Question: Kuinka pieniin osiin mikrotyö jaetaan?

Mikrotyö

Mikrotyö on palkkatyötä, joka koostuu hyvin lyhytkestoisista työtehtävistä. Työ on jaettu pieniin osiin, joita suoritetaan hajautetusti Internetin yli. Yksittäinen mikrotyö kestää sekunneista muutamiin minuutteihin. 2010-luvulla tyypillistä mikrotyötä on esimerkiksi kuvien lajittelu. Mikrotyön voi ajatella olevan yksittäinen työvaihe virtuaalisella liukuhihnalla. Mikrotyö ei yleensä vaadi erityisosaamista.[1]
Tyypillisesti mikrotyö suoritetaan jonkin välittäjäpalvelun kautta. Toimeksiantaja ulkoistaa työtehtävän muuttamisen mikrotyöksi välittäjälle, joka sitten teettää edelleen varsinaisen mikrotyön tekemisen alihankkijoilla, jotka pienimmillään ovat yksittäisiä henkilöitä.
Mikrotyön prosessi
Mikrotyö on lyhytkestoinen, muutamista sekunneista minuutteihin kestävä, pieni osa digitaalisesta työstä. Mikrotyön etuna on, että se ei ole paikkasidonnaisia vaan mikrotyöntekijä voi tehdä sitä internetin välityksellä missä vain. Yksinkertainen mikrotyö on esimerkiksi käsin kirjoitetun sanan kirjoittaminen digitaaliseen muotoon. Muun muassa arkistojen digitalisoiminen on työtehtävä, joka voidaan pilkkoa pienempiin osiin, mikrotyöhön.[2]
Mikrotyö on yksinkertaista, joten jokaisella, joka osaa lukea ja käyttää tietokonetta, on mahdollisuus tehdä mikrotyötä. Koska mikrotyö ei ole paikkasidonnaista, hyödyntää mikrotyösektori eri maiden välisiä työvoimakustannusten eroja. Länsimaiset yritykset, joista mikrotyö on usein lähtöisin, ulkoistavat sen usein halvemman työvoiman maihin. Mikrotyöntekijöiden hakeminen sijoittuu pääasiassa nykyään internettiin, jossa siihen erikoistuneet yritykset välittävät mikrotyöntekijöitä yrityksille.[1][2] Mikrotyö tarjoaa uusia työllistymisen mahdollisuuksia globaalien ja virtuaalisten markkinapaikkojen avulla, jotka houkuttelevat erityisesti freelancereita. Voimakas kilpailu sekä luontaiset rajoitteet kuitenkin rajaavat mikrotyöntekijöiden taloudellisia hyötyjä. Mikrotyön tuottajan etuna on markkinoiden laajentuminen, sillä aiemmin taloudellisesti ei tuottavat tehtävät voidaan muuttaa tuottaviksi, kun ne muutetaan mikrotyöksi.[3]
Mikrotyön liiketoimintamallit
Mikrotyön toimialalla toimii eri toimintoihin erikoistuneita yrityksiä. Niin kutsuttujen muuttajien tehtävä toimialalla on tärkeä. He muuttavat asiakkaan tarpeet sellaiseen muotoon, että ne voidaan kohdistaa mikrotyöntekijälle. Muuttajat ovat hyviä verkostoitumisessa sekä markkinoinnissa ja he ovat koko arvoketjun kasvot. Heillä on mahdollisuus lisätä tietoisuutta aiheesta, ja näin saada toimialalle lisää toimijoita. Muuttajat erikoistuvat tiettyyn toimialaan ja ongelmiin sekä sijoittuvat korkean elintason maihin, joissa heidän asiakkaansa yleensä toimivat.[2]
Toimijat, jotka kohdistavat mikrotyöt niiden tekijöille ovat tärkeä osa arvoketjua. He tunnistavat asiakkaan tarpeen ja osaavat täten kohdistaa työn siihen sopiville työntekijöille. Osa yrityksistä tarvitsee jatkuvasti ja tasaisesti mikrotyöntekijöitä, kun taas osalle mikrotyöntekijöiden tarve esiintyy piikkeinä. Tällöin nämä yritykset tarvitsevat hetkellisesti paljon mikrotyöntekijöitä, mutta hetken kuluttua eivät välttämättä ollenkaan.[2]
Koska mikrotyö ei ole paikkasidonnaista ja mikrotyöntekijät eivät työskentele valmiiksi rakennetussa toimistossa, on yksi tärkeä toimija infrastruktuurin tarjoaja. Mikäli mikrotyöntekijä työskentelee omalta tietokoneeltaan, voidaan tämän toimijan ajatella olevan esimerkiksi Internet-operaattori. Matalan elintason maissa, joissa mikrotyöntekijöillä ei välttämättä ole omaa työkalustoa, voidaan esimerkiksi internetkahviloiden ajatella olevan tällainen toimija, joka mahdollistaa mikrotyön.
Mikrotyö käytännössä
Mikrotyötä tarjoavat palvelut hyödyntävät työntekijöitä useimmiten palveluissa ja tehtävissä joihin ei voida suoraan käyttää tietokonetta vaan työ on paremmin sopiva ihmiselle. Tällaista voi olla esimerkiksi tekstien tarkka kääntäminen tai samanlaisten kuvien tai sivustojen tunnistaminen. Mikrotyölle on olemassa paljon kysyntää johtuen tietokoneen kyvyttömyydestä tunnistaa dataa. Tietokone voi lajitella dataa tiettyjen parametrien perusteella, mutta se ei puolestaan tunnista esimerkiksi tekstistä onko teksti sarkastisesti kirjoitettu vai onko kyseessä uutinen. Tähän tarvitaan mikrotyöläisiä jotka auttavat tietokonetta asioissa, joita tietokone ei yksin kykene suorittamaan. [2][4] Mikrotyötä on mahdollista toki tehdä päätoimisesti, mutta tällä hetkellä, mikrotyötä tehdään paljon etenkin kehittyvissä maissa, joissa työvoima on edullisempaa ja mikrotyöläinen pyrkii päätyönsä lisänä ansaitsemaan tällä ylimääräistä ansiota [1]. 
Käytännössä mikrotyö on hyvin yksinkertaista ja nopeasti tapahtuvaa toimintaa, johon kuluu aikaa muutamista sekunneista muutamaan minuuttiin. Mikrotyötä tarjoavat palvelut mahdollistavat myös helpon tavan hakea suurta massaa vastaamaan erilaisiin tutkimuksiin rahallista korvausta vastaan. Yksi tunnetuimmista mikrotyötä tarjoavista palveluista on Amazon Mechanical Turk, joka tarjoaa lähinnä vain kauppapaikan, jossa työtä tarjoavat yritykset voivat jättää ilmoituksia mikrotyöstä ja työntekijät voivat näitä ottaa vastaan. Amazon Mechanical Turk hyötyy puolestaan tästä ottamalla pienen prosenttiosuuden työstä saatavasta palkkiosta. [4]   
Mikrotyön yhtenä isona ongelmana on työkokonaisuuden jakaminen sopiviksi mikrotöiksi. Tämän ongelman ratkaisemista voidaankin pitää mikrotyön innovaationa. Mikrotyötä onkin verrattu Taylorismin tapaan muokata perinteistä tuotantolinjatyöskentelyä tehokkaammaksi jakamalla tuotantolinjaa osiin ja kehittämällä näiden osien toimintaa. Mikrotyössä usein tuotannon pullonkaulaksi muodostuu juuri työn muuttaminen mikrotyöksi sopiviin osiin. Työn muuttaminen mikrotyöksi on siis haasteellista. Käytännössä asiakkaalla jolle mikrotyötä tehdään ei useinkaan ole kannattavaa muokata työtehtävää mikrotyöksi itse vaan tässä auttavat erilaiset välittäjäpalvelut kuten suomalainen Microtask sekä monet muut ulkomaiset palvelut. Näiden tehtävänä on toimia linkkinä ongelman tai työn jättäneen asiakkaan ja mikrotyöntekijän välillä.[2]
Työntekijöiden oikeudet
Teknologinen kehitys on mahdollistanut yhä enemmän työnteon ulkoistamista ja siirtämistä uusiin kohteisiin. Tämä on saanut aikaan sen, että kaikki työntekijät kilpailevat nyt samoista työpaikoista, riippumatta heidän maantieteellisetä sijainnista. [3]  Mikrotyössä usein ongelmana on työehtosopimusten noudattaminen ja lapsityövoiman käyttö. Etenkin kehittyvissä maissa, tämä on tunnettu ongelma. Työnantajat eivät usein välttämättä tarjoa terveys- ja eläke-etuuksia, sairaspäivärahaa tai noudata alan minimipalkkausta koskevia säädöksiä. Usein mikrotyö keskittyykin kehittyviin maihin, mikä puolestaan johtaa siihen, että mikrotyöstä saatavat ansiot ovat suhteellisesti pienempiä perinteisiin töihin verrattuna.[5]  Ongelmana onkin se, että suurin osa mikrotyöstä saatavista rahoista menee nykyään mikrotyötä tarjoaville yrityksille ja itse työntekijät joutuvat tyytymään vähäiseen korvaukseen tekemästään työstä [6].
Yksi tunnetuin esimerkki mikrotyötä tarjoavista palveluista on Amazonin Mechanical Turk. Mechanical Turkissa käyttäjät tekevät mikrotyötä, josta alhaisimmillaan maksetaan muutamia senttejä yksittäisestä pienestä työstä [5]. Mechanical Turkilla ei ole minimipalkkausta ja palkkiot voivat olla alle kaksi dollaria tunnilta. Työntekijät ovat pääosin nuoria aikuisia Yhdysvalloista tai Intiasta, sillä palkat voidaan maksaa vain yhdysvaltalaiselle tai intialaiselle pankkitilille. Monia ongelmiakin liittyy Mechanical Turk palveluun, sillä monissa tapauksissa työnantajat ovat muun muassa jättäneet palkkioita maksamatta, eivätkä he joudu tästä oikeudellisiin seuraamuksiin.[7][8]
Työntekijöiden kohtelu vaihtelee mikrotyössä merkittävästi eri työntarjoajien välillä. Microworkers-yhteisön työntekijät ovat maantieteellisesti paljon hajaantuneempia, kuin esimerkiksi Mechanical Turkin, mikä puolestaan johtuu näiden erilaisesta palkkausjärjestelmästä. Microworkers-sivusto onkin määritellyt eri työtehtäviin eri minimipalkkauksia riippuen työhön vaadittavista taidoista ja ajasta.[9]
Lähteet

Aiheesta muualla
 - yle.fi
Luokka:Työ