Question: Kuinka elämän voi määritellä?

Elämä


Elämä on biologinen tila, joka on jollain syntyneellä, mutta ei vielä kuolleella asialla. Käsitteellä ei ole yksinkertaista määritelmää. Elämän määrittely olisi suhteellisen helppoa, jos pitäydyttäisiin vain siinä, millaista elämää maapallolla on nyt. Kun otetaan huomioon kysymykset elämän synnystä maapallolla, Maan ulkopuolisesta elämästä ja keinotekoisesta elämästä, aihe osoittautuu huomattavasti monimutkaisemmaksi. 
Elämälle tyypillisiä merkkejä ovat:
Itsenäisyys: elävä olio kykenee spontaaneihin tekoihin ja osaa käyttää ympäristöään hyödykseen, sekä vastaa ärsykkeisiin.[1]
Aineenvaihdunta: elävä olio tuottaa elottomasta aineesta rakennusmateriaalia ja energiaa (synteesi) sekä hajottaa eloperäistä ainetta (katalyysi).[1]
Moduulirakenne: elävä olio koostuu soluista, elämän rakennuspalikoista.[1]
Kasvu: elollinen olio kasvattaa osiensa kokoa, ei vain kerää lisää materiaalia ympärilleen.[1]
Mukautuvuus: Kyky muuttaa käyttäytymistä ympäristön mukaan. Pitkillä ajanjaksoilla havaitaan perinnöllisyydestä johtuvaa evoluutiota.[1]
Lisääntyminen: elävä olio kykenee tuottamaan uuden organismin solujen jakautumisen avulla. Tämä voi tapahtua yhteistyössä toisen eliön kanssa (suvullisesti) tai vain kyseisen olion omien solujen jakautuessa (suvuttomasti). Jotkut elottoman luonnon asiatkin tosin lisääntyvät.[1]
Elinaika eli elinikä lasketaan nisäkkäillä alkavaksi syntymästä, munivilla eläimillä munan kuoriutumisesta ja kasveilla itämisestä.[2]
Elämän synty ja kehitys

Elämän synnyn selittämiseksi ei ole nykytietämyksellä yhtä yleisesti hyväksyttyä, ilmiön kattavasti selittävää mallia. Useimmat elämän syntyä selittävät mallit sisältävät kuitenkin seuraavat kolme ajatusta:
Maapallon olosuhteet synnyttivät nykyiselle elämälle välttämättömiä perusmolekyylejä (Ureyn–Millerin koe).
Fosfolipidit muodostivat spontaanisti lipidikaksoiskalvoja, jotka ovat soluseinämien perusrakennusaineita (lipidimaailma).
Erityiset RNA-molekyylit, ribotsyymit ovat alkaneet monistaa itseään (RNA-maailma).
Orgaanisten molekyylien polymeraatiota pidetään avainkysymyksenä elämän synnyn kannalta. Molekyyli, joka pystyy ohjaamaan omien kopioidensa syntyä, omaa täysin ylivertaiset ominaisuudet muihin molekyyleihin nähden. Siitä, miten molekyylit ovat muodostaneet eläviä kokonaisuuksia, on kolme teoriaa:
Geenit ensin/RNA-maailma -teorian mukaan RNA oli ennen ensimmäisten solujen ilmestymistä pääasiallinen tai todennäköisesti ainoa elämän muoto Maassa. Teoriaa tukee RNA:n kyky säilyttää, siirtää ja monistaa geneettistä tietoa ja sen lisäksi toimia kemiallisia reaktioita katalysoivana molekyylinä, ribotsyyminä.
Aineenvaihdunta ensin -teorian mukaan yksinkertaisia reaktioita ja aineenvaihduntaa on ollut ennen geenien syntyä. Aineenvaihdunta tarkoittaa tässä kemiallisten reaktioiden ketjua, jossa prosesseissa vapautuva energia siirtyy toisten prosessien käyttöön, mikä lopulta johtaa monimutkaisempien molekyylien syntyyn.
Sekamallit ovat koko ajan suositumpia malleja, jotka yhdistävät ajatuksia molemmista edellä mainituista malleista. Teorioissa on vielä joitain puutteita ja niitä voidaan mallintaa ja testata laboratorio-olosuhteissa. Koska koskemattomia kerroskivilajeja Maan alkuajoilta on lähes mahdoton löytää, on teorioiden testaaminen vedenpitävästi käytännössä hankalaa.
John Desmond Bernal ehdotti, että elämän synnystä on tunnistettavissa muutamia "askeleita": monomeerin synty, polymeerien synty ja molekyylien evoluutio soluiksi. Desmond on myös ehdottanut, että darwinistinen evoluutio sai alkunsa asteiden 1 ja 2 välissä.
Elämän luokittelu
Carl von Linné jakoi eliöstön kasvi- ja eläinkuntaan. Bakteeritkin luettiin pitkään kasvikuntaan kuuluviksi, mutta nykyisen käsityksen mukaan ne ovat kokonaan oma kuntansa kasvien ja eläinten ohella. Niille voidaan antaa määritelmä ja suomennos alkueliöt, peruseliöt tai tumattomat. Nekin ovat luonnonvalinnan kautta kehittyneet paljon miljardin tai puolentoista miljardin vuoden kuluessa. Jos ne kuitenkin luetaan kasveihin, näiden aika on maapallolla ollut paljon pitempi kuin eläinkunnan.
Lähteet


HS, tiede & luonto 27.6.2006.

Haila, Yrjö & Penttilä, Timo: , Tiede & edistys 2/02.
Viitteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Davies, Paul| title = Viides ihme: Elämän syntyä etsimässä| others = Translated by Kimmo Pietiläinen| location = Helsinki| publisher = Terra Cognita| year = 1999| version = (The fifth miracle: The search for the origin and meaning of life, 1999).| id = ISBN 952-5202-38-0}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Ganten, Detlev & Deichmann, Thomas & Spahl, Thilo| title = Luonto, tiede ja elämä: Kaikki, mitä tulee tietää| others = Translated by Mervi Ovaska| location = Helsingissä| publisher = Ajatus| year = 2007| version = (Leben, Natur, Wissenschaft, 2003.)| id = ISBN 978-951-20-7284-2}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Sariola, Hannu| title = Elämä: Lyhyt oppimäärä| location = Helsinki| publisher = Duodecim| year = 2006| version = Hippokrates Duodecim| id = ISBN 951-656-197-7}}
Ward, Peter: Tuntematon elämä. Vieraan elämän synteesi ja Nasan tutkimukset maanulkoisesta elämästä (Ursa)
Citation error, replace with{{cite book| author = Webb, Stephen| title = Jos maailmankaikkeus kuhisee elämää ... missä kaikki ovat?: Viisikymmentä ratkaisua Fermin paradoksiin ja maan ulkopuolisen elämän arvoitukseen| location = Helsinki| publisher = Tähtitieteellinen yhdistys Ursa| year = 2005| version = (If the universe is teeming with aliens ... where is everybody?, 2002.) Suom. Hannu Karttunen. Ursan julkaisuja 96| id = ISBN 952-5329-45-3}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Viranta-Kovanen, Suvi| title = Elämä| location = Helsinki| publisher = Tähtitieteellinen yhdistys Ursa| year = 2010| version = Tiedettä kaikille| id = ISBN 978-972-5329-86-5}}
Aiheesta muualla


. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
.

Luokka:Elämä
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit