כי רם יהוה ושׁפל יראה וגבה ממרחק יידע


בן אדם לחמך ברעשׁ תאכל ומימיך ברגזה ובדאגה תשׁתה


אמרתי אפאיהם אשׁביתה מאנושׁ זכרם


ויעמידו הלוים את הימן בן יואל ומן אחיו אסף בן ברכיהו ס ומן בני מררי אחיהם איתן בן קושׁיהו


כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל עוד יאמרו את הדבר הזה בארץ יהודה ובעריו בשׁובי את שׁבותם יברכך יהוה נוה צדק הר הקדשׁ


ויך צריו אחור חרפת עולם נתן למו


אין המלך נושׁע ברב חיל גבור לא ינצל ברב כח


ויצף שׁלמה את הבית מפנימה זהב סגור ויעבר ברתיקות זהב לפני הדביר ויצפהו זהב


והאנשׁים ינחשׁו וימהרו ויחלטו הממנו ויאמרו אחיך בן הדד ויאמר באו קחהו ויצא אליו בן הדד ויעלהו על המרכבה


נפלה עטרת ראשׁנו אוי נא לנו כי חטאנו


וחשׁבה ואהל וברכיה וחסדיה יושׁב חסד חמשׁ


קול יהוה בכח קול יהוה בהדר


כי בי ירבו ימיך ויוסיפו לך שׁנות חיים


כתרו את בנימן הרדיפהו מנוחה הדריכהו עד נכח הגבעה ממזרח שׁמשׁ


כה אמר המלך אל ישׁיא לכם חזקיהו כי לא יוכל להציל אתכם מידו


גר יתום ואלמנה לא תעשׁקו ודם נקי אל תשׁפכו במקום הזה ואחרי אלהים אחרים לא תלכו לרע לכם


אשׁה תארשׂ ואישׁ אחר ישׁגלנה בית תבנה ולא תשׁב בו כרם תטע ולא תחללנו


ויאמר האטד אל העצים אם באמת אתם משׁחים אתי למלך עליכם באו חסו בצלי ואם אין תצא אשׁ מן האטד ותאכל את ארזי הלבנון


ויאמר לו הנה נא אישׁ אלהים בעיר הזאת והאישׁ נכבד כל אשׁר ידבר בוא יבוא עתה נלכה שׁם אולי יגיד לנו את דרכנו אשׁר הלכנו עליה


ואבני שׁהם ואבני מלאים לאפוד ולחשׁן


ומבני זתוא אליועני אלישׁיב מתניה וירמות וזבד ועזיזא


ואלה תולדת יצחק בן אברהם אברהם הוליד את יצחק


יעלז שׂדי וכל אשׁר בו אז ירננו כל עצי יער


ויירא ויאמר מה נורא המקום הזה אין זה כי אם בית אלהים וזה שׁער השׁמים


כי שׁמרתי דרכי יהוה ולא רשׁעתי מאלהי


מתפוח ילך הגבול ימה נחל קנה והיו תצאתיו הימה זאת נחלת מטה בני אפרים למשׁפחתם


ויסעו מקברת התאוה ויחנו בחצרת


חטאת פימו דבר שׂפתימו וילכדו בגאונם ומאלה ומכחשׁ יספרו


זאת תהיה חטאת מצרים וחטאת כל הגוים אשׁר לא יעלו לחג את חג הסכות


ויבא רחבעם ירושׁלם ויקהל את בית יהודה ובנימן מאה ושׁמונים אלף בחור עשׂה מלחמה להלחם עם ישׂראל להשׁיב את הממלכה לרחבעם


ויט אהרן את ידו על מימי מצרים ותעל הצפרדע ותכס את ארץ מצרים


ושׂמתיה ביד מוגיך אשׁר אמרו לנפשׁך שׁחי ונעברה ותשׂימי כארץ גוך וכחוץ לעברים


עורי עורי דבורה עורי עורי דברי שׁיר קום ברק ושׁבה שׁביך בן אבינעם


ולבני קהת הנותרים ממשׁפחת מטה אפרים וממטה דן ומחצי מטה מנשׁה בגורל ערים עשׂר


אך׀ הבל בני אדם כזב בני אישׁ במאזנים לעלות המה מהבל יחד


וזכרת כי עבד היית׀ בארץ מצרים ויצאך יהוה אלהיך משׁם ביד חזקה ובזרע נטויה על כן צוך יהוה אלהיך לעשׂות את יום השׁבת


אך׀ קרוב ליראיו ישׁעו לשׁכן כבוד בארצנו


עד הגל הזה ועדה המצבה אם אני לא אעבר אליך את הגל הזה ואם אתה לא תעבר אלי את הגל הזה ואת המצבה הזאת לרעה


ועמדו בקדשׁ לפלגות בית האבות לאחיכם בני העם וחלקת בית אב ללוים


גם עתה התיצבו וראו את הדבר הגדול הזה אשׁר יהוה עשׂה לעיניכם


ועזריה בן חלקיה בן משׁלם בן צדוק בן מריות בן אחיטוב נגיד בית האלהים


למנצח בנגינות מזמור לדוד


השׁמים שׁמים ליהוה והארץ נתן לבני אדם


וארד להצילו׀ מיד מצרים ולהעלתו מן הארץ ההוא אל ארץ טובה ורחבה אל ארץ זבת חלב ודבשׁ אל מקום הכנעני והחתי והאמרי והפרזי והחוי והיבוסי


עמך נדבת ביום חילך בהדרי קדשׁ מרחם משׁחר לך טל ילדתיך


ואבד כל בית אחאב והכרתי לאחאב משׁתין בקיר ועצור ועזוב בישׂראל


ואם גאל יגאל אישׁ ממעשׂרו חמשׁיתו יסף עליו


וגם אני אחי ונערי נשׁים בהם כסף ודגן נעזבה נא את המשׁא הזה


ויהי אברם בן תשׁעים שׁנה ותשׁע שׁנים וירא יהוה אל אברם ויאמר אליו אני אל שׁדי התהלך לפני והיה תמים


ולקחת מבנתיו לבניך וזנו בנתיו אחרי אלהיהן והזנו את בניך אחרי אלהיהן


שׂנאה תעורר מדנים ועל כל פשׁעים תכסה אהבה


כי רדף אויב׀ נפשׁי דכא לארץ חיתי הושׁיבני במחשׁכים כמתי עולם


אכן שׁמע אלהים הקשׁיב בקול תפלתי


רדף צדקה וחסד ימצא חיים צדקה וכבוד


אמר אדני מבשׁן אשׁיב אשׁיב ממצלות ים


ויבא שׁדד אל כל עיר ועיר לא תמלט ואבד העמק ונשׁמד המישׁר אשׁר אמר יהוה


ומחשׁבון עד רמת המצפה ובטנים וממחנים עד גבול לדבר


וארבעה פנים לאחת וארבע כנפים לאחת להם


ויאמר שׁאול מעמלקי הביאום אשׁר חמל העם על מיטב הצאן והבקר למען זבח ליהוה אלהיך ואת היותר החרמנו


לא ראו אישׁ את אחיו ולא קמו אישׁ מתחתיו שׁלשׁת ימים ולכל בני ישׂראל היה אור במושׁבתם


ויאמר אברהם אל עבדו זקן ביתו המשׁל בכל אשׁר לו שׂים נא ידך תחת ירכי


בני סנאה שׁלשׁת אלפים תשׁע מאות ושׁלשׁים


רחוק מה שׁהיה ועמק׀ עמק מי ימצאנו


דברי נחמיה בן חכליה ויהי בחדשׁ כסלו שׁנת עשׂרים ואני הייתי בשׁושׁן הבירה


ויאמר להם השׁלום לו ויאמרו שׁלום והנה רחל בתו באה עם הצאן


אלהים משׁמים השׁקיף על בני אדם לראות הישׁ משׂכיל דרשׁ את אלהים


זבח רשׁעים תועבה אף כי בזמה יביאנו


אם אין אתה שׁמע לי החרשׁ ואאלפך חכמה


מעבר לנהרי כושׁ עתרי בת פוצי יובלון מנחתי


ויקם עזרא הכהן ויאמר אלהם אתם מעלתם ותשׁיבו נשׁים נכריות להוסיף על אשׁמת ישׂראל


יחד עלי יתלחשׁו כל שׂנאי עלי׀ יחשׁבו רעה לי


וילכו ויעבדו אלהים אחרים וישׁתחוו להם אלהים אשׁר לא ידעום ולא חלק להם


ויאמר לו המלך למה תדבר עוד דבריך אמרתי אתה וציבא תחלקו את השׂדה


ואת נב עיר הכהנים הכה לפי חרב מאישׁ ועד אשׁה מעולל ועד יונק ושׁור וחמור ושׂה לפי חרב


והותירך יהוה אלהיך בכל׀ מעשׂה ידך בפרי בטנך ובפרי בהמתך ובפרי אדמתך לטובה כי׀ ישׁוב יהוה לשׂושׂ עליך לטוב כאשׁר שׂשׂ על אבתיך


לא תלבשׁ שׁעטנז צמר ופשׁתים יחדו


ויעזב כל אשׁר לו ביד יוסף ולא ידע אתו מאומה כי אם הלחם אשׁר הוא אוכל ויהי יוסף יפה תאר ויפה מראה


והנה שׁאול בא אחרי הבקר מן השׂדה ויאמר שׁאול מה לעם כי יבכו ויספרו לו את דברי אנשׁי יבישׁ


ויאמר אבישׁי אל דוד סגר אלהים היום את אויבך בידך ועתה אכנו נא בחנית ובארץ פעם אחת ולא אשׁנה לו


ואם לא ישׁמעו בשׁלח יעברו ויגועו כבלי דעת


ועתה הברכה הזאת אשׁר הביא שׁפחתך לאדני ונתנה לנערים המתהלכים ברגלי אדני


בצדק כל אמרי פי אין בהם נפתל ועקשׁ


וגם באו עבדי המלך לברך את אדנינו המלך דוד לאמר ייטב אלהיך את שׁם שׁלמה משׁמך ויגדל את כסאו מכסאך וישׁתחו המלך על המשׁכב


וטבל הכהן את אצבעו הימנית מן השׁמן אשׁר על כפו השׂמאלית והזה מן השׁמן באצבעו שׁבע פעמים לפני יהוה


לפני אפרים׀ ובנימן ומנשׁה עוררה את גבורתך ולכה לישׁעתה לנו


את מחתות החטאים האלה בנפשׁתם ועשׂו אתם רקעי פחים צפוי למזבח כי הקריבם לפני יהוה ויקדשׁו ויהיו לאות לבני ישׂראל


בת בבל השׁדודה אשׁרי שׁישׁלם לך את גמולך שׁגמלת לנו


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


איכה היתה לזונה קריה נאמנה מלאתי משׁפט צדק ילין בה ועתה מרצחים


יום ליום יביע אמר ולילה ללילה יחוה דעת


קנה רצוץ לא ישׁבור ופשׁתה כהה לא יכבנה לאמת יוציא משׁפט


בני השׁערים בני שׁלום בני אטר בני טלמון בני עקוב בני חטיטא בני שׁבי הכל מאה שׁלשׁים ותשׁעה


לבני אפרים הושׁע בן עזזיהו לחצי שׁבט מנשׁה יואל בן פדיהו


וישׁמעו כל יבישׁ גלעד את כל אשׁר עשׂו פלשׁתים לשׁאול


ויבדל דויד ושׂרי הצבא לעבדה לבני אסף והימן וידותון הנביאים בכנרות בנבלים ובמצלתים ויהי מספרם אנשׁי מלאכה לעבדתם


ועל׀ גבול מנשׁה מפאת קדמה עד פאת ימה אפרים אחד


ויקחו את פיח הכבשׁן ויעמדו לפני פרעה ויזרק אתו משׁה השׁמימה ויהי שׁחין אבעבעת פרח באדם ובבהמה


ונאמר אל אדני ישׁ לנו אב זקן וילד זקנים קטן ואחיו מת ויותר הוא לבדו לאמו ואביו אהבו


ושׁאבתם מים בשׂשׂון ממעיני הישׁועה


שׁתני בבור תחתיות במחשׁכים במצלות


ויהי בעלות הלהב מעל המזבח השׁמימה ויעל מלאך יהוה בלהב המזבח ומנוח ואשׁתו ראים ויפלו על פניהם ארצה


כי כה אמר אדני יהוה ועשׂית אותך כאשׁר עשׂית אשׁר בזית אלה להפר ברית


כל הערים לבני מררי למשׁפחתם הנותרים ממשׁפחות הלוים ויהי גורלם ערים שׁתים עשׂרה


והקרבתם אשׁה עלה ליהוה פרים בני בקר שׁנים ואיל אחד ושׁבעה כבשׂים בני שׁנה תמימם יהיו לכם


ובבאה הנה באה וידעו כי נביא היה בתוכם


ומלאך יהוה דבר אל אליה התשׁבי קום עלה לקראת מלאכי מלך שׁמרון ודבר אלהם המבלי אין אלהים בישׂראל אתם הלכים לדרשׁ בבעל זבוב אלהי עקרון


קח את אהרן ואת אלעזר בנו והעל אתם הר ההר


ויהי דבר יהוה ביד חגי הנביא לאמר


ונתתי את בשׂרך על ההרים ומלאתי הגאיות רמותך


לכן יהיו כענן בקר וכטל משׁכים הלך כמץ יסער מגרן וכעשׁן מארבה


אלהים׀ אלי אתה אשׁחרך צמאה לך׀ נפשׁי כמה לך בשׂרי בארץ ציה ועיף בלי מים


שׁמעו והאזינו אל תגבהו כי יהוה דבר


ומתחתה לשׁכות האלה המבוא מהקדים בבאו להנה מהחצר החצנה


ויגבה לבו בדרכי יהוה ועוד הסיר את הבמות ואת האשׁרים מיהודה


כי אורישׁ גוים מפניך והרחבתי את גבולך ולא יחמד אישׁ את ארצך בעלתך לראות את פני יהוה אלהיך שׁלשׁ פעמים בשׁנה


ואתנה לבושׁי שׂק ואהי להם למשׁל


זה דרכם כסל למו ואחריהם׀ בפיהם ירצו סלה


אם לא את דמי נבות ואת דמי בניו ראיתי אמשׁ נאם יהוה ושׁלמתי לך בחלקה הזאת נאם יהוה ועתה שׂא השׁלכהו בחלקה כדבר יהוה


עד אן תמלל אלה ורוח כביר אמרי פיך


גדול יהוה ומהלל מאד בעיר אלהינו הר קדשׁו


ואמרת ביום ההוא אודך יהוה כי אנפת בי ישׁב אפך ותנחמני


ואת המזבח הנחשׁת אשׁר לפני יהוה ויקרב מאת פני הבית מבין המזבח ומבין בית יהוה ויתן אתו על ירך המזבח צפונה


בשׁברי לכם מטה לחם ואפו עשׂר נשׁים לחמכם בתנור אחד והשׁיבו לחמכם במשׁקל ואכלתם ולא תשׂבעו


ויהי כשׁמע המלך חזקיהו ויקרע את בגדיו ויתכס בשׂק ויבא בית יהוה


שׁמור תשׁמרון את מצות יהוה אלהיכם ועדתיו וחקיו אשׁר צוך


ויאמר ישׁי לדוד בנו קח נא לאחיך איפת הקליא הזה ועשׂרה לחם הזה והרץ המחנה לאחיך


חדשׁיכם ומועדיכם שׂנאה נפשׁי היו עלי לטרח נלאיתי נשׂא


אנשׁי בית עזמות ארבעים ושׁנים


לא ישׁוב אל ארץ מצרים ואשׁור הוא מלכו כי מאנו לשׁוב


היסר גוים הלא יוכיח המלמד אדם דעת


אחרי יהוה אלהיכם תלכו ואתו תיראו ואת מצותיו תשׁמרו ובקלו תשׁמעו ואתו תעבדו ובו תדבקון


שׁמע בני וקח אמרי וירבו לך שׁנות חיים


אם לכח אמיץ הנה ואם למשׁפט מי יועידני


ואמר אהה אדני יהוה הנה נפשׁי לא מטמאה ונבלה וטרפה לא אכלתי מנעורי ועד עתה ולא בא בפי בשׂר פגול


ויואב אל כל הצבא ישׂראל ובניה בן יהוידע על הכרי ועל הפלתי


הניס מפני הפחד יפל אל הפחת והעלה מן הפחת ילכד בפח כי אביא אליה אל מואב שׁנת פקדתם נאם יהוה


ואשׁיב אותם דבר ואומר להם אלהי השׁמים הוא יצליח לנו ואנחנו עבדיו נקום ובנינו ולכם אין חלק וצדקה וזכרון בירושׁלם


ויאמר התרשׁתא להם אשׁר לא יאכלו מקדשׁ הקדשׁים עד עמד כהן לאורים ולתמים


וישׁבת עמו ימים אחדים עד אשׁר תשׁוב חמת אחיך


פקדת הארץ׀ ותשׁקקה רבת תעשׁרנה פלג אלהים מלא מים תכין דגנם כי כן תכינה


מי יודע עז אפך וכיראתך עברתך


לזהב לכסף ולנחשׁת ולברזל אין מספר קום ועשׂה ויהי יהוה עמך


מרב עוניך בעול רכלתך חללת מקדשׁיך ואוצא אשׁ מתוכך היא אכלתך ואתנך לאפר על הארץ לעיני כל ראיך


יהוה בדד ינחנו ואין עמו אל נכר


וראה הכהן את הנגע והנה מראהו עמק מן העור ובו שׂער צהב דק וטמא אתו הכהן נתק הוא צרעת הראשׁ או הזקן הוא


סביב בעתהו בלהות והפיצהו לרגליו


כלנו כצאן תעינו אישׁ לדרכו פנינו ויהוה הפגיע בו את עון כלנו


ויהי המלצר נשׂא את פתבגם ויין משׁתיהם ונתן להם זרענים


ראוני נערים ונחבאו וישׁישׁים קמו עמדו


דלתי פניו מי פתח סביבות שׁניו אימה


כה׀ אמר יהוה אם שׁלמים וכן רבים וכן נגזו ועבר וענתך לא אענך עוד


הלוא ראית מה העם הזה דברו לאמר שׁתי המשׁפחות אשׁר בחר יהוה בהם וימאסם ואת עמי ינאצון מהיות עוד גוי לפניהם


רפאני יהוה וארפא הושׁיעני ואושׁעה כי תהלתי אתה


אל׀ אלהים׀ יהוה אל׀ אלהים׀ יהוה הוא ידע וישׂראל הוא ידע אם במרד ואם במעל ביהוה אל תושׁיענו היום הזה


אתם עדי נאם יהוה ועבדי אשׁר בחרתי למען תדעו ותאמינו לי ותבינו כי אני הוא לפני לא נוצר אל ואחרי לא יהיה


ואלמנה וגרושׁה לא יקחו להם לנשׁים כי אם בתולת מזרע בית ישׂראל והאלמנה אשׁר תהיה אלמנה מכהן יקחו


ויבוא והנה עלי ישׁב על הכסא יך דרך מצפה כי היה לבו חרד על ארון האלהים והאישׁ בא להגיד בעיר ותזעק כל העיר


וינגף יהודה לפני ישׂראל וינסו אישׁ לאהלו


קשׁר נביאיה בתוכה כארי שׁואג טרף טרף נפשׁ אכלו חסן ויקר יקחו אלמנותיה הרבו בתוכה


ואל העם תאמר התקדשׁו למחר ואכלתם בשׂר כי בכיתם באזני יהוה לאמר מי יאכלנו בשׂר כי טוב לנו במצרים ונתן יהוה לכם בשׂר ואכלתם


ויאמר מלך ישׂראל׀ אל יהושׁפט עוד אישׁ אחד לדרושׁ את יהוה מאתו ואני שׂנאתיהו כי איננו מתנבא עלי לטובה כי כל ימיו לרעה הוא מיכיהו בן ימלא ויאמר יהושׁפט אל יאמר המלך כן


לבי למואב יזעק בריחה עד צער עגלת שׁלשׁיה כי׀ מעלה הלוחית בבכי יעלה בו כי דרך חורנים זעקת שׁבר יעערו


ועל שׁבטי ישׂראל לראובני נגיד אליעזר בן זכרי ס לשׁמעוני שׁפטיהו בן מעכה


ויאמר שׁלחני כי עלה השׁחר ויאמר לא אשׁלחך כי אם ברכתני


את כל אשׁר צוה יהוה אליכם ביד משׁה מן היום אשׁר צוה יהוה והלאה לדרתיכם


בצדקה תכונני רחקי מעשׁק כי לא תיראי וממחתה כי לא תקרב אליך


ואחיו שׁמעיה ועזראל מללי גללי מעי נתנאל ויהודה חנני בכלי שׁיר דויד אישׁ האלהים ועזרא הסופר לפניהם


יען היות לך איבת עולם ותגר את בני ישׂראל על ידי חרב בעת אידם בעת עון קץ


צופיה הליכות ביתה ולחם עצלות לא תאכל


ויהי להם בנחלתם באר שׁבע ושׁבע ומולדה


ויהי מקץ׀ שׁנים חדשׁים ותשׁב אל אביה ויעשׂ לה את נדרו אשׁר נדר והיא לא ידעה אישׁ ותהי חק בישׂראל


למטה נפתלי נחבי בן ופסי


אישׁ אישׁ אל כל שׁאר בשׂרו לא תקרבו לגלות ערוה אני יהוה


מספר צעדי אגידנו כמו נגיד אקרבנו


כלם יענו ויאמרו אליך גם אתה חלית כמונו אלינו נמשׁלת


לא כאלה חלק יעקב כי יוצר הכל הוא וישׂראל שׁבט נחלתו יהוה צבאות שׁמו


יראו צדיקים וישׂמחו ונקי ילעג למו


וירא בלק בן צפור את כל אשׁר עשׂה ישׂראל לאמרי


ויאמר יהוה אלי מצפון תפתח הרעה על כל ישׁבי הארץ


אלה בני בנימן למשׁפחתם ופקדיהם חמשׁה וארבעים אלף ושׁשׁ מאות


אשׁר ימצא אתו מעבדיך ומת וגם אנחנו נהיה לאדני לעבדים


וראיתי כי אין טוב מאשׁר ישׂמח האדם במעשׂיו כי הוא חלקו כי מי יביאנו לראות במה שׁיהיה אחריו


מצמיח חציר׀ לבהמה ועשׂב לעבדת האדם להוציא לחם מן הארץ


ויאמר להם הכהן לכו לשׁלום נכח יהוה דרככם אשׁר תלכו בה


כשׁושׁנה בין החוחים כן רעיתי בין הבנות


וישׁלחהו יהוה אלהים מגן עדן לעבד את האדמה אשׁר לקח משׁם


רנו שׁמים כי עשׂה יהוה הריעו תחתיות ארץ פצחו הרים רנה יער וכל עץ בו כי גאל יהוה יעקב ובישׂראל יתפאר


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


אשׂא דעי למרחוק ולפעלי אתן צדק


כי לא נחשׁ ביעקב ולא קסם בישׂראל כעת יאמר ליעקב ולישׂראל מה פעל אל


וישׁמע יהוה את קול דבריכם ויקצף וישׁבע לאמר


כי לא האמינו באלהים ולא בטחו בישׁועתו


ושׁלח יהוה אליכם את כל עבדיו הנבאים השׁכם ושׁלח ולא שׁמעתם ולא הטיתם את אזנכם לשׁמע


ועברו העברים בארץ וראה עצם אדם ובנה אצלו ציון עד קברו אתו המקברים אל גיא המון גוג


ונקרב את קרבן יהוה אישׁ אשׁר מצא כלי זהב אצעדה וצמיד טבעת עגיל וכומז לכפר על נפשׁתינו לפני יהוה


וכלה מכפר את הקדשׁ ואת אהל מועד ואת המזבח והקריב את השׂעיר החי


כי כה אמר יהוה חנם נמכרתם ולא בכסף תגאלו


ותתן למלך מאה ועשׂרים׀ ככר זהב ובשׂמים הרבה מאד ואבן יקרה לא בא כבשׂם ההוא עוד לרב אשׁר נתנה מלכת שׁבא למלך שׁלמה


ויאמר בלק אל בלעם הלא שׁלח שׁלחתי אליך לקרא לך למה לא הלכת אלי האמנם לא אוכל כבדך


זכרתי בלילה שׁמך יהוה ואשׁמרה תורתך


לבנימן אבידן בן גדעני


ודרשׁת וחקרת ושׁאלת היטב והנה אמת נכון הדבר נעשׂתה התועבה הזאת בקרבך


איכה׀ ישׁבה בדד העיר רבתי עם היתה כאלמנה רבתי בגוים שׂרתי במדינות היתה למס


ויהי עזיהו המלך מצרע׀ עד יום מותו וישׁב בית החפשׁות מצרע כי נגזר מבית יהוה ויותם בנו על בית המלך שׁופט את עם הארץ


ויסעו מלבנה ויחנו ברסה


לדעת חכמה ומוסר להבין אמרי בינה


ויהי׀ ביום השׁלישׁי יום הלדת את פרעה ויעשׂ משׁתה לכל עבדיו וישׂא את ראשׁ׀ שׂר המשׁקים ואת ראשׁ שׂר האפים בתוך עבדיו


ויקם אברהם וישׁתחו לעם הארץ לבני חת


מה אנושׁ כי תזכרנו ובן אדם כי תפקדנו


והסרתי דמיו מפיו ושׁקציו מבין שׁניו ונשׁאר גם הוא לאלהינו והיה כאלף ביהודה ועקרון כיבוסי


אך אלהים יפדה נפשׁי מיד שׁאול כי יקחני סלה


ויען איוב ויאמר


עתה יהוה אלהים יאמן דברך עם דויד אבי כי אתה המלכתני על עם רב כעפר הארץ


אני חומה ושׁדי כמגדלות אז הייתי בעיניו כמוצאת שׁלום


כי ליהוה מגננו ולקדושׁ ישׂראל מלכנו


והיה משׁכני עליהם והייתי להם לאלהים והמה יהיו לי לעם


וכן יעשׂה שׁנה בשׁנה מדי עלתה בבית יהוה כן תכעסנה ותבכה ולא תאכל


ויאמר להם הזית החדלתי את דשׁני אשׁר בי יכבדו אלהים ואנשׁים והלכתי לנוע על העצים


למטה בנימן פלטי בן רפוא


כי׀ ארבעים שׁנה הלכו בני ישׂראל במדבר עד תם כל הגוי אנשׁי המלחמה היצאים ממצרים אשׁר לא שׁמעו בקול יהוה אשׁר נשׁבע יהוה להם לבלתי הראותם את הארץ אשׁר נשׁבע יהוה לאבותם לתת לנו ארץ זבת חלב ודבשׁ


חיל בלע ויקאנו מבטנו יורשׁנו אל


למה אמרת אחתי הוא ואקח אתה לי לאשׁה ועתה הנה אשׁתך קח ולך


פן יסית אתכם חזקיהו לאמר יהוה יצילנו ההצילו אלהי הגוים אישׁ את ארצו מיד מלך אשׁור


כל גוים׀ אשׁר עשׂית יבואו׀ וישׁתחוו לפניך אדני ויכבדו לשׁמך


ויגר מואב מפני העם מאד כי רב הוא ויקץ מואב מפני בני ישׂראל


וישׁבו אתו לארץ שׁבעת ימים ושׁבעת לילות ואין דבר אליו דבר כי ראו כי גדל הכאב מאד


את מי נועץ ויבינהו וילמדהו בארח משׁפט וילמדהו דעת ודרך תבונות יודיענו


ותרע לעשׂות מכל אשׁר היו לפניך ותלך ותעשׂה לך אלהים אחרים ומסכות להכעיסני ואתי השׁלכת אחרי גוך


ויבן את בית לחם ואת עיטם ואת תקוע


לקים את ימי הפרים האלה בזמניהם כאשׁר קים עליהם מרדכי היהודי ואסתר המלכה וכאשׁר קימו על נפשׁם ועל זרעם דברי הצמות וזעקתם


נהמה כדבים כלנו וכיונים הגה נהגה נקוה למשׁפט ואין לישׁועה רחקה ממנו


ותגדילו עלי בפיכם והעתרתם עלי דבריכם אני שׁמעתי


איך תאמרי לא נטמאתי אחרי הבעלים לא הלכתי ראי דרכך בגיא דעי מה עשׂית בכרה קלה משׂרכת דרכיה


בן חסד בארבות לו שׂכה וכל ארץ חפר


ויחי למך אחרי הולידו את נח חמשׁ ותשׁעים שׁנה וחמשׁ מאת שׁנה ויולד בנים ובנות


בנותיך בשׂדה בחרב יהרג ונתן עליך דיק ושׁפך עליך סללה והקים עליך צנה


וידעו כל בשׂר כי אני יהוה הוצאתי חרבי מתערה לא תשׁוב עוד


על כן הכם אריה מיער זאב ערבות ישׁדדם נמר שׁקד על עריהם כל היוצא מהנה יטרף כי רבו פשׁעיהם עצמו משׁבותיהם


ציה גם חם יגזלו מימי שׁלג שׁאול חטאו


ופארכם על ראשׁיכם ונעליכם ברגליכם לא תספדו ולא תבכו ונמקתם בעונתיכם ונהמתם אישׁ אל אחיו


ויגע החדשׁ השׁביעי ובני ישׂראל בערים ס ויאספו העם כאישׁ אחד אל ירושׁלם


והבית הזה אשׁר היה עליון לכל עבר עליו ישׁם ואמר במה עשׂה יהוה ככה לארץ הזאת ולבית הזה


ושׁחקת ממנה הדק ונתתה ממנה לפני העדת באהל מועד אשׁר אועד לך שׁמה קדשׁ קדשׁים תהיה לכם


והנביא והכהן והעם אשׁר יאמר משׂא יהוה ופקדתי על האישׁ ההוא ועל ביתו


טוב ויחיל ודומם לתשׁועת יהוה


ובחר אתו מכל שׁבטי ישׂראל לי לכהן לעלות על מזבחי להקטיר קטרת לשׂאת אפוד לפני ואתנה לבית אביך את כל אשׁי בני ישׂראל


וינס אדני בזק וירדפו אחריו ויאחזו אתו ויקצצו את בהנות ידיו ורגליו


ויראני את יהושׁע הכהן הגדול עמד לפני מלאך יהוה והשׂטן עמד על ימינו לשׂטנו


ויתנו בני ישׂראל ללוים את הערים האלה ואת מגרשׁיהן כאשׁר צוה יהוה ביד משׁה בגורל


ויהי מושׁבם ממשׁא באכה ספרה הר הקדם


לשׁלמה׀ אלהים משׁפטיך למלך תן וצדקתך לבן מלך


זאת העצה היעוצה על כל הארץ וזאת היד הנטויה על כל הגוים


ולא אביתם לעלת ותמרו את פי יהוה אלהיכם


וימת בעל חנן וימלך תחתיו הדד ושׁם עירו פעי ושׁם אשׁתו מהיטבאל בת מטרד בת מי זהב


ויאמר להשׁמידם לולי משׁה בחירו עמד בפרץ לפניו להשׁיב חמתו מהשׁחית


ויקח משׁה את שׁמן המשׁחה וימשׁח את המשׁכן ואת כל אשׁר בו ויקדשׁ אתם


ויקרא שׁמשׁון אל יהוה ויאמר אדני יהוה זכרני נא וחזקני נא אך הפעם הזה האלהים ואנקמה נקם אחת משׁתי עיני מפלשׁתים


ויך גפנם ותאנתם וישׁבר עץ גבולם


ויסף עוד בלק שׁלח שׂרים רבים ונכבדים מאלה


ויבא דוד אל צקלג וישׁלח מהשׁלל לזקני יהודה לרעהו לאמר הנה לכם ברכה משׁלל איבי יהוה


וידבר יהוה אל משׁה ואל אהרן לאמר


ונשׂאת המשׁל הזה על מלך בבל ואמרת איך שׁבת נגשׂ שׁבתה מדהבה


ואת עשׂרת חרצי החלב האלה תביא לשׂר האלף ואת אחיך תפקד לשׁלום ואת ערבתם תקח


במרכבה הראשׁנה סוסים אדמים ובמרכבה השׁנית סוסים שׁחרים


יקדמוני ביום אידי ויהי יהוה למשׁען לי


ותאמר אל האנשׁים ידעתי כי נתן יהוה לכם את הארץ וכי נפלה אימתכם עלינו וכי נמגו כל ישׁבי הארץ מפניכם


ונתתי לכם לב חדשׁ ורוח חדשׁה אתן בקרבכם והסרתי את לב האבן מבשׂרכם ונתתי לכם לב בשׂר


וידבר אליהם כעצת הילדים לאמר אבי הכביד את עלכם ואני אסיף על עלכם אבי יסר אתכם בשׁוטים ואני איסר אתכם בעקרבים


אשׁר ידי תכון עמו אף זרועי תאמצנו


ותעל שׁכבת הטל והנה על פני המדבר דק מחספס דק ככפר על הארץ


ומעלות שׁבעה עלותו ואלמו לפניהם ותמרים לו אחד מפו ואחד מפו אל אילו


ונס אל אחת׀ מהערים האלה ועמד פתח שׁער העיר ודבר באזני זקני העיר ההיא את דבריו ואספו אתו העירה אליהם ונתנו לו מקום וישׁב עמם


וכי תשׁלחנו חפשׁי מעמך לא תשׁלחנו ריקם


על מצרים ועל יהודה ועל אדום ועל בני עמון ועל מואב ועל כל קצוצי פאה הישׁבים במדבר כי כל הגוים ערלים וכל בית ישׂראל ערלי לב


שׁדי לא מצאנהו שׂגיא כח ומשׁפט ורב צדקה לא יענה


והפצותים בגוים אשׁר לא ידעו המה ואבותם ושׁלחתי אחריהם את החרב עד כלותי אותם


ויך אותם שׁוק על ירך מכה גדולה וירד וישׁב בסעיף סלע עיטם


ויהפך לדם יאריהם ונזליהם בל ישׁתיון


כל הערים אשׁר תתנו ללוים ארבעים ושׁמנה עיר אתהן ואת מגרשׁיהן


ואם גנב יגנב מעמו ישׁלם לבעליו


אישׁ אמו ואביו תיראו ואת שׁבתתי תשׁמרו אני יהוה אלהיכם


יהוה חפץ למען צדקו יגדיל תורה ויאדיר


והערבה עד ים כנרות מזרחה ועד ים הערבה ים המלח מזרחה דרך בית הישׁמות ומתימן תחת אשׁדות הפסגה


גדול כבודו בישׁועתך הוד והדר תשׁוה עליו


ואם פרוח תפרח הצרעת בעור וכסתה הצרעת את כל עור הנגע מראשׁו ועד רגליו לכל מראה עיני הכהן


וישׁבו מקניהם גמליהם חמשׁים אלף וצאן מאתים וחמשׁים אלף וחמורים אלפים ונפשׁ אדם מאה אלף


וישׁב מלאך יהוה׀ שׁנית ויגע בו ויאמר קום אכל כי רב ממך הדרך


השׁכח חנות אל אם קפץ באף רחמיו סלה


ויחבר את חמשׁ היריעת לבד ואת שׁשׁ היריעת לבד


כל אלה בני אשׁר ראשׁי בית האבות ברורים גבורי חילים ראשׁי הנשׂיאים והתיחשׂם בצבא במלחמה מספרם אנשׁים עשׂרים ושׁשׁה אלף


נשׁכבה בבשׁתנו ותכסנו כלמתנו כי ליהוה אלהינו חטאנו אנחנו ואבותינו מנעורינו ועד היום הזה ולא שׁמענו בקול יהוה אלהינו


ומטה נפתלי ונשׂיא לבני נפתלי אחירע בן עינן


החמישׁי שׁפטיה לאביטל השׁשׁי יתרעם לעגלה אשׁתו


והולכתי עורים בדרך לא ידעו בנתיבות לא ידעו אדריכם אשׂים מחשׁך לפניהם לאור ומעקשׁים למישׁור אלה הדברים עשׂיתם ולא עזבתים


וישׁבו ויבאו אל עין משׁפט הוא קדשׁ ויכו את כל שׂדה העמלקי וגם את האמרי הישׁב בחצצן תמר


הזאת חשׁבת למשׁפט אמרת צדקי מאל


גאלם׀ חזק יהוה צבאות שׁמו ריב יריב את ריבם למען הרגיע את הארץ והרגיז לישׁבי בבל


ואבנר בן נר שׂר צבא אשׁר לשׁאול לקח את אישׁ בשׁת בן שׁאול ויעברהו מחנים


משׂכיל לדוד בהיותו במערה תפלה


אחריו החזיקו התקעים מדה שׁנית מנגד המגדל הגדול היוצא ועד חומת העפל


מכל ארח רע כלאתי רגלי למען אשׁמר דברך


אך ביהוה לי אמר צדקות ועז עדיו יבוא ויבשׁו כל הנחרים בו


ויחר אף׀ אליהוא בן ברכאל הבוזי ממשׁפחת רם באיוב חרה אפו על צדקו נפשׁו מאלהים


ויאמר חגי מלאך יהוה במלאכות יהוה לעם לאמר אני אתכם נאם יהוה


ויקומו כל אישׁ חיל וישׂאו את גופת שׁאול ואת גופת בניו ויביאום יבישׁה ויקברו את עצמותיהם תחת האלה ביבשׁ ויצומו שׁבעת ימים


ושׂבעתם על שׁלחני סוס ורכב גבור וכל אישׁ מלחמה נאם אדני יהוה


ירושׁלם הבנויה כעיר שׁחברה לה יחדו


ואל לב שׁקוציהם ותועבותיהם לבם הלך דרכם בראשׁם נתתי נאם אדני יהוה


וישׂאהו ויביאהו אל אמו וישׁב על ברכיה עד הצהרים וימת


יום שׁופר ותרועה על הערים הבצרות ועל הפנות הגבהות


וגם שׁאול הלך לביתו גבעתה וילכו עמו החיל אשׁר נגע אלהים בלבם


ועתה כבא הספר הזה אליכם ואתכם בני אדניכם ואתכם הרכב והסוסים ועיר מבצר והנשׁק


ויאמר ירמיהו לא יתנו שׁמע נא׀ בקול יהוה לאשׁר אני דבר אליך וייטב לך ותחי נפשׁך


את הגברים ואת הנשׁים ואת הטף ואת בנות המלך ואת כל הנפשׁ אשׁר הניח נבוזראדן רב טבחים את גדליהו בן אחיקם בן שׁפן ואת ירמיהו הנביא ואת ברוך בן נריהו


ויך הברד בכל ארץ מצרים את כל אשׁר בשׂדה מאדם ועד בהמה ואת כל עשׂב השׂדה הכה הברד ואת כל עץ השׂדה שׁבר


גם במעלליו יתנכר נער אם זך ואם ישׁר פעלו


נשׁקו בר פן יאנף׀ ותאבדו דרך כי יבער כמעט אפו אשׁרי כל חוסי בו


פן אשׂבע׀ וכחשׁתי ואמרתי מי יהוה ופן אורשׁ וגנבתי ותפשׂתי שׁם אלהי


ותמשׁך עליהם שׁנים רבות ותעד בם ברוחך ביד נביאיך ולא האזינו ותתנם ביד עמי הארצת


מקול אויב מפני עקת רשׁע כי ימיטו עלי און ובאף ישׂטמוני


האל תמים דרכו אמרת יהוה צרופה מגן הוא לכל החסים בו


קץ בא בא הקץ הקיץ אליך הנה באה


פנו אלי והשׁמו ושׂימו יד על פה


בתפשׂם בך בכפך תרוץ ובקעת להם כל כתף ובהשׁענם עליך תשׁבר והעמדת להם כל מתנים


ואתה בן אדם הנבא אל הרי ישׂראל ואמרת הרי ישׂראל שׁמעו דבר יהוה


ופגשׁו ציים את איים ושׂעיר על רעהו יקרא אך שׁם הרגיעה לילית ומצאה לה מנוח


ויקם את דבריו ׀ אשׁר דבר עלינו ועל שׁפטינו אשׁר שׁפטונו להביא עלינו רעה גדלה אשׁר לא נעשׂתה תחת כל השׁמים כאשׁר נעשׂתה בירושׁלם


ויאמר לו יהונתן מחר חדשׁ ונפקדת כי יפקד מושׁבך


טובים השׁנים מן האחד אשׁר ישׁ להם שׂכר טוב בעמלם


ויאמר אליו עברים אנחנו מבית לחם יהודה עד ירכתי הר אפרים משׁם אנכי ואלך עד בית לחם יהודה ואת בית יהוה אני הלך ואין אישׁ מאסף אותי הביתה


ויצא מן בת ציון כל הדרה היו שׂריה כאילים לא מצאו מרעה וילכו בלא כח לפני רודף


כה אמר יהוה אלהי ישׂראל כתאנים הטבות האלה כן אכיר את גלות יהודה אשׁר שׁלחתי מן המקום הזה ארץ כשׂדים לטובה


על כן מלאו מתני חלחלה צירים אחזוני כצירי יולדה נעויתי משׁמע נבהלתי מראות


רק הבהמה בזזנו לנו ושׁלל הערים אשׁר לכדנו


עד ממחרת השׁבת השׁביעת תספרו חמשׁים יום והקרבתם מנחה חדשׁה ליהוה


ויאמר דוד מה עשׂיתי עתה הלוא דבר הוא


מה אנושׁ כי יזכה וכי יצדק ילוד אשׁה


גם מאת זה תצאי וידיך על ראשׁך כי מאס יהוה במבטחיך ולא תצליחי להם


השׂם נפשׁנו בחיים ולא נתן למוט רגלנו


ותקם׀ בעוד לילה ותתן טרף לביתה וחק לנערתיה


ויאמר ברוכה את ליהוה בתי היטבת חסדך האחרון מן הראשׁון לבלתי לכת אחרי הבחורים אם דל ואם עשׁיר


ואם מפאת פניו ימרט ראשׁו גבח הוא טהור הוא


וישׁלח פרעה והנה לא מת ממקנה ישׂראל עד אחד ויכבד לב פרעה ולא שׁלח את העם


וימלך יהושׁפט בנו תחתיו ויתחזק על ישׂראל


ועביו טפח ושׂפתו כמעשׂה שׂפת כוס פרח שׁושׁן אלפים בת יכיל


למה תראני און ועמל תביט ושׁד וחמס לנגדי ויהי ריב ומדון ישׂא


ויאמר פני ילכו והנחתי לך


כי ישׁ לכסף מוצא ומקום לזהב יזקו


ויקח חנון את עבדי דוד ויגלח את חצי זקנם ויכרת את מדויהם בחצי עד שׁתותיהם וישׁלחם


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


שׁמע אלהינו כי היינו בוזה והשׁב חרפתם אל ראשׁם ותנם לבזה בארץ שׁביה


והכהנים והלוים אשׁר בכל ישׂראל התיצבו עליו מכל גבולם


ויעתק משׁם ההרה מקדם לבית אל ויט אהלה בית אל מים והעי מקדם ויבן שׁם מזבח ליהוה ויקרא בשׁם יהוה


ותאמר בי אדני חי נפשׁך אדני אני האשׁה הנצבת עמכה בזה להתפלל אל יהוה


ויעתר מנוח אל יהוה ויאמר בי אדוני אישׁ האלהים אשׁר שׁלחת יבוא נא עוד אלינו ויורנו מה נעשׂה לנער היולד


ויעלו זפים אל שׁאול הגבעתה לאמר הלוא דוד מסתתר עמנו במצדות בחרשׁה בגבעת החכילה אשׁר מימין הישׁימון


כי שׁכחני עמי לשׁוא יקטרו ויכשׁלום בדרכיהם שׁבילי עולם ללכת נתיבות דרך לא סלולה


מאנה לנגוע נפשׁי המה כדוי לחמי


ישׂא יהוה עליך גוי מרחוק מקצה הארץ כאשׁר ידאה הנשׁר גוי אשׁר לא תשׁמע לשׁנו


ויצא מצב פלשׁתים אל מעבר מכמשׂ


ויאמר אליהם שׂאוני והטילני אל הים וישׁתק הים מעליכם כי יודע אני כי בשׁלי הסער הגדול הזה עליכם


אף על זה פקחת עינך ואתי תביא במשׁפט עמך


ויפלו מבנימן שׁמנה עשׂר אלף אישׁ את כל אלה אנשׁי חיל


נפשׁ עמל עמלה לו כי אכף עליו פיהו


ויתקע יואב בשׁופר ויעמדו כל העם ולא ירדפו עוד אחרי ישׂראל ולא יספו עוד להלחם


צדקת תמים תישׁר דרכו וברשׁעתו יפל רשׁע


והרביתי עליכם אדם כל בית ישׂראל כלה ונשׁבו הערים והחרבות תבנינה


בארה בנו אשׁר הגלה תלגת פלנאסר מלך אשׁר הוא נשׂיא לראובני


וירשׁוה קאת וקפוד וינשׁוף וערב ישׁכנו בה ונטה עליה קו תהו ואבני בהו


כל ימי השׁמה תשׁבת את אשׁר לא שׁבתה בשׁבתתיכם בשׁבתכם עליה


התאמין בו כי ישׁוב זרעך וגרנך יאסף


וימאנו לשׁמע ולא זכרו נפלאתיך אשׁר עשׂית עמהם ויקשׁו את ערפם ויתנו ראשׁ לשׁוב לעבדתם במרים ואתה אלוה סליחות חנון ורחום ארך אפים ורב וחסד ולא עזבתם


כי מירושׁלם תצא שׁארית ופליטה מהר ציון קנאת יהוה  תעשׂה זאת


ואם פשׂה תפשׂה בעור וטמא הכהן אתו נגע הוא


קומה יהוה אל יעז אנושׁ ישׁפטו גוים על פניך


אחרי מי יצא מלך ישׂראל אחרי מי אתה רדף אחרי כלב מת אחרי פרעשׁ אחד


כי השׁה אלוה חכמה ולא חלק לה בבינה


והשׁיבו אל לבבם בארץ אשׁר נשׁבו שׁם ושׁבו׀ והתחננו אליך בארץ שׁבים לאמר חטאנו העוינו ורשׁענו


אפרים כעוף יתעופף כבודם מלדה ומבטן ומהריון


ואל אשׁת עמיתך לא תתן שׁכבתך לזרע לטמאה בה


ואם זרוע כאל׀ לך ובקול כמהו תרעם


ונאמר אליו כנים אנחנו לא היינו מרגלים


ירחקו בניו מישׁע וידכאו בשׁער ואין מציל


כבקרת רעה עדרו ביום היותו בתוך צאנו נפרשׁות כן אבקר את צאני והצלתי אתהם מכל המקומת אשׁר נפצו שׁם ביום ענן וערפל


והותרתי מהם אנשׁי מספר מחרב מרעב ומדבר למען יספרו את כל תועבותיהם בגוים אשׁר באו שׁם וידעו כי אני יהוה


אהבת צדק ותשׂנא רשׁע על כן׀ משׁחך אלהים אלהיך שׁמן שׂשׂון מחבריך


והיה זה שׁלום אשׁור׀ כי יבוא בארצנו וכי ידרך בארמנתינו והקמנו עליו שׁבעה רעים ושׁמנה נסיכי אדם


ויקמו האנשׁים אשׁר נקבו בשׁמות ויחזיקו בשׁביה וכל מערמיהם הלבישׁו מן השׁלל וילבשׁום וינעלום ויאכלום וישׁקום ויסכום וינהלום בחמרים לכל כושׁל ויביאום ירחו עיר התמרים אצל אחיהם וישׁובו שׁמרון


וזכרת את דרכיך ונכלמת בקחתך את אחותיך הגדלות ממך אל הקטנות ממך ונתתי אתהן לך לבנות ולא מבריתך


למחלקות לשׁערים לקרחים משׁלמיהו בן קרא מן בני אסף


ויוצא משׁה את העם לקראת האלהים מן המחנה ויתיצבו בתחתית ההר


ונשׂיא בית אב לגרשׁני אליסף בן לאל


ואמר אחרי עשׂותה את כל אלה אלי תשׁוב ולא שׁבה ותראה בגודה אחותה יהודה


ויקח מנוח את גדי העזים ואת המנחה ויעל על הצור ליהוה ומפלא לעשׂות ומנוח ואשׁתו ראים


למען עבדי יעקב וישׂראל בחירי ואקרא לך בשׁמך אכנך ולא ידעתני


ונחלה לא יהיה לו בקרב אחיו יהוה הוא נחלתו כאשׁר דבר לו


ויתנו בברותי ראשׁ ולצמאי ישׁקוני חמץ


ויתנצלו בני ישׂראל את עדים מהר חורב


תבנית כל בהמה אשׁר בארץ תבנית כל צפור כנף אשׁר תעוף בשׁמים


לא למענכם אני עשׂה נאם אדני יהוה יודע לכם בושׁו והכלמו מדרכיכם בית ישׂראל


ביראת יהוה מבטח עז ולבניו יהיה מחסה


וילך המלך גבענה לזבח שׁם כי היא הבמה הגדולה אלף עלות יעלה שׁלמה על המזבח ההוא


ובאת אל המלך ודברת אליו כדבר הזה וישׂם יואב את הדברים בפיה


וראיתם אם דרך גבולו יעלה בית שׁמשׁ הוא עשׂה לנו את הרעה הגדולה הזאת ואם לא וידענו כי לא ידו נגעה בנו מקרה הוא היה לנו