Question: Mitkä ovat solumyrkyt?

Solunsalpaajat

Solunsalpaajat eli sytostaatit ovat lääkkeitä, jotka häiritsevät ja hidastavat runsaasti jakautuvien solujen toimintoja.[1] Arkikielessä puhutaan myös ”solumyrkyistä”.  Ne häiritsevät solunjakautumista. Varsinkin nopeasti jakautuvat solut kärsivät salpaajista suhteellisesti enemmän kuin lepotilassa olevat jakautumattomat solut.[1] Solunsalpaajia annetaan kolmannekselle syöpäpotilaista. Solujen jakautumista hillitsevän ominaisuutensa vuoksi joitakin niistä voidaan antaa myös vaikeasta psoriasiksesta kärsiville sekä vaikeista tulehduksellisista reumasairauksista kärsiville.
Vaikutusmekanismit
Solunsalpaajia on erilaisia, muun muassa alkyloivat aineet, antimetaboliitit, antibiootit, ja vinka-alkaloidit. Ne vaikuttavat eri kohtiin solun kehitysvaiheessa. Useimpien solunsalpaajien vaikutus on solun jakautumista estävä.[1] Monet niistä, kuten antimetaboliitit, vinka-alkaloidit ja taksaanit, estävät biokemiallisia reaktioita ja tuhoavat sillä tavalla esimerkiksi mitoosissa olevia tai S-vaiheessa olevia soluja (ks. mitoosi). Antimetaboliitit, jotka ovat useimmiten DNA:n rakentamiseen tarvittavien nukleiinihappojen kaltaisia mutta tehtävään kelpaamattomia aineita, vaikuttavat S-vaiheessa (DNA:n synteesivaiheessa). Mm. vinka-alkaloidit häiritsevät mitoosissa tarvittavan sukkularihmaston toimintaa, ja ne vaikuttavat mitoosivaiheessa. Etoposidi ja teniposidi estävät DNA-katkosten uudelleen yhdistämisen, joten ne johtavat DNA:n katkeamisiin ja vaikutus on S-vaiheen lopussa ja G2-vaiheessa. Jotkut aineet kuten alkyloivat aineet sitoutuvat DNA-ketjuun ja vaikutus toteutuu eri vaiheissa. Periaatteessa kuitenkin kaikki vaikutukset kohdistuvat solunjakautumiseen, ja siksi nimenomaan nopeasti jakautuviin syöpäsoluihin.
Sivuvaikutukset
Solunsalpaajien tärkeimmät sivuvaikutukset perustuvat siihen, että ne vaikuttavat sekä syöpäsoluissa että normaalisoluissa solujen jakautumiseen. Siksi vaikutukset kohdistuvat nimenomaan jakautuviin soluihin. Ne aiheuttavat varsin paljon sivuvaikutuksia, joista yleisimpiä ovat pahoinvointi, ruoansulatuskanavan limakalvovauriot ja hiustenlähtö. Elimistön puolustuskyky saattaa myös heiketä, kun veren valkosolut vähenevät hoidon seurauksena.[1]
Solunsalpaajat kuuluvat anatomis-terapeuttis-kemiallisessa  lääkeluokituksessä eli ATC-luokituksessa luokkaan L01.
Suomessa käytössä olevia solunsalpaajia
Alkyloivat aineet:
Bendamustiini
Busulfaani
Dakarbatsiini
Estramustiini
Ifosfamidi
Klorambusiili
Lomustiini
Melfalaani
Syklofosfamidi
Temotsolomidi
Tiotepa
Mitoosin estäjät:
Dosetakseli
Kabatsitakseli
Paklitakseli
Vinblastiini
Vindesiini
Vinfluniini
Vinkristiini
Vinorelbiini
Sytotoksiset antibiootit:
Bleomysiini
Daktinomysiini
Daunorubisiini
Doksorubisiini
Epirubisiini
Idarubisiini
Mitoksantroni
Mitomysiini
Platinajohdokset:
Karboplatiini
Oksaliplatiini
Sisplatiini
Podofyllotoksiinit:
Etoposidi
Teniposidi
Topoisomeraasi I:n estäjät:
Irinotekaani
Topotekaani
Antimetaboliitit:
Puriinianalogit:
Atsatiopriini
Fludarabiini
Kladribiini
Nelarabiini
Pyrimidiinianalogit:
Atsasytidiini
Fluorourasiili
Gemsitabiini
Kapesitabiini
Karmofuuri
Sytarabiini
Tegafuuri
Foolihappoanalogit:
Hydroksiurea
Metotreksaatti
Pemetreksedi
Raltitreksedi
Katso myös
Sytostaattien haittavaikutukset
Syöpä
Lähteet

Aiheesta muualla

 (pdf)
.
 (pdf)


Luokka:Solubiologia

Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit