Question: Milloin voitonpäivää vietetään Ranskassa?

Voitonpäivä




Voitonpäivä (, V-E-Day, , ) on useissa toisessa maailmansodassa liittoutuneiden puolella taistelleissa maissa juhlapäivä, jota vietetään natsi-Saksasta 8. toukokuuta 1945 saadun voiton kunniaksi. Juhlapäivää vietetään useissa Länsi-Euroopan maissa, muun muassa Norjassa ja Ranskassa, 8. toukokuuta.
Sen sijaan Neuvostoliitossa sitä juhlittiin 9. toukokuuta, kuten edelleenkin Venäjällä, Ukrainassa ja eräissä muissa entisissä neuvostotasavalloissa. Syy on se, että Saksan antautuessa vuorokausi oli Neuvostoliiton alueella ehtinyt jo vaihtua yhdeksänneksi toukokuuta (Moskovan aika on kaksi tuntia Keski-Eurooppaa edellä). 
Päivä on vapaapäivä kymmenessä entisessä neuvostotasavallassa: Armeniassa, Azerbaidžanissa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Moldovassa, Tadžikistanissa, Ukrainassa, Uzbekistanissa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä.
Kaksi antautumista
Länsiliittoutuneille voitonpäivä on 8. toukokuuta 1945, koska tuolloin Alfred Jodlin Reimsissä allekirjoittama saksalaisten antautuminen tuli voimaan kello 23:01 Keski-Euroopan aikaa. Voitonpäivää piti juhlia 9. päivä, mutta tieto antautumisesta levisi jo aiemmin. 
Neuvostoliitolle antautumisen allekirjoitti seuraavana päivänä 9. toukokuuta 1945 kello 00:03 sotamarsalkka Wilhelm Keitel Wehrmachtin, suuramiraali Hans-Georg von Friedeburg Kriegsmarinen ja kenraalieversti Hans-Jürgen Stumpff Luftwaffen puolesta Berliinin Karlshorstissa marsalkka Georgi Žukoville.
9. toukokuuta on myös Euroopan unionin Eurooppa-päivä, mikä johtuu Robert Schumanin vuonna 1950 antamasta julistuksesta, mitä pidetään nykyisen Euroopan unionin alkuna.
Neuvostoliiton jälkeiset kymmenvuotisvoitonpäivät

Neuvostoliiton aikana voitonpäivää ei juurikaan juhlittu kansainvälisten kutsuvieraiden kanssa, mutta 50. voitonpäivää juhlittiin 1995 laajasti kutsumalla juhliin myös toisen maailmansodan hävinneiden valtioiden edustajia. Suomea 1995 Moskovan voitonpäivillä edusti ensimmäistä kertaa silloinen tasavallan presidentti Martti Ahtisaari. 60. voitonpäivillä Suomea edusti tasavallan presidentti Tarja Halonen. Kymmenen vuotta myöhemmin, 2015, ei enää Suomen Tasavallan presidentti, Sauli Niinistö, osallistunut voitonpäiviin Moskovassa. Yhden kerran myös länsiliittoutuneet ovat osallistuneet marssilla voitonpäivän juhliin paraatissa.
60. voitonpäivän juhlintaan liittyi historiasta johtuvia diplomaattisia kysymyksiä, muun muassa toivomuksia siitä, että Venäjä esittäisi anteeksipyyntöjä Neuvostoliiton toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen suorittamista toimenpiteistä.
Vaihtoehtoisia näkökulmia
Puolassa on muistettu Katynin joukkomurhaa, jonka panivat toimeen neuvostojoukot ampumalla noin 20000 puolalaista aktiivi- ja reserviupseeria, virkamiestä jne. vuonna 1940. Kun joukkohaudat löytyivät, neuvostovalta yritti pitkään vyöryttää syyn saksalaisten niskoille.
Latviassa, Liettuassa ja Virossa on muisteltu sitä, että Neuvostoliiton voitto Saksasta merkitsi kansallisesta näkökulmasta Neuvostoliiton miehityksen jatkoa Neuvostoliiton (1940) ja Saksan (1941–1944) jälkeen.
Venäjän presidentin tiedottaja Sergei Jastržembski muistutti Venäjän näkökulmasta, ettei Neuvostoliitto käynyt sotaa 1940 Baltian maita vastaan, vaan nämä liittyivät muodollisesti moitteettomassa järjestyksessä Neuvostoliittoon neuvostotasavalloiksi.
Ukrainassa taas arvioitiin uudelleen historiaa etenkin presidentti Viktor Juštšenkon oranssikoalition vuonna 2004 voittamien presidentinvaalien jälkeen, jolloin pyrittiin luomaan kansallismieltä ja ottamaan etäisyyttä Venäjään muun muassa pyrkimällä luomaan Holodomor-nälänhädästä oma ukrainalainen murhenäytelmänsä. Länsi-Ukrainasta koottiin galitsialainen sotajoukko Waffen-SS:ään taistelemaan neuvostojoukkoja vastaan toisen maailmansodan lopussa. Lisäksi Juštšenko myönsi puna-armeijaa vastaan taistelleelle Stepan Banderalle Ukrainan sankarin arvonimen.
Venäjä ei ole pitänyt toisen maailmansodan oheisilmiöihin liittyvistä huomautuksista, vaan on korostanut raskasta osaansa toisessa maailmansodassa 1941–1944 ennen kuin länsivallat Normandian maihinnousulla avasivat toisen rintaman.
Lausuntoja 60. voitonpäivän edellä

9. toukokuuta 2005 53 maan valtiojohdon edustajat, muun muassa Yhdysvaltain presidentti George W. Bush, vastaanottivat voitonpäivän Moskovassa. Voitonpäivän juhliin osallistuivat Puola, Latvia ja Ukraina, mutta Viro ja Liettua jättivät osallistumatta. Venäjä on korostanut Baltian maiden osalta, että juhlakutsu lähetettiin vain valtionpäämiehille, mikä edellyttäisi presidenttien osallistumista.
Diplomaattisesti kansainvälistynyt ja eurooppalaistunut voitonpäivä on tapa osoittaa, että Neuvostoliitto oli yksi toisen maailmansodan voittajista Yhdysvaltain ja Britannian rinnalla, joka kärsi erittäin suuret aineelliset tappiot ja henkilötappiot kansallissosialistisen Saksan vastaisessa taistelussa.
Euroopan unionin komission varapuheenjohtaja Günther Verheugen totesi 3. toukokuuta 2005 Tallinnassa, että kaikki kolme Baltian maata, Latvia, Liettua ja Viro ansaitsisivat Moskovasta anteeksipyynnön neuvostomiehityksen vuoksi.
Venäjän presidentti Vladimir Putin puolestaan vastasi 5. toukokuuta 2005 Saksan televisiossa, että Baltian maat olivat kansainvälisen politiikan vaihtorahaa, mutta ettei Venäjä pyydä miehitystä anteeksi ja että Venäjä on jo aikaisemmin tuominnut tapahtumista aikaisemmin tehdyt johtopäätökset.
Torstaina 5. toukokuuta ilmoitettiin, että Ukrainan presidentti tuleekin Moskovaan voitonpäivän juhlallisuuksiin, vaikka oli ajatellut mennä matkalta palattuaan viettämään päivän Ukrainan veteraanien kanssa.
Juhlallisuuksiin osallistui myös Latvian presidentti Vaira Vīķe-Freiberga. Siitä jäivät pois Viron presidentti Arnold Rüütel ja Liettuan presidentti Valdas Adamkus ja perjantaina 6. toukokuuta ilmoituksen mukaisesti myös Tony Blair vaalivoittonsa aiheuttaman hallituksenmuodostamisen vuoksi, minkä Putin ilmoitti ymmärtäneensä puhelimessa. Samana päivänä ilmoitti Venäjän ulkoasiainministeriön Aleksandr Jakovenko, että sen on vaikea kommentoida ilmoitusta, minkä mukaan Georgian presidentti Saakašvili ei tule voitonpäivän juhlille Moskovaan.
Georgia halusi venäläisten joukkojen vetäytyvän Pohjois-Georgiasta, mutta Georgian ulkoasiainministeri Salome Zurabišvili ei päässyt aikataulusta yksimielisyyteen Venäjän ulkoasiainministeri Sergei Lavrovin kanssa asioista 6. toukokuuta nelituntisessa neuvottelussa, minkä päätteeksi Zurabišvili totesi, ettei presidentti Saakašvilillä ole syytä tulla Moskovaan ennen kuin edistystä tapahtuu. Georgia olisi halunnut Venäjän vetävän joukkonsa vuoteen 2008 mennessä. 
Presidentti George W. Bush totesi 7. toukokuuta Riiassa Latviassa, Liettuan, Latvian ja Viron presidenttien ollessa koolla, että toisen maailmansodan loppuminen aiheutti Baltian maille sortoa. Hän sanoi myös toivovansa, että historian tuon vaiheen yli päästäisiin nyt.
70. voitonpäivä
70. voitonpäivän juhlallisuuksia vietettiin 9. toukokuuta 2015 Moskovassa. Venäjän presidentti Vladimir Putin kiitti muun muassa Yhdysvaltain, Iso-Britannian ja Ranskan panosta toisen maailmansodan voittoon. Useimpien länsimaiden johtajat boikotoivat tilaisuutta Ukrainan sodan vuoksi.[1]
73. voitonpäivä
73. voitonpäivän juhlallisuuksia vietetään 9. toukokuuta 2018 Moskovassa. Venäjän federaation asevoimat esittelevät paraatissa ennakkoon 2018 ilmoitettuja uusia aseita.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Toukokuun juhlapäivät
Luokka:Voitonpäivät
Luokka:Venäjän juhlapäivät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit