Question: Milloin Final Fantasy IX julkaistiin?

Final Fantasy IX


Final Fantasy IX () on Squaren (nyk. Square Enix) kehittämä ja alun perin  PlayStationille julkaisema Final Fantasy-sarjan roolipeli.
Final Fantasy IX palaa pitkälti koko pelisarjan juurille. Mukana ovat kaikki tärkeimmät Final Fantasy -sarjan elementit, kuten ilmalaivat, moogle ja chocobo-olennot, sekä mustat ja valkoiset maagit. Pelimaailma ei ole aiempien pelisarjan osien tapaan futuristinen, vaan FFIX edustaa enemmän historiallista fantasiaa kuninkaineen, ritareineen ja kuningaskuntineen. Lisäominaisuuksina pelistä löytyy muutamia minipelejä, joista merkittävimmät ovat Tetra Master -korttipeli ja Chocobo Hot & Cold -kaivuupeli. Pelin taistelut voi pelata halutessaan myös kahdella pelaajalla. Tässä ominaisuudessa saa valita, mitä hahmoa kukin pelaaja ohjaa taistelussa.
Pelaaminen
Final Fantasy IX:ssä pelattava hahmo kulkee ympäri pelimaailmaa tutkien, tavaroita etsien ja taistellen. Suurin osa pelin juoneen liittyvistä tapahtumista käydään mm. kaupungeissa, luolissa ja vankityrmissä. Näillä alueilla pelaajan kulkemista helpottaa hahmon pään ylle ilmestyvä huutomerkki hahmon ollessa lähellä käyttökelpoista esinettä tai kylttiä.[1] Pelaajan mukana matkustaa moogle, jonka kanssa tämä voi keskustella edistymisestään, palauttaa elämänvoimaa nukkumalla tai ostaa esineitä.[2] Tämä poikkeaa edellisistä peleistä, joissa vastaavia ominaisuuksia löytyi ainoastaan tallennuspisteiltä. Mooglet voivat myös toimittaa kirjeitä muille moogleille "mognetin" välityksellä.[1]
Matkustaessaan paikasta toiseen pelaajat liikkuvat kolmiulotteisella, ylhäältä kuvatulla maailmankartalla. Sitä voi tutkia melko vapaasti, vaikka esimerkiksi veden ja vuoristojen ylittämiseen tarvitaan erillisiä kulkuneuvoja. Pelaajat voivatkin kulkea kävelemisen lisäksi chocoboilla, laivoilla ja ilma-aluksilla. Samoin kuin sarjan edellisissä osissa, maailmankarttaa asuttavat erilaiset hirviöt, jotka hyökkäävät satunnaisesti pelaajan kimppuun.[3]
Final Fantasy IX tuo pelisarjaan uuden ominaisuuden, jota kutsutaan nimellä Active Time Events (ATE). Tämän myötä pelaaja voi katsoa samanaikaisesti tapahtuvia asioita sekä ohjata kahta erillistä joukkuetta ryhmän hajaantuessa. Näin pelaaja voi ratkaista erilaisia ongelmia sekä sokkeloita.[1]
Taistelu
Pomotaisteluita lukuun ottamatta taistelut puhkeavat satunnaisesti kentällä juostessa. Tällöin kenttänäyttö muuttuu taistelunäytöksi. Taistelunäytöllä vastustajat ovat kentän toisella puolen rivissä, pelaajan ohjaamat sankarit taas toisella.
Käytössä on vuoropohjainen taistelusysteemi. Jokainen taistelu käyttää Active Time Battle (ATB) -järjestelmää, joka esiteltiin ensimmäisen kerran Final Fantasy IV -pelissä.[3] Hahmojen komentolista esiintyy näytön alaosassa ATB- sekä elinvoima- ja taikavoimamittareiden vieressä. Pelaaja hallitsee vuorotellen hahmojaan ja voi antaa yhden komennon hahmolleen ATB-mittarin täytyttyä. Hahmon suoritettua komennon ATB-mittari nollautuu taas. Pelihahmot voivat vuorollaan hyökätä fyysisesti, käyttää erilaisia esineitä ja lääkkeitä tai turvautua omiin ainutlaatuisiin kykyihinsä. Esimerkiksi Zidane voi varastaa esineitä vastustajilta, Eiko ja Garnet voivat kutsua erilaisia olentoja avuksi taisteluun ja Vivi voi käyttää mustaa magiaa hyökkäyksissään.[1]
Nämä hahmojen erityistaidot muuttuvat hahmon saavutettua transsi-tilan, joka aktivoituu lyhyeksi ajaksi erillisen transsimittarin täytyttyä.[1] Tässä tilassa hahmon kyvyt vahvistuvat ja mahdollisesti muuttuvat. Esimerkiksi Zidane siirtyy transsissa Dyne-tilaan,[1] jossa hänen varaspohjaiset kykynsä vaihtuvat tuhoisiksi erikoiskyvyiksi. Vivin "Black Magic" -kyky puolestaan muuttuu nimeksi "Double Black",[1] jonka myötä hän voi langettaa kaksi taikaa samalla vuorolla. Pelissä on myös mahdollista pelata rajoitettua moninpeliä.
Pelihahmon suoritus taistelussa pohjautuu tilastoihin, joissa esiintyvät muun muassa hahmojen nopeus, voima ja maagiset voimat.[1] Tilastoja parantaakseen pelaajan täytyy varustaa hahmojaan tai hankkia taistelemalla kokemuspisteitä kehittääkseen hahmonsa ylemmille tasoille. Kun hahmo kehittyy seuraavalle tasolle, myös hänen tilastonsa paranevat. Taisteluiden voittaminen myös palkitsee pelaajan rahalla (gil), esineillä, Tetra Master -pelikorteilla ja kykypisteillä (AP).
Juoni
Tarina

Final Fantasy IX alkaa Zidanen ja Tantalus-teatteriryhmän 
suunnitellessa Alexandrian valtakunnan prinsessan, Garnetin kaappausta 
esittämänsä "I Want To Be Your Canary" -näytelmän aikana. Kaappauksen 
aikana Tantalukselle selviää, että Garnet itse haluaa pois Alexandriasta
tavatakseen Lindblumin hallitsijan Cidin, ja että hän oli suunnitellut 
pakenevansa teatteri-ilmalaivan mukana. Pako onnistuu, mutta Prima Vista -ilmalaiva vaurioituu ja tekee hätälaskun Evil Forest
-nimiseen metsään, josta ryhmä vaeltaa Dalin kylään. Ryhmä löytää 
Dalista tehtaan, jossa tuotetaan mustia maageja, sieluttomia sotilaita 
Alexandrian käyttöön. Brahne lähettää kolme tavallista voimakkaampaa 
mustaa maagia (Black Waltz) tuomaan Garnet (peitenimeltään 
Dagger) takasin Alexandriaan, mikä epäonnistuu. Ryhmä pakenee 
Lindblumiin ilmalaivalla, ja samalla käytävä taistelu kolmannen Black Waltzin kanssa johtaa tärkeän kulkuväylän, South Gate</i>n vaurioitumiseen. 
Lindblumissa selviää, että Brahnen käytöksestä huolestunut Lindblomin
valtionhoitaja Cid oli määrännyt Tantaluksen kaappaamaan Garnet. Cidin 
vaimo Hilda oli aikaisemmin saanut tietää Cidin uskottomuudesta, 
noitunut tämän hyönteistä muistuttavaksi oglopiksi ja kadonnut. 
Tutustuttuaan Lindblumiin ja paikalliseen metsästysfestivaaliin seurue 
ja Cid ottavat vastaan naapurivaltakunta Burmecian sotilaan. Sotilas 
kertoo Burmecian tarvitsevan apua Alexandrian hyökättyä valtakuntaan, 
minkä jälkeen hän kuolee. Kuningas hyväksyy avunpyynnön, mutta hänen 
joukkonsa ovat sidotut festivaaliin. Zidanen Lindblumissa tapaama tuttu,
Freya, lähtee Vivin ja Zidanen kanssa Burmeciaan. Dagger taasen pakenee
Steinerin kanssa Lindblumista Alexandriaan taivuttelemaan äitiään 
rauhaan.
Matkalla Burmeciaan Zidanen ryhmään liittyy Qu-rotuun kuuluva 
kulinaristi Quina. Burmeciassa nelikko löytää kuningatar Brahnen, 
Alexandrian armeijan kenraalin Beatrixin ja asekauppias Kujan, jolta 
mustien maagien armeija on peräisin. Heidän keskustelustaan selviää, 
että Burmecian kuningas ja osa burmecialaisista ovat paenneet läheiseen 
Cleyran kaupunkiin. Zidane ystävineen taistelee Beatrixia vastaan 
tappiollisesti, ja Brahne, Beatrix ja Kuja häipyvät.
Dagger ja Steiner matkustavat Trenon kaupungin kautta Alexandriaan, 
jossa heidät vangitaan, ja Daggerin eidolonit, kutsuttavat voimakkaat 
taikaolennot, riistetään tältä Kujan avustuksella. Zidanen ryhmä 
matkustaa Cleyraan, kaupunkiin, jota suojaavat sijainti jättimäisen puun
latvassa ja puun ympärillä pyörivä läpäisemätön hiekkamyrsky. 
Alexandria hyökkää Cleyraan, ja Zidane seurueineen siirtyy taistelun 
lopussa teleportilla Beatrixin perässä Brahnen ilmalaiva Red rose</i>en. Brahne käyttää Odinia, erästä Daggerilta riistettyä eidolonia, tuhoamaan Cleyran.
Red Rose</i>lla Zidanen ryhmä kuulee Daggerin teloitettavan pian, 
ja he siirtyvät teleportilla Alexandriaan, jossa he löytävät paenneen 
Steinerin. He pelastavat Daggerin ja saavat liittolaisen Beatrixista, 
joka Steinerin ja Freyan kanssa viivyttää jahtaajia Zidanen, Vivin ja 
Daggerin paetessa. Jälkimmäisen kolmikon suunnitelma Trenoon 
pakenemisesta epäonnistuu, ja he päätyvät Pinnacle Rocks -nimiseen 
paikkaan, jossa Dagger oppii jälleen luottamaan itseensä ja käyttämään 
eidoloneja. Ryhmä suuntaa kohti Lindblumia, vain ehtiäkseen näkemään 
Brahnen hyökkäävän kaupunkiin. Toinen Garnetilta riistetty, 
Atomos-niminen eidolon tuhoaa osan kaupungista, mikä pakottaa Cidin 
antautumaan, ja Lindblum miehitetään. Ryhmä ujuttautuu Lindblomiin, 
josta he löytävät Cidin. Tämä kertoo, miten he pääsevät toiselle 
manterelle, Outer Continentille, jossa Kujan päämaja sijaitsee. Ryhmä 
löytää Quinan avulla Outer Continentille johtavan tunnelin. Siellä ryhmä
löytää Conde Petie -nimiseen kylän, jossa he näkevät mustan maagin. 
Seurattuaan tätä ryhmä löytää itsestään tietoisien mustien maagien 
kylän.
Ryhmä jatkaa Kujan etsimistä. Matkalla he löytävät Conde Petiessä 
näkemänsä Eiko-nimisen tytön ja tämän mukana kulkevan mooglen. Ryhmä 
matkaa Eikon raunioituneeseen kotikaupunkiin, Madain Sariin, jonka ainoa
jäljellä oleva asukas Eiko olettaa olevansa. Madain Sarista ryhmä 
suuntaa kohti Iifa Treetä, jättimäistä usvaa (mist) tuottavaa ja 
puunkaltaista organismia, jonka juuret ulottuvat maailman eri kolkkiin. 
Seurue tuhoaa Iifa Treen sisuksissa elävän Soulcage-eliön, jolloin 
mustien maagien valmistamisen mahdollistaneen ja hirviöiden 
aggressiivisuutta aiheuttaneen sumun tuotanto pysähtyy. Ryhmä odottaa 
Kujan saapumista, kun Eikolle saa viestin Madain Sarista. Ryhmä 
kiiruhtaa Madain Sariin, jossa he kohtaavat Brahnelle työskentelevän 
palkkionmetsästäjän Lanin. Lani kidnappaa Eikon, mutta toinen 
palkkionmetsästäjä, Amarant pelastaa tämän ja liittyy Zidanen ryhmään. 
Dagger alkaa ymmärtää olevansa samaa sukua kuin Eiko, ja olevansa 
kotoisin Madain Sarista. Ryhmä palaa Iifa Treelle, jossa Kuja odottaa 
Brahnea. Brahne saapuu Alexandrian laivaston kera ja kutsuu Bahamutin, 
voimakkaan lohikäärme-eidolonin tuhotakseen Kujan. Kuja käyttää Invincible-ilmalaivaa kontrolloidakseen Bahamutia, jolloin eidolon tappaa Brahnen ja murskaa tämän armeijan.
Ryhmä palaa Alexandriaan, ja Garnet kruunataan kuningattareksi. 
Jälkeenpäin Kuja hyökkää Alexandriaan ja kutsuu Bahamutin. Eiko ja 
Garnet kutsuvat tarunomaisen eidolonin, Alexanderin, joka häätää 
Bahamutin. Kuja yrittää jälleen käyttää Invincible-ilmalaivaa, 
tällä kertaa kontrolloidakseen Alexanderia, mutta hänet pysäyttää 
salaperäinen vanha mies, Garland. Garlandin käyttämänä Invincible
tuhoaa Alexanderin ja osia Alexandriasta. Kuja, joka haluaa yhä hallita
voimakasta eidolonia voittaakseen Garlandin, siirtää huomionsa Eikoon. 
Ryhmä tunkeutuu Kujan palatsiin Outer Continentilla, mutta joutuu 
vangiksi. Kuja kiristää Zidanen ryhmineen noutamaan Kujan haluamaa 
esinettä Oeilvertista, paikasta, jossa taikavoimia ei ole. Ryhmän 
palattua Kuja kaappaa Eikon riistääkseen tältä eidolonit ja pakenee. 
Zidanen ryhmä lähtee Kujan perään. Riistorituaalin aikana Eikon mukana 
kulkenut Mog-niminen moogle vajoaa transsitilaan ja muuttuu aitoon 
muotoonsa, Madeen-nimiseksi eidoloniksi, jolloin rituaali keskeytyy. 
Kuja, joka nyt suunnittelee transsitilan käyttöä Garlandia vastaan, 
pakenee. Ryhmä löytää Eikon ja Cidin vaimon Hildan, joka muuttaa Cidin 
takasin ihmiseksi. Ihmismuodossaan Cid kykenee viimeistelemään 
ilmalaivansa, joka ei tarvitse usvaa toimiakseen.
Hildan avulla ryhmä avaa Shimmering Islands -saaristosta portin 
toiseen maailmaan, Terraan, jossa Kuja on. Terralaisessa Bran Balin 
kaupungissa ryhmälle selviää, että kuolemassa olleen Terran alkuperäiset
asukkaat loivat Garlandin johtamaan Terran ja Gaian maailmojen 
yhdistymisprosessia. Garland loi Genomet, älykkäät ja tuntevat, tosin 
sieluttomat olennot kuolevien terralaisten sielujen säiliöiksi. Iifa 
Treen olemassaolo, usvan ilmaantuminen, eidolonien hävittäminen, ja jopa
Zidanen ja Kujan olemassaolon todelliset tarkoitusperät kuuluivat 
Garlandin suunnitelmaan. Ryhmä hyökkää Garlandia vastaan, mutta 
vastikään transsitilan taidon saavuttanut Kuja saapuu paikalle ja tappaa
Garlandin. Ennen kuolemaansa Garland varoittaa Kujaa tämän rajallisesta
eliniästä, ja siitä, että Zidane luotiin alun perin korvaamaan Kuja. 
Paljastuksista raivostunut Kuja tuhoaa Terran, mutta Zidanen ryhmineen 
onnistuu paeta takaisin Gaiaan Invincible</i>llä, johon he myös pelastavat Genomet.
Gaiaan palattuaan ryhmä huomaa usvan peittäneen maailman jokaisen 
kolkan. Alexandrian, Burmecian ja Lindblumin yhteisen sotajoukon avulla 
he palaavat Iifa Treelle, josta avautuu yhteys Memoriaan, muistojen 
maailmaan. Memoriassa Garlandin henki ohjaa ryhmän Kujan luokse. Ryhmä 
haastaa Kujan taisteluun ja voittaa tämän, minkä jälkeen Kuja käyttää 
transsitilaansa Kristallin, elämän lähteen tuhoamiseen. Tämä johtaa 
Necronin, kaiken elämän loppumiseen pyrkivän "ikuisen pimeyden", 
ilmestymiseen. Ryhmä voittaa Necronin, ja Memoria ja Iifa Tree alkavat 
sortua. Kuja pelastaa ryhmän teleporttaamalla nämä pois, mutta Zidane 
palaa pelastamaan Kujaa, minkä jälkeen Memoria ja Iifa Tree sortuvat 
lopullisesti. Muut olettavat Zidanen ja Kujan kuolleen.
Epilogi sijoittuu aikaan jonkin verran viimeisten tapahtumien 
jälkeen. Alexandrian jälleenrakennus on valmis, ja Tantalus-ryhmä saapuu
kaupunkiin esittämään "I Want To Be Your Canary" -näytelmänsä 
kuningatar Garnetille. Aluksi kerrotaan, kuinka Steiner ja Beatrix ovat 
palanneet kuninkaallisiksi henkivartijoiksi ja rakastuneet toisiinsa, 
Cid ja Hilda ovat adoptoineet Eikon, ja Freya lämmittää suhdettaan 
entiseen rakastettuunsa, sir Fratleyhin. Amarant ja Lani ovat matkalla 
Aleksandriaan jälleen löytäneet toisensa, ja Quinasta on tullut 
Alexandrian linnan pääkokki. Viviltä näyttävät pienet mustat maagit ovat
tunnistettavissa Vivin jälkeläisiksi. Kyseisten näytösten välissä Vivi 
muistelee seikkailujaan jättäen hyvästinsä kaikille ennakoiden 
elinkaarensa päättymistä. Pelin viimeisessä näytöksessä näytelmä on 
pyörähtänyt käyntiin. Kesken näytelmän eräs näyttelijä paljastuu 
Zidaneksi, joka pelastui Iifa Treen romahtaessa Kujan suojakilven 
ansiosta. Garnet ryntää lavalle, hän ja Zidane syleilevät toisiaan, ja 
lopputekstit alkavat.
Hahmot

Pelissä esiintyy kahdeksan pelattavaa päähenkilöä. Nämä ovat roistoryhmän jäsen Zidane Tribal, Alexandrian prinsessa Garnet Til Alexandros XVII, musta maagi Vivi Ornitier, Pluton ritareiden kapteeni sekä Garnetin palvelija Adelbert Steiner, lohikäärmesoturi Freya Crescent, makumatkalle lähtenyt Quina Quen, kuusivuotias maagi Eiko Carol ja palkkionmetsästäjä Amarant Coral.[4] Heidän lisäkseen pelattavia hahmoja liittyy päähenkilöiden seurueeseen silloin tällöin.
Kehitystyön aikana pelin luojat tekivät hahmoista tärkeän tavoitteen. Paluu pelisarjan juurille myös vaikutti hahmojen luontiin, sillä heistä pyrittiin tekemään sarjakuvamaisia. Uematsu kommentoi, että he kuitenkin pyrkivät tavoittelemaan myös realismia sarjakuvamaisuuden ohella. Päästäkseen tähän tavoitteeseen ja tyydyttääkseen pelaajat, jotka olivat tottuneet Final Fantasy VIII:n realistisiin hahmoihin, suunnittelijat päättivät luoda hahmoja, joihin pelaajien olisi helppoa samaistua.[5]
Minipelit
Tetra Master
Pelisarjan yhdeksännessä osassa on myös korttipeli, kuten Final Fantasy VIII:ssa, mutta peli on laitettu täysin uusiksi.
Chocobo Hot and Cold
Toinen minipeli, jossa pelaaja voi etsiä aarteita Choco-nimisen Chocobon avulla. Chocoa voi käyttää myös minipelin ulkopuolella paikasta toiseen matkustamiseen. Kun Choco löytää lisää aarteita pelin kuluessa, se muuttaa väriä ja saa uusia kykyjä.Ensimmäiseksi se on keltainen, joka voi kulkea maalla ja rantahietikolla, seuraavaksi se muuttuu vaaleansiniseksi, joka voi kulkea rantavedessä("vaaleassa vedessä" rantojen läheisyydessä), seuraavaksi punaiseksi, joka voi kulkea vuorten yli, neljänneksi tumman liilaksi, joka voi kulkea missä vaan merellä. Lopulta Choco voi muuttua lentäväksi kultaiseksi chocoboksi, ja pystyy liikkumaan lähes minne tahansa maailmankartalla.
Musiikki

Musiikin Final Fantasy IX:ään sävelsi aikaisempien pelisarjan pelien tapaan Nobuo Uematsu, jolle sarjan yhdeksäs osa on viimeisin pelkästään hänen itsensä säveltämä Final Fantasy -peli. Toinen pelin suunnittelijoista, Hiroyuki Itō, ehdotti Uematsulle sävellettäväksi peliä varten "kullekin kahdeksalle hahmolle oman kappaleen, jännittävän raidan taisteluja varten, synkän ja vaarantunteen herättävän kappaleen ja kymmenisen kappaletta lisää jne.". Uematsu vietti suunnilleen vuoden säveltäessään ja tuottaessaan noin 160 kappaletta peliä varten. Kappaleista noin 140 päätyi pelin ääniraidalle.[6][7]
Uematsu sävelsi kappaleet pianolla käyttäen kahta vastakohtaista menetelmää: "Luon pelin tapahtumiin soveltuvaa musiikkia, mutta joskus pelitapahtuman suunnittelija muokkaakin tapahtuman jo valmiiseen musiikkiini sopivaksi."[7] Uematsun mielestä Final Fantasy VII ja Final Fantasy VIII olivat olleet tunnelmaltaan realistisia, mutta koska yhdeksäs osa oli enemmän fantasiaan pohjautuva, mahtui pelin sävellyksien joukkoon sekä vakavia että huvittaviakin kappaleita. Uematsun mielestä pelin musiikin teemana oli keskiaikainen musiikki, minkä vuoksi hänelle suotiin mahdollisuus matkustaa inspiraatiomatkalle Eurooppaan "katselemaan vanhoja linnoja Saksaan ja sellaista." Pelin kaikesta musiikista ei kuitenkaan tehty keskiaikaan viittaavaa, sillä Uematsun mielestä siitä olisi tullut "epätasapainoinen" ja "tylsähkö". Hän tähtäsi "yksinkertaiseen ja lämpimään" tyyliin sisällyttäen joukkoon epätavallisia instrumentteja, kuten kazoon ja dulcimerin. Musiikkiin sisällytettiin myös vaikutteita aikaisemmista Final Fantasy -peleistä, koska yhdeksäs osa palasi tyyliltään sarjan alkujuurille. Taistelumusiikkiin sisällytettiin vanha alkusävel, ja vanhoista sarjan osista tuotiin kappaleita uusina sovituksina: Volcano-teeman alkuperä on Final Fantasystä ja Pandemonium-teema on peräisin Final Fantasy II:sta. Pelin alussa Tantalus-ryhmä soittaa "Rufus' Welcoming Ceremony" -kappaletta Final Fantasy VII:sta.[6][7]
Uematsun raportoitiin kahdesti olleen ehdottomasti sitä mieltä, että Final Fantasy IX oli hänen lempisävellyskokonaisuutensa.[8][9] Pelin alkuperäisellä soundtrackillä on 110 kappaletta. Laajennettu soundtrack, Final Fantasy IX Original Soundtrack PLUS, sisältää 42 kappaletta enemmän. Final Fantasy XIII:n ja Final Fantasy X:n tavoin yhdeksäs osa sisältää J-pop-tyylisen balladin, nimeltään Melodies of Life. Kappaleen sävelsi Uematsu, ja sanoituksesta vastasivat japaniksi Hiroyuki Itō (taiteilijanimellä Shiomi) ja englanniksi Alexander O. Smith. Kappaleen tulkitsi Emiko Shiratori, joka lauloi sävelmän japaninkielisessä versiossa japaniksi sekä Euroopan ja Pohjois-Amerikan julkaisuissa englanniksi.
Vastaanotto
Final Fantasy IX kohosi ilmestyttyään myyntilistojen kärkeen ympäri maailman.[10] Peli ei kuitenkaan myynyt Japanissa eikä Yhdysvalloissa yhtä paljon kuin kaksi edeltäjäänsä Final Fantasy VII ja Final Fantasy VIII.[11][12] Maaliskuun 31. päivään 2003 mennessä peli oli myynyt maailmanlaajuisesti 5,3 miljoonaa kappaletta.[13] Japanilaisen pelilehti Famitsun lukijat äänestivät Final Fantasy IX:n kaikkien aikojen 24. parhaaksi peliksi[14] ja suositun peliverkkosivusto GameFAQsin lukijat 42:nneksi parhaaksi peliksi kautta aikojen.[15] Metacritic-arvostelusivustolla pelin keskiarvo arvosteluissa on 94 %, millä peli on sarjansa osista parhaiten sijoittunut.[16]
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 at MobyGames

Final Fantasy 9
Luokka:PlayStation-pelit
Luokka:Vuoden 2000 videopelit