Question: Milloin Jamaika itsenäistyi?

Jamaika


Jamaika on Isoihin Antilleihin kuuluva saarivaltio Karibialla. Se sijaitsee Kuuban eteläpuolella ja Haitin länsipuolella. ”Karibianmeren helmeksi” kutsuttu Jamaika tunnetaan muun muassa reggae-musiikin ja rastafari-uskonnon kehtona sekä monista menestyneistä pikajuoksijoistaan. Jamaikan 2,9 miljoonasta asukkaasta valtaosa on tummaihoisia, ja afrikkalaisuus näkyy enemmän kuin muilla Karibian saarilla. Afrikkalaisten suuri määrä on peräisin siirtomaa-ajalta, jolloin britit toivat Afrikasta orjia töihin sokeri- ja kahviplantaaseille osana kolmiomaista kauppareittiään.[1]
Karibian kolmanneksi suurimman saaren keskellä kulkeva vuorijono jakaa saaren kosteaan ja rehevään pohjoispuoleen sekä kuivempaan eteläpuoleen. Hurrikaanit ja maanjäristykset aiheuttavat ajoittain tuhoja. Vesi on uurtanut monia luolia saaren paksuun kalkkikivikerrokseen. Maisema on muuttunut myös bauksiitinlouhinnan takia. Alumiinin raaka-aineeksi louhittu bauksiitti toi vaurautta maan itsenäisyyden alkuvuosina, mutta nykyisin valuuttatulot tulevat palvelusektorilta, lähinnä matkailusta.
Maantiede

Jamaika sijaitsee leveyspiirien N17”42 ja N18”31 ja pituuspiirien W78”22 ja W76”11 välissä eli päiväntasaajan ja Kravun kääntöpiirin välissä. Sen pinta-ala on 10991km2.[2]
Jamaika, jonka muodon sanotaan muistuttavan uivaa kilpikonnaa, on Karibianmeren kolmanneksi suurin saari. Sen levein kohta on itä-länsisuunnassa 235 kilometriä ja pohjois-eteläsuunnassa leveyttä on 35–82 kilometriä. Jamaikan pinta-ala on 10911 neliökilometriä. Valtio muodostuu lähinnä pääsaaresta, tosin rannikon läheisyydessä sijaitsee muutamia yksittäisiä pikkusaaria. Jamaikan etäisyys Kuubaan on 145 kilometriä ja matkaa Haitiin on 160 kilometriä. Floridaan matkaa kertyy noin 800 kilometriä: Kingstonista Miamiin on 920km.[3]

Saaren läpi kulkee vuorijono aina saaren länsipäästä itäpäähän, jossa sijaitsee saaren korkein kohta Blue Mountain (2256 m), joka on vain 16 kilometrin päässä rannikkoalangosta. Saaren pinta-alasta yli puolet sijaitsee vähintään 300 metrin korkeudella merenpinnasta. Korkeimmat kohdat sijaitsevat saaren keskiosassa, hieman enemmän saaren pohjoispuolella. Pohjoispuoli on kukkulaista ja ylänkömaata. Eteläpuolella on rannikkoalankoja.[3]
Jamaika sijaitsee Karibian litosfäärilaatalla ja alueella esiintyy noin 200 heikkoa maanjäristystä vuodessa, mutta voimakkaat maanjäristykset ovat harvinaisia. Vuonna 1692 maanjäristys upotti puolet Port Royalin kaupungista. Vuoden 1907 maanjäristys tuhosi suuria osia Kingstonista.[4] Jamaikan saari on noussut merestä vulkaanisen toiminnan seurauksena miljoonia vuosia sitten. Suurin osa saaren maaperän kiviaineksesta on sedimentti- eli kerroskivilajeja, kuten kalkkikiveä. Kalkkikivikerros voi paikoin olla kilometrien paksuinen.[3]
Jamaikan maaperässä on runsaasti bauksiittia, jota käytetään alumiinin raaka-aineena. Jamaikalla on teollisesti louhittu bauksiittia 1950-luvulta lähtien. Louhinta on vaikuttanut saaren maisemaan, ja alumiinintuotannon sivukivestä syntyy jätteenä laajoja lammikoita punaista mutaa.[5]
Saaren hiekkarantojen hiekka on hienoksi jauhautunutta korallia, josta myös rannikoita läheisyydessä olevat särkät ja pienet saaret ovat muodostuneet. Saarella on myös mustaa, vulkaanista alkuperää olevaa hiekkaa.[6] Saaren pehmeään kalkkikivikallioperään on rapautunut maanalaisia jokia, jotka ovat muuttuneet tippukiviluoliksi.[7]
Saarella virtaa yli 120 jokea, jotka kulkevat vuorilta rannikkoja kohden muuttuen koskiksi, varsinkin rankkasateiden jälkeen.[8]
Ilmasto

Jamaikan ilmasto on erilainen eri puolilla saarta. Tuulenpuolella vallitsee trooppisten ylänköjen ilmasto, kun taas suojanpuolella on paljon kuivempaa. Lämpimät pasaatituulet tuovat idästä ja koillisesta sateita ympäri vuoden.[3] Vuorten pohjoisrinteillä sataa yli 5000mm vuodessa, kuivemmilla etelärinteillä paikoin vain noin 750mm.[9] Merituuli-ilmiö tuo toisinaan rannikolle raikasta meri-ilmaa päivällä ja viileää maailmaa yöllä. Tuulen vaihteluita kutsutaan saarella toisinaan ”tohtorin tuuleksi” ja ”haudankaivajan tuuleksi”.[3]
Saaren lämpötila vaihtelee vuoden aikana välillä 19°C–32°C. Lämpimimmät kuukaudet ovat heinä- ja elokuu, viilein on helmikuu. Sateisinta on keväisin touko-kesäkuussa ja syksyisin loka-marraskuussa.[10]
Hurrikaanikausi jatkuu virallisesti kesäkuusta marraskuuhun, useimmat hurrikaanit tavataan elo- tai syyskuussa.[10] Hurrikaani Gilbert aiheutti tuhoja Jamaikalla vuonna 1988 ja vuonna 2004 tuli hurrikaani Ivan.[11]
Luonto
Sademäärien vaihtelu saaren eri osissa vaikuttaa paljon saaren maisemaan. Pohjoisrannikolla on kukkuloita ja ylänkömaata, jotka ovat runsaan kasvillisuuden, niin sanotun pilvimetsän, peittämiä. Saaren itäosan Blue Mountain -vuori ja sen ympäristö ovat sademetsän peitossa. Eteläosan laajat rannikkoalangot ovat kuivia ja muistuttavat Afrikan savanneja ja välimeren seudun pensaikkomaita. Kaikkialla Jamaikassa on metsiä ja pensaikkomaita, mutta myös laitumia ja viljelysmaita, joiden puut eurooppalaiset ovat raivanneet pois vuosia sitten.[12]
Vuosisatoja sitten Jamaikalle saapuneet eurooppalaiset toivat saarelle mukanaan useita uusia kasveja, kuten sokerin, sitruskasveja, banaanin ja kookospähkinän.
Jamaikan saarella kasvaa yli 3800 erilaista kukkivaa kasvia, kuten 200 erilaista orkidealajia. Monia Jamaikalla kasvavista kasveista ei löydy mistään muualta maailmassa. Tunnetuimpia saarella kasvavia puulajeja ovat mahonki ja sininen mahonki (Hibiscus elatus), joka on myös Jamaikan kansallispuu.[12]
Jamaikalla on enemmän eläimistöä kuin monilla muilla Karibian saarilla, mutta eläimet ovat enimmäkseen pienikokoisia. Jamaikalla elää yli 252 erilaista lintulajia. Kaikkiaan lintulajeja on tavattu 326.[13] Jamaikan kansallislintu, jamaikanpyrstökolibri (Trochilus polytmus)[12] on yksi saaren 28 kotoperäisestä lintulajista.[13] Se on yksi maailman pienimmistä linnuista. Jamaikalla asustaa myös useita eri sammakkolajeja, harvinainen keltainen käärme, useita etanalajeja, lepakoita ja liskoja. Saarella ei tavata suuria nisäkkäitä, mutta siellä elää marsun sukulaislaji, hutioihin kuuluva Geocapromys brownii.[14]
Saarella on runsaasti hyönteisiä. Vaikuttavin saarella esiintyvä hyönteinen on varmasti tulikärpänen, joita voi nähdä öisin. Jamaikalla elää myös 100 erilaista perhoslajia, joista ritariperhosiin kuuluva Papilio homerus elää ainoastaan Jamaikalla.[15] Sen uskotaan olevan läntisen pallonpuoliskon suurin perhoslaji ja toiseksi suurin koko maailmassa. Karibianmeressä elää kilpikonnia, rauskuja ja paljon erilaisia värikkäitä kaloja.[16]
Luonnonsuojelu
Jamaikan luonnonsuojelualueita ovat Blue- ja John Cow -vuoret, Cockpit Country ja Pedro Bank. Blue- ja John Cow -vuoret ovat maantieteellisesti lähellä toisiaan, mutta niiden maaperä ja kasvillisuus ovat varsin erilaisia. Blue-vuoret ovat vulkaanista ja metamorfista kiveä, kun taas John Cow ja suurin osa muusta saaresta on sedimenttikiveä.[15]
Cockpit Countryssä on metsän peittämiä kalkkikivikukkuloita ja luolia. Siellä elää monia lintulajeja.[17] Pedro Bank on laaja matalikko noin 80 kilometriä Jamaikan saaren eteläpuolella. Matalikko muodostuu hiekkasärkistä, meriruohoniityistä ja koralliriutoista, joilta pyydystetään Lobatus gigas -kotiloita.[18]
Historia

Jamaika orjasaarena
Jamaikan alkuperäiset asukkaat olivat arawak- eli taino-intiaaneja, jotka antoivat saarelle nimeksi Xaymaca eli lähteiden saari. Ensimmäisenä eurooppalaisena Jamaikalle saapui Kristoffer Kolumbus vuonna 1494 toisella matkallaan Atlantin yli. Espanja piti Jamaikaa siirtomaanaan vuosina 1509–1655 ja perusti saarelle kaakao- ja kahviplantaaseja. Saarelle tuotiin mustia orjia Afrikasta. Vuonna 1655 Englanti valtasi Jamaikan espanjalaisilta ja teki siitä siirtomaansa. 1700-luvun aikana Jamaika kehittyi brittiläisen imperiumin tärkeimmäksi sokerin tuottajaksi ja Karibian orjakaupan keskukseksi. Orjakaupan kieltämisen jälkeen sokeriplantaasien työvoimaksi tuotiin intialaisia ja kiinalaisia työntekijöitä. Orjuus lakkautettiin 1830-luvulla, virallisesti 1834 ja lopullisesti 1838. Entisistä orjista tuli pientilallisia, joiden elinolot olivat surkeita. Vuonna 1865 puhkesi talonpoikaiskapina, joka kukistettiin verisesti.[11]
1944–1962: Itsehallinnosta itsenäisyyteen
Jamaika sai osittaisen itsehallinnon vuonna 1944. Saari sai vähitellen omaa päätäntävaltaa, vuonna 1958 siitä tuli osa brittiläistä Länsi-Intian federaatiota ja se itsenäistyi lopulta vuonna 1962. Ensimmäinen pääministeri oli Jamaica Labour Partyn (JLP) Alexander Bustamante.[11]
Itsenäisyyden alku sujui menestyksekkäästi, ja maassa kehitettiin alumiiniteollisuutta ja matkailua.[19]
Yhteiskunnallinen kuohunta 1970-luvulta lähtien
Talous kääntyi laskuun 1970-luvulla, ja vuoteen 1980 mennessä maa oli menettänyt jo neljänneksen bruttokansantuotteestaan. Varsinkin vuonna 1972 valtaan nousseen vasemmistolaisen People's National Partyn (PNP) Michael Manleyn ensimmäisellä kaudella 1972–1980 kaksipuoluejärjestelmän puolueiden tukemien jengien väliset yhteenotot kärjistyivät aseellisiksi ja kokaiinikaupalla rikastuneiden jengien levottomuuksista pääkaupungissa Kingstonissa tuli säännöllisiä erityisesti vaalien aikaan.[20] Talouden alamäki jatkui myös konservatiivisen JLP:n Edward Seagan pääministerikaudella 1980–1989.[21]
Manley sai hallita toisen kauden 1989-1992. PNP:n P. J. Patterson oli pääministerinä 1992–2006. Vuosina 1998-2001 maassa oli jälleen talousongelmia ja väkivaltaisia levottomuuksia, jotka tukahdutettiin armeijan avulla. Vuonna 2006 Pattersonin seuraajaksi nousi PNP:n Portia Simpson-Miller. Vuoden 2007 parlamenttivaalit voitti JLP, ja Bruce Goldingista tuli pääministeri. Vuonna 2011 hänen seuraajakseen valittiin JLP:n Andrew Holness.[11] PNP voitti loppuvuonna 2011 vaalit, ja 2012 pääministeriksi nousi toisen kerran Portia Simpson-Miller.[22]
Politiikka

Jamaika on perustuslaillinen monarkia. Maan muodollinen valtionpäämies on kuningatar Elisabet II, mutta hänen roolinsa on seremoniallinen, ja todellinen valta on pääministerin käsissä. Monarkkia edustaa kenraalikuvernööri. Parlamentti on kaksikamarinen. Likimain tasavahvoja puolueita on kaksi: keskusta-vasemmistolainen kansanpuolue People's National Party (PNP) ja keskusta-oikeistolainen Jamaikan työväenpuolue (JLP; Jamaica Labour Party). Rastafarien kansanliikkeellä on myös poliittisen painostusjärjestön asema. Jamaika kuuluu Kansainyhteisöön sekä Karibian maiden yhteistyöjärjestöön Caricomiin.[2]
Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa äänet jakautuivat JLP 50,1%, PNP 49,8%. Niinpä JLP sai 33 paikkaa ja PNP 27 paikkaa.[2]
Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa PNP sai 42 paikkaa ja JLP 21 paikkaa.[23]
Aluejako

Jamaika jakaantuu kolmeen maakuntaan ja neljääntoista kuntaan. Maakunnat ovat saaneet nimensä Englannin kreivikuntien mukaan: Cornwall lännessä, Middlesex keskellä ja Surrey idässä. Niillä ei ole enää hallinnollista roolia.[24] Myös kuntien nimissä näkyy englantilaisen kulttuurin ja kristinuskon vaikutus: Clarendon, Hanover, Kingston, Manchester, Portland, Saint Andrew, Saint Ann, Saint Catherine, Saint Elizabeth, Saint James, Saint Mary, Saint Thomas, Trelawny, Westmoreland.[25]
Talous

Jamaikan merkittävimmät luonnonvarat ovat bauksiitti, kipsi, kalkkikivi, marmori, hiekka ja piimineraalit. Maatalous tuottaa sokeriruokoa, banaaneita, kahvia, sitrushedelmiä ja mausteita.[26] Maustepippuri esiintyy luonnonvaraisena Jamaikalla, missä sitä myös viljellään runsaasti vientiin. Jamaika on maailman suurin maustepippurin tuottaja.[27] Blue Mountain -vuoren rinteillä yli 2000 m:n korkeudessa kasvatetaan myös Jamaica Blue Mountain -kahvia, jota pidetään yleisesti maailman parhaana kahvina.[28]
Tärkein kauppakumppani on Yhdysvallat, jonne vuonna 2010 suuntautui 34 prosenttia viennistä ja 33% tuonnista. Muita vientimaita ovat Kanada, Norja ja Britannia, tuontia on myös Venezuelasta, Trinidad ja Tobagosta sekä Kiinasta.[2]
Palvelusektori tuottaa 64% bruttokansantuotteesta ja työllistää yli 60% työvoimasta. Tärkeimmät valuuttatulojen lähteet ovat turismi, alumiini ja ulkomailla asuvien jamaikalaisten rahalähetykset. Vuonna 2013 yli 16% jamaikalaisista oli työttöminä.[2]
Jamaikan talouden pitkäaikaisia ongelmia ovat kaupan epätasapaino, työttömyys ja velkaantuminen 130% bruttokansantuotteesta.[26]
Liikenneverkko ja yhteydet
Jamaikalla on 27 lentopaikkaa.[2] Kansainväliset lentokentät ovat Donald Sangsterin kansainvälinen lentoasema Montego Bayn pohjoispuolella ja Norman Manleyn kansainvälinen lentoasema 18km Kingstonista kaakkoon.[29]
Liikenne saarella on vasemmanpuoleista ja yleinen nopeusrajoitus kaupungeissa on 30 tai 50km/h ja maanteillä 80km/h.[30] Kaupunkien ulkopuoliset tiet ovat melko huonokuntoisia, mutkaisia ja kuoppaisia.[31] Paikalliset linja-autot ovat halpa tapa matkustaa ympäri maata, mutta vuoroja ei ajeta kovin luotettavasti ja lähtöajat vaihtelevat runsaasti. Kuljettaja lähtee liikkeelle vasta, kun auto on täynnä. Linja-autoverkkoa täydentävät minibussit ja reittitaksit.[31] Takseja maassa on runsaasti. Autoissa on punainen PPV-laatta, joka tarkoittaa, että ajoneuvo on julkisessa liikenteessä.[31]
Jamaikan rautateillä matkustajaliikenne lakkasi vuonna 1992. Muutamia rahtijunia jatkoi sen jälkeen.[32]
Suurimmat satamat ovat Kingston, Port Esquivel, Port Kaiser, Port Rhoades ja Rocky Point.[2] Lukuisien risteilyalusten lisäksi saarelle voi päästä rahtialusten matkustajahyteissä - monet Pohjois-Amerikan ja Euroopan väliä kulkevat rahtialukset pysähtyvät Jamaikalla.[29]
Väestö


Vuonna 2014 arvioitu väkiluku oli 2,9 miljoonaa. Väestöstä yli 90 prosenttia on tummaihoisia ja 6 prosenttia mulatteja. Loput ovat valkoihoisia, kiinalaisia ja intialaisia. Maassa puhuttavat kielet ovat englanti ja Jamaikan kreoli.[2][33]
Jamaikassa on suuret tuloerot, ja suuri osa kansasta elää puutteellisissa oloissa. Työttömyys valtiossa on suuri. Lukutaitoisia aikuisista jamaikalaisista on 87 prosenttia. Maan imeväiskuolleisuus on 1,5 prosenttia. Jamaikassa vuonna 2014 arvioitu keskimääräinen eliniänodote naisilla on 75 vuotta ja miehillä 72 vuotta.[2]
Jamaikan koulutusjärjestelmä on jaettu neljään tasoon:
Esiopetus (Early Childhood), 3-7 vuotiaille
Ala-aste (primary), 7-12 vuotiaille. Yksityisiä kouluja kutsutaan Preparatory Schools tai vain Prep.
Yläaste  (ja lukio) (secondary), 12-18 vuotiaille
College ja yliopisto (tertiary), korkea-asteen opintoihin.
Kaikki ala-asteen jälkeiset opinnot ovat maksullisia. Koulunkäynti on pakollista kuuden vuoden ajan alkaen kuusivuotiaasta. Vuonna 2007 alakoulua kävi 85 % ikäluokasta, yläkoulua 77 % ikäluokasta. Vuonna 1946 perustetun Länsi-Intian yliopiston pääkampus on lähellä Kingstonia (muut suuret kampukset Barbadoksella ja Trinidadissa).[33]
Uskonto

Noin kaksi kolmasosaa Jamaikan väestöstä on kristittyjä, etupäässä protestantteja (eri protestanttisia kirkkokuntia on saarella satoja). Katolisia on noin 2,6 prosenttia.[2] Loput ovat eri uskontokuntien edustajia kuten juutalaisia ja rastafareja. Anglikaanisuus katsotaan tyypilliseksi eliitin uskonnoksi, mutta kaikkien etnisten ryhmien keskiluokka on hajaantunut useisiin ei-afrikkalaisiin uskontokuntiin. Kaikki vakiintuneet uskonnot ovat ”kreolisoituneet” eli niihin on sekoittunut paikallisia ja afrikkalaisia aineksia. Erityisen paljon afrikkalaisuutta on rastafarismissa ja kuminassa ja muissa karibianafrikkalaisissa synkretistisissä liikkeissä.[34]
Kulttuuri

Jamaikan kulttuuri on afrikkalaisempaa kuin muilla Karibian alueen saarilla. Se oli pysähdyspaikka kolmioreitillä, jolla rahdattiin orjia Afrikasta Amerikkaan ja rommia ja sokeria Eurooppaan. Jamaikan vuorille karanneet orjat säilyttivät monia afrikkalaisia perinteitä. 1910- ja 1920-luvulla Jamaikalla syntyi Marcus Garveyn johtama ”Takaisin Afrikkaan” -liike, rastafarismi levisi seuraavalla vuosikymmenellä, ja reggae villitsi kansaa 1960- ja 1970-luvuilla.[35]
Maaseudulla tyypillinen aamiainen sisältää keitettyä banaania tai paahdettua leipäpuun hedelmää, suolakalaa ja yrttiteetä tai kaakaota. Afrikkalaisperäiselle väestölle päivän pääateria on lounas, ja illalla syödään kevyesti teetä ja leipää, paistettua banaania tai taikinanyyttejä. Työelämän paineet ovat saaneet monen siirtämään päivän pääaterian illaksi. Siihen voi kuulua esimerkiksi paahtopaistia tai keittokinkkua, keittobanaania, riisiä ja herneitä tai kalaa riisin kera.[34]
Jamaikan kansallispäivä on elokuun ensimmäisenä maanantaina.
Jamaikan lehdistö on vapaata ja kritisoi usein hallitusta. Sähköinen media on pääosin kaupallista. Maassa toimii kolme antenniverkon televisiokanavaa ja joukko kaapelikanavia.[36]
Musiikki

Jamaikan kulttuurilla on tyypillinen karibialainen leima, ja afroamerikkalaisilla vaikutteilla on vahva vaikutus muun muassa musiikissa. Ska- ja reggae-musiikkityylit syntyivät Jamaikalla 1960-luvulla. Jamaikalainen Bob Marley vei reggaen maailmansuosioon. Hänen laulunsa tekivät myös rastafarismia ja karibialaisia ja afrikkalaisia tarinoita tunnetuiksi. Muita sen ajan suuria nimiä olivat Toots Hibbert, Jimmy Cliff, ja Peter Tosh.[37]
Urheilu
Yleisurheilun saralla Jamaikasta on tullut huomattavan paljon menestyneitä pikajuoksijoita, kuten esimerkiksi kaksinkertainen 200 metrin olympiavoittaja Veronica Campbell-Brown, kaksinkertainen 100 metrin olympiavoittaja Shelly-Ann Fraser-Pryce, 100 ja 200 metrin maailmanennätysmies Usain Bolt, Yohan Blake, Asafa Powell, Bert Cameron, Sloveniaan muuttanut Merlene Ottey, Britanniaan muuttanut Linford Christie sekä Kanadaan muuttaneet Donovan Bailey ja Ben Johnson. Muita suosittuja lajeja Jamaikassa ovat kriketti, jalkapallo ja koripallo. Maan suosituin urheilulaji on kriketti, jota jamaikalaiset pelaavat huipputasolla muiden Karibian maiden kanssa yhteisen Länsi-Intian saariston -joukkueen väreissä. Jamaikan jalkapallomaajoukkueen suurin saavutus on osallistuminen Ranskassa pidettyihin jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1998. Karibian Cupin maa on voittanut kuudesti ja Gold Cupin lopputurnaukseen se on osallistunut 9 kertaa, parhaimpana sijoituksena toinen vuonna 2015. FIFA-rankingissa Jamaika oli toukokuussa 2017 sijalla 74 ja maassa on 25594 rekisteröityä jalkapalloilijaa.[38][39][40]
Jamaika on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1948 sekä vuodesta 1988 myös talviolympialaisiin. Eniten mitaleita ovat saavuttaneet pikajuoksijat Merlene Ottey (9) sekä Usain Bolt (8). Boltin kaikki mitalit ovat kultaisia[41]
Lähteet

Aiheesta muualla

 (in Finnish)



Coordinates: 

Luokka:44 Pohjois-Amerikka
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit