Question: Milloin Suomessa säädettiin arpajaislaki?

Politiarikos

Politiarikos on lievistä järjestysrikkomuksista käytetty vanhahtava nimitys.[1] Suomessa nimityksellä on yleensä tarkoitettu niitä rikoksia, joista säädettiin vuoden 1889 rikoslain neljässä viimeisessä (41.-44.) luvussa, vaikka itse termiä ei lakitekstissä esiintynytkään. Politia­rikoksiin on rinnastettu myös eräiden muissa laeissa, esimerkiksi tieliikennelaissa olevien säännösten samoin kuin kunnallisten poliisijärjestysten rikkominen.[2] Politiarikoksista säädettiin rangaistukseksi sakkoa tai lyhytaikainen vankeus.[2]
Nimityksen alkuperä
Politialla tarkoitetaan julkisvallan yhteiseksi hyväksi antamia määräyksiä. Sana on samaa alkuperää kuin poliisi.[1]
Politiarikosten luonne
Politiarikoksille tyypillisenä pidettiin, että ne saattavat olla yksittäisissä tapauksissa täysin vaarattomiakin, mutta yleisen vaarallisuutensa vuoksi ne oli kuitenkin säädetty rangaistaviksi.[3] Niitä koskevien säännösten tarkoituksena oli myös ylläpitää yleistä kansalais­kuria sekä yleistä järjestystä ja turvallisuutta.[2] Niitä ei pidetty rikoksina sanan varsinaisessa merkityksessä vaan tiettyjä asioita koskevien määräysten rikkomisena, mikä ilmenee rikoslain niitä koskeneiden lukujen otsikoistakin.
Politiarikoksia koskevat säännökset erosivat muita rikoksia koskevista muun muassa siten, että avunanto niihin ei ollut rangaistavaa.[1]
Politiarikokset Suomen suuriruhtinaanmaan vuoden 1889 rikoslain mukaan
Vuoden 1889 rikoslaissa politiarikoksista säädettiin sen neljässä viimeisessä luvussa:
41. luku, kirkollista järjestystä koskevien määräysten rikkomisesta
42. luku, valtion turvallisuutta ja yleistä järjestystä varten annettujen määräysten rikkomisesta
43. luku, hyviä tapoja koskevain määräysten rikkomisesta
44. luku, hengen, terveyden ja omaisuuden suojelemiseksi annettujen määräysten rikkomisesta
Kirkollinen järjestys
Rikoslain 41. luvussa säädettiin rangaistavaksi:[4]
muun yksityisen hartausseuran kuin kotihartauden järjestäminen samaan aikaan, jolloin kirkoissa pidettiin jumalanpalvelus
opetuspuheen pitäminen muussa yksityisessä hartausseurassa kuin kotihartaudessa, mikäli kyseistä henkilöä oli erityisesti kielletty sellaista pitämästä
harhaoppien levittäminen häiriötä tai pahennusta herättävällä tavalla
lukukinkereiltä pois jääminen tai omien lasten estäminen lukukinkereillä tai rippikoulussa käymästä
sapatinrikokset, joita olivat:
käsi- tai muun työn tekeminen sunnuntaina tai kirkollisena juhlapäivänä, ellei se ollut välttämätöntä
rihkamakaupan auki pitäminen sunnuntaina tai kirkollisena juhlapäivänä.
Sapatinrikoksia lukuun ottamatta rikoslain 41. luvun säännökset koskivat vain evankelis-luterilaisten seurakuntien jäseniä, ja heitäkin voitiin niiden nojalla rangaista vain, jos he olivat menetelleet sanotulla tavalla vielä senkin jälkeen, kun pappi tai kirkkoneuvosto oli asiasta varoittanut.[4]
Valtion turvallisuus ja yleinen järjestys
Rikoslain 42. luvussa säädettiin rangaistavaksi muun muassa:[4][5][2]
linnoitusta esittävän kuvan piirtäminen tai julkaiseminen
luvaton tunkeutuminen puolustusvoimien alueelle
Suomesta karkotetun ulkomaalaisen paluu maahan
luvaton valtakunnanrajan ylitys tai sen valmistelu
valheellisen merkinnän tekeminen eräisiin asiakirjoihin
viranomaisen erehdyttäminen ilmoittamalla nimensä, säätynsä tai ammattinsa muuksi kuin se on
sellaisen virkapuvun käyttäminen, joka ei vastaa kyseisen henkilön virkaa tai tointa, tai sellaisten ritari- tai kunniamerkkien käyttäminen, johon hänellä ei ole oikeutta
meluaminen yleisellä paikalla
tulipalon tai muun vaaran merkin antaminen, ellei sellaista vaaraa ollut
tietäjän toimi, loihtiminen tai taikaus
Hyviä tapoja koskevat määräykset
Rikoslain 43. luvussa säädettiin rangaistavaksi:[4][5]
arpajaisten järjestäminen ilman asianmukaista lupaa
uhkapeli
eläinrääkkäys
häiriötä tai pahennusta aiheuttava juopuneena esiintyminen julkisella paikalla
alle 18-vuotiaan vietteleminen nauttimaan päihdyttävää juomaa niin, että hän siitä juopuu.
Hengen, terveyden ja omaisuuden suojelemiseksi annetut määräykset
Rikoslain 44. luvussa säädettiin rangaistavaksi muun muassa:[4][5]
ampuma-aseen, räjähdysaineen, myrkyn tai muun vaarallisen aineen jättäminen sellaiseen paikkaan, että esimerkiksi lapsi voi ymmärtämättömyydestä saada sillä vahinkoa aikaan, sekä muu tällaisten aseiden ja aineiden varomaton käsittely
todelliseen hengenvaaraan joutuneen henkilön auttamatta jättäminen
myrkyn valmistaminen tai myyminen ilman asianmukaista lupaa
ruudin tai muun räjähdysaineen valmistaminen, varastointi tai myynti ilman laillista oikeutta
sellaisen ruoan tai juoman myyminen, joka myyjä tietää olevan terveydelle vahingollista
kulkutaudin estämiseksi annetun ohjeen rikkominen
ihmisille vaarallisen eläimen hallussapito, jos sitä ei pidetä suljetussa paikassa tai kytkettynä
koiran usuttaminen ihmisen, juhdan tai muun kotieläimen päälle
laivojen yhteentörmäyksen estämiseksi annetun ohjeen rikkominen
tarvittavien varokeinojen laiminlyöminen rakennustöiden, taikka kaivon, sillan tai tien rakentamisen yhteydessä niin, että siitä aiheutuu vaaraa
kuopan kaivaminen sellaiseen paikkaan, jossa ihmisiä tavallisesti liikkuu, taikka kuopan tai jyrkänteen jättäminen peittämättä, aitaamatta tai ilman tarpeellista varoitusmerkkiä
kadun tai tien ylläpitäjän laiminlyönti, jonka vuoksi vaarallisella tavalla vioittunutta siltaa ei ajoissa korjata
sellaisen esineen tai aineen kaataminen tielle, kadulle tai torille tai sellaisen rakennelman pystyttäminen, josta lähellä oleva toisen henkilön omistama rakennus tai aitaus saattaa vahingoittua
veräjän jättäminen sulkematta
avaimen tekeminen sellaista lukkoa varten, jota tekijällä ei ole oikeutta avata, tiirikan tai väärän avaimen luovuttaminen epäilyttävälle henkilölle tai tällaisen esineen pitäminen huonossa tallessa niin, että se saattoi joutua vääriin käsiin
tiirikan tai väärän avaimen hallussapito, jos siihen syyllistyi irtolainen taikka palkollinen ilman isäntänsä lupaa
varomaton tulen käsittely
laukauksen luvaton ampuminen sekä ilotulituksen järjestäminen asumuksen tai tulenarkojen esineiden läheisyydessä
Nykyinen lainsäädäntö Suomessa
Politiarikoksia ei enää pidetty muista rikoksista eroavana ryhmänä, kun rikoslaki 1900-luvun lopulla uudistettiin. Asiaa koskevat rikoslain 41.-44. lukujen säännökset onkin nykyisin jo kaikki kumottu. Osa aiemmin politia­rikoksina pidetyistä teoista ei enää ole lainkaan rangaistavia, ja muitakin koskevat säännökset taas on siirretty erityisiin lakeihin tai rikoslain muihin lukuihin. Sitä paitsi on järjestysrikkomuksista vuonna 2003 säädetty erityinen järjestyslaki.[6]
Rikoslain 41. luku kumottiin kokonaan vuoden 1971 alussa samalla, kun muutettiin lain 10. lukua, jossa olivat muun muassa jumalanpilkkaa koskevat säännökset.[7][8]  Myös 42. ja 43. lukujen kaikki pykälät on yksi toisensa jälkeen kumottu, eivät kuitenkaan kaikki samalla kerralla.[1][9] Joidenkin niissä olleiden säännösten tilalle on säädetty erilliset lait, esimerkiksi eläin­rääkkäyksestä säädetään nykyisin eläin­suojelu­laissa[10] ja arpajaisista arpajais­laissa,[11] joskin niihin liittyviä rangaistus­säännöksiä on myös rikos­lain 17. luvussa.[9]
Rikoslain 42. luvun 6 §:ssä mainittu juopuneena esiintyminen oli ylivoimaisesti yleisin sakon muuntorangaistukseen johtanut teko,[12] kunnes pykälä vuoden 1969 alussa kumottiin ja juopumuksen rangaistavuus sdamalla poistettiin eräitä erityis­tapauksia lukuun ottamatta.[12][13]
Rikoslain 44. luku uudistettiin kokonaan vuonna 2002, jolloin se sai otsikon Terveyttä ja turvallisuutta vaarantavista rikoksista, ja se sisältää nyt useita vakavampiakin rikoksia koskevia säännöksiä.[1][9]
Lähteet

Luokka:Oikeushistoria
Luokka:Rikokset