Question: Kuinka monta venäläistä pelaa NHL:ssä 2019?

KHL




KHL (, , ) on monikansallinen, mutta pääasiassa Venäjällä pelattava jääkiekon ammattilaisliiga.
KHL korvasi Venäjän superliigan kaudesta 2008–2009 alkaen. Sarjaan osallistuu venäläisten joukkueiden lisäksi yksi joukkue Kazakstanista, Kiinasta, Latviasta, Slovakiasta, Suomesta ja Valko-Venäjältä. Laajentumissuunnitelmia on myös muualle Eurooppaan. Sarjaa pidetään maailman toiseksi kovatasoisimpana jääkiekkosarjana NHL:n jälkeen.[1]
Kauden rakenne
Runkosarjan aikana kukin joukkue pelaa neljästi oman divisioonansa joukkueita vastaan ja kahdesti muiden divisioonan joukkueita vastaan, jolloin ottelumääräksi joukkuetta kohti tulee 56. Runkosarjan päätteeksi 16 joukkuetta etenee pudotuspeleihin. Neljä ensimmäistä paikkaa menee divisioonien voittajille. Divisioonan voittajien paremmuusjärjestys selviää keskinäisten otteluiden perusteella. Sijat 5–16 määritetään myös keskinäisten otteluiden perusteella.
Tällä tavalla 16 joukkuetta saadaan runkosarjan pohjalta ns. paremmuusjärjestykseen. Sarjan ensimmäinen kohtaa sarjan kuudennentoista, sarjan toinen viidennentoista jne. Pudotuspelien ensimmäinen kierros pelataan paras viidestä- ja myöhemmät tasot paras seitsemästä -periaatteella. Loppuottelun voittaja palkitaan Gagarin-pokaalilla.[2]
Kaudella 2012–2013 otettiin käyttöön Nadežda Cup, joka on turnaus pudotuspeleistä ulosjääneille joukkueille. Voittajajoukkue saa varata ensimmäisenä KHL:n varaustilaisuudessa.[3]
Kaudelle 2013–2014 liiga muuttuu jonkun verran, kun kaikki sen neljä divisioonaa ovat seitsemän joukkueen kokoisia. Lohkoja  on yhä kaksi (läntinen ja itäinen konferenssi), joissa molemmissa on 14 joukkuetta.[4] Jokainen joukkue pelaa 54 ottelua, vähintään kaksi jokaista muuta vastaan.
Kaudella 2015-2016 Konferenssi- ja divisioonajaot sekä ottelumäärä pysyvät ennallaan, mutta otteluohjelman muodostamiseen tulee yksi merkittävä muutos.  Kaudella 2015-2016 kaikki joukkueet kohtaavat toisensa kertaalleen niin kotona kuin vieraissa. Pelkkä kaksinkertainen sarja tarkoittaisi 54 ottelua. Näiden lisäksi joukkueet pelaavat kuusi ylimääräistä peliä, joissa vastustajien perusteina ovat maantieteellisyys ja tietynlainen paikallispelien luonne. KHL käytti esimerkkinä TsSKA:n ja Spartakin kohtaamista. Myös pudotuspeleissä otteluohjelma kokee pienen muutoksen. Enää joukkueet eivät pelaa otteluita peräkkäisinä päivinä, kuten viime kaudella kahden ensimmäisen playoff-kierroksen alussa. Lisäksi läntinen ja itäinen konferenssi pelaavat playoffseja vuoropäivinä, jotta kannattajilla on mahdollisuus seurata molempia puolia kaaviosta.
Kaudella 2016-2017 on KHL:n määrä laajentua Kiinaan. Pekingiin perustetaan uusi KHL-joukkue, jonka rahoitus tulee Kiinasta ja Venäjältä. [5]
Historia
Perustaminen (2008)
KHL perustettiin vuonna 2008. Kun liiga perustettiin, siinä oli 24 joukkuetta, joista 20 oli otettu Venäjän superliigasta. Lisäksi liigaan otettiin toisen sarjantason voittaja, sekä yksi joukkue Latviasta, Valko-Venäjältä ja Kazakstanista. Joukkueet jaettiin neljään divisioonaan, joiden joukkueet jaettiin edellisten kausien suoritusten perusteella. Ensimmäinen kausi päättyi huhtikuussa 2009. Ak Bars Kazanista tuli ensimmäinen Gagarin Cup -voittaja.
Moskovan joukkueiden yhdistäminen (2010)
Ennen kolmannen KHL-kauden alkamista HK MVD ja Dynamo Moskova yhdistettiin. Joukkueen nimeksi tuli OHK Dinamo Moskova.
Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuus (2011)
Neljännen KHL-kauden alkua varjosti Lokomitv Jaroslavlin joukkueen lento-onnettomuus. Lentokone tippui pian nousemisen jälkeen. Joukkue oli matkalla Minskiin pelaaman kauden avausottelua. Koko joukkue kuoli onnettomuudessa. Kun uutinen onnettomuudesta saapui, avausottelu oli jo käynnissä. Kautta lykättiin viidellä päivällä. Jaroslavl joutui vetäytymään kaudelta, mutta palasi seuraavalle kaudelle.
Laajentuminen Keski-Eurooppaan (2011)
Useiden kieltäytymisten jälkeen laajentuminen entisen Neuvostoliiton rajojen ulkopuolelle tapahtui viimein 2011, kun slovakialainen Lev Poprad liittyi KHL:ään. Lev ei kuitenkaan ollut liigassa kuin yhden kauden ajan, kunnes tšekkiläinen joukkue Lev Praha korvasi sen. Joukkue oli samankaltaisesta nimestään huolimatta täysin erillinen organisaatio. Samalla kaudella sarjaan liittyivät slovakialainen Slovan Bratislava ja ukrainalainen Donbass Donetsk.[6]
NHL:n työsulkupelaajat (2012–2013)
NHL:n työsulun myötä KHL:ään lisättiin 16. syyskuuta 2012 sääntö, jonka mukaan yksi KHL-joukkue saisi hankkia enintään kolme NHL-pelaajaa, joista vain yksi saisi olla ulkomaalainen.[7]  KHL:ssä pelasi kauden aikana yli 40 NHL-pelaajaa, joista suurin osa oli venäläisiä.
Lev Praha Gagarin Cup -finaaleihin (2013–2014)
Tšekkiläinen Lev Praha teki KHL-historiaa yltämällä ensimmäisenä Venäjän ulkopuolisena joukkueena loppuotteluihin. Joukkue kuitenkin hävisi sarjan voitoin 4–3 venäläiselle Metallurg Magnitogorskille.
KHL levittäytyy Suomeen (2014–2015)
Helsingin Jokerit siirtyi KHL:ään kaudeksi 2014–2015. Jokereiden lopullinen sijoitus tulokaskaudellaan oli 6. ja mestariksi selviytyi SKA Pietari.
Spartak palaa sarjaan (2015–2016)
Spartak Moskova palasi KHL:ään yhden kauden tauon jälkeen.
Kiinalainen KHL-seura (2016–2017)
HC Red Star Kunlun liittyy monikansalliseen KHL:ään kaudeksi 2016–2017.
Medveščak ja Novokuznetsk jäävät pois (2017–2018)
Ennen kautta 2017–2018 Medveščak Zagreb palasi EBEL-liigaan ja Metallurg Novokuznetsk pudotettiin VHL:ään.[8]
Jugra Hanti-Mansijks ja Lada Toljatti jäävät pois (2018–2019)
Seurat pudotettiin VHL:ään.[9]

Parhaat joukkueet kausittain

























































































KausiKausi alkoiKausi loppuiGagarin Cupin voittajaToinen Gagarin Cup -finalistiContinental Cup -voittajaParas pistemies2008–092. syyskuuta 200812. huhtikuuta 2009 Ak Bars Kazan Lokomotiv Jaroslavl Salavat Julajev Ufa (129 p) Sergei Mozjakin (34+42=76)2009–1010. syyskuuta 200927. huhtikuuta 2010 Ak Bars Kazan HK MVD Salavat Julajev Ufa (129 p) Sergei Mozjakin (27+39=66)2010–118. syyskuuta 201016. huhtikuuta 2011 Salavat Julajev Ufa Atlant Avangard Omsk (118 p) Alexander Radulov (20+60=80)2011–1212. syyskuuta 201125. huhtikuuta 2012 Dinamo Moskova Avangard Omsk Traktor Tšeljabinsk (114 p) Alexander Radulov (25+38=63)2012–134. syyskuuta 201217. huhtikuuta 2013 Dinamo Moskova Traktor Tšeljabinsk SKA Pietari (115 p) Sergei Mozjakin (35+41=76)2013–144. syyskuuta 201330. huhtikuuta 2014 Metallurg Magnitogorsk Lev Praha Dinamo Moskova (115 p) Sergei Mozjakin (34+39=73)2014–153. syyskuuta 201419. huhtikuuta 2015 SKA Pietari Ak Bars Kazan TsSKA Moskova (139 p) Alexander Radulov (24+47=71)2015–1624. elokuuta 201519. huhtikuuta 2016 Metallurg Magnitogorsk TsSKA Moskova TsSKA Moskova (127 p) Sergei Mozjakin (32+35=67)2016–1722. elokuuta 201616. huhtikuuta 2017 SKA Pietari Metallurg Magnitogorsk TsSKA Moskova (137 p) Sergei Mozjakin (48+37=85)2017–1822. elokuuta 201722. huhtikuuta 2018 Ak Bars Kazan TsSKA Moskova SKA Pietari (138 p) Ilja Kovaltšuk (31+32=63)
Yleisömäärät
Kokonais- ja keskimääräinen läsnäolo kausi, mukaan lukien play-off.[10]

Palkinnot
Kauden päätteeksi KHL järjestää NHL:n tyyliin palkintojenjakotilaisuuden, jossa palkitaan kauden mittaan menestyneet pelaajat, joukkueet ja valmentajat.[11]
Joukkueiden palkinnot
Lokomotiv Cup, kauden avausottelun voittaja (ottelussa kohtaavat edellisen kauden kaksi parasta)
Gagarin Cup, mestari
Runkosarjan mestari
Vsevolod Bobrov -palkinto, eniten maaleja tehnyt joukkue
Henkilökohtaiset palkinnot
Pistepörssin voittaja
Paras puolustaja
Paras maalintekijä
"Alkuperäinen" -palkinto, jaetaan kauden nopeimman maalin tehneelle ja myöhäisimmän maalin tehneelle
Omistautuminen jääkiekolle, jaetaan veteraanipelaajalle, joka on eniten vaikuttanut omaan joukkueeseensa
Teräsmiespalkinto, jaetaan pelaajalle, joka on pelannut eniten otteluita viimeisen kolmen kauden aikana
Herrasmiespalkinto, jaetaan herrasmiesmäisestä pelaamisesta
Aleksei Tšerepanovin muistopalkinto, jaetaan kauden parhaalle tulokkaalle
Paras maalikolmikko, jaetaan eniten maaleja tehneelle ketjulle
Paras maalivahti
Kultainen maila, liigan arvokkain pelaaja
Pudotuspelien arvokkain pelaaja
Vuoden valmentaja
Valentin Syš -palkinto, paras toimitusjohtaja
Andrei Starovoitov -palkinto, paras tuomari
KHL:n tähdistökentällinen
Pelaajat
Koska seurat ovat pääosin entisestä Venäjän Superliigasta, suurin osa sarjan pelaajista on Venäjältä, vuonna 2012 reilut 60% pelaajista. KHL:n venäläisjoukkueet saavat kuitenkin peluuttaa otteluissa vain 5 ulkomaalaispelaajaa. Sen sijaan ulkomaalaisjoukkueiden ainoa rajoitus on peluuttaa vähintään viittä oman maan pelaajaa jokaisen pelin kokoonpanossa. KHL:ssä otettiin varaustilaisuus käyttöön vuonna 2009, mutta sen vaikutus on huomattavasti NHL:n vastaavaa pienempi. Aleksandr Radulovin sopimuskiista  KHL:n ja IIHF:n välillä toi esiin ongelmia yhtenäisten toimintasääntöjen tulkitsemisessa. Radulov oli tehnyt sopimuksen KHL:n kanssa  5. heinäkuuta ennen NHL:n ja muiden liigojen sopimusta 10. heinäkuuta 2008.
Suomalaiset pelaajat
Luettelo KHL:ssä pelanneista suomalaisista
Joukkueet kaudella 2018–19
Sarjaan osallistuu 25 joukkuetta, jotka jaetaan kahteen konferenssiin, jotka taas jaetaan neljään divisioonaan. Divisioonat on nimetty neuvostojääkiekkolegendojen mukaan Bobrov, Tarasov, Harlamov ja Tšernyšov. Konferenssijako tuli kaudelle 2009–2010, jolloin myös joukkueet jaettiin divisiooniin maantieteellisen sijainnin mukaan.




* KHL-joukkueet 

Entiset joukkueet
Himik Voskresensk, HK MVD, Jugra Hanty-Mansijsk, Lada Toljatti, Lev Poprad, Lev Praha, Donbass Donetsk, HK Atlant, Metallurg Novokuznetsk, KHL Medveščak Zagreb

Areenat 2017–2018
Areenat on luokiteltu kapasiteetin mukaan.
 Minsk-Arena (15 086 paikkaa) - Dinamo Minsk
 LeSports Center (14 000 paikkaa) - HC Red Star Kunlun
 Hartwall Arena (13 348 paikkaa) - Helsingin Jokerit
 Pietarin jääpalatsi (12 300 paikkaa) - SKA Pietari
 VTB Ice Palace (12 100 paikkaa) - OHK Dynamo Moskova
 Bolšoi-areena (12 000 paikkaa) - HK Sotši
 Barys Arena (12 000 paikkaa) - Barys Astana
 Arena-Omsk (10 318 paikkaa) - Avangard Omsk
 Riika-areena (10 300 paikkaa) - Dinamo Riika
 Ondrej Nepela Arena (10 115 paikkaa) - Slovan Bratislava
 Tatneft Arena (10 000 paikkaa) - Ak Bars Kazan
 Arena 2000 (8 905 paikkaa) - Lokomotiv Jaroslavl
 Ufa-Arena (8 400 paikkaa) - Salavat Julajev Ufa
 Arena Metallurg (7 705 paikkaa) - Metallurg Magnitogorsk
 Fetisov Arena (7 500 paikkaa) - Admiral Vladivostok
 Traktor Arena (7 500 paikkaa) - Traktor Tšeljabinsk
 Sibirin urheilukeskus (7 385 paikkaa) - Sibir Novosibirsk
 Platinum Arena (7 200 paikkaa) - Amur Habarovsk
 Lada Arena (6 122 paikkaa) - Lada Toljatti
 Tšerepovetsin jääpalatsi (6 065 paikkaa) - Severstal Tšerepovets
 TsSKA-jääurheilupalatsi (5 600 paikkaa) - PHK TsSKA Moskova
 Nogornyin viihdekeskus (5 600 paikkaa) - Torpedo Nižni Novgorod
 Sokolniki-urheilupalatsi (5 500 paikkaa) - Spartak Moskova
 Arena Jugra (5 500 paikkaa) - Jugra Hanty-Mansijsk
 Neftehimikin jääpalatsi (5 500 paikkaa) - Neftehimik Nižnekamsk
 Vitjazin jääurheilupalatsi (5 500 paikkaa) - HK Vitjaz
 KRK Uralets (5 500 paikkaa) - Avtomobilist Jekaterinburg
Ennätykset
[12][13]
Yksittäisillä kausilla

Runkosarja


Playoff


Koko ajalta

Runkosarja


Playoff


Antidoping
KHL:ään on perustettu yksi tehokkaimmista antidopingsäännöksistä koko Venäjän urheilussa. Ohjelma noudattaa täysin Kansainvälisen antidopingtoimikunnan ja Kansainvälisen jääkiekkoliiton sääntöjä. KHL:n tarkoituksena ei ole ainoastaan noudattaa tiukkaa ja tinkimätöntä valvontaa vaan myös suojella urheilijoiden terveyttä ja antaa urheilijoille perehdytystä antidopingsäännöksistä, jotta urheilijat ymmärtäisivät omia oikeuksia ja velvollisuuksia dopingvalvonnassa. Dopingvalvontaa suoritetaan säännöllisesti runkosarja- ja pudotuspelien yhteydessä KHL:n ja Venäjän antidopingtoimikunnan yhteistyönä.[14]
Lähteet




*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit