Question: Mitkä ovat Afganistanin rajanaapurit?

Afganistan


Afganistan (, ), virallisesti Afganistanin islamilainen tasavalta (, ) on islamilainen sisämaavaltio Aasiassa. Maan pinta-ala on noin 650000 neliökilometriä. Pääkaupunki on Kabul. Afganistan on vuoristoinen sisämaavaltio. Sen noin 31 miljoonasta asukkaasta 80 prosenttia on sunnimuslimeita. Maassa puhutaan yli 30 kieltä, joista suurimmat ovat dari ja paštu, ja suurimmat etniset ryhmät ovat pataanit ja tadžikit.
Afganistan sijaitsee strategisten kulkureittien varrella, ja sen historiaa värittävät lukuisat sodat. Jatkuvan sotimisen jäljiltä maan infrastruktuuri ja väestön koulutustaso ovat kurjassa tilassa. Afganistan tuottaa huumeita, etenkin oopiumia. Afganistanista on löydetty runsaat ja monipuoliset mineraalivarat, joiden hyödyntäminen toisi maalle vaurautta.
Maantiede

Maan pinta-ala on noin 650000 neliökilometriä. Pääkaupunki on Kabul. Sen rajanaapureita ovat Turkmenistan (yhteistä rajaa 744 kilometriä), Uzbekistan (137 kilometriä), Tadžikistan (1206 kilometriä), Kiina (76 kilometriä), Pakistan (2430 kilometriä) ja Iran (936 kilometriä).[1]
Afganistan on pääasiassa ylänköalueella sijaitseva sisämaavaltio, ja noin kolme neljäsosaa maasta on vuoristoa. Maan laajin alue on harvaan asuttu keskiylänkö, joka kuuluu maan itä-länsi suunnassa jakavaan Hindukuš-vuoristoon. Hindukušilla sijaitsee Afganistanin korkein huippu on Noshaq, jonka korkeus on 7485metriä.[2]
Koillisosissa on seismistä aktiivisuutta. Kasvillisuudeltaan Afganistan on pääasiassa aavikkoa ja puoliaavikkoa, poikkeuksena muutamat hedelmälliset laaksot kuten Heratin laakso. Tärkeimmät joet ovat Amudarja, Helmand ja Kabul.[2] Vain Kabul laskee Indusjoen kautta mereen, monet muut vain johtavat aavikolle ja kuivuvat siellä. Jokiin on tehty kolme suurta patoa: Arghandabin pato lähellä Kandaharia, Kajakain pato Helmand-joessa ja Naglun pato Kabuljoessa Jalalabadin länsipuolella.[3]
Khaibarsola Afganistanin ja Pakistanin rajalla on ollut tärkeä kulkureitti satojen vuosien ajan. Kotal-e Latabandin solaan, joka on Kabuljoen jylhin rotko, rakennettiin 1950-luvulla tie, joka lyhensi Kabulin ja Pakistanin rajan välisen matka-ajan kahdesta päivästä muutamiin tunteihin.[4]
Afganistanissa vallitsee äärevä mannerilmasto. Talven kylmyys on purevaa korkean sijainnin takia suuressa osassa maassa. Kesällä melkein kaikkialla on kuumaa, alankoalueilla kuten Iranin rajan läheisessä Sistanin laaksossa suorastaan tukalaa. Talvella ja keväällä sää on vaihtelevaisinta, ja suurin osa sateesta saadaan niiden aikana. Useimmat talven sateita aiheuttavat matalapaineet kehittyvät Välimerellä. Eteläisten naapurimaiden monsuunisateet eivät ulotu korkeiden vuorten suojaaman Afganistanin puolelle. Kabulin sääolot edustavat laajemminkin maan vuoristoista itä- ja keskiosaa.[5] Siellä keskimääräinen päivän alin lämpötila on pakkasen puolella marraskuusta helmikuuhun. Päivän ylin lämpötila ylittää 30 astetta kesä-, heinä- ja elokuussa. Sadetta saadaan marraskuusta toukokuuhun.[6]
Luonto
Kuivuuden takia Afganistanin yleisin kasvillisuustyyppi on matala ja harva pensaikko. Jos keväällä sataa runsaammin, tasangoille nousee yksivuotisia kukkia. Maan itäosien vuoret ovat aikoinaan olleet metsien peitossa, mutta niitä on hakattu polttopuiksi. Nykyisin maa-alasta on metsää enää kaksi prosenttia, lähinnä Afganistanin koillisosassa. Aikaisemmin maassa oli myös runsaasti eläinlajeja. Amu Darjan laaksossa maan pohjoisosassa vaelsi siperiantiikereitä, aavikolla eli antilooppeja ja gaselleja. Maassa tavattiin 380 lintulajia. Eläimistön nykytilasta sodan ja kuivien vuosien jälkeen ei ole tietoa.[7]
Vuonna 2009 Afganistan julkaisi ensimmäisen luettelon maan rauhoitetuista lajeista. Niihin kuului 20 nisäkästä, seitsemän lintua, neljä kasvia, yksi sammakkoeläin ja yksi hyönteinen. Vasta nyt suojeltiin metsästäjien tavoittelema lumileopardi.[8]
Historia

Afganistanin alueella sijaitsi Baktrian kuningaskunta 500-luvulle eaa. saakka, jolloin se liitettiin Persian valtakuntaan ja Baktriasta tuli Persian maakunta. Afganistan kuului Persiaan, kunnes Aleksanteri Suuri valloitti sen 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren valtakuntaa seurasi Seleukidien valtakunta, jonka vallasta uusi Kreikkalais-baktrialainen kuningaskunta itsenäistyi 250-luvulla eaa.[9] Baktria oli hellenistisen maailman itäisin kolkka.[10]
Uusi Baktria hävisi 100-luvulla Kiinan rajamailta tulleiden buddhalais-paimentolaisten Kušana-valtakunnan tieltä. Persian Sassanidien dynastia otti Afganistanin alueen jälleen hallintaansa 300-luvulla ja alue islamilaistui 600-luvulla. Afganistan oli Mahmud Ghaznilaisen valtakunnan keskus 1000-luvulla, mutta mongolit hävittivät sen 200 vuotta myöhemmin.[9]
Tataari Timur Lenkin perustama Timuridien dynastia toi Afganistaniin talous- ja kulttuurikukoistusta, joka päättyi persialaisten jälleen vallatessa Afganistanin 1500-luvulla, ja alueesta tuli Persian ja moguleiden välinen kiista-alue. Afgaanit kapinoivat Persian safavideja vastaan 1700-luvun alussa ja he perustivat osia Persiastakin käsittäneen Hutak-dynastian, jonka Nadir Šah kuitenkin lopulta kukisti.[11] Vuonna 1747 Afganistanista tuli itsenäinen Ahmad Šah Dorranin johdolla.[9] Hän oli Afganistanin kuningas vuosina 1745–1773[12].
1800-luvulla sodittiin kaksi afgaanisotaa, kun Iso-Britannia yritti valloittaa Afganistanin estääkseen Venäjää saamasta sitä. Afganistan joutui luovuttamaan määräysvallan ulkopolitiikasta Isolle-Britannialle, mutta säilytti itsenäisyytensä sisäisissä asioissaan. Kolmas afgaanisota käytiin heti ensimmäisen maailmansodan jälkeen brittiläistä Intiaa vastaan ja britit tunnustivat Afganistanin ulkopoliittisen itsenäisyyden 1919.[13] Sodan jälkeen solmitun Rawalpindin sopimuksen allekirjoituspäivää 19. elokuuta juhlitaan nykyisin Afganistanin itsenäisyyspäivänä.[14]
Vuoden 1928 sisällissotaa seurasi pitkä vakauden aika pääasiassa kuningas Muhammad Zahir Šahin alaisuudessa, kunnes hänen serkkunsa Mohammed Daoud Khan syöksi hänet vallasta 1973. Vuonna 1978 kommunistinen PDPA nousi valtaan saur-vallankumouksessa. Kommunistihallinto ajatui pian kaaokseen sotilaskapinoiden ja islamistisissien uhkaamana, mikä puolestaan uhkasi Neuvostoliittoa.[15] Vonna 1979 Neuvostoliitto miehitti Afganistanin ja seuranneessa Afganistanin sodassa Neuvostoliiton joukkoja ja sen valtaan nostamaa uutta Afganistanin hallitusta vastassa olivat mujahideen-sissit, joita Kiina, Pakistan, Saudi-Arabia ja Yhdysvallat tukivat. Neuvostoliiton joukot vetäytyivät maasta 1989. Vuodesta 1986 presidenttinä toiminut Mohammad Najibullah menetti tärkeimmän tukijansa Neuvostoliiton luhistuttua 1991. Afganistanin demokraattinen tasavalta kukistui huhtikuussa 1992 kun mujahideen-joukot valtasivat Kabulin. Uudeksi presidentiksi tuli sissipäällikkö Burhanuddin Rabbani. Sota jatkui eri ryhmittymien välisenä sisällissotana, johon ulkovallat Saudi-Arabia, Pakistan ja Iran sekaantuivat.[13][16]
Vuonna 1994 alkoi voimistua Taliban-liike, jonka sissit valtasivat Kabulin vuonna 1996 ja teloittivat miltei ensi töikseen julkisesti entisen presidentin Najibullahin. Maassa otettiin käyttöön šaria-laki erittäin ankarasti tulkittuna. Vuoden 1998 lopulla Taliban hallitsi 90prosenttia maasta. He tuhosivat muun muassa yhtä maan tärkeimmistä vientiartikkeleista, unikkopeltoja, sillä islamin lakien mukaan päihteiden (alkoholi, huumeet ym.) käyttö on kiellettyä. Vuonna 2001 Yhdysvallat ja Britannia hyökkäsivät Afganistaniin syyttäen Talibaneja New Yorkiin ja Washingtoniin suunnattujen terrori-iskujen takana olleen Al-Qaida terrorijärjestön tukemisesta, ja Talibania vastustava Pohjoisen liittouma syöksi Talibanin vallasta. Yhdysvaltojen ja Iso-Britannian lisäksi useat muut länsimaat lähettivät maahan omia sotilaitaan osana Yhdistyneiden Kansakuntien valtuuttamia ISAF-joukkoja. Talibania vastustavat afganistanilaisryhmät tapasivat joulukuussa 2001 Bonnissa ja solmivat sopimuksen maan vakauttamisesta. Hamid Karzai nimitettiin väliaikaishallinnon (Afghan Interim Authority) puhemieheksi vuonna 2001, ja valittiin presidentiksi vuonna 2004 ja toiselle kaudelle marraskuussa 2009.[13][16]
Turvallisuusvastuu on 17. heinäkuuta 2011 alkaen siirtymässä vähitellen Isaf-joukoilta Afganistanin omille voimille.[17]
Politiikka

Afganistan on presidentillinen tasavalta, jossa on myös pääministerin virka. Presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen johdossa, ja hän nimittää ministerit.[1] Käytännössä kuitenkin paikalliset ja alueelliset mahtimiehet käyttävät merkittävää valtaa.[18]
Perustuslain mukaan Afganistan on islamilainen tasavalta, jonka lait eivät voi olla ristiriidassa islamin määräysten kanssa (artiklat 1 ja 3).[19] Perustuslain 149. artiklan mukaan ”Niitä [perustuslain] määräyksiä, jotka koskevat sitoutumista pyhän islamin uskon perusteisiin ja islamilaiseen tasavaltaan, ei voi muuttaa.”[20]
Kaksikamarinen parlamentti koostuu 102 jäsenen ylähuoneesta ja korkeintaan 250 jäsenen alahuoneesta.[1]
Parlamenttivaalit käytiin pääosin ilman puoluetunnuksia ja puoluelaitos onkin suhteellisen heikko. Parlamentissa on kuitenkin useita merkittäviä puolueryhmiä. Näitä ovat muiden muassa Yunus Qanoonin johtama Hezbe-Afghanistan-Naween, lähinnä uzbekkiväestöä edustava Hezbe-Junbesh-e-Milli Afghanistan (Junbesh), šiiaväestöä edustava Hizb-e-Wahdat sekä lähinnä pataaneja edustava Hizb-i-Islami.[21] Elokuussa 2009 käydyt presidentinvaalit olivat laajamittaisen vilpin sävyttämät. Pitkällisen laskenta- ja tarkistusprosessin jälkeen Hamid Karzain ilmoitettiin saaneen 49,7prosenttia ensimmäisen kierroksen äänistä. Toinen kierros jäi kuitenkin pitämättä, ja Karzai julistettiin suoraan voittajaksi vastaehdokas Abdullah Abdullahin syytettyä vaalikomissiota puolueellisuudesta ja vetäydyttyä kisasta.[22][23]
Maakunnat

Afganistan koostuu 34:stä maakunnasta eli velayat:[24]

Badakhshan
Badghis
Baghlan
Balkh
Bamiyan
Daikond
Farah
Faryab
Ghazn
Ghowr
Helmand
Herat
Jowzjan
Kabul
Kandahar
Kapisa
Khost

Konar
Kondoz
Laghman
Lowgar
Nangarhar
Nimruz
Nurestan
Paktia
Paktika
Panjshir
Parvan
Samangan
Sar-e Pol
Takhar
Uruzgan
Vardak
Zabol

Väestö


Heinäkuussa 2013 Afganistanin arvioitu väkiluku oli 31108077. Tämä on selvästi pienempi kuin aikaisempi arvio, 33,6 miljoonaa, joka perustui vuoden 1979 vajaaksi jääneeseen väestönlaskentaan.[1]
Afganistan on monikielinen ja -kulttuurinen maa. Afgaaneja eli pataaneja on 40–45 prosenttia väestöstä, seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat tadžikit (noin 27 prosenttia), hazarat (hetsarit, 9 prosenttia) sekä uzbekit (noin 10 prosenttia). Pienempiä väestöryhmiä ovat aimaqit, turkmeenit ja belutšit.[1]
Tärkeimpiä kieliä ovat afganistanin persia (dari) 50 prosenttia, paštu (afgaani) 35 prosenttia ja turkin sukuiset kielet (erityisesti uzbekki ja turkmeeni) 11 prosenttia. Näiden lisäksi Afganistanissa puhutaan 30 pienempää kieltä (erityisesti belutši ja pašai), yhteensä 4 prosenttia. Maassa esiintyy paljon kaksikielisyyttä.[1]
Afganistanilaiset ovat valtaosin sunnimuslimeja (80 prosenttia väestöstä), mutta maassa on myös merkittävä šiiavähemmistö (noin 19 prosenttia väestöstä).[1] Erityisesti hazarat ovat pääasiassa šiiamuslimeja. Šiialaisia ismailiitteja on noin 1–2prosenttia väestöstä, lähinnä Baghlanin ja Badakshanin maakunnissa. Maassa on myös pieni hindu- ja sikhivähemmistö.[25][26] Maassa oli ennen suurehko juutalaisvähemmistö, mutta nykyisin maassa asuu tiettävästi vain yksi juutalainen[27].
Yli viisitoistavuotiaista vain noin 28 prosenttia osaa lukea ja kirjoittaa. Naisista suuri osa on lukutaidottomia (vuoden 2000 arvio 88 prosenttia) ja vuoden 2010 arvion mukaan raskauteen ja synnytyksiin kuoli 460 äitiä 100000 kohden.[1]
Maassa toimii kuusi ehkäisyklinikkaa, joita ylläpitää Marie Stopes International -järjestö. Klinikat antavat tietoutta perhesuunnittelun menetelmistä sekä raskauden keskeytyksestä. Ne tekevät yhteistyötä uskonnollisten johtajien kanssa. Järjestön mukaan sen toiminnan avulla ehkäistiin 250000 ei-toivottua raskautta vuonna 2009 ja autettiin eri ministeriöitä muuttamaan toimintaansa naiset paremmin huomioon ottavaan suuntaan. Ainoa klinikoiden ulkopuolinen rahoittajamaa on Suomi.[28]
Koska YK:n vuosituhattavoitteet on määritelty suhteellisesti (ongelmista kärsivien määrän vähentäminen puoleen tai kolmannekseen vertailuvuoden tasosta), Afganistan on edellä mainituista ongelmista huolimatta edistynyt melko hyvin tavoitteiden kanssa. Vuoden 2007 arvion mukaan lapsikuolleisuuteen liittyvä tavoite tullaan todennäköisesti saavuttamaan, ja neljän muun saavuttaminen on mahdollista. Äärimmäisen köyhyyden vähentäminen ja naisten tasa-arvon edistäminen jäävät kuitenkin jälkeen tavoitteista. Koska turvallisuus on Afganistanissa suuri ongelma, maa on lisännyt, sitä koskevan ylimääräisen tavoitteen vuosituhatlistalleen.[29]
Terveystilanne 2011
Afganistanin terveysministeriön marraskuussa 2011 julkaiseman selvityksen mukaan tilanne on kohentunut merkittävästi siten, että maan suurin terveydellinen ongelma, synnytys- ja lapsikuolleisuus, on vähentynyt. Tutkimuksen mukaan synnytyksessä kuolee 1/50 synnyttäjää. Imeväiskuolleisuus on puolet vuoden 2008 tilanteesta, mikä tarkoittaa että ennen ensimmäistä syntymäpäivää kuolee 97 lasta tuhannesta.[30]
Afganistanilaisten elinajanodote on pidentynyt yli kymmenen vuotta. 2009 julkaistu odote oli 47–50 vuotta, nyt 62–64 vuotta. Alle viisivuotiaista lapsista kuoli aiemmin 20 prosenttia, nyt enää 10 prosenttia. Syynä tilanteen paranemiseen on muun muassa ripulin ja keuhkokuumeen hoidon tehostaminen.[30]
Sairaaloiden määrä oli vuonna 2003 vain 450, vuoden 2011 selvityksen mukaan 1800. Kätilöiden määrä oli 400, vuonna 2011 kätilöitä oli 2000.[30]
Kaikkia alueita ei selvitykseen voitu ottaa, sillä Kandaharin, Helmanidin ja Zabulin maakuntien maaseudulla valtaa pitävät yhä kapinalliset. Tutkimusta rahoittivat Unicef, WHO ja Yhdysvaltojen hallitus.[30]
Liikenne ja media
Afganistanissa on kaikkiaan 52 lentokenttää, joista 23:n kiitotiet on päällystetty. Vesiteitä on 1200 kilometriä, lähinnä Amudarja-joella.[1] Kabulin lentoasema on maailman vilkkaimpia yhden kiitotien lentokenttiä, koska sitä käyttävät ulkomaiset sotilasjoukot. Niiden lisäksi kentältä lentää kolme afganistanilaista lentoyhtiötä 10–15 lentoa päivässä.[31][1]
Maan ensimmäinen rautatielinja avattiin kesällä 2011. 75 kilometriä pitkää rataosuutta pitkin kuljetetaan rahtia Uzbekistanin Hairatanin kaupungin ja Mazar-i-Sharifin välillä.[32].[33] Uusia reittejä on suunnitteilla viisi. Rahoitusta niihin on saatu ulkomailta, sillä maassa on rikkaat luonnonvarat, joita monet maat ovat kiinnostuneet hyödyntämään. Rautateiden toivotaan myös vakauttavan väkivaltaisen maan elämää kehittämällä sen taloutta.[34]
Afganistanin hallitsija Rahman Khan kielsi rautateiden rakentamisen 1900-luvun taitteessa. Britit ja venäläiset sotivat seudulla ja rakensivat rautateitä, ja Rahman Khan toivoi kiellolla pitävänsä vallan maassa itsellään.[34]
Talebanin kukistumisen jälkeen yksityiset televisio- ja radioasemat ovat yleistyneet vauhdilla. Talebanin aikana televisio oli kielletty, koska sitä pidetään moraalille vahingollisena. Mediaa säätelevä laki kieltää edelleen islamin vastaisen materiaalin esittämisen.[18] Lankapuhelinliittymiä on alle puoli miljoonaa, mutta kännyköiden käyttö on yleistymässä. Vuonna 2008 maassa oli 8,45 miljoonaa kännykkää ja vuonna 2012 jo 18 miljoonaa. Internetin käyttäjiä oli vuonna 2009 noin miljoona. Yleisin tapa käyttää internetiä ovat Kabulin nettikahvilat ja -kioskit.[1]
Talous

Sodat ovat raunioittaneet valmiiksi köyhän maan talouselämän, ja maan elintaso onkin maailman huonoimpia. Maataloudessa tuotetaan viljalajeja (muun muassa vehnää) ja etenkin puuvillaa. Oopiumin viljely on yleistä. Karjanhoito on paimentolaisheimojen pääelinkeino. Mattoja tehdään vientiin.[35] Maatalous keskittyy pohjoisille tasangoille lähelle maan rajoja. Ravinnontuotanto on hyvin riippuvainen vehnän viljelystä ja lampaiden ja vuohien kasvatuksesta.[2][36]
Kesäkuussa 2010 Yhdysvaltojen armeijan uutisoitiin löytäneen Afganistanista yli biljoonan dollarin mineraaliesiintymän. Löydetyt mineraalit olivat rautaa, kuparia, kobolttia, kultaa ja litiumia. Yhdysvaltojen puolustusminiteriön raportti nimitti maan ”litiumin Saudi-Arabiaksi”. Afganistanista löydetyt litium-varannot tekisivät hyötykäytössä maasta maailman suurimman litiumin tuottajan.[37] Litiumia tarvitaan erityisesti hybridi- ja sähköautojen akkuihin, tietokoneisiin ja matkapuhelimiin.[38]
Vaikka Yhdysvaltojen hallituksen edustajat ilmoittivat yllättyneensä Afganistanin luonnonvaroista, tosiasiassa mineraalivarannot olivat hallituksen tiedossa jo 1970-luvulla. Neuvostoliiton, Yhdysvaltojen, Maailmanpankin ja YK:n edustajat keskustelivat jo tuolloin Afganistanin luonnonvarojen hyödyntämisestä.[39] Sotilaalliset selkkaukset ovat estäneet köyhää Afganistania hyödyntämästä maansa mineraalivarantoja. Hampshire Collegen rauhan ja kansainvälisen turvallisuuden tutkimuslaitoksen professori Michael T. Klare on luonnehtinut Afganistanin olevan ”resurssikirouksen” uhri. Eri ryhmittymät taistelevat hyötyäkseen taloudellisesti Afganistanin mineraalirikkauksista. Luonnonvarat ovat jopa saattaneet heikentää tavallisten ihmisten arkea, koska eri ryhmittymät ovat valmiita puolustamaan taloudellisia intressejään sotilaallisesti.[40]
Merkittävimmät luonnonvarat ja niiden arvo
Vuonna 2010 tehdyn arvion mukaan näiden pääasiassa metallien yhteisarvo on yli 908 miljardia Yhdysvaltojen dollaria:[41]
rauta (420,09 mrd. $)
kupari (274,0 mrd. $)
koboltti (50,8 mrd. $)
niobium (81,2 mrd. $)
kulta (25,0 mrd. $)
molybdeeni	(23,9 mrd. $)
asbesti (6,3 mrd. $)
hopea (5,3 mrd. $)
potaska (5,1 mrd. $)
alumiini (4,4 mrd. $)[41]
Toiset arviot mineraalivarannoista ovat vielä suuremmat ja arvioivat luonnonvarojen suuruudeksi jopa yli 3 biljoonaa Yhdysvaltojen dollaria. Afganistanin mineraalivarantojen merkittävyyttä lisää strategisten metallien suuri osuus. Kokonaisuudessaan Afganistanin luonnonvarat ovat erittäin merkittävät, mahdollisesti suurimmat yksittäisen maan maailmassa.[42][43]
Yhdysvaltojen geologian tutkimuslaitoksen (USGS) mukaan Afganistanissa arvioidaan olevan merkittävät öljy- ja maakaasuvarannot. Öljyä arvioidaan olevan 1,6 miljardia tynnyriä, maakaasua 440 miljardia kuutiometriä ja kaasulähtöisiä nesteitä (NGL) 562 miljoonaa tynnyriä.[44]
Merkittävimmät vientituotteet ovat kuivatut hedelmät ja pähkinät, matot, villa, puuvilla, nahkatuotteet, oopiumi ja puolijalokivet. Vienti suuntautuu Pakistaniin, Intiaan, Yhdysvaltoihin, Tadžikistaniin ja Saksaan. Tuontia on eniten Yhdysvalloista, Pakistanista, Intiasta, Venäjältä ja Saksasta.[1]
Kulttuuri


Ennen vuotta 1978 afganistanilaisten kansallistunne oli heikko. Paikalliset yhteisöt olivat suhteellisen itsenäisiä, ja ihmiset samaistuivat ensisijaisesti omaan heimoryhmäänsä, toiseksi koko kansainväliseen islamilaiseen yhteisöön. Sisällissodassa etniset ristiriidat kärjistyivät etenkin pataanien ja pohjoiseen liittoon kuuluvien muiden etnisten ryhmien välillä.[45]
Tunnettuja afganistanilaisia mattoja tekevät turkmeenit ja belutšit, maan pohjois- ja länsiosan paimentolaiset.[46] Paimentolaiset viettävät kesät ylänköalueilla ja laskeutuvat talveksi laaksoihin. Heillä on kahdenlaisia telttoja: keskiaasialaisia jurttia ja Lähi-idälle tyypillisiä mustasta vuohenkarvasta tehtyjä telttoja. Paimenet voivat yöpyä tilapäisesti myös ruokomajoissa tai luolissa. Maanviljelijät asuvat tyypillisesti linnoitetuissa savesta ja oljesta rakennetuissa monikerroksisissa taloissa.[45]
Afganistanilaista perusruokaa ovat litteät vehnäleivät, joita paistetaan joko rautapannulla tai saviuunin sisäpinnalla. Leipää kastetaan usein lihaliemeen. Jogurtti ja muut maitotuotteet ovat myös yleisiä.[45]
Afgaaninvinttikoiria oli käytetty Afganistanissa metsästys- ja paimenkoirina tuhansien vuosien ajan ennen kuin länsimaiset koiraharrastajat kiinnostuivat niistä 1800-luvulla.[47]
Perinteiseen afgaanimusiikkiin kuuluvat maan omat perinnesoittimet rubab ja dombur. 2000-luvulla myös rockista on tullut suosittua nuorison keskuudessa.[48]
Urheilu
Afganistan on osallistunut olympialaisiin 13 kertaa ajoittain vuodesta 1936. Sen ainoat mitalit, kaksi pronssia, on tuonut Rohullah Nikpai taekwondosta.[49]
Afganistanin kansallisurheilu on buzkashi, jossa ratsain liikkuvat urheilijat yrittävät saada siirrettyä vuohen tai vasikan ruhon maalialueelle. Muita suosittuja lajeja ovat jalkapallo ja kriketti. Afganistanin jalkapallomaajoukkue ei ole menestynyt arvoturnauksissa. Se oli huhtikuussa 2011 FIFAn rankingissa sijalla 174. Kriketin taas toivat mukanaan afgaanipakolaiset palattuaan takaisin kotimaahansa Pakistanista.[50][51][52]
Katso myös
Luettelo Afganistanin valtionpäämiehistä
Afganistanin sodan siviiliuhrit
Ihmisoikeudet Afganistanissa
Iranilainen ajanlasku
Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Nordberg, Jenny| title = Kabulin tyttöjen salaisuus| publisher = WSOY| year = 2015| id = ISBN 9789510395707}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Hosseini, Khaled| title = Leijapoika| publisher = Otava| year = 2008| id = ISBN 9789511226222}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Hosseini, Khaled| title = Tuhat loistavaa aurinkoa| publisher = Otava| year = 2009| id = ISBN 9789511236009}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Laitiainen, Tarja| title = Taksi Kabuliin| publisher = Otava| year = 2006| id = ISBN 9789511207825}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Rasanayagam, Angelo| title = Afghanistan: a modern history| publisher = I.B.Tauris| year = 2005| id = ISBN 9781850438571}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Seierstad, Åsne| title = Kabulin kirjakauppias| publisher = Loisto| year = 2004| id = ISBN 9789524594417}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Shah, Saira| title = Tarinankertojan tytär| publisher = WSOY| year = 2004| id = ISBN 9789510294055}}
Lähteet
, BBC, 3 October 2007, 13:49 GMT 14:49 UK
, U.S. Department of State, Under Secretary for Public Diplomacy and Public Affairs, Bureau of Public Affairs, May 2007
, Tiscali
Peter R. Blood (toim.) . Washington: GPO for the Library of Congress, 2001.
Citation error, replace with{{cite book| author = Andrei Sergejeff| title = Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen| publisher = Gaudeamus Helsinki University Press| year = 2011| isbn = 978-952-495-219-4}}
Viitteet

Aiheesta muualla

 (in Finnish)
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:42 Aasia