa. Perussuomalaisten kannatus nousi 4 prosenttiin ja paikkamäärä viiteen. Soinin ja Vistbackan lisäksi eduskuntaryhmään nousivat Pentti Oinonen (Pohjois-Savon vaalipiiri), Pertti ”Veltto” Virtanen (Pirkanmaan vaalipiiri) ja Pirkko Ruohonen-Lerner (Uudenmaan vaalipiiri), kaksi jälkimmäistä sitoutumattomina. Soini keräsi kolmanneksi eniten ääniä koko maassa. Loppuvuodesta 2010 kansanedustaja Markku Uusipaavalniemi loikkasi keskustasta perussuomalaisiin.
Eduskuntavaaleissa 2011 perussuomalaiset otti Suomen historian suurimman vaalivoiton, kun puolueen kannatus nousi 19%:iin ja se sai itselleen 34 lisäpaikkaa. Perussuomalaisista tuli eduskunnan kolmanneksi suurin puolue. Europarlamentaarikoksi valittu Timo Soini palasi eduskuntaan ja hänen tilalleen siirtyi Maanpuolustuskorkeakoulun tutkija Sampo Terho. Eduskuntaan palasivat myös Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajina aikoinaan toimineet Anssi Joutsenlahti Satakunnan vaalipiiristä, Lea Mäkipää Pirkanmaan vaalipiiristä ja Pentti Kettunen Oulun vaalipiiristä. Uusina valittujen Ritva ”Kike” Elomaan ja Anne Louhelaisen isät toimivat 1970- ja 1980-luvuilla SMP:n kansanedustajina.[99]
Eduskuntavaaleissa 2015 perussuomalaisten kannatus laski hieman, ja puolue menetti eduskunnassa yhden paikan. Puolue nousi silti 38 kansanedustajallaan edustajamäärältään Suomen toiseksi suurimmaksi puolueeksi saaden kolmanneksi eniten ääniä (17,7%)[100].
Kannatus vaalipiireittäin
Vaalipiirien määrä väheni vuoden 2011 eduskuntavaalien 15:stä 13:een kun vuonna 2015 Etelä-Savon ja Kymen vaalipiiri yhdistettiin Kaakkois-Suomen vaalipiiriksi ja Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan vaalipiiri Savo-Karjalan vaalipiiriksi.[101]

Kuntavaalit

Kunnallisvaaleissa 1996 perussuomalaiset asetti ehdokkaita noin 150 kunnassa ja sai valtuutettuja noin 75 valtuustoon. Kannatus ylitti 10 prosenttia tuolloin 20 kunnassa. Puolueen kannatus on ollut suhteellisesti suurinta Kaustisella (2008: 34,0%, 2012: 37,3%), Kihniössä (2008: 26,9%, 2012: 37,0%) ja Vetelissä (2008: 33,7%, 2012: 27,9%).[104]
Kunnallisvaaleissa 2008 perussuomalaiset kuusinkertaisti ääniosuutensa ja nelinkertaisti paikkamääränsä. Kunnallisvaaleissa 2012 perussuomalaiset yli kaksinkertaisti ääniosuutensa ja lähes kolminkertaisti paikkamääränsä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa puolue nousi suurimmaksi ryhmäksi Uuraisilla ja Kihniössä.[105]

Europarlamenttivaalit

Kesäkuun 2009 eurovaaleissa puolue sai 9,79% äänistä ja ensimmäisen europarlamenttiedustajansa, kun Soini tuli valituksi vaalien ylivoimaisena äänikuninkaana. Aiemmissa eurovaaleissa puolue jäi paikoista kauas.
Toukokuun 2014 eurovaaleissa puolue sai äänistä 12,87% ja nosti paikkamääränsä kahteen. Valituiksi tulivat vaalien toiseksi suurimmalla äänimäärällä Jussi Halla-aho sekä paikkansa uusinut Sampo Terho.
Vuonna 1999 perussuomalaiset oli vaaliliitossa KIPU:n ja EKA:n kanssa[106] sekä vaaleissa 2004 ja 2009 kristillisdemokraattien kanssa. Vuonna 2004 PS:llä oli vaaliliitossa viisi ehdokasta ja 2009 kymmenen.[107]

Presidentinvaalit

Vuoden 2000 presidentinvaalissa perussuomalaiset asetti ehdokkaakseen Vapaan Suomen Liiton puheenjohtaja Ilkka Hakalehdon. Eduskuntapuolueena perussuomalaiset sai asettaa ehdokkaan ilman korttikampanjaa, joka VSL:ltä olisi vaadittu. Ehdokkuuden tueksi muodostettiin Raimo Vistbackan johtama Itsenäisen Suomen Puolesta 2000 -kansalaisliike, joka oli puolueiden yhteiselin EU-kriittisten voimien kokoamiseksi.[108] Hakalehto jäi vaalissa kuudenneksi seitsemän ehdokkaan joukossa.
Puolueen ehdokas presidentinvaaleissa 2006 oli Timo Soini, joka sai 3,4% äänistä. Soinin kampanjan pääteemana oli Suomen itsenäisyys. Soini oli ehdolla myös presidentinvaaleissa 2012. Odotuksia kehnompi menestys presidentinvaaleissa 2012 aiheutti kritiikkiä Timo Soinin kampanjaa kohtaan puolueen sisällä.[109]
Vuoden 2018 presidentinvaalissa puolueen 1. varapuheenjohtaja ja ensimmäisen kauden kansanedustaja Laura Huhtasaari sijoittui kolmanneksi lähes 7% ääniosuudella. Tulos tulkittiin voitoksi puolueelle, jonka eduskuntaryhmä oli hajonnut kahtia edellisenä vuonna. Hän jätti taakseen muun muassa neljä entistä ministeriä.[110]

Merkittäviä poliitikkoja
Perustettaessa yhdistyksen puheenjohtajaksi nimettiin Kari Bärlund, sihteeriksi Urpo Leppänen sekä varapuheenjohtajiksi Raimo Vistbacka ja Timo Soini, kaikki vanhoja SMP:n johtomiehiä.[111]

Puheenjohtajat
Raimo Vistbacka 1995–1997
Timo Soini 1997–2017
Jussi Halla-aho 2017–

1. varapuheenjohtaja
Raimo Vistbacka 1997–2005
Vesa-Matti Saarakkala 2005–2007
Pentti Oinonen 2007–2011
Hanna Mäntylä 2011–2013
Jussi Niinistö 2013–2017
Laura Huhtasaari 2017–

2. varapuheenjohtaja
Paula Juka 1997–2003
Harri Lindell 2003–2005
Auli Kangasmäki 2005–2011
Juho Eerola 2011–2013
Hanna Mäntylä 2013–2017
Teuvo Hakkarainen 2017[112]

3. varapuheenjohtaja
Vaili-Kaarina Jämsä 2003–2005
Ahti Moilanen 2005–2007
Pirkko Mattila 2007–2009
Vesa-Matti Saarakkala 2009–2011
Reijo Ojennus 2011–2013
Juho Eerola 2013–2015
Sebastian Tynkkynen 2015–2016
Juho Eerola 2017–

Puoluesihteerit
Timo Soini 1995–1997
Rolf Sormo 1997–1999
Hannu Purho 1999–2007
Ossi Sandvik 2007–2013
Riikka Slunga-Poutsalo 2013–

Eduskunnan puhemiehet
Maria Lohela 2015–2017→ uv.
Kansanedustajat ja europarlamentaarikot

Nykyiset kansanedustajat

Juho Eerola (2011–)
Ritva ”Kike” Elomaa (2011–2017→uv.→2017–)
Teuvo Hakkarainen (2011–)
Olli Immonen (2011–)
Arja Juvonen (2011–2017→EkrJu.→2017–)[113] [114]
Mika Niikko (2011–)
Tom Packalén (2011–)
Ville Vähämäki (2011–)
Mika Raatikainen (2014–)
Laura Huhtasaari (2015–)
Toimi Kankaanniemi (2015–)
Rami Lehto (2015–)
Leena Meri (2015–)
Jani Mäkelä (2015–)
Jari Ronkainen (2015–)
Sami Savio (2015–)
Ville Tavio (2015–)

Entiset kansanedustajat
Raimo Vistbacka (SMP→1995–2011)
Tony Halme (2003–2007)
Timo Soini (2003–2009, 2011–2017→uv.)[115]
Pentti Oinonen (2007–2017→uv.)[115]
Pirkko Ruohonen-Lerner (2007–2015)
Pertti ”Veltto” Virtanen (2007–2015)
Pietari Jääskeläinen (2009–2015)
Markku Uusipaavalniemi (Kesk.→2010–2011)
Jussi Halla-aho (2011–2014)
Lauri Heikkilä (2011–2015)
Reijo Hongisto (2011–2017→uv.)[115]
James Hirvisaari (2011–2013→Muutos 2011)
Ari Jalonen (2011–2017→uv.)[115]
Anssi Joutsenlahti (2011–2015)
Johanna Jurva (2011–2015)
Pentti Kettunen (2011–2015)
Kimmo Kivelä (2011–2017→uv.)[115]
Osmo Kokko (2011–2015)
Laila Koskela (2011–2014→Kesk.)[115]

Jari Lindström (2011–2017→uv.)[115]
Maria Lohela (2011–2017→uv.)[115]
Anne Louhelainen (2011–2017→uv.)[115]
Pirkko Mattila (2011–2017→uv.)[115]
Lea Mäkipää (2011–2017→uv.)[115]
Hanna Mäntylä (2011–2017→uv.)[115]
Martti Mölsä (2011–2017→uv.)[115]
Jussi Niinistö (2011–2017→uv.)[115]
Vesa-Matti Saarakkala (2011–2017→uv.)[115]
Ismo Soukola (2011–2015)
Maria Tolppanen (2011–2016→SDP)
Reijo Tossavainen (2011–2015)
Kaj Turunen (2011–2017→uv.)[115]
Kauko Tuupainen (2011–2015)
Juha Väätäinen (2011–2015)
Simon Elo (2015–2017→uv.)[115]
Tiina Elovaara (2015–2017→uv.)[115]
Kari Kulmala (2015–2017→uv.)[115]
Veera Ruoho (2015–2017→EkrRu.→kok)[115]
Sampo Terho (2015–2017→uv.)[115]

Nykyiset europarlamentaarikot
Jussi Halla-aho (2014–)
Pirkko Ruohonen-Lerner (2015–)
Entiset europarlamentaarikot
Timo Soini (2009–2011)
Sampo Terho (2011–2015)

Muita merkittäviä jäseniä
Simo Grönroos, Suomen Perusta -ajatuspajan toiminnanjohtaja, Espoon kaupunginvaltuutettu
Matti Putkonen, vaalityöntekijä ja puoluetoimiston ”työmies”
Riikka Slunga-Poutsalo, puoluesihteeri 2013–, Lohjan kaupunginvaltuutettu
Heikki Tamminen, eduskuntaryhmän tiedottaja ja valiokunta-asiantuntija
Matias Turkkila, Perussuomalainen-lehden ja Suomen Uutisten päätoimittaja
Lähteet
Check date values in: |accessdate=, |date= (help)
Viitteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Sharma, Leena| title = Ne: kohtaamisia perus-Suomessa| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 2014| id = ISBN 978-951-1-27197-0}}
Aiheesta muualla

 (Pohtiva)
 (Sara Rigatelli, yle.fi, 8.7.2017)

 (esitysaikaa ei rajattu)

Luokka:Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssi
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit