והנה כל אישׁ ישׂראל באים אל המלך ויאמרו אל המלך מדוע גנבוך אחינו אישׁ יהודה ויעברו את המלך ואת ביתו את הירדן וכל אנשׁי דוד עמו


ובניו ורב המשׂא עליו ויסוד בית האלהים הנם כתובים על מדרשׁ ספר המלכים וימלך אמציהו בנו תחתיו


וישׁלח מלך אשׁור את תרתן ואת רב סריס׀ ואת רב שׁקה מן לכישׁ אל המלך חזקיהו בחיל כבד ירושׁלם ויעלו ויבאו ירושׁלם ויעלו ויבאו ויעמדו בתעלת הברכה העליונה אשׁר במסלת שׂדה כובס


מרבדים רבדתי ערשׂי חטבות אטון מצרים


ויאמר דויד אעשׂה חסד׀ עם חנון בן נחשׁ כי עשׂה אביו עמי חסד וישׁלח דויד מלאכים לנחמו על אביו ויבאו עבדי דויד אל ארץ בני עמון אל חנון לנחמו


אמר אל רחבעם בן שׁלמה מלך יהודה ואל כל בית יהודה ובנימין ויתר העם לאמר


וירבעם בן נבט אפרתי מן הצרדה ושׁם אמו צרועה אשׁה אלמנה עבד לשׁלמה וירם יד במלך


ומן המדה הזאת תמוד ארך חמשׁ ועשׂרים אלף ורחב עשׂרת אלפים ובו יהיה המקדשׁ קדשׁ קדשׁים


ויאמר יהוה אל משׁה אמר אל אהרן נטה את מטך והך את עפר הארץ והיה לכנם בכל ארץ מצרים


ואמר אבד נצחי ותוחלתי מיהוה


בן אדם שׂים פניך אל ירושׁלם והטף אל מקדשׁים והנבא אל אדמת ישׂראל


לעדיא זכריה לגנתון משׁלם


ביום השׁמיני עצרת תהיה לכם כל מלאכת עבדה לא תעשׂו


פנה אלי וחנני כי יחיד ועני אני


ושׁמע אישׁה ביום שׁמעו והחרישׁ לה וקמו נדריה ואסרה אשׁר אסרה על נפשׁה יקמו


ושׁבח אני את המתים שׁכבר מתו מן החיים אשׁר המה חיים עדנה


ידרך ענוים במשׁפט וילמד ענוים דרכו


והיה כשׁכב אדני המלך עם אבתיו והייתי אני ובני שׁלמה חטאים


למטה שׁמעון שׁפט בן חורי


אור צדיקים ישׂמח ונר רשׁעים ידעך


לכן הנה ימים באים נאם יהוה ושׁלחתי לו צעים וצעהו וכליו יריקו ונבליהם ינפצו


צמתתני קנאתי כי שׁכחו דבריך צרי


המחכים למות ואיננו ויחפרהו ממטמונים


ויחר אף יהוה בישׂראל וימכרם ביד כושׁן רשׁעתים מלך ארם נהרים ויעבדו בני ישׂראל את כושׁן רשׁעתים שׁמנה שׁנים


אעלה על במתי עב אדמה לעליון


לכן אחלק לו ברבים ואת עצומים יחלק שׁלל תחת אשׁר הערה למות נפשׁו ואת פשׁעים נמנה והוא חטא רבים נשׂא ולפשׁעים יפגיע


שׁמעתי את אשׁר אמרו הנבאים הנבאים בשׁמי שׁקר לאמר חלמתי חלמתי


ותשׁועת צדיקים מיהוה מעוזם בעת צרה


וירא לכרבים תבנית יד אדם תחת כנפיהם


בטרם אצורך בבטן ידעתיך ובטרם תצא מרחם הקדשׁתיך נביא לגוים נתתיך


ויעמד העם מרחק ומשׁה נגשׁ אל הערפל אשׁר שׁם האלהים


ועל הנחל יעלה על שׂפתו מזה׀ ומזה׀ כל עץ מאכל לא יבול עלהו ולא יתם פריו לחדשׁיו יבכר כי מימיו מן המקדשׁ המה יוצאים והיו פריו למאכל ועלהו לתרופה


אלעזר הוליד את פינחס פינחס הליד את אבישׁוע


ויקם שׁמואל ויעל מן הגלגל גבעת בנימן ויפקד שׁאול את העם הנמצאים עמו כשׁשׁ מאות אישׁ


וירכב על כרוב ויעף וירא על כנפי רוח


ולמשׁל ביום ובלילה ולהבדיל בין האור ובין החשׁך וירא אלהים כי טוב


ויביאני אל שׁער הצפון ומדד כמדות האלה


ויהי לי שׁור וחמור צאן ועבד ושׁפחה ואשׁלחה להגיד לאדני למצא חן בעיניך


ויקח את החלב ואת האליה ואת כל החלב אשׁר על הקרב ואת יתרת הכבד ואת שׁתי הכלית ואת חלבהן ואת שׁוק הימין


ויהי לשׁלמה ארבעים אלף ארות סוסים למרכבו ושׁנים עשׂר אלף פרשׁים


ועדיכם אתבונן והנה אין לאיוב מוכיח עונה אמריו מכם


שׁוחט השׁור מכה אישׁ זובח השׂה ערף כלב מעלה מנחה דם חזיר מזכיר לבנה מברך און גם המה בחרו בדרכיהם ובשׁקוציהם נפשׁם חפצה


ויתן לו אכישׁ ביום ההוא את צקלג לכן היתה צקלג למלכי יהודה עד היום הזה


ואמרת אליהם כה אמר יהוה אלהי ישׂראל ארור האישׁ אשׁר לא ישׁמע את דברי הברית הזאת


זכר נא את הדבר אשׁר צוית את משׁה עבדך לאמר אתם תמעלו אני אפיץ אתכם בעמים


כאשׁר מריתם פי במדבר צן במריבת העדה להקדישׁני במים לעיניהם הם מי מריבת קדשׁ מדבר צן


ויאמר כי יד על כס יה מלחמה ליהוה בעמלק מדר דר


וישׁלח יהושׁע מלאכים וירצו האהלה והנה טמונה באהלו והכסף תחתיה


ואם לא יעלה הענן ולא יסעו עד יום העלתו


וידרכו את לשׁונם קשׁתם שׁקר ולא לאמונה גברו בארץ כי מרעה אל רעה׀ יצאו ואתי לא ידעו נאם יהוה


כאשׁר עשׂו לי בני עשׂו הישׁבים בשׂעיר והמואבים הישׁבים בער עד אשׁר אעבר את הירדן אל הארץ אשׁר יהוה אלהינו נתן לנו


ואני דניאל נהייתי ונחליתי ימים ואקום ואעשׂה את מלאכת המלך ואשׁתומם על המראה ואין מבין


יחס על דל ואביון ונפשׁות אביונים יושׁיע


מזמור לאסף אלהים נצב בעדת אל בקרב אלהים ישׁפט


כי שׁב יהוה את גאון יעקב כגאון ישׂראל כי בקקום בקקים וזמריהם שׁחתו


ויצא הגבל זפרנה והיו תוצאתיו חצר עינן זה יהיה לכם גבול צפון


אל תשׁליכני מלפניך ורוח קדשׁך אל תקח ממני


ולא הורישׁו את הכנעני היושׁב בגזר וישׁב הכנעני בקרב אפרים עד היום הזה ויהי למס עבד


וישׁ אשׁר אמרים שׂדתינו וכרמינו ובתינו אנחנו ערבים ונקחה דגן ברעב


הלא אלהים יחקר זאת כי הוא ידע תעלמות לב


פרימו מארץ תאבד וזרעם מבני אדם


אשׁר שׁם צפרים יקננו חסידה ברושׁים ביתה


ומשׁובב וימלך ויושׁה בן אמציה


וישׁובו לערב יהמו ככלב ויסובבו עיר


יתמו חטאים׀ מן הארץ ורשׁעים׀ עוד אינם ברכי נפשׁי את יהוה הללו יה


על כן קרא למקום ההוא באר שׁבע כי שׁם נשׁבעו שׁניהם


ויהיו מלעבים במלאכי האלהים ובוזים דבריו ומתעתעים בנבאיו עד עלות חמת יהוה בעמו עד לאין מרפא


שׁשׁ שׁנים תזרע שׂדך ושׁשׁ שׁנים תזמר כרמך ואספת את תבואתה


בן שׁבע שׁנים יאשׁ במלכו וארבעים שׁנה מלך בירושׁלם ושׁם אמו צביה מבאר שׁבע


וישׁב להתרפא ביזרעאל כי המכים אשׁר הכהו ברמה בהלחמו את חזהאל מלך ארם ועזריהו בן יהורם מלך יהודה ירד לראות את יהורם בן אחאב ביזרעאל כי חלה הוא


ויקח משׁה ממחצת בני ישׂראל את האחז אחד מן החמשׁים מן האדם ומן הבהמה ויתן אתם ללוים שׁמרי משׁמרת משׁכן יהוה כאשׁר צוה יהוה את משׁה


ויאמר יהושׁפט האין פה נביא ליהוה ונדרשׁה את יהוה מאותו ויען אחד מעבדי מלך ישׂראל ויאמר פה אלישׁע בן שׁפט אשׁר יצק מים על ידי אליהו


כה אמר יהוה אלי הלוך וקנית לך אזור פשׁתים ושׂמתו על מתניך ובמים לא תבאהו


וישׁלח חציו ויפיצם וברקים רב ויהמם


וגם את כל בתי הבמות אשׁר׀ בערי שׁמרון אשׁר עשׂו מלכי ישׂראל להכעיס הסיר יאשׁיהו ויעשׂ להם ככל המעשׂים אשׁר עשׂה בבית אל


ויאמר חושׁי אל אבשׁלום לא טובה העצה אשׁר יעץ אחיתפל בפעם הזאת


והיה האישׁ ההוא כערים אשׁר הפך יהוה ולא נחם ושׁמע זעקה בבקר ותרועה בעת צהרים


ויהי ממחרת וישׁב משׁה לשׁפט את העם ויעמד העם על משׁה מן הבקר עד הערב


וידע אדם עוד את אשׁתו ותלד בן ותקרא את שׁמו שׁת כי שׁת לי אלהים זרע אחר תחת הבל כי הרגו קין


אמר אני מופתכם כאשׁר עשׂיתי כן יעשׂה להם בגולה בשׁבי ילכו


החמישׁי נתניהו בניו ואחיו שׁנים עשׂר


ויסעו מרפידם ויחנו במדבר סיני


וגם׀ את מעכה אמו ויסרה מגבירה אשׁר עשׂתה מפלצת לאשׁרה ויכרת אסא את מפלצתה וישׂרף בנחל קדרון


כל הפקדים למחנה יהודה מאת אלף ושׁמנים אלף ושׁשׁת אלפים וארבע מאות לצבאתם ראשׁנה יסעו


וירמיה ויחזיאל ויוחנן ויוזבד הגדרתי


בן אדם את זרוע פרעה מלך מצרים שׁברתי והנה לא חבשׁה לתת רפאות לשׂום חתול לחבשׁה לחזקה לתפשׂ בחרב


ותאמר לה בת פרעה לכי ותלך העלמה ותקרא את אם הילד


זאת נחלת בני גד למשׁפחתם הערים וחצריהם


ויקבצו פלשׁתים ויבאו ויחנו בשׁונם ויקבץ שׁאול את כל ישׂראל ויחנו בגלבע


ואני תמיד איחל והוספתי על כל תהלתך


באין תחבלות יפל עם ותשׁועה ברב יועץ


ועשׂה למבצרי מעזים עם אלוה נכר אשׁר הכיר ירבה כבוד והמשׁילם ברבים ואדמה יחלק במחיר


ואתם אל תשׁמעו אל נביאיכם ואל קסמיכם ואל חלמתיכם ואל ענניכם ואל כשׁפיכם אשׁר הם אמרים אליכם לאמר לא תעבדו את מלך בבל


לבד משׂרי הנצבים לשׁלמה אשׁר על המלאכה שׁלשׁת אלפים ושׁלשׁ מאות הרדים בעם העשׂים במלאכה


ובימי ארתחשׁשׂתא כתב בשׁלם מתרדת טבאל ושׁאר כנותו על ארתחשׁשׂתא מלך פרס וכתב הנשׁתון כתוב ארמית ומתרגם ארמית


לחצרן משׁפחת החצרוני לכרמי משׁפחת הכרמי


ויאמר׀ שׁלום לזבח ליהוה באתי התקדשׁו ובאתם אתי בזבח ויקדשׁ את ישׁי ואת בניו ויקרא להם לזבח


ועשׂית אתו שׁמן משׁחת קדשׁ רקח מרקחת מעשׂה רקח שׁמן משׁחת קדשׁ יהיה


הבקר אור והאנשׁים שׁלחו המה וחמריהם


ואחרי כן נאם יהוה אתן את צדקיהו מלך יהודה ואת עבדיו׀ ואת העם ואת הנשׁארים בעיר הזאת מן הדבר׀ מן החרב ומן הרעב ביד נבוכדראצר מלך בבל וביד איביהם וביד מבקשׁי נפשׁם והכם לפי חרב לא יחוס עליהם ולא יחמל ולא ירחם


אם תגביה כנשׁר ואם בין כוכבים שׂים קנך משׁם אורידך נאם יהוה


ויצעקו בני עמון ויחנו בגלעד ויאספו בני ישׂראל ויחנו במצפה


הנה שׁבע שׁנים באות שׂבע גדול בכל ארץ מצרים


בבאם הכהנים ולא יצאו מהקדשׁ אל החצר החיצונה ושׁם יניחו בגדיהם אשׁר ישׁרתו בהן כי קדשׁ הנה ילבשׁו בגדים אחרים וקרבו אל אשׁר לעם


ושׁמרתם ועשׂיתם כי הוא חכמתכם ובינתכם לעיני העמים אשׁר ישׁמעון את כל החקים האלה ואמרו רק עם חכם ונבון הגוי הגדול הזה


ויאמר פרעה אל עבדיו הנמצא כזה אישׁ אשׁר רוח אלהים בו


הנני עשׂה את כל מעניך בעת ההיא והושׁעתי את הצלעה והנדחה אקבץ ושׂמתים לתהלה ולשׁם בכל הארץ בשׁתם


לקרא שׁנת רצון ליהוה ויום נקם לאלהינו לנחם כל אבלים


חלבמו סגרו פימו דברו בגאות


דבר אל בני ישׂראל וישׁבו ויחנו לפני פי החירת בין מגדל ובין הים לפני בעל צפן נכחו תחנו על הים


ויעשׂו עשׂי המלאכה ותעל ארוכה למלאכה בידם ויעמידו את בית האלהים על מתכנתו ויאמצהו


ונשׁל יהוה אלהיך את הגוים האל מפניך מעט מעט לא תוכל כלתם מהר פן תרבה עליך חית השׂדה


ברב דברים לא יחדל פשׁע וחשׂך שׂפתיו משׂכיל


ואת המזבחות אשׁר על הגג עלית אחז אשׁר עשׂו׀ מלכי יהודה ואת המזבחות אשׁר עשׂה מנשׁה בשׁתי חצרות בית יהוה נתץ המלך וירץ משׁם והשׁליך את עפרם אל נחל קדרון


בן ארבעים שׁנה אנכי בשׁלח משׁה עבד יהוה אתי מקדשׁ ברנע לרגל את הארץ ואשׁב אתו דבר כאשׁר עם לבבי


ותאמרן המילדת אל פרעה כי לא כנשׁים המצרית העברית כי חיות הנה בטרם תבוא אלהן המילדת וילדו


וישׁלח אבשׁלום מרגלים בכל שׁבטי ישׂראל לאמר כשׁמעכם את קול השׁפר ואמרתם מלך אבשׁלום בחברון


ועשׂית בריחם עצי שׁטים חמשׁה לקרשׁי צלע המשׁכן האחד


וישׂא משׁלו ויאמר נאם בלעם בנו בער ונאם הגבר שׁתם העין


אשׁר אני׀ אחזה לי ועיני ראו ולא זר כלו כליתי בחקי


אחרי נמכר גאלה תהיה לו אחד מאחיו יגאלנו


בשׂפתי ספרתי כל משׁפטי פיך


והבאים זכר ונקבה מכל בשׂר באו כאשׁר צוה אתו אלהים ויסגר יהוה בעדו


שׂנאי טוב ואהבי רעה גזלי עורם מעליהם ושׁארם מעל עצמותם


ואני ידעתי כי לא יתן אתכם מלך מצרים להלך ולא ביד חזקה


ויעשׂ הישׁר בעיני יהוה וילך בדרכי דויד אביו ולא סר ימין ושׂמאול


ועתה יעשׂ יהוה עמכם חסד ואמת וגם אנכי אעשׂה אתכם הטובה הזאת אשׁר עשׂיתם הדבר הזה


לכו לחמו בלחמי ושׁתו ביין מסכתי


ויקח אברהם צאן ובקר ויתן לאבימלך ויכרתו שׁניהם ברית


וישׁירו בדרכי יהוה כי גדול כבוד יהוה


פתח הצלע התיכנה אל כתף הבית הימנית ובלולים יעלו על התיכנה ומן התיכנה אל השׁלשׁים


התעוף עיניך בו ואיננו כי עשׂה יעשׂה לו כנפים כנשׁר ועיף השׁמים


הזאת לכם עליזה מימי קדם קדמתה יבלוה רגליה מרחוק לגור


וילך דוד ואנשׁיו בדרך ס ושׁמעי הלך בצלע ההר לעמתו הלוך ויקלל ויסקל באבנים לעמתו ועפר בעפר


אלה עשׂה בניהו בן יהוידע ולו שׁם בשׁלושׁה הגברים


ויהי דויד וזקני ישׂראל ושׂרי האלפים ההלכים להעלות את ארון ברית יהוה מן בית עבד אדם בשׂמחה


ואקים מבניכם לנביאים ומבחוריכם לנזרים האף אין זאת בני ישׂראל נאם יהוה


רק אם שׁמוע תשׁמע בקול יהוה אלהיך לשׁמר לעשׂות את כל המצוה הזאת אשׁר אנכי מצוך היום


ביום ההוא אקים את סכת דויד הנפלת וגדרתי את פרציהן והרסתיו אקים ובניתיה כימי עולם


ויאמר יהוה אלי מה אתה ראה ירמיהו ואמר תאנים התאנים הטבות טבות מאד והרעות רעות מאד אשׁר לא תאכלנה מרע


ויצעקו בני ישׂראל אל יהוה כי תשׁע מאות רכב ברזל לו והוא לחץ את בני ישׂראל בחזקה עשׂרים שׁנה


לעת ערב והנה בלהה בטרם בקר איננו זה חלק שׁוסינו וגורל לבזזינו


כה אמר אדני יהוה יען עשׂות אדום בנקם נקם לבית יהודה ויאשׁמו אשׁום ונקמו בהם


ויהי אחרי הדברים האלה וימת יהושׁע בן נון עבד יהוה בן מאה ועשׂר שׁנים


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ותקרבנה בנות צלפחד בן חפר בן גלעד בן מכיר בן מנשׁה למשׁפחת מנשׁה בן יוסף ואלה שׁמות בנתיו מחלה נעה וחגלה ומלכה ותרצה


ויסע ישׂראל וכל אשׁר לו ויבא בארה שׁבע ויזבח זבחים לאלהי אביו יצחק


והפיץ יהוה אתכם בעמים ונשׁארתם מתי מספר בגוים אשׁר ינהג יהוה אתכם שׁמה


ויבא יעקב לוזה אשׁר בארץ כנען הוא בית אל הוא וכל העם אשׁר עמו


אם יראו האנשׁים העלים ממצרים מבן עשׂרים שׁנה ומעלה את האדמה אשׁר נשׁבעתי לאברהם ליצחק וליעקב כי לא מלאו אחרי


יתר מרעהו צדיק ודרך רשׁעים תתעם


יבשׁו יכלו שׂטני נפשׁי יעטו חרפה וכלמה מבקשׁי רעתי


וידעתם כי שׁלחתי אליכם את המצוה הזאת להיות בריתי את לוי אמר יהוה צבאות


רכלי שׁבא ורעמה המה רכליך בראשׁ כל בשׂם ובכל אבן יקרה וזהב נתנו עזבוניך


הושׁיענו׀ יהוה אלהינו וקבצנו מן הגוים להדות לשׁם קדשׁך להשׁתבח בתהלתך


ותרא כי מתאמצת היא ללכת אתה ותחדל לדבר אליה


כי כה אמר יהוה הנני קולע את יושׁבי הארץ בפעם הזאת והצרותי להם למען ימצאו


ויקחו בידם מפרי הארץ ויורדו אלינו וישׁבו אתנו דבר ויאמרו טובה הארץ אשׁר יהוה אלהינו נתן לנו


ויואב בן צרויה על הצבא ויהושׁפט בן אחילוד מזכיר


ויברכם יהושׁע וישׁלחם וילכו אל אהליהם


למנצח לדוד מזמור אלהי תהלתי אל תחרשׁ


וזה לך האות אכול השׁנה ספיח ובשׁנה השׁנית שׁחיס ובשׁנה השׁלישׁית זרעו וקצרו ונטעו כרמים ואכול פרים


ושׁערי העיר על שׁמות שׁבטי ישׂראל שׁערים שׁלושׁה צפונה שׁער ראובן אחד שׁער יהודה אחד שׁער לוי אחד


ויבאו כל החכמים העשׂים את כל מלאכת הקדשׁ אישׁ אישׁ ממלאכתו אשׁר המה עשׂים


כי בצל החכמה בצל הכסף ויתרון דעת החכמה תחיה בעליה


ותרד מיכל את דוד בעד החלון וילך ויברח וימלט


וירד הגבול אל קצה ההר אשׁר על פני גי בן הנם אשׁר בעמק רפאים צפונה וירד גי הנם אל כתף היבוסי נגבה וירד עין רגל


הלוא כה דברי כאשׁ נאם יהוה וכפטישׁ יפצץ סלע


ויאמר אליו אדני ידע כי הילדים רכים והצאן והבקר עלות עלי ודפקום יום אחד ומתו כל הצאן


ואבוא אל פחוות עבר הנהר ואתנה להם את אגרות המלך וישׁלח עמי המלך שׂרי חיל ופרשׁים


כי אתה תאיר נרי יהוה אלהי יגיה חשׁכי


ויאמרו אליו אישׁ אפרים מה הדבר הזה עשׂית לנו לבלתי קראות לנו כי הלכת להלחם במדין ויריבון אתו בחזקה


ויאמרו לי הנשׁארים אשׁר נשׁארו מן השׁבי שׁם במדינה ברעה גדלה ובחרפה וחומת ירושׁלם מפרצת ושׁעריה נצתו באשׁ


ואמרו אל יושׁב הארץ הזאת שׁמעו כי אתה יהוה בקרב העם הזה אשׁר עין בעין נראה׀ אתה יהוה ועננך עמד עלהם ובעמד ענן אתה הלך לפניהם יומם ובעמוד אשׁ לילה


ויעל המלך בית יהוה וכל אישׁ יהודה וכל ישׁבי ירושׁלם אתו והכהנים והנביאים וכל העם למקטן ועד גדול ויקרא באזניהם את כל דברי ספר הברית הנמצא בבית יהוה


אל תיראו מפני מלך בבל אשׁר אתם יראים מפניו אל תיראו ממנו נאם יהוה כי אתכם אני להושׁיע אתכם ולהציל אתכם מידו


ויקראו שׁם המקום ההוא בכים ויזבחו שׁם ליהוה


הרבה העצים הדלק האשׁ התם הבשׂר והרקח המרקחה והעצמות יחרו


כי אתה הבדלתם לך לנחלה מכל עמי הארץ כאשׁר דברת ביד׀ משׁה עבדך בהוציאך את אבתינו ממצרים אדני יהוה


ועלה הגבול׀ דברה מעמק עכור וצפונה פנה אל הגלגל אשׁר נכח למעלה אדמים אשׁר מנגב לנחל ועבר הגבול אל מי עין שׁמשׁ והיו תצאתיו אל עין רגל


ויצא׀ מלאך יהוה ויכה במחנה אשׁור מאה ושׁמנים וחמשׁה אלף וישׁכימו בבקר והנה כלם פגרים מתים


ולקחתם גם את זה מעם פני וקרהו אסון והורדתם את שׂיבתי ברעה שׁאלה


וכל עבדיו עברים על ידו וכל הכרתי וכל הפלתי וכל הגתים שׁשׁ מאות אישׁ אשׁר באו ברגלו מגת עברים על פני המלך


אלהי חסדו יקדמני אלהים יראני בשׁררי


אני יהוה חקר לב בחן כליות ולתת לאישׁ כדרכו כפרי מעלליו


ויבא יהודה ואחיו ביתה יוסף והוא עודנו שׁם ויפלו לפניו ארצה


משׂא מצרים הנה יהוה רכב על עב קל ובא מצרים ונעו אלילי מצרים מפניו ולבב מצרים ימס בקרבו


וידבר יהוה אל משׁה בערבת מואב על ירדן ירחו לאמר


ויאמר שׁאול כה תאמרו לדוד אין חפץ למלך במהר כי במאה ערלות פלשׁתים להנקם באיבי המלך ושׁאול חשׁב להפיל את דוד ביד פלשׁתים


ויהי כאשׁר נשׁמע לסנבלט וטוביה ולגשׁם הערבי וליתר איבינו כי בניתי את החומה ולא נותר בה פרץ גם עד העת ההיא דלתות לא העמדתי בשׁערים


ועשׂית חשׁן משׁפט מעשׂה חשׁב כמעשׂה אפד תעשׂנו זהב תכלת וארגמן ותולעת שׁני ושׁשׁ משׁזר תעשׂה אתו


ישׂבעו עצי יהוה ארזי לבנון אשׁר נטע


הביט ימין׀ וראה ואין לי מכיר אבד מנוס ממני אין דורשׁ לנפשׁי


הלא הדחתם את כהני יהוה את בני אהרן והלוים ותעשׂו לכם כהנים כעמי הארצות כל הבא למלא ידו בפר בן בקר ואילם שׁבעה והיה כהן ללא אלהים


ויאמר מרדכי להשׁיב אל אסתר אל תדמי בנפשׁך להמלט בית המלך מכל היהודים


ויאמר אלי לאמר הלוא ידעת מה אלה ואמר לא אדני


ואישׁ כי לא יהיה לו גאל והשׂיגה ידו ומצא כדי גאלתו


ודי׀ חלב עזים ללחמך ללחם ביתך וחיים לנערותיך


ושׁלשׁת תרד מאד ובאת אל המקום אשׁר נסתרת שׁם ביום המעשׂה וישׁבת אצל האבן האזל


ותרא מלכת שׁבא את כל חכמת שׁלמה והבית אשׁר בנה


נבלה וטרפה לא יאכל לטמאה בה אני יהוה


בארבעת מקצעות החצר חצרות קטרות ארבעים ארך ושׁלשׁים רחב מדה אחת לארבעתם מהקצעות


ויהי מקצה שׁלשׁת ימים אחרי אשׁר כרתו להם ברית וישׁמעו כי קרבים הם אליו ובקרבו הם ישׁבים


ואשׁתון הוליד את בית רפא ואת פסח ואת תחנה אבי עיר נחשׁ אלה אנשׁי רכה


ויותרו בבני ישׂראל אשׁר לא חלקו את נחלתם שׁבעה שׁבטים


לתשׁעה עשׂר למלותי בניו ואחיו שׁנים עשׂר


וגנותי אל העיר הזאת להושׁיעה למעני ולמען דוד עבדי


ויקן את חלקת השׂדה אשׁר נטה שׁם אהלו מיד בני חמור אבי שׁכם במאה קשׂיטה


בני ירחו שׁלשׁ מאות ארבעים וחמשׁה


את החלב תאכלו ואת הצמר תלבשׁו הבריאה תזבחו הצאן לא תרעו


וימת שׁאול וימלך תחתיו בעל חנן בן עכבור


ויתר הקדשׁ אשׁר נשׁאר בימי אסא אביו בער מן הארץ


ויצעק אל יהוה ויורהו יהוה עץ וישׁלך אל המים וימתקו המים שׁם שׂם לו חק ומשׁפט ושׁם נסהו


והצילו העדה את הרצח מיד גאל הדם והשׁיבו אתו העדה אל עיר מקלטו אשׁר נס שׁמה וישׁב בה עד מות הכהן הגדל אשׁר משׁח אתו בשׁמן הקדשׁ


ונתתי רוחי בכם וחייתם והנחתי אתכם על אדמתכם וידעתם כי אני יהוה דברתי ועשׂיתי נאם יהוה


וצוה הכהן ושׁחט את הצפור האחת אל כלי חרשׂ על מים חיים


את קדמות ואת מגרשׁה ואת מיפעת ואת מגרשׁה ערים ארבע


ולחם אין בכל הארץ כי כבד הרעב מאד ותלה ארץ מצרים וארץ כנען מפני הרעב


ויוסף בן שׁלשׁים שׁנה בעמדו לפני פרעה מלך מצרים ויצא יוסף מלפני פרעה ויעבר בכל ארץ מצרים


הרים רעשׁו ממנו והגבעות התמגגו ותשׂא הארץ מפניו ותבל וכל ישׁבי בה


למען ציון לא אחשׁה ולמען ירושׁלם לא אשׁקוט עד יצא כנגה צדקה וישׁועתה כלפיד יבער


ויגד לבית דוד לאמר נחה ארם על אפרים וינע לבבו ולבב עמו כנוע עצי יער מפני רוח


ונתן עץ השׂדה את פריו והארץ תתן יבולה והיו על אדמתם לבטח וידעו כי אני יהוה בשׁברי את מטות עלם והצלתים מיד העבדים בהם


והטור השׁני נפך ספיר ויהלם


טבעו בארץ שׁעריה אבד ושׁבר בריחיה מלכה ושׂריה בגוים אין תורה גם נביאיה לא מצאו חזון מיהוה


ואת חוקק ואת מגרשׁיה ואת רחב ואת מגרשׁיה


ויאמר לו יהונדב שׁכב על משׁכבך והתחל ובא אביך לראותך ואמרת אליו תבא נא תמר אחותי ותברני לחם ועשׂתה לעיני את הבריה למען אשׁר אראה ואכלתי מידה


ועתה אם נא מצאתי חן בעיניך הודעני נא את דרכך ואדעך למען אמצא חן בעיניך וראה כי עמך הגוי הזה


האמר לכורשׁ רעי וכל חפצי ישׁלם ולאמר לירושׁלם תבנה והיכל תוסד


יזכר אדיריו יכשׁלו בהלכותם ימהרו חומתה והכן הסכך


ויאמר מלך ישׂראל אל יהושׁפט התחפשׂ ובא במלחמה ואתה לבשׁ בגדיך ויתחפשׂ מלך ישׂראל ויבוא במלחמה


וידבר יהוה אל משׁה בערבת מואב על ירדן ירחו לאמר


ויאמר אם יבוא עשׂו אל המחנה האחת והכהו והיה המחנה הנשׁאר לפליטה


ויאמר שׁאול שׁמע נא בן אחיטוב ויאמר הנני אדני


אל כל חטאות בעשׁא וחטאות אלה בנו אשׁר חטאו ואשׁר החטיאו את ישׂראל להכעיס את יהוה אלהי ישׂראל בהבליהם


כי גבר עלינו׀ חסדו ואמת יהוה לעולם הללו יה


ובנביא העלה יהוה את ישׂראל ממצרים ובנביא נשׁמר


ארי נהם ודב שׁוקק משׁל רשׁע על עם דל


אליחבא השׁעלבני בני ישׁן יהונתן


ויקח עמרם את יוכבד דדתו לו לאשׁה ותלד לו את אהרן ואת משׁה ושׁני חיי עמרם שׁבע ושׁלשׁים ומאת שׁנה


וזאת תורת המנחה הקרב אתה בני אהרן לפני יהוה אל פני המזבח


בטוב צדיקים תעלץ קריה ובאבד רשׁעים רנה


וישׁמע ראובן ויצלהו מידם ויאמר לא נכנו נפשׁ


ונבאתי כאשׁר צויתי ויהי קול כהנבאי והנה רעשׁ ותקרבו עצמות עצם אל עצמו


ויען אליפז התימני ויאמר


ויושׁב את משׁה ואת אהרן אל פרעה ויאמר אלהם לכו עבדו את יהוה אלהיכם מי ומי ההלכים


ויראו בני עמון כי נבאשׁו בדוד וישׁלחו בני עמון וישׂכרו את ארם בית רחוב ואת ארם צובא עשׂרים אלף רגלי ואת מלך מעכה אלף אישׁ ואישׁ טוב שׁנים עשׂר אלף אישׁ


ובן יהונתן מריב בעל ומרי בעל הוליד את מיכה


ויכשׁילוהו עלימו לשׁונם יתנדדו כל ראה בם


וישׁלח יואשׁ מלך ישׂראל אל אמציהו מלך יהודה לאמר החוח אשׁר בלבנון שׁלח אל הארז אשׁר בלבנון לאמר תנה את בתך לבני לאשׁה ותעבר חית השׂדה אשׁר בלבנון ותרמס את החוח


וכתאנים הרעות אשׁר לא תאכלנה מרע כי כה׀ אמר יהוה כן אתן את צדקיהו מלך יהודה ואת שׂריו ואת׀ שׁארית ירושׁלם הנשׁארים בארץ הזאת והישׁבים בארץ מצרים


ועתה קחו לכם שׁני עשׂר אישׁ משׁבטי ישׂראל אישׁ אחד אישׁ אחד לשׁבט


ואל הכהנים ואל כל העם הזה דברתי לאמר כה אמר יהוה אל תשׁמעו אל דברי נביאיכם הנבאים לכם לאמר הנה כלי בית יהוה מושׁבים מבבלה עתה מהרה כי שׁקר המה נבאים לכם


כי את כל מעשׂה האלהים יבא במשׁפט על כל נעלם אם טוב ואם רע


ויהי כשׁמע אדני צדק מלך ירושׁלם כי לכד יהושׁע את העי ויחרימה כאשׁר עשׂה ליריחו ולמלכה כן עשׂה לעי ולמלכה וכי השׁלימו ישׁבי גבעון את ישׂראל ויהיו בקרבם


ותעלה המלחמה ביום ההוא והמלך היה מעמד במרכבה נכח ארם וימת בערב ויצק דם המכה אל חיק הרכב


אל תשׂמח ישׂראל׀ אל גיל כעמים כי זנית מעל אלהיך אהבת אתנן על כל גרנות דגן


ועלליהם ירטשׁו לעיניהם ישׁסו בתיהם ונשׁיהם תשׁגלנה


ויאמר מלך ישׂראל׀ אל יהושׁפט עוד אישׁ אחד לדרשׁ את יהוה מאתו ואני שׂנאתיו כי לא יתנבא עלי טוב כי אם רע מיכיהו בן ימלה ויאמר יהושׁפט אל יאמר המלך כן


אז יעלה חזאל מלך ארם וילחם על גת וילכדה וישׂם חזאל פניו לעלות על ירושׁלם


בני מגבישׁ מאה חמשׁים ושׁשׁה


משׁם נסעו הגדגדה ומן הגדגדה יטבתה ארץ נחלי מים


ויהי אחר דבר יהוה את הדברים האלה אל איוב ויאמר יהוה אל אליפז התימני חרה אפי בך ובשׁני רעיך כי לא דברתם אלי נכונה כעבדי איוב


אם יוכל להלחם אתי והכני והיינו לכם לעבדים ואם אני אוכל לו והכיתיו והייתם לנו לעבדים ועבדתם אתנו


וידבר יהוה אל גד חזה דויד לאמר


ויאמר חושׁי אל אבשׁלם לא כי אשׁר בחר יהוה והעם הזה וכל אישׁ ישׂראל לא אהיה ואתו אשׁב


כן תרימו גם אתם תרומת יהוה מכל מעשׂרתיכם אשׁר תקחו מאת בני ישׂראל ונתתם ממנו את תרומת יהוה לאהרן הכהן


באלהים הללנו כל היום ושׁמך׀ לעולם נודה סלה


לבבתני אחתי כלה לבבתיני באחד מעיניך באחד ענק מצורניך


מגורת רשׁע היא תבואנו ותאות צדיקים יתן


מכף רגל ועד ראשׁ אין בו מתם פצע וחבורה ומכה טריה לא זרו ולא חבשׁו ולא רככה בשׁמן


כי ביום ההוא ימאסון אישׁ אלילי כספו ואלילי זהבו אשׁר עשׂו לכם ידיכם חטא


יהוה נתנך כהן תחת יהוידע הכהן להיות פקדים בית יהוה לכל אישׁ משׁגע ומתנבא ונתתה אתו אל המהפכת ואל הצינק


ושׂמתי כדכד שׁמשׁתיך ושׁעריך לאבני אקדח וכל גבולך לאבני חפץ


כי כה אמר יהוה שׁממה תהיה כל הארץ וכלה לא אעשׂה


והעלה הכהן את העלה ואת המנחה המזבחה וכפר עליו הכהן וטהר


על חטאות ירבעם אשׁר חטא ואשׁר החטיא את ישׂראל בכעסו אשׁר הכעיס את יהוה אלהי ישׂראל


והוא את כל אלה לא עשׂה כי גם אל ההרים אכל ואת אשׁת רעהו טמא


אמרת אך דבר שׂפתים עצה וגבורה למלחמה עתה על מי בטחת כי מרדת בי


ולא שׁמענו אל עבדיך הנביאים אשׁר דברו בשׁמך אל מלכינו שׂרינו ואבתינו ואל כל עם הארץ


ובקשׁתם אתי ומצאתם כי תדרשׁני בכל לבבכם


יפרח בימיו צדיק ורב שׁלום עד בלי ירח


והנגע בבשׂר הזב יכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב


יהיו בניו יתומים ואשׁתו אלמנה


וימרו בי הבנים בחקותי לא הלכו ואת משׁפטי לא שׁמרו לעשׂות אותם אשׁר יעשׂה אותם האדם וחי בהם את שׁבתותי חללו ואמר לשׁפך חמתי עליהם לכלות אפי בם במדבר


לד ואונו גי החרשׁים


ותענינה אותם ותאמרנה ישׁ הנה לפניך מהר׀ עתה כי היום בא לעיר כי זבח היום לעם בבמה


ויען אתי את המלך ויאמר חי יהוה וחי אדני המלך כי אם במקום אשׁר יהיה שׁם׀ אדני המלך אם למות אם לחיים כי שׁם יהיה עבדך


ויאמר גיחזי נער אלישׁע אישׁ האלהים הנה׀ חשׂך אדני את נעמן הארמי הזה מקחת מידו את אשׁר הביא חי יהוה כי אם רצתי אחריו ולקחתי מאתו מאומה


הן אמת חפצת בטחות ובסתם חכמה תודיעני


ישׁב׀ במארב חצרים במסתרים יהרג נקי עיניו לחלכה יצפנו


בהתעטף עלי נפשׁי את יהוה זכרתי ותבוא אליך תפלתי אל היכל קדשׁך


לכן כה אמר יהוה אלהי ישׂראל הנני מביא רעה על ירושׁלם ויהודה אשׁר כל שׁמעיו תצלנה שׁתי אזניו


ויאמר גדעון אל האלהים אל יחר אפך בי ואדברה אך הפעם אנסה נא רק הפעם בגזה יהי נא חרב אל הגזה לבדה ועל כל הארץ יהיה טל


למטה אפרים הושׁע בן נון


דרשׁו טוב ואל רע למען תחיו ויהי כן יהוה אלהי צבאות אתכם כאשׁר אמרתם


כי שׂמת מעיר לגל קריה בצורה למפלה ארמון זרים מעיר לעולם לא יבנה


מריח מים יפרח ועשׂה קציר כמו נטע


בני חשׁם מאתים עשׂרים ושׁלשׁה


ויאמר מי את ותאמר אנכי רות אמתך ופרשׂת כנפך על אמתך כי גאל אתה


אשׁר היה דבר יהוה אל ירמיהו הנביא אל עילם בראשׁית מלכות צדקיה מלך יהודה לאמר


כי עתה שׁלחתי את ידי ואך אותך ואת עמך בדבר ותכחד מן הארץ


ויתן משׁה למטה גד לבני גד למשׁפחתם


ואת שׁתי הכלית ואת החלב אשׁר עלהן אשׁר על הכסלים ואת היתרת על הכבד על הכליות יסירנה


היטיבה ברצונך את ציון תבנה חומות ירושׁלם


בני אליפז תימן ואומר צפי וגעתם קנז ותמנע ועמלק


ולפני הלשׁכות מהלך עשׂר אמות רחב אל הפנימית דרך אמה אחת ופתחיהם לצפון


ולא שׁמע יוחנן בן קרח וכל שׂרי החילים וכל העם בקול יהוה לשׁבת בארץ יהודה


גם תנין חלצו שׁד היניקו גוריהן בת עמי לאכזר כי ענים במדבר


וירא שׂר האפים כי טוב פתר ויאמר אל יוסף אף אני בחלומי והנה שׁלשׁה סלי חרי על ראשׁי


ויתפשׂו את המלך ויעלו אתו אל מלך בבל רבלתה וידברו אתו משׁפט


ויאמרו אנשׁי יבישׁ מחר נצא אליכם ועשׂיתם לנו ככל הטוב בעיניכם


על ההרים לא אכל ועיניו לא נשׂא אל גלולי בית ישׂראל את אשׁת רעהו לא טמא


ויתחזק שׁלמה בן דויד על מלכותו ויהוה אלהיו עמו ויגדלהו למעלה


כי הר יהיה לך כי יער הוא ובראתו והיה לך תצאתיו כי תורישׁ את הכנעני כי רכב ברזל לו כי חזק הוא


והנותר בארך לעמת׀ תרומת הקדשׁ עשׂרת אלפים קדימה ועשׂרת אלפים ימה והיה לעמת תרומת הקדשׁ והיתה תבואתה ללחם לעבדי העיר


באין חזון יפרע עם ושׁמר תורה אשׁרהו


שׁמרני כאישׁון בת עין בצל כנפיך תסתירני


את זה תאכלו מכל אשׁר במים כל אשׁר לו סנפיר וקשׂקשׂת תאכלו


וישׁמעאל בנו בן שׁלשׁ עשׂרה שׁנה בהמלו את בשׂר ערלתו


דור טהור בעיניו ומצאתו לא רחץ


כי כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל בת בבל כגרן עת הדריכה עוד מעט ובאה עת הקציר לה


ומעיל קטן תעשׂה לו אמו והעלתה לו מימים׀ ימימה בעלותה את אישׁה לזבח את זבח הימים


כי בימי דויד ואסף מקדם ראשׁ המשׁררים ושׁיר תהלה והדות לאלהים


ויאל אלוה וידכאני יתר ידו ויבצעני


פתך אכלת תקיאנה ושׁחת דבריך הנעימים


ואתן ליצחק את יעקב ואת עשׂו ואתן לעשׂו את הר שׂעיר לרשׁת אותו ויעקב ובניו ירדו מצרים


תפארת בחורים כחם והדר זקנים שׂיבה


וגם אל הנכרי אשׁר לא מעמך ישׂראל הוא ובא מארץ רחוקה למען שׁמך


כל כבודה בת מלך פנימה ממשׁבצות זהב לבושׁה


כן אעשׂה למקום הזה נאם יהוה וליושׁביו ולתת את העיר הזאת כתפת


על גבי חרשׁו חרשׁים האריכו למענותם


ארכה מארץ מדה ורחבה מני ים


לכל כלי המשׁכן בכל עבדתו וכל יתדתיו וכל יתדת החצר נחשׁת


ויעשׂ דוד כן כאשׁר צוהו יהוה ויך את פלשׁתים מגבע עד באך גזר


ולבהמתך ולחיה אשׁר בארצך תהיה כל תבואתה לאכל


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


ויאמר ראיתי את כל ישׂראל נפצים אל ההרים כצאן אשׁר אין להם רעה ויאמר יהוה לא אדנים לאלה ישׁובו אישׁ לביתו בשׁלום


עזבי תורה יהללו רשׁע ושׁמרי תורה יתגרו בם


ונקף סבכי היער בברזל והלבנון באדיר יפול


ביום ההוא בא מספר ההרוגים בשׁושׁן הבירה לפני המלך


וישׁפט יפתח את ישׂראל שׁשׁ שׁנים וימת יפתח הגלעדי ויקבר בערי גלעד


והיה כי יראו אתך המצרים ואמרו אשׁתו זאת והרגו אתי ואתך יחיו


והיה כל הראה ואמר לא נהיתה ולא נראתה כזאת למיום עלות בני ישׂראל מארץ מצרים עד היום הזה שׂימו לכם עליה עצו ודברו


ועל אצרות המלך עזמות בן עדיאל ס ועל האצרות בשׂדה בערים ובכפרים ובמגדלות יהונתן בן עזיהו


כי הקיפה הזעקה את גבול מואב עד אגלים יללתה ובאר אילים יללתה


ואת אמציהו מלך יהודה בן יואשׁ בן יהואחז תפשׂ יואשׁ מלך ישׂראל בבית שׁמשׁ ויביאהו ירושׁלם ויפרץ בחומת ירושׁלם משׁער אפרים עד שׁער הפונה ארבע מאות אמה


ויאמר דויד לשׂרי הלוים להעמיד את אחיהם המשׁררים בכלי שׁיר נבלים וכנרות ומצלתים משׁמיעים להרים בקול לשׂמחה


ולצלע המשׁכן השׁנית לפאת צפון עשׂה עשׂרים קרשׁים


והיה כאבק דק המון זריך וכמץ עבר המון עריצים והיה לפתע פתאם


ואעשׂ כן כאשׁר צויתי כלי הוצאתי ככלי גולה יומם ובערב חתרתי לי בקיר ביד בעלטה הוצאתי על כתף נשׂאתי לעיניהם


ויתחזק אביהו וישׂא לו נשׁים ארבע עשׂרה ויולד עשׂרים ושׁנים בנים ושׁשׁ עשׂרה בנות


ויגדל שׁמך עד עולם לאמר יהוה צבאות אלהים על ישׂראל ובית עבדך דוד יהיה נכון לפניך


אלהים בקרבה בל תמוט יעזרה אלהים לפנות בקר


ולאמנון רע ושׁמו יונדב בן שׁמעה אחי דוד ויונדב אישׁ חכם מאד


הנגלו לך שׁערי מות ושׁערי צלמות תראה


על חלת לחם חמץ יקריב קרבנו על זבח תודת שׁלמיו


וכעסתה צרתה גם כעס בעבור הרעמה כי סגר יהוה בעד רחמה


ממנו פנה ממנו יתד ממנו קשׁת מלחמה ממנו יצא כל נוגשׂ יחדו


ויאמר אל אהרן קח לך עגל בן בקר לחטאת ואיל לעלה תמימם והקרב לפני יהוה


אז לא אבושׁ בהביטי אל כל מצותיך


וישׁאל שׁאול באלהים הארד אחרי פלשׁתים התתנם ביד ישׂראל ולא ענהו ביום ההוא


שׂרוג נחור תרח


אשׁרי אדם עוז לו בך מסלות בלבבם


אישׁ אחד מכם ירדף אלף כי׀ יהוה אלהיכם הוא הנלחם לכם כאשׁר דבר לכם


ויבא אליהם יהושׁע פתאם כל הלילה עלה מן הגלגל


זרמו מים׀ עבות קול נתנו שׁחקים אף חצציך יתהלכו


קרץ עין יתן עצבת ואויל שׂפתים ילבט


בוטח בעשׁרו הוא יפל וכעלה צדיקים יפרחו


ועתה לכה נא ארה לי את העם הזה כי עצום הוא ממני אולי אוכל נכה בו ואגרשׁנו מן הארץ כי ידעתי את אשׁר תברך מברך ואשׁר תאר יואר


עינים רמות לשׁון שׁקר וידים שׁפכות דם נקי


ואהליבמה ילדה את יעישׁ ואת יעלם ואת קרח אלה בני עשׂו אשׁר ילדו לו בארץ כנען


כי מעלו אבתינו ועשׂו הרע בעיני יהוה אלהינו ויעזבהו ויסבו פניהם ממשׁכן יהוה ויתנו ערף


אלמנות שׁלחת ריקם וזרעות יתמים ידכא


ראשׁית חכמה׀ יראת יהוה שׂכל טוב לכל עשׂיהם תהלתו עמדת לעד


ובית ישׂראל לא יאבו לשׁמע אליך כי אינם אבים לשׁמע אלי כי כל בית ישׂראל חזקי מצח וקשׁי לב המה


לא תאכלנו על הארץ תשׁפכנו כמים


ויהי מקץ עשׂרת ימים ויהי דבר יהוה אל ירמיהו


כל פעל יהוה למענהו וגם רשׁע ליום רעה


ואשׁיבה כל העם אליך כשׁוב הכל האישׁ אשׁר אתה מבקשׁ כל העם יהיה שׁלום


ויואל בן זכרי פקיד עליהם ויהודה בן הסנואה על העיר משׁנה


חמה אין לי מי יתנני שׁמיר שׁית במלחמה אפשׂעה בה אציתנה יחד


ובני מררי מחלי ומושׁי אלה משׁפחת הלוי לתלדתם


וישׁלח תעי את יורם בנו אל המלך דוד לשׁאל לו לשׁלום ולברכו על אשׁר נלחם בהדדעזר ויכהו כי אישׁ מלחמות תעי היה הדדעזר ובידו היו כלי כסף וכלי זהב וכלי נחשׁת


טרף נתן ליראיו יזכר לעולם בריתו


אנכי עשׂיתי ארץ ואדם עליה בראתי אני ידי נטו שׁמים וכל צבאם צויתי


גם תמול גם שׁלשׁום גם בהיות שׁאול מלך אתה המוציא והמביא את ישׂראל ויאמר יהוה אלהיך לך אתה תרעה את עמי את ישׂראל ואתה תהיה נגיד על עמי ישׂראל


הלא הם יורוך יאמרו לך ומלבם יוצאו מלים


ויך יונתן את נציב פלשׁתים אשׁר בגבע וישׁמעו פלשׁתים ושׁאול תקע בשׁופר בכל הארץ לאמר ישׁמעו העברים


ופתח הצלע למנח פתח אחד דרך הצפון ופתח אחד לדרום ורחב מקום המנח חמשׁ אמות סביב׀ סביב


וחצר שׁועל ובלה ועצם


זכר נא מי הוא נקי אבד ואיפה ישׁרים נכחדו


אם חטאת מה תפעל בו ורבו פשׁעיך מה תעשׂה לו


יתור הרים מרעהו ואחר כל ירוק ידרושׁ


ויבא גד אל דויד ויאמר לו כה אמר יהוה קבל לך


ויאמר יהוה אלי היטבת לראות כי שׁקד אני על דברי לעשׂתו


זכרה אלהי לטוביה ולסנבלט כמעשׂיו אלה וגם לנועדיה הנביאה וליתר הנביאים אשׁר היו מיראים אותי


כי כבגד יאכלם עשׁ וכצמר יאכלם סס וצדקתי לעולם תהיה וישׁועתי לדור דורים


והיה אם למד ילמדו את דרכי עמי להשׁבע בשׁמי חי יהוה כאשׁר למדו את עמי להשׁבע בבעל ונבנו בתוך עמי


כל אדם חזו בו אנושׁ יביט מרחוק


כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל היטיבו דרכיכם ומעלליכם ואשׁכנה אתכם במקום הזה


עצת יהוה לעולם תעמד מחשׁבות לבו לדר ודר


ויאמר המלך ויעשׂו ארון אחד ויתנהו בשׁער בית יהוה חוצה


ועתה אל יפל דמי ארצה מנגד פני יהוה כי יצא מלך ישׂראל לבקשׁ את פרעשׁ אחד כאשׁר ירדף הקרא בהרים


ויאמר יוסף אל אחיו גשׁו נא אלי ויגשׁו ויאמר אני יוסף אחיכם אשׁר מכרתם אתי מצרימה


ויכם מערוער ועד בואך מנית עשׂרים עיר ועד אבל כרמים מכה גדולה מאד ויכנעו בני עמון מפני בני ישׂראל


ומה יענה מלאכי גוי כי יהוה יסד ציון ובה יחסו עניי עמו


ואפן וארד מן ההר וההר בער באשׁ ושׁני לחת הברית על שׁתי ידי


לא תעבר בה רגל אדם ורגל בהמה לא תעבר בה ולא תשׁב ארבעים שׁנה


כי אצק מים על צמא ונזלים על יבשׁה אצק רוחי על זרעך וברכתי על צאצאיך


ומצאת את לבבו נאמן לפניך וכרות עמו הברית לתת את ארץ הכנעני החתי האמרי והפרזי והיבוסי והגרגשׁי לתת לזרעו ותקם את דבריך כי צדיק אתה


טוב אחרית דבר מראשׁיתו טוב ארך רוח מגבה רוח


כי אם יהיה לבער קין עד מה אשׁור תשׁבך


מפני הכשׂדים כי יראו מפניהם כי הכה ישׁמעאל בן נתניה את גדליהו בן אחיקם אשׁר הפקיד מלך בבל בארץ


תועבת יהוה שׂפתי שׁקר ועשׂי אמונה רצונו


תקעו שׁופר בציון והריעו בהר קדשׁי ירגזו כל ישׁבי הארץ כי בא יום יהוה כי קרוב


עדות׀ ביהוסף שׂמו בצאתו על ארץ מצרים שׂפת לא ידעתי אשׁמע


וגם אני אעשׂה בחמה לא תחוס עיני ולא אחמל וקראו באזני קול גדול ולא אשׁמע אותם


כתוב בה בגוים נשׁמע וגשׁמו אמר אתה והיהודים חשׁבים למרוד על כן אתה בונה החומה ואתה הוה להם למלך כדברים האלה


וארבעים אדני כסף תעשׂה תחת עשׂרים הקרשׁ שׁני אדנים תחת הקרשׁ האחד לשׁתי ידתיו ושׁני אדנים תחת הקרשׁ האחד לשׁתי ידתיו


אל תשׁכח קול צרריך שׁאון קמיך עלה תמיד


ויפן כה וכה וירא כי אין אישׁ ויך את המצרי ויטמנהו בחול


ויאמר יהוה אל יהושׁע לאמר


סורו ממני כל פעלי און כי שׁמע יהוה קול בכיי


פנית לפניה ותשׁרשׁ שׁרשׁיה ותמלא ארץ


ואנכי נטעתיך שׂרק כלה זרע אמת ואיך נהפכת לי סורי הגפן נכריה


ואבוא אל ירושׁלם ואהי שׁם ימים שׁלשׁה


ויקח יתרו חתן משׁה את צפרה אשׁת משׁה אחר שׁלוחיה


עלי סמכה חמתך וכל משׁבריך ענית סלה


ויסעו ממתקה ויחנו בחשׁמנה


וערת אילם מאדמים וערת תחשׁים ועצי שׂטים


ויאמר המלך גזרו את הילד החי לשׁנים ותנו את החצי לאחת ואת החצי לאחת


הביאה למוסר לבך ואזנך לאמרי דעת


מחשׁבות צדיקים משׁפט תחבלות רשׁעים מרמה


ויהי בשׁתי עשׂרה שׁנה בעשׂרי בחמשׁה לחדשׁ לגלותנו בא אלי הפליט מירושׁלם לאמר הכתה העיר


וישׁלח יהוא בכל ישׂראל ויבאו כל עבדי הבעל ולא נשׁאר אישׁ אשׁר לא בא ויבאו בית הבעל וימלא בית הבעל פה לפה


לכן כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל לא יכרת אישׁ ליונדב בן רכב עמד לפני כל הימים


ארור מקלה אביו ואמו ואמר כל העם אמן


כי הנה קטן נתתיך בגוים בזוי באדם


ואולך אתכם ארבעים שׁנה במדבר לא בלו שׂלמתיכם מעליכם ונעלך לא בלתה מעל רגלך


דרך עצל כמשׂכת חדק וארח ישׁרים סללה


והיה׀ עקב תשׁמעון את המשׁפטים האלה ושׁמרתם ועשׂיתם אתם ושׁמר יהוה אלהיך לך את הברית ואת החסד אשׁר נשׁבע לאבתיך


בדרך אשׁר בא בה ישׁוב ואל העיר הזאת לא יבוא נאם יהוה


חדשׁים לבקרים רבה אמונתך


ויעל יהודה ויתן יהוה את הכנעני והפרזי בידם ויכום בבזק עשׂרת אלפים אישׁ


לכן הנה ימים באים נאם יהוה ולא יאמר עוד חי יהוה אשׁר העלה את בני ישׂראל מארץ מצרים


ואענה חרפי דבר כי בטחתי בדברך


ותאמר נעמי לשׁתי כלתיה לכנה שׁבנה אשׁה לבית אמה יעשׂה יהוה עמכם חסד כאשׁר עשׂיתם עם המתים ועמדי


כי כה אמר יהוה אלהי ישׂראל אלי קח את כוס היין החמה הזאת מידי והשׁקיתה אתו את כל הגוים אשׁר אנכי שׁלח אותך אליהם


וכל בית יוסף ואחיו ובית אביו רק טפם וצאנם ובקרם עזבו בארץ גשׁן


יזכר׀ עון אבתיו אל יהוה וחטאת אמו אל תמח


ויאמר משׁה אל אהרן מה עשׂה לך העם הזה כי הבאת עליו חטאה גדלה


ותקח יהושׁבעת בת המלך את יואשׁ בן אחזיהו ותגנב אתו מתוך בני המלך המומתים ותתן אתו ואת מינקתו בחדר המטות ותסתירהו יהושׁבעת בת המלך יהורם אשׁת יהוידע הכהן כי היא היתה אחות אחזיהו מפני עתליהו ולא המיתתהו


וארח לחברה עם פעלי און וללכת עם אנשׁי רשׁע


סמוך לבו לא יירא עד אשׁר יראה בצריו


כי עם קדושׁ אתה ליהוה אלהיך ובך בחר יהוה להיות לו לעם סגלה מכל העמים אשׁר על פני האדמה


כל יודעיך בעמים שׁממו עליך בלהות היית ואינך עד עולם


לולי יהוה שׁהיה לנו בקום עלינו אדם


ויקצף נעמן וילך ויאמר הנה אמרתי אלי׀ יצא יצוא ועמד וקרא בשׁם יהוה אלהיו והניף ידו אל המקום ואסף המצרע


דבר שׁקר ישׂנא צדיק ורשׁע יבאישׁ ויחפיר


ושׁמרו את משׁמרתי ולא ישׂאו עליו חטא ומתו בו כי יחללהו אני יהוה מקדשׁם


הדבר אשׁר דבר יהוה אל ירמיהו הנביא לבוא נבוכדראצר מלך בבל להכות את ארץ מצרים


ונתתי קנאתי בך ועשׂו אותך בחמה אפך ואזניך יסירו ואחריתך בחרב תפול המה בניך ובנותיך יקחו ואחריתך תאכל באשׁ


ויבא אל הגר ותהר ותרא כי הרתה ותקל גברתה בעיניה


דאגה בלב אישׁ ישׁחנה ודבר טוב ישׂמחנה


וידעו הגוים כי בעונם גלו בית ישׂראל על אשׁר מעלו בי ואסתר פני מהם ואתנם ביד צריהם ויפלו בחרב כלם


ויאמר יהוה אל קין למה חרה לך ולמה נפלו פניך


וכפר הכהן על כל עדת בני ישׂראל ונסלח להם כי שׁגגה הוא והם הביאו את קרבנם אשׁה ליהוה וחטאתם לפני יהוה על שׁגגתם


ואחרי כן נגשׁו כל בני ישׂראל ויצום את כל אשׁר דבר יהוה אתו בהר סיני


יפתח יהוה׀ לך את אוצרו הטוב את השׁמים לתת מטר ארצך בעתו ולברך את כל מעשׂה ידך והלוית גוים רבים ואתה לא תלוה


ולעוג מלך הבשׁן כי לעולם חסדו


כהניה חמסו תורתי ויחללו קדשׁי בין קדשׁ לחל לא הבדילו ובין הטמא לטהור לא הודיעו ומשׁבתותי העלימו עיניהם ואחל בתוכם


וירם משׁה את ידו ויך את הסלע במטהו פעמים ויצאו מים רבים ותשׁת העדה ובעירם


והורדתיך את יורדי בור אל עם עולם והושׁבתיך בארץ תחתיות כחרבות מעולם את יורדי בור למען לא תשׁבי ונתתי צבי בארץ חיים


ועתה שׁלח העז את מקנך ואת כל אשׁר לך בשׂדה כל האדם והבהמה אשׁר ימצא בשׂדה ולא יאסף הביתה וירד עלהם הברד ומתו


רעו עמים וחתו והאזינו כל מרחקי ארץ התאזרו וחתו התאזרו וחתו


וישׁמע בן הדד אל המלך אסא וישׁלח את שׂרי החילים אשׁר לו על ערי ישׂראל ויך את עיון ואת דן ואת אבל בית מעכה ואת כל כנרות על כל ארץ נפתלי


ויאמרו את אדני צוה יהוה לתת את הארץ בנחלה בגורל לבני ישׂראל ואדני צוה ביהוה לתת את נחלת צלפחד אחינו לבנתיו


ונתתי פני באישׁ ההוא והשׂמתיהו לאות ולמשׁלים והכרתיו מתוך עמי וידעתם כי אני יהוה


ויקם ירבעם בן נבט עבד שׁלמה בן דויד וימרד על אדניו


וילך עבדיהו לקראת אחאב ויגד לו וילך אחאב לקראת אליהו


ידעתי כי כל אשׁר יעשׂה האלהים הוא יהיה לעולם עליו אין להוסיף וממנו אין לגרע והאלהים עשׂה שׁיראו מלפניו


וירכב יהוא וילך יזרעאלה כי יורם שׁכב שׁמה ואחזיה מלך יהודה ירד לראות את יורם


תנה עון על עונם ואל יבאו בצדקתך


בשׁבעים נפשׁ ירדו אבתיך מצרימה ועתה שׂמך יהוה אלהיך ככוכבי השׁמים לרב


הודו לאל השׁמים כי לעולם חסדו


זדון לבך השׁיאך שׁכני בחגוי סלע מרום שׁבתו אמר בלבו מי יורדני ארץ


ואמרו בני עמך לא יתכן דרך אדני והמה דרכם לא יתכן


אמנם יהוה החריבו מלכי אשׁור את הגוים ואת ארצם


ולתשׁובת השׁנה שׁלח המלך נבוכדנאצר ויבאהו בבלה עם כלי חמדת בית יהוה וימלך את צדקיהו אחיו על יהודה וירושׁלם


ויצוה המלך את ירחמאל בן המלך ואת שׂריהו בן עזריאל ואת שׁלמיהו בן עבדאל לקחת את ברוך הספר ואת ירמיהו הנביא ויסתרם יהוה


מהלל אקרא יהוה ומאיבי אושׁע


ונתתי להם בביתי ובחומתי יד ושׁם טוב מבנים ומבנות שׁם עולם אתן לו אשׁר לא יכרת


ימאסו כמו מים יתהלכו למו ידרך חצו כמו יתמללו


ואת בני המכים לא המית ככתוב בספר תורת משׁה אשׁר צוה יהוה לאמר לא יומתו אבות על בנים ובנים לא יומתו על אבות כי אם אישׁ בחטאו ימות


כה אמר יהוה למשׁיחו לכורשׁ אשׁר החזקתי בימינו לרד לפניו גוים ומתני מלכים אפתח לפתח לפניו דלתים ושׁערים לא יסגרו


וילך בדרך בית אחאב ויעשׂ הרע בעיני יהוה כבית אחאב כי חתן בית אחאב הוא


תודיעני ארח חיים שׂבע שׂמחות את פניך נעמות בימינך נצח


ויאמר אלי זאת האלה היוצאת על פני כל הארץ כי כל הגנב מזה כמוה נקה וכל הנשׁבע מזה כמוה נקה


וידעת כי לא בצדקתך יהוה אלהיך נתן לך את הארץ הטובה הזאת לרשׁתה כי עם קשׁה ערף אתה


ותהי המחצה חלק היצאים בצבא מספר הצאן שׁלשׁ מאות אלף ושׁלשׁים אלף ושׁבעת אלפים וחמשׁ מאות


בימינו היה׀ הקסם ירושׁלם לשׂום כרים לפתח פה ברצח להרים קול בתרועה לשׂום כרים על שׁערים לשׁפך סללה לבנות דיק


ישׁלח בם׀ חרון אפו עברה וזעם וצרה משׁלחת מלאכי רעים


ותקח תמר אפר על ראשׁה וכתנת הפסים אשׁר עליה קרעה ותשׂם ידה על ראשׁה ותלך הלוך וזעקה


ונתתה את הפרכת תחת הקרסים והבאת שׁמה מבית לפרכת את ארון העדות והבדילה הפרכת לכם בין הקדשׁ ובין קדשׁ הקדשׁים


להקוץ השׁבעי לאביה השׁמיני


לבעבור סבב את פני הדבר עשׂה עבדך יואב את הדבר הזה ואדני חכם כחכמת מלאך האלהים לדעת את כל אשׁר בארץ


כה אמר אדני יהוה האתה הוא אשׁר דברתי בימים קדמונים ביד עבדי נביאי ישׂראל הנבאים בימים ההם שׁנים להביא אתך עליהם


ותתם השׁנה ההוא ויבאו אליו בשׁנה השׁנית ויאמרו לו לא נכחד מאדני כי אם תם הכסף ומקנה הבהמה אל אדני לא נשׁאר לפני אדני בלתי אם גויתנו ואדמתנו


בן אלקנה בן ירחם בן אליאל בן תוח


ויעמדו אישׁ תחתיו סביב למחנה וירץ כל המחנה ויריעו ויניסו


כה׀ אמר יהוה מה מצאו אבותיכם בי עול כי רחקו מעלי וילכו אחרי ההבל ויהבלו


ויקרא המלך ליהוידע הראשׁ ויאמר לו מדוע לא דרשׁת על הלוים להביא מיהודה ומירושׁלם את משׂאת משׁה עבד יהוה והקהל לישׂראל לאהל העדות


וישׁלח שׁאול מלאכים לקחת את דוד ותאמר חלה הוא


והקים יהוה לו מלך על ישׂראל אשׁר יכרית את בית ירבעם זה היום ומה גם עתה


אדם ערום כסה דעת ולב כסילים יקרא אולת


וישׁלח אלי סנבלט כדבר הזה פעם חמישׁית את נערו ואגרת פתוחה בידו


כי כל העשׁר אשׁר הציל אלהים מאבינו לנו הוא ולבנינו ועתה כל אשׁר אמר אלהים אליך עשׂה


ככל הדברים האלה וככל החזון הזה כן דבר נתן אל דויד


מבן שׁלשׁים שׁנה ומעלה ועד בן חמשׁים שׁנה כל הבא לצבא לעבדה באהל מועד


ויחר לשׁאול מאד וירע בעיניו הדבר הזה ויאמר נתנו לדוד רבבות ולי נתנו האלפים ועוד לו אך המלוכה


העל אלה לוא אפקד נאם יהוה ואם בגוי אשׁר כזה לא תתנקם נפשׁי


וסכרים עליהם יועצים להפר עצתם כל ימי כורשׁ מלך פרס ועד מלכות דריושׁ מלך פרס


ותפתח הארץ את פיה ותבלע אתם ואת בתיהם ואת כל האדם אשׁר לקרח ואת כל הרכושׁ


וירא כל ישׂראל כי לא שׁמע המלך אליהם וישׁבו העם את המלך דבר׀ לאמר מה לנו חלק בדוד ולא נחלה בבן ישׁי לאהליך ישׂראל עתה ראה ביתך דוד וילך ישׂראל לאהליו


ופלשׁתים באו וינטשׁו בעמק רפאים


וירץ אל עלי ויאמר הנני כי קראת לי ויאמר לא קראתי שׁוב שׁכב וילך וישׁכב


כי לא קדמו את בני ישׂראל בלחם ובמים וישׂכר עליו את בלעם לקללו ויהפך אלהינו הקללה לברכה


ארור עשׂה מלאכת יהוה רמיה וארור מנע חרבו מדם


ויהי ביום השׁביעי וימת הילד ויראו עבדי דוד להגיד לו׀ כי מת הילד כי אמרו הנה בהיות הילד חי דברנו אליו ולא שׁמע בקולנו ואיך נאמר אליו מת הילד ועשׂה רעה


ויצא המלך וכל ביתו ברגליו ויעזב המלך את עשׂר נשׁים פלגשׁים לשׁמר הבית


ויסירו את אלהי הנכר מקרבם ויעבדו את יהוה ותקצר נפשׁו בעמל ישׂראל


אין בארון רק שׁני הלחות אשׁר נתן משׁה בחרב אשׁר כרת יהוה עם בני ישׂראל בצאתם ממצרים


וסרו הצפרדעים ממך ומבתיך ומעבדיך ומעמך רק ביאר תשׁארנה


ואוציאם מארץ מצרים ואבאם אל המדבר


ונתתה את מזבח הזהב לקטרת לפני ארון העדת ושׂמת את מסך הפתח למשׁכן


ויקראו אל לוט ויאמרו לו איה האנשׁים אשׁר באו אליך הלילה הוציאם אלינו ונדעה אתם


כי מראשׁ צרים אראנו ומגבעות אשׁורנו הן עם לבדד ישׁכן ובגוים לא יתחשׁב


קרבת ביום אקראך אמרת אל תירא


לקוח מאת הגולה מחלדי ומאת טוביה ומאת ידעיה ובאת אתה ביום ההוא ובאת בית יאשׁיה בן צפניה אשׁר באו מבבל


אל תיגע להעשׁיר מבינתך חדל


לעג לרשׁ חרף עשׂהו שׂמח לאיד לא ינקה


כי כה׀ אמר יהוה רנו ליעקב שׂמחה וצהלו בראשׁ הגוים השׁמיעו הללו ואמרו הושׁע יהוה את עמך את שׁארית ישׂראל


ושׁחט את בן הבקר לפני יהוה והקריבו בני אהרן הכהנים את הדם וזרקו את הדם על המזבח סביב אשׁר פתח אהל מועד


תועבת יהוה כל גבה לב יד ליד לא ינקה


ועד שׂר הצבא הגדיל וממנו הרים התמיד והשׁלך מכון מקדשׁו


שׁרץ ארצם צפרדעים בחדרי מלכיהם


ושׁם אתנו נער עברי עבד לשׂר הטבחים ונספר לו ויפתר לנו את חלמתינו אישׁ כחלמו פתר


ושׁערים ועדיתים והגדרה וגדרתים ערים ארבע עשׂרה וחצריהן


ויקבצו עם רב ויסתמו את כל המעינות ואת הנחל השׁוטף בתוך הארץ לאמר למה יבואו מלכי אשׁור ומצאו מים רבים


ויראו בני ישׂראל ויאמרו אישׁ אל אחיו מן הוא כי לא ידעו מה הוא ויאמר משׁה אלהם הוא הלחם אשׁר נתן יהוה לכם לאכלה


ויאמר המלך להמן מהר קח את הלבושׁ ואת הסוס כאשׁר דברת ועשׂה כן למרדכי היהודי היושׁב בשׁער המלך אל תפל דבר מכל אשׁר דברת


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


מי יתן תבוא שׁאלתי ותקותי יתן אלוה


העזבים ארחות ישׁר ללכת בדרכי חשׁך


והשׁמתי אני את הארץ ושׁממו עליה איביכם הישׁבים בה


הבו לכם אנשׁים חכמים ונבנים וידעים לשׁבטיכם ואשׂימם בראשׁיכם


ויהי ביום כלות משׁה להקים את המשׁכן וימשׁח אתו ויקדשׁ אתו ואת כל כליו ואת המזבח ואת כל כליו וימשׁחם ויקדשׁ אתם


ויפנו וינסו המדברה אל סלע הרמון שׁשׁ מאות אישׁ וישׁבו בסלע רמון ארבעה חדשׁים


ויקם דוד ויעבר הוא ושׁשׁ מאות אישׁ אשׁר עמו אל אכישׁ בן מעוך מלך גת


כלו עיני לאמרתך לאמר מתי תנחמני


ודברי שׂנאה סבבוני וילחמוני חנם


ובחרשׁת אבן למלאת ובחרשׁת עץ לעשׂות בכל מלאכת מחשׁבת


ויהי בך הפך מן הנשׁים בתזנותיך ואחריך לא זונה ובתתך אתנן ואתנן לא נתן לך ותהי להפך


שׁוק התרומה וחזה התנופה על אשׁי החלבים יביאו להניף תנופה לפני יהוה והיה לך ולבניך אתך לחק עולם כאשׁר צוה יהוה


אנושׁ כחציר ימיו כציץ השׂדה כן יציץ


כל חטאתו אשׁר חטא לא תזכרנה לו משׁפט וצדקה עשׂה חיו יחיה


ומשׁל אל בית המרי משׁל ואמרת אליהם כה אמר אדני יהוה שׁפת הסיר שׁפת וגם יצק בו מים


כה׀ אמר יהוה על כל שׁכני הרעים הנגעים בנחלה אשׁר הנחלתי את עמי את ישׂראל הנני נתשׁם מעל אדמתם ואת בית יהודה אתושׁ מתוכם


יכרסמנה חזיר מיער וזיז שׂדי ירענה


וירדפו יואב ואבישׁי אחרי אבנר והשׁמשׁ באה והמה באו עד גבעת אמה אשׁר על פני גיח דרך מדבר גבעון


וכל ישׂראל בימי זרבבל ובימי נחמיה נתנים מניות המשׁררים והשׁערים דבר יום ביומו ומקדשׁים ללוים והלוים מקדשׁים לבני אהרן


וישׁמע העם את הדבר הרע הזה ויתאבלו ולא שׁתו אישׁ עדיו עליו


והשׁבט האחד יהיה לו למען׀ עבדי דוד ולמען ירושׁלם העיר אשׁר בחרתי בה מכל שׁבטי ישׂראל


חתם בצרור פשׁעי ותטפל על עוני


הנה שׁם יהוה בא ממרחק בער אפו וכבד משׂאה שׂפתיו מלאו זעם ולשׁונו כאשׁ אכלת


וישׁביהן קצרי יד חתו ויבשׁו היו עשׂב שׂדה וירק דשׁא חציר גגות ושׁדפה לפני קמה


ואלה פקודי הלוי למשׁפחתם לגרשׁון משׁפחת הגרשׁני לקהת משׁפחת הקהתי למררי משׁפחת המררי


וישׁב אליו והנה נצב על עלתו הוא וכל שׂרי מואב


ואת שׂדה העיר ואת חצריה נתנו לכלב בן יפנה באחזתו


כצרור אבן במרגמה כן נותן לכסיל כבוד


וישׁבו אליו והוא ישׁב ביריחו ויאמר אלהם הלוא אמרתי אליכם אל תלכו


שׁבעת ימים ילבשׁם הכהן תחתיו מבניו אשׁר יבא אל אהל מועד לשׁרת בקדשׁ


ובני בלע אצבון ועזי ועזיאל וירימות ועירי חמשׁה ראשׁי בית אבות גבורי חילים והתיחשׂם עשׂרים ושׁנים אלף ושׁלשׁים וארבעה


תשׁיבנו אחור מני צר ומשׂנאינו שׁסו למו


ומן בני אליצפן שׁמרי ויעואל ומן בני אסף זכריהו ומתניהו


ועתה חי יהוה אשׁר הכינני ויושׁיביני על כסא דוד אבי ואשׁר עשׂה לי בית כאשׁר דבר כי היום יומת אדניהו


כי הנני מקים את הכשׂדים הגוי המר והנמהר ההולך למרחבי ארץ לרשׁת משׁכנות לא לו


בחדשׁ השׁלישׁי לצאת בני ישׂראל מארץ מצרים ביום הזה באו מדבר סיני


הלוים בני ישׁוע וקדמיאל לבני הודויה שׁבעים וארבעה


ויבא גם אל רחל ויאהב גם את רחל מלאה ויעבד עמו עוד שׁבע שׁנים אחרות


ויבא אצל עמדי ובבאו נבעתי ואפלה על פני ויאמר אלי הבן בן אדם כי לעת קץ החזון


וראו כל בשׂר כי אני יהוה בערתיה לא תכבה


ויעברו בני ראובן ובני גד וחצי שׁבט המנשׁה חמשׁים לפני בני ישׂראל כאשׁר דבר אליהם משׁה


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


חי יהוה וברוך צורי וירם אלהי צור ישׁעי


ויאמר ירמיהו אל כל העם על הגברים ועל הנשׁים ועל כל העם הענים אתו דבר לאמר


מה לידידי בביתי עשׂותה המזמתה הרבים ובשׂר קדשׁ יעברו מעליך כי רעתכי אז תעלזי


ויקח המן את הלבושׁ ואת הסוס וילבשׁ את מרדכי וירכיבהו ברחוב העיר ויקרא לפניו ככה יעשׂה לאישׁ אשׁר המלך חפץ ביקרו


והותרך יהוה לטובה בפרי בטנך ובפרי בהמתך ובפרי אדמתך על האדמה אשׁר נשׁבע יהוה לאבתיך לתת לך


משׁיב רעה תחת טובה לא תמישׁ רעה מביתו


פלגי מים ירדו עיני על לא שׁמרו תורתך


מי יבלני עיר מבצר מי נחני עד אדום


וישׂמחו העם על התנדבם כי בלב שׁלם התנדבו ליהוה וגם דויד המלך שׂמח שׂמחה גדולה


אלה׀ תלדות יעקב יוסף בן שׁבע עשׂרה שׁנה היה רעה את אחיו בצאן והוא נער את בני בלהה ואת בני זלפה נשׁי אביו ויבא יוסף את דבתם רעה אל אביהם


ומלאכה רבה היה לו בערי יהודה ואנשׁי מלחמה גבורי חיל בירושׁלם


וירמיהו לקח׀ מגלה אחרת ויתנה אל ברוך בן נריהו הספר ויכתב עליה מפי ירמיהו את כל דברי הספר אשׁר שׂרף יהויקים מלך יהודה באשׁ ועוד נוסף עליהם דברים רבים כהמה


ושׁחט את הצפר האחת אל כלי חרשׂ על מים חיים


ויהיו פקדיהם למשׁפחתם לבית אבתם אלפים ושׁשׁ מאות ושׁלשׁים


כי הארץ אשׁר אתה בא שׁמה לרשׁתה לא כארץ מצרים הוא אשׁר יצאתם משׁם אשׁר תזרע את זרעך והשׁקית ברגלך כגן הירק


וייראו כל אדם ויגידו פעל אלהים ומעשׂהו השׂכילו


וליויריב מתני לידעיה עזי


ויאמר יהוה אל משׁה אמר אל הכהנים בני אהרן ואמרת אלהם לנפשׁ לא יטמא בעמיו


ותבאנה אל רעואל אביהן ויאמר מדוע מהרתן בא היום


לא תעשׁק את רעך ולא תגזל לא תלין פעלת שׂכיר אתך עד בקר


ומשׁה היה רעה את צאן יתרו חתנו כהן מדין וינהג את הצאן אחר המדבר ויבא אל הר האלהים חרבה


לפיד בוז לעשׁתות שׁאנן נכון למועדי רגל


לדוד׀ אודך בכל לבי נגד אלהים אזמרך


ויאמרו ראו ראינו כי היה יהוה׀ עמך ונאמר תהי נא אלה בינותינו בינינו ובינך ונכרתה ברית עמך


לרחביהו לבני רחביהו הראשׁ ישׁיה


ומלתם את ערלת לבבכם וערפכם לא תקשׁו עוד


על כל שׁפים במדבר באו שׁדדים כי חרב ליהוה אכלה מקצה ארץ ועד קצה הארץ אין שׁלום לכל בשׂר


אישׁ אהב חכמה ישׂמח אביו ורעה זונות יאבד הון


ולקחת מן הדם אשׁר על המזבח ומשׁמן המשׁחה והזית על אהרן ועל בגדיו ועל בניו ועל בגדי בניו אתו וקדשׁ הוא ובגדיו ובניו ובגדי בניו אתו


וינחלו בני יוסף מנשׁה ואפרים


ובא הכהן וראה והנה פשׂה הנגע בבית צרעת ממארת הוא בבית טמא הוא


או אישׁ אשׁר תעבר עליו רוח קנאה וקנא את אשׁתו והעמיד את האשׁה לפני יהוה ועשׂה לה הכהן את כל התורה הזאת


ויאמר יהוה אל משׁה השׁכם בבקר והתיצב לפני פרעה הנה יוצא המימה ואמרת אליו כה אמר יהוה שׁלח עמי ויעבדני


ויעל מלך ישׂראל ויהושׁפט מלך יהודה אל רמת גלעד


לכן הנבא ואמרת אליהם כה אמר אדני יהוה הנה אני פתח את קברותיכם והעליתי אתכם מקברותיכם עמי והבאתי אתכם אל אדמת ישׂראל


ויקראו לרבקה ויאמרו אליה התלכי עם האישׁ הזה ותאמר אלך


בעיר ישׁקו בחומה ירצון בבתים יעלו בעד החלונים יבאו כגנב


גם אם ישׁכבו שׁנים וחם להם ולאחד איך יחם


ולא שׁמרתם משׁמרת קדשׁי ותשׂימון לשׁמרי משׁמרתי במקדשׁי לכם


ויבאו כל שׁבטי ישׂראל אל דוד חברונה ויאמרו לאמר הננו עצמך ובשׂרך אנחנו


עיני כל אליך ישׂברו ואתה נותן להם את אכלם בעתו


וגם יהודה תלחם בירושׁלם ואסף חיל כל הגוים סביב זהב וכסף ובגדים לרב מאד


ויתגנב העם ביום ההוא לבוא העיר כאשׁר יתגנב העם הנכלמים בנוסם במלחמה


ונבנה את החומה ותקשׁר כל החומה עד חציה ויהי לב לעם לעשׂות


וישׁ אשׁר אמרים בנינו ובנתינו אנחנו רבים ונקחה דגן ונאכלה ונחיה


מי יתן טהור מטמא לא אחד


לאמר אל הכהנים אשׁר לבית יהוה צבאות ואל הנביאים לאמר האבכה בחדשׁ החמשׁי הנזר כאשׁר עשׂיתי זה כמה שׁנים


נגשׁשׁה כעורים קיר וכאין עינים נגשׁשׁה כשׁלנו בצהרים כנשׁף באשׁמנים כמתים


ואדברה בעדתיך נגד מלכים ולא אבושׁ


יחשׂך נפשׁו מני שׁחת וחיתו מעבר בשׁלח


ואישׁ כי ימרט ראשׁו קרח הוא טהור הוא


וירא אהרן ויבן מזבח לפניו ויקרא אהרן ויאמר חג ליהוה מחר


עבד אדמתו ישׂבע לחם ומרדף רקים ישׂבע רישׁ


הלוים בימי אלישׁיב יוידע ויוחנן וידוע כתובים ראשׁי אבות והכהנים על מלכות דריושׁ הפרסי


רשׁ ואישׁ תככים נפגשׁו מאיר עיני שׁניהם יהוה


ותהיין מרת רוח ליצחק ולרבקה


בעת ההיא קצץ חזקיה את דלתות היכל יהוה ואת האמנות אשׁר צפה חזקיה מלך יהודה ויתנם למלך אשׁור


למה יגרע שׁם אבינו מתוך משׁפחתו כי אין לו בן תנה לנו אחזה בתוך אחי אבינו


ויצאו אחרינו עד התיקנו אותם מן העיר כי יאמרו נסים לפנינו כאשׁר בראשׁנה ונסנו לפניהם


אויל ביום יודע כעסו וכסה קלון ערום


זבובי מות יבאישׁ יביע שׁמן רוקח יקר מחכמה מכבוד סכלות מעט


למטה דן עמיאל בן גמלי


וגם אשׁר לא שׁאלת נתתי לך גם עשׁר גם כבוד אשׁר לא היה כמוך אישׁ במלכים כל ימיך


יעשׂה פרעה ויפקד פקדים על הארץ וחמשׁ את ארץ מצרים בשׁבע שׁני השׂבע


עתה רוץ נא לקראתה ואמר לה השׁלום לך השׁלום לאישׁך השׁלום לילד ותאמר שׁלום


בני לבנה בני חגבה בני עקוב


הט אזנך ושׁמע דברי חכמים ולבך תשׁית לדעתי


בדיך מתים יחרישׁו ותלעג ואין מכלם


לנכרי תשׁיך ולאחיך לא תשׁיך למען יברכך יהוה אלהיך בכל משׁלח ידך על הארץ אשׁר אתה בא שׁמה לרשׁתה


בן שׁבע שׁנים יהואשׁ במלכו


ויאמר מיכיהו אם שׁוב תשׁוב בשׁלום לא דבר יהוה בי ויאמר שׁמעו עמים כלם


והיה כעץ שׁתול על פלגי מים אשׁר פריו׀ יתן בעתו ועלהו לא יבול וכל אשׁר יעשׂה יצליח


נחה שׁקטה כל הארץ פצחו רנה


וביום השׁמיני ימול בשׂר ערלתו


ופקדתי על כל הדולג על המפתן ביום ההוא הממלאים בית אדניהם חמס ומרמה


לא יועילו אוצרות רשׁע וצדקה תציל ממות


ענה דודי ואמר לי קומי לך רעיתי יפתי ולכי לך


פר אחד בן בקר איל אחד כבשׂ אחד בן שׁנתו לעלה


ואני ברב חסדך אבוא ביתך אשׁתחוה אל היכל קדשׁך ביראתך


מקום ספיר אבניה ועפרת זהב לו


דעו כי יהוה הוא אלהים הוא עשׂנו ולא אנחנו עמו וצאן מרעיתו


ואת תזנותיה ממצרים לא עזבה כי אותה שׁכבו בנעוריה והמה עשׂו דדי בתוליה וישׁפכו תזנותם עליה


כי עתה׀ תבוא אליך ותלא תגע עדיך ותבהל


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


יהוה מלך עולם ועד אבדו גוים מארצו


אישׁ על דגלו באתת לבית אבתם יחנו בני ישׂראל מנגד סביב לאהל מועד יחנו


בניהו פרעתני הדי מנחלי געשׁ


אל תתגרו בם כי לא אתן לכם מארצם עד מדרך כף רגל כי ירשׁה לעשׂו נתתי את הר שׂעיר


בחורים וגם בתולות זקנים עם נערים


בחון נתתיך בעמי מבצר ותדע ובחנת את דרכם


ערב וכל נשׂיאי קדר המה סחרי ידך בכרים ואילים ועתודים בם סחריך


וישׁכב יהואחז עם אבתיו ויקברהו בשׁמרון וימלך יואשׁ בנו תחתיו


ויגל יהוה את עיני בלעם וירא את מלאך יהוה נצב בדרך וחרבו שׁלפה בידו ויקד וישׁתחו לאפיו


ואם באלה לא תוסרו לי והלכתם עמי קרי


ושׂעיר חטאת אחד לכפר עליכם


ויאמר הקשׁית לשׁאול אם תראה אתי לקח מאתך יהי לך כן ואם אין לא יהיה


ישׁגו צאני בכל ההרים ועל כל גבעה רמה ועל כל פני הארץ נפצו צאני ואין דורשׁ ואין מבקשׁ


והנביאים יהיו לרוח והדבר אין בהם כה יעשׂה להם


ונתן את אלהיהם באשׁ כי לא אלהים המה כי אם מעשׂה ידי אדם עץ ואבן ויאבדום


וראה הכהן את הנגע בעור הבשׂר ושׂער בנגע הפך׀ לבן ומראה הנגע עמק מעור בשׂרו נגע צרעת הוא וראהו הכהן וטמא אתו


ודויד וכל ישׂראל משׂחקים לפני האלהים בכל עז ובשׁירים ובכנרות ובנבלים ובתפים ובמצלתים ובחצצרות


חטאת עמי יאכלו ואל עונם ישׂאו נפשׁו


ובקתי את עצת יהודה וירושׁלם במקום הזה והפלתים בחרב לפני איביהם וביד מבקשׁי נפשׁם ונתתי את נבלתם למאכל לעוף השׁמים ולבהמת הארץ


ויאמרו למלך אשׁור לאמר הגוים אשׁר הגלית ותושׁב בערי שׁמרון לא ידעו את משׁפט אלהי הארץ וישׁלח בם את האריות והנם ממיתים אותם כאשׁר אינם ידעים את משׁפט אלהי הארץ


וישׁכב בעשׁא עם אבתיו ויקבר בתרצה וימלך אלה בנו תחתיו


הזכירו לגוים הנה השׁמיעו על ירושׁלם נצרים באים מארץ המרחק ויתנו על ערי יהודה קולם


ואתם תהיו לי ממלכת כהנים וגוי קדושׁ אלה הדברים אשׁר תדבר אל בני ישׂראל


אמה ארכו ואמה רחבו רבוע יהיה ואמתים קמתו ממנו קרנתיו


והיה אם זרע ישׂראל ועלה מדין ועמלק ובני קדם ועלו עליו


הביטו אל אברהם אביכם ואל שׂרה תחוללכם כי אחד קראתיו ואברכהו וארבהו


לא יסכו ליהוה׀ יין ולא יערבו לו זבחיהם כלחם אונים להם כל אכליו יטמאו כי לחמם לנפשׁם לא יבוא בית יהוה


וגבר ימות ויחלשׁ ויגוע אדם ואיו


וירגנו באהליהם לא שׁמעו בקול יהוה


שׁמע עמי ואעידה בך ישׂראל אם תשׁמע לי


ויענו בני גד ובני ראובן לאמר את אשׁר דבר יהוה אל עבדיך כן נעשׂה


בדברים לא יוסר עבד כי יבין ואין מענה


היתה עלי יד יהוה ויוצאני ברוח יהוה ויניחני בתוך הבקעה והיא מלאה עצמות


יהרג בברד גפנם ושׁקמותם בחנמל


ומן התחברות אליו יעשׂה מרמה ועלה ועצם במעט גוי


מה טבו אהליך יעקב משׁכנתיך ישׂראל


ויהי׀ ביום השׁשׁי לקטו לחם משׁנה שׁני העמר לאחד ויבאו כל נשׂיאי העדה ויגידו למשׁה


ומשׁמרתם הארן והשׁלחן והמנרה והמזבחת וכלי הקדשׁ אשׁר ישׁרתו בהם והמסך וכל עבדתו


וישׁב ראובן אל הבור והנה אין יוסף בבור ויקרע את בגדיו


לא יסור׀ מני חשׁך ינקתו תיבשׁ שׁלהבת ויסור ברוח פיו


ויאמר דוד הכי ישׁ עוד אשׁר נותר לבית שׁאול ואעשׂה עמו חסד בעבור יהונתן


כי יפלא ממך דבר למשׁפט בין דם׀ לדם בין דין לדין ובין נגע לנגע דברי ריבת בשׁעריך וקמת ועלית אל המקום אשׁר יבחר יהוה אלהיך בו


על כן לא יאכלו בני ישׂראל את גיד הנשׁה אשׁר על כף הירך עד היום הזה כי נגע בכף ירך יעקב בגיד הנשׁה


וילכדוה ביום ההוא ויכוה לפי חרב ואת כל הנפשׁ אשׁר בה ביום ההוא החרים ככל אשׁר עשׂה ללכישׁ


דבר ואמרת כה אמר׀ אדני יהוה הנני עליך פרעה מלך מצרים התנים הגדול הרבץ בתוך יאריו אשׁר אמר לי יארי ואני עשׂיתני


וכלכלתי אתך שׁם כי עוד חמשׁ שׁנים רעב פן תורשׁ אתה וביתך וכל אשׁר לך


ויהי ממחרת ויקח המכבר ויטבל במים ויפרשׂ על פניו וימת וימלך חזהאל תחתיו


ויבאו אל בני ראובן ואל בני גד ואל חצי שׁבט מנשׁה אל ארץ הגלעד וידברו אתם לאמר


ורחץ את בשׂרו במים במקום קדושׁ ולבשׁ את בגדיו ויצא ועשׂה את עלתו ואת עלת העם וכפר בעדו ובעד העם


המביט לארץ ותרעד יגע בהרים ויעשׁנו


ארח לצדיק מישׁרים ישׁר מעגל צדיק תפלס


וחצור חדתה וקריות חצרון היא חצור


רוח צפון תחולל גשׁם ופנים נזעמים לשׁון סתר


בריח ניחח ארצה אתכם בהוציאי אתכם מן העמים וקבצתי אתכם מן הארצות אשׁר נפצתם בם ונקדשׁתי בכם לעיני הגוים


לשׁלל שׁלל ולבז בז להשׁיב ידך על חרבות נושׁבת ואל עם מאסף מגוים עשׂה מקנה וקנין ישׁבי על טבור הארץ


כל באיה לא ישׁובון ולא ישׂיגו ארחות חיים


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


תרם ידך על צריך וכל איביך יכרתו


תפלה לעני כי יעטף ולפני יהוה ישׁפך שׂיחו


ותצלח עליו רוח יהוה וישׁסעהו כשׁסע הגדי ומאומה אין בידו ולא הגיד לאביו ולאמו את אשׁר עשׂה


וישׂא דוד והעם אשׁר אתו את קולם ויבכו עד אשׁר אין בהם כח לבכות


בטרם לדת חק כמץ עבר יום בטרם׀ לא יבוא עליכם חרון אף יהוה בטרם לא יבוא עליכם יום אף יהוה


תכסה שׂנאה במשׁאון תגלה רעתו בקהל


והיה ככלתך לקרא את הספר הזה תקשׁר עליו אבן והשׁלכתו אל תוך פרת


פן ירדף גאל הדם אחרי הרצח כי יחם לבבו והשׂיגו כי ירבה הדרך והכהו נפשׁ ולו אין משׁפט מות כי לא שׂנא הוא לו מתמול שׁלשׁום


וירא את עמלק וישׂא משׁלו ויאמר ראשׁית גוים עמלק ואחריתו עדי אבד


אם המצא תמצא בידו הגנבה משׁור עד חמור עד שׂה חיים שׁנים ישׁלם


וישׁכב יחזקיהו עם אבתיו ויקברהו במעלה קברי בני דויד וכבוד עשׂו לו במותו כל יהודה וישׁבי ירושׁלם וימלך מנשׁה בנו תחתיו


וארחתו ארחת תמיד נתנה לו מאת המלך דבר יום ביומו כל ימי חיו


הן יחתף מי ישׁיבנו מי יאמר אליו מה תעשׂה


בחדשׁ השׁני בארבעה עשׂר יום בין הערבים יעשׂו אתו על מצות ומררים יאכלהו


ישׂאו כתף וכנור וישׂמחו לקול עוגב


ויקרבו וישׂאם בכתנתם אל מחוץ למחנה כאשׁר דבר משׁה


ושׁמרתם את כל המצוה אשׁר אנכי מצוך היום למען תחזקו ובאתם וירשׁתם את הארץ אשׁר אתם עברים שׁמה לרשׁתה


ויען המלך את העם קשׁה ויעזב את עצת הזקנים אשׁר יעצהו


אתה תדבר את כל אשׁר אצוך ואהרן אחיך ידבר אל פרעה ושׁלח את בני ישׂראל מארצו


ואחיו לאליעזר רחביהו בנו וישׁעיהו בנו וירם בנו וזכרי בנו ושׁלמות בנו


ועשׂיתם את חקתי ואת משׁפטי תשׁמרו ועשׂיתם אתם וישׁבתם על הארץ לבטח


קדשׁ ישׂראל ליהוה ראשׁית תבואתה כל אכליו יאשׁמו רעה תבא אליהם נאם יהוה


וישׁבו הכהנים והלוים והשׁוערים והמשׁררים ומן העם והנתינים וכל ישׂראל בעריהם ויגע החדשׁ השׁביעי ובני ישׂראל בעריהם


חזק ונתחזק בעד עמנו ובעד ערי אלהינו ויהוה יעשׂה הטוב בעיניו


וינחם יהוה כי עשׂה את האדם בארץ ויתעצב אל לבו


עליו ישׁאגו כפרים נתנו קולם וישׁיתו ארצו לשׁמה עריו נצתה מבלי ישׁב


וכל מעשׂר בקר וצאן כל אשׁר יעבר תחת השׁבט העשׂירי יהיה קדשׁ ליהוה


כי כרם יהוה צבאות בית ישׂראל ואישׁ יהודה נטע שׁעשׁועיו ויקו למשׁפט והנה משׂפח לצדקה והנה צעקה


מים עמקים דברי פי אישׁ נחל נבע מקור חכמה


וילכדו ערים בצרות ואדמה שׁמנה ויירשׁו בתים מלאים כל טוב ברות חצובים כרמים וזיתים ועץ מאכל לרב ויאכלו וישׂבעו וישׁמינו ויתעדנו בטובך הגדול


וזעקתם ביום ההוא מלפני מלככם אשׁר בחרתם לכם ולא יענה יהוה אתכם ביום ההוא


ויאמר נתן אל דויד כל אשׁר בלבבך עשׂה כי האלהים עמך


ויאמר יפתח אליהם אישׁ ריב הייתי אני ועמי ובני עמון מאד ואזעק אתכם ולא הושׁעתם אותי מידם


ההימיר גוי אלהים והמה לא אלהים ועמי המיר כבודו בלוא יועיל


ויבא אל אביו ויאמר אבי ויאמר הנני מי אתה בני


השׁבעתי אתכם בנות ירושׁלם בצבאות או באילות השׂדה אם תעירו׀ ואם תעוררו את האהבה עד שׁתחפץ


והשׂרף אתה יכבס בגדיו במים ורחץ בשׂרו במים וטמא עד הערב


מי הקדימני ואשׁלם תחת כל השׁמים לי הוא


אתה תקום תרחם ציון כי עת לחננה כי בא מועד


כי את כל זה נתתי אל לבי ולבור את כל זה אשׁר הצדיקים והחכמים ועבדיהם ביד האלהים גם אהבה גם שׂנאה אין יודע האדם הכל לפניהם


כי אמר בכח ידי עשׂיתי ובחכמתי כי נבנותי ואסיר׀ גבולת עמים ועתידתיהם שׁושׂתי ואוריד כאביר יושׁבים


והמשׁלח את השׂעיר לעזאזל יכבס בגדיו ורחץ את בשׂרו במים ואחרי כן יבוא אל המחנה


ותורדם בחבל בעד החלון כי ביתה בקיר החומה ובחומה היא יושׁבת


ברכו יהוה׀ כל מעשׂיו בכל מקמות ממשׁלתו ברכי נפשׁי את יהוה


ויחלקם דויד וצדוק מן בני אלעזר ואחימלך מן בני איתמר לפקדתם בעבדתם


והמלך שׁלמה ברוך וכסא דוד יהיה נכון לפני יהוה עד עולם


השׁמר לך פן תנקשׁ אחריהם אחרי השׁמדם מפניך ופן תדרשׁ לאלהיהם לאמר איכה יעבדו הגוים האלה את אלהיהם ואעשׂה כן גם אני


ויכתב משׁה את מוצאיהם למסעיהם על פי יהוה ואלה מסעיהם למוצאיהם


מי יתן׀ בשׁאול תצפנני תסתירני עד שׁוב אפך תשׁית לי חק ותזכרני


וכל הארץ מבקשׁים את פני שׁלמה לשׁמע את חכמתו אשׁר נתן אלהים בלבו


הארץ אשׁר הכה יהוה לפני עדת ישׂראל ארץ מקנה הוא ולעבדיך מקנה


אשׁר יאמרך למזמה נשׂא לשׁוא עריך


אותם יראה פרעה ונחם על כל המונה חללי חרב פרעה וכל חילו נאם אדני יהוה


ויעשׂ המלך כסא שׁן גדול ויצפהו זהב מופז


וביום השׁביעי מקרא קדשׁ יהיה לכם כל מלאכת עבדה לא תעשׂו


חלילה לי מיהוה משׁלח ידי במשׁיח יהוה ועתה קח נא את החנית אשׁר מראשׁתו ואת צפחת המים ונלכה לנו


מה ברי ומה בר בטני ומה בר נדרי


וישׁבו המלאכים ויאמרו כה אמר בן הדד לאמר כי שׁלחתי אליך לאמר כספך וזהבך ונשׁיך ובניך לי תתן


שׂמה לשׁממה אבלה עלי שׁממה נשׁמה כל הארץ כי אין אישׁ שׂם על לב


בוקה ומבוקה ומבלקה ולב נמס ופק ברכים וחלחלה בכל מתנים ופני כלם קבצו פארור


וראה רכב צמד פרשׁים רכב חמור רכב גמל והקשׁיב קשׁב רב קשׁב


אשׁרי העם שׁככה לו אשׁרי העם שׁיהוה אלהיו


וירדפו חיל כשׂדים אחר המלך וישׂגו אתו בערבות ירחו וכל חילו נפצו מעליו


היו צריה לראשׁ איביה שׁלו כי יהוה הוגה על רב פשׁעיה עולליה הלכו שׁבי לפני צר


השׂמחים לעשׂות רע יגילו בתהפכות רע


ודרך לפניהם כמראה הלשׁכות אשׁר דרך הצפון כארכן כן רחבן וכל מוצאיהן וכמשׁפטיהן וכפתחיהן


כה אמר יהוה עמדו על דרכים וראו ושׁאלו׀ לנתבות עולם אי זה דרך הטוב ולכו בה ומצאו מרגוע לנפשׁכם ויאמרו לא נלך


וילכו בני מכיר בן מנשׁה גלעדה וילכדה ויורשׁ את האמרי אשׁר בה


ויכן יהוה את הממלכה בידו ויתנו כל יהודה מנחה ליהושׁפט ויהי לו עשׁר וכבוד לרב


אם תמתיק בפיו רעה יכחידנה תחת לשׁונו


יהוה ידע מחשׁבות אדם כי המה הבל


בני חרם שׁלשׁ מאות ועשׂרים


עד שׁקרים לא ינקה ויפיח כזבים יאבד


מים גדלוהו תהום רממתהו את נהרתיה הלך סביבות מטעה ואת תעלתיה שׁלחה אל כל עצי השׂדה


ואנכי יהוה אלהיך רגע הים ויהמו גליו יהוה צבאות שׁמו


עתה בני יהי יהוה עמך והצלחת ובנית בית יהוה אלהיך כאשׁר דבר עליך


אבוא בגברות אדני יהוה אזכיר צדקתך לבדך


וילך שׁמשׁון עזתה וירא שׁם אשׁה זונה ויבא אליה


ויצאו שׂרי פלשׁתים ויהי׀ מדי צאתם שׂכל דוד מכל עבדי שׁאול וייקר שׁמו מאד


ותען אסתר המלכה ותאמר אם מצאתי חן בעיניך המלך ואם על המלך טוב תנתן לי נפשׁי בשׁאלתי ועמי בבקשׁתי


ויאספו ירושׁלם עם רב לעשׂות את חג המצות בחדשׁ השׁני קהל לרב מאד


אלה אשׁר נחל משׁה בערבות מואב מעבר לירדן יריחו מזרחה


כי גרים אנחנו לפניך ותושׁבים ככל אבתינו כצל׀ ימינו על הארץ ואין מקוה


ואת בעלת ואת כל ערי המסכנות אשׁר היו לשׁלמה ואת כל ערי הרכב ואת ערי הפרשׁים ואת׀ כל חשׁק שׁלמה אשׁר חשׁק לבנות בירושׁלם ובלבנון ובכל ארץ ממשׁלתו


הוא יתחטא בו ביום השׁלישׁי וביום השׁביעי יטהר ואם לא יתחטא ביום השׁלישׁי וביום השׁביעי לא יטהר


משׁלי שׁלמה בן דוד מלך ישׂראל


ושׁתית אותה ומצית ואת חרשׂיה תגרמי ושׁדיך תנתקי כי אני דברתי נאם אדני יהוה


ויאמר דוד לאחימלך הכהן המלך צוני דבר ויאמר אלי אישׁ אל ידע מאומה את הדבר אשׁר אנכי שׁלחך ואשׁר צויתך ואת הנערים יודעתי אל מקום פלני אלמוני


על ראשׁי ההרים יזבחו ועל הגבעות יקטרו תחת אלון ולבנה ואלה כי טוב צלה על כן תזנינה בנותיכם וכלותיכם תנאפנה


כי מה יותר לחכם מן הכסיל מה לעני יודע להלך נגד החיים


מה לכם אתם משׁלים את המשׁל הזה על אדמת ישׂראל לאמר אבות יאכלו בסר ושׁני הבנים תקהינה


גם מתרפה במלאכתו אח הוא לבעל משׁחית


נגשׂ והוא נענה ולא יפתח פיו כשׂה לטבח יובל וכרחל לפני גזזיה נאלמה ולא יפתח פיו


שׁיתו לבכם׀ לחילה פסגו ארמנותיה למען תספרו לדור אחרון


ואלה היו בני אהליבמה בת ענה בת צבעון אשׁת עשׂו ותלד לעשׂו את יעישׁ ואת יעלם ואת קרח


וילך וימצאהו אריה בדרך וימיתהו ותהי נבלתו משׁלכת בדרך והחמור עמד אצלה והאריה עמד אצל הנבלה


לאמר הן ישׁלח אישׁ את אשׁתו והלכה מאתו והיתה לאישׁ אחר הישׁוב אליה עוד הלוא חנוף תחנף הארץ ההיא ואת זנית רעים רבים ושׁוב אלי נאם יהוה


בני בני שׁשׁ מאות ארבעים ושׁנים


השׁתחוו ליהוה בהדרת קדשׁ חילו מפניו כל הארץ


לא תסיג גבול רעך אשׁר גבלו ראשׁנים בנחלתך אשׁר תנחל בארץ אשׁר יהוה אלהיך נתן לך לרשׁתה


ולא שׁמעתי בקול מורי ולמלמדי לא הטיתי אזני


ונבח הלך וילכד את קנת ואת בנתיה ויקרא לה נבח בשׁמו


יחמל עליה ולא יעזבנה וימנענה בתוך חכו


אליאל ועובד ויעשׂיאל המצביה


ועבדת לו את האדמה אתה ובניך ועבדיך והבאת והיה לבן אדניך לחם ואכלו ומפיבשׁת בן אדניך יאכל תמיד לחם על שׁלחני ולציבא חמשׁה עשׂר בנים ועשׂרים עבדים


כי אם תכבסי בנתר ותרבי לך ברית נכתם עונך לפני נאם אדני יהוה


ועתה ישׁב נא עבדך תחת הנער עבד לאדני והנער יעל עם אחיו


ויהיו דבריו עם יואב בן צרויה ועם אביתר הכהן ויעזרו אחרי אדניה


ויהי גבולם חלקת וחלי ובטן ואכשׁף


ויכהו ישׂראל לפי חרב ויירשׁ את ארצו מארנן עד יבק עד בני עמון כי עז גבול בני עמון


הכינו לבניו מטבח בעון אבותם בל יקמו וירשׁו ארץ ומלאו פני תבל ערים


אשׁ תמיד תוקד על המזבח לא תכבה


והיה כעוף נודד קן משׁלח תהיינה בנות מואב מעברת לארנון


ותקעו בהן ונועדו אליך כל העדה אל פתח אהל מועד


עת נשׁברת מימים במעמקי מים מערבך וכל קהלך בתוכך נפלו


בעת ההיא יאמר לעם הזה ולירושׁלם רוח צח שׁפיים במדבר דרך בת עמי לוא לזרות ולוא להבר


ולקח הכהן מים קדשׁים בכלי חרשׂ ומן העפר אשׁר יהיה בקרקע המשׁכן יקח הכהן ונתן אל המים


ולאחאב שׁבעים בנים בשׁמרון ויכתב יהוא ספרים וישׁלח שׁמרון אל שׂרי יזרעאל הזקנים ואל האמנים אחאב לאמר


וקריתים ושׂבמה וצרת השׁחר בהר העמק


ונשׂאו עונם כעון הדרשׁ כעון הנביא יהיה


ואלה בני אחוד אלה הם ראשׁי אבות ליושׁבי גבע ויגלום אל מנחת


אלה בני רחל אשׁר ילד ליעקב כל נפשׁ ארבעה עשׂר


ויבן שׁלמה את גזר ואת בית חרן תחתון


וראיתם ושׂשׂ לבכם ועצמותיכם כדשׁא תפרחנה ונודעה יד יהוה את עבדיו וזעם את איביו


ויועדו כל המלכים האלה ויבאו ויחנו יחדו אל מי מרום להלחם עם ישׂראל


ושׁמרת את משׁמרת׀ יהוה אלהיך ללכת בדרכיו לשׁמר חקתיו מצותיו ומשׁפטיו ועדותיו ככתוב בתורת משׁה למען תשׂכיל את כל אשׁר תעשׂה ואת כל אשׁר תפנה שׁם


הכיוצר הזה לא אוכל לעשׂות לכם בית ישׂראל נאם יהוה הנה כחמר ביד היוצר כן אתם בידי בית ישׂראל


תתן לראשׁך לוית חן עטרת תפארת תמגנך


ויען בעז ויאמר לה הגד הגד לי כל אשׁר עשׂית את חמותך אחרי מות אישׁך ותעזבי אביך ואמך וארץ מולדתך ותלכי אל עם אשׁר לא ידעת תמול שׁלשׁום


כי הנני אליכם ופניתי אליכם ונעבדתם ונזרעתם


כי כה אמר יהוה לא יכרת לדוד אישׁ ישׁב על כסא בית ישׂראל


ויעברו וילכו ותבא להם השׁמשׁ אצל הגבעה אשׁר לבנימן


ותאמר אם הנער חי יהוה וחי נפשׁך אם אעזבך ויקם וילך אחריה


למטה אשׁר סתור בן מיכאל


גם יהודה שׁת קציר לך בשׁובי שׁבות עמי


אי זה הדרך ישׁכן אור וחשׁך אי זה מקמו


שׂאי עיניך על שׁפים וראי איפה לא שׁגלת על דרכים ישׁבת להם כערבי במדבר ותחניפי ארץ בזנותיך וברעתך


כי עוני אגיד אדאג מחטאתי


כי קנאתי בהוללים שׁלום רשׁעים אראה


בשׁנת עשׂרים ושׁשׁ שׁנה לאסא מלך יהודה מלך אלה בן בעשׁא על ישׂראל בתרצה שׁנתים


ואעשׂה למען שׁמי לבלתי החל לעיני הגוים אשׁר הוצאתים לעיניהם


ושׁתים דלתות להיכל ולקדשׁ


ונשׁמו במות ישׂחק ומקדשׁי ישׂראל יחרבו וקמתי על בית ירבעם בחרב


ושׁחטת את האיל ולקחת מדמו ונתתה על תנוך אזן אהרן ועל תנוך אזן בניו הימנית ועל בהן ידם הימנית ועל בהן רגלם הימנית וזרקת את הדם על המזבח סביב


אמרתי אשׁמרה דרכי מחטוא בלשׁוני אשׁמרה לפי מחסום בעד רשׁע לנגדי


כי לא ינוח שׁבט הרשׁע על גורל הצדיקים למען לא ישׁלחו הצדיקים בעולתה ידיהם


ואברהם זקן בא בימים ויהוה ברך את אברהם בכל


יהוה עיניך הלוא לאמונה הכיתה אתם ולא חלו כליתם מאנו קחת מוסר חזקו פניהם מסלע מאנו לשׁוב


ויעל כבוד יהוה מעל תוך העיר ויעמד על ההר אשׁר מקדם לעיר


ויקם יעקב וישׂא את בניו ואת נשׁיו על הגמלים


ויירשׁו את ארצו ואת ארץ׀ עוג מלך הבשׁן שׁני מלכי האמרי אשׁר בעבר הירדן מזרח שׁמשׁ


ויאמר דוד שׁאול אליו ואל נערו אן הלכתם ויאמר לבקשׁ את האתנות ונראה כי אין ונבוא אל שׁמואל


הנה אנכי שׂם את ירושׁלם סף רעל לכל העמים סביב וגם על יהודה יהיה במצור על ירושׁלם


ואולם הכסא אשׁר ישׁפט שׁם אלם המשׁפט עשׂה וספון בארז מהקרקע עד הקרקע


וידבר משׁה אל בני ישׂראל לעשׂת הפסח


והנשׂא את נבלתם יכבס בגדיו וטמא עד הערב טמאים המה לכם


אנכי אנכי יהוה ואין מבלעדי מושׁיע


ואת החוי ואת הערקי ואת הסיני


לחם אבירים אכל אישׁ צידה שׁלח להם לשׂבע


מה שׁהיה כבר הוא ואשׁר להיות כבר היה והאלהים יבקשׁ את נרדף


ויעשׂ חירום את הכירות ואת היעים ואת המזרקות ויכל חירם לעשׂות את כל המלאכה אשׁר עשׂה למלך שׁלמה בית יהוה


אם יחטא אישׁ לאישׁ ופללו אלהים ואם ליהוה יחטא אישׁ מי יתפלל לו ולא ישׁמעו לקול אביהם כי חפץ יהוה להמיתם


ונודעה החטאת אשׁר חטאו עליה והקריבו הקהל פר בן בקר לחטאת והביאו אתו לפני אהל מועד


ושׁמעת השׁמים את תפלתם ואת תחנתם ועשׂית משׁפטם


וזאת התרומה אשׁר תקחו מאתם זהב וכסף ונחשׁת


ועתה בנותיכם אל תתנו לבניהם ובנתיהם אל תשׂאו לבניכם ולא תדרשׁו שׁלמם וטובתם עד עולם למען תחזקו ואכלתם את טוב הארץ והורשׁתם לבניכם עד עולם


כי תצור אל עיר ימים רבים להלחם עליה לתפשׂה לא תשׁחית את עצה לנדח עליו גרזן כי ממנו תאכל ואתו לא תכרת כי האדם עץ השׂדה לבא מפניך במצור


ויהי גבול בני ראובן הירדן וגבול זאת נחלת בני ראובן למשׁפחתם הערים וחצריהן


ויחץ את שׁלשׁ מאות האישׁ שׁלשׁה ראשׁים ויתן שׁופרות ביד כלם וכדים רקים ולפדים בתוך הכדים


ויאמר יהוה אלי מה אתה ראה עמוס ואמר אנך ויאמר אדני הנני שׂם אנך בקרב עמי ישׂראל לא אוסיף עוד עבור לו


והיה מרב עשׂות חלב יאכל חמאה כי חמאה ודבשׁ יאכל כל הנותר בקרב הארץ


ונר הוליד את קישׁ וקישׁ הוליד את שׁאול ושׁאול הוליד את יהונתן ואת מלכי שׁוע ואת אבינדב ואת אשׁבעל


מחבל בני יהודה נחלת בני שׁמעון כי היה חלק בני יהודה רב מהם וינחלו בני שׁמעון בתוך נחלתם


ואת רסן בין נינוה ובין כלח הוא העיר הגדלה


והנה אנחנו מאלמים אלמים בתוך השׂדה והנה קמה אלמתי וגם נצבה והנה תסבינה אלמתיכם ותשׁתחוין לאלמתי


ויזעקו כל העם אשׁר בעיר לרדף אחריהם וירדפו אחרי יהושׁע וינתקו מן העיר


ותאמר לו אל אודת הרעה הגדולה הזאת מאחרת אשׁר עשׂית עמי לשׁלחני ולא אבה לשׁמע לה


ושׁח גבהות האדם ושׁפל רום אנשׁים ונשׂגב יהוה לבדו ביום ההוא


תרא אשׁקלון ותירא ועזה ותחיל מאד ועקרון כי הבישׁ מבטה ואבד מלך מעזה ואשׁקלון לא תשׁב


ויתחזק המלך רחבעם בירושׁלם וימלך כי בן ארבעים ואחת שׁנה רחבעם במלכו ושׁבע עשׂרה שׁנה׀ מלך בירושׁלם העיר אשׁר בחר יהוה לשׂום את שׁמו שׁם מכל שׁבטי ישׂראל ושׁם אמו נעמה העמנית


כי מאהבת יהוה אתכם ומשׁמרו את השׁבעה אשׁר נשׁבע לאבתיכם הוציא יהוה אתכם ביד חזקה ויפדך מבית עבדים מיד פרעה מלך מצרים


כי לא אל עם עמקי שׂפה וכבדי לשׁון אתה שׁלוח אל בית ישׂראל


כל׀ תרומת הקדשׁים אשׁר ירימו בני ישׂראל ליהוה נתתי לך ולבניך ולבנתיך אתך לחק עולם ברית מלח עולם הוא לפני יהוה לך ולזרעך אתך


באין תהמות חוללתי באין מעינות נכבדי מים


ודוד אז במצודה ומצב פלשׁתים אז בית לחם


ואת החלב ואת הכלית ואת היתרת מן הכבד מן החטאת הקטיר המזבחה כאשׁר צוה יהוה את משׁה


ולא הסב יאשׁיהו פניו ממנו כי להלחם בו התחפשׂ ולא שׁמע אל דברי נכו מפי אלהים ויבא להלחם בבקעת מגדו


וכל ריב אשׁר יבוא עליכם מאחיכם׀ הישׁבים בעריהם בין דם׀ לדם בין תורה למצוה לחקים ולמשׁפטים והזהרתם אתם ולא יאשׁמו ליהוה והיה קצף עליכם ועל אחיכם כה תעשׂון ולא תאשׁמו


פן יראה יהוה ורע בעיניו והשׁיב מעליו אפו


וצבאו ופקדיהם חמשׁה וארבעים אלף ושׁשׁ מאות וחמשׁים


ואם אין לו אחים ונתתם את נחלתו לאחי אביו


ויאמר אליו אל תירא כי לא תמצאך יד שׁאול אבי ואתה תמלך על ישׂראל ואנכי אהיה לך למשׁנה וגם שׁאול אבי ידע כן


גל עיני ואביטה נפלאות מתורתך


ישׁמו ישׁרים על זאת ונקי על חנף יתערר


במערה אשׁר בשׂדה המכפלה אשׁר על פני ממרא בארץ כנען אשׁר קנה אברהם את השׂדה מאת עפרן החתי לאחזת קבר


שׁתים שׁאלתי מאתך אל תמנע ממני בטרם אמות


ויעבר יהושׁע וכל ישׂראל עמו מלבנה לכישׁה ויחן עליה וילחם בה


וביום השׁמיני יקח שׁני כבשׂים תמימים וכבשׂה אחת בת שׁנתה תמימה ושׁלשׁה עשׂרנים סלת מנחה בלולה בשׁמן ולג אחד שׁמן


אמר ויבא ארבה וילק ואין מספר


ויאמר עשׂו ישׁ לי רב אחי יהי לך אשׁר לך


כל הקהל כאחד ארבע רבוא אלפים שׁלשׁ מאות ושׁשׁים


וירדף דוד הוא וארבע מאות אישׁ ויעמדו מאתים אישׁ אשׁר פגרו מעבר את נחל הבשׂור


מי גבר כאיוב ישׁתה לעג כמים


ויפקדם בבזק ויהיו בני ישׂראל שׁלשׁ מאות אלף ואישׁ יהודה שׁלשׁים אלף


ויקם האישׁ ללכת ויפצר בו חתנו וישׁב וילן שׁם


וינוסו בני ישׂראל מפני יהודה ויתנם אלהים בידם


אם על המלך טוב יכתב לאבדם ועשׂרת אלפים ככר כסף אשׁקול על ידי עשׂי המלאכה להביא אל גנזי המלך


ויאמר יהוה אלהים׀ אל הנחשׁ כי עשׂית זאת ארור אתה מכל הבהמה ומכל חית השׂדה על גחנך תלך ועפר תאכל כל ימי חייך


אם עבד יגח השׁור או אמה כסף׀ שׁלשׁים שׁקלים יתן לאדניו והשׁור יסקל


את המנרה הטהרה את נרתיה נרת המערכה ואת כל כליה ואת שׁמן המאור


ויאמר אבשׁלום מי ישׂמני שׁפט בארץ ועלי יבוא כל אישׁ אשׁר יהיה לו ריב ומשׁפט והצדקתיו


מים עמקים עצה בלב אישׁ ואישׁ תבונה ידלנה


שׁבעת ימים תחג ליהוה אלהיך במקום אשׁר יבחר יהוה כי יברכך יהוה אלהיך בכל תבואתך ובכל מעשׂה ידיך והיית אך שׂמח


בן שׁלום בן צדוק בן אחיטוב


ותמת שׂרה בקרית ארבע הוא חברון בארץ כנען ויבא אברהם לספד לשׂרה ולבכתה


כי בם ידין עמים יתן אכל למכביר


אשׁכל הכפר׀ דודי לי בכרמי עין גדי


למנצח משׂכיל לבני קרח


צופה רשׁע לצדיק ומבקשׁ להמיתו


ואל בני ישׂראל תאמר אישׁ אישׁ מבני ישׂראל ומן הגר׀ הגר בישׂראל אשׁר יתן מזרעו למלך מות יומת עם הארץ ירגמהו באבן


על הר גבה עלי לך מבשׂרת ציון הרימי בכח קולך מבשׂרת ירושׁלם הרימי אל תיראי אמרי לערי יהודה הנה אלהיכם


ונתתי אותם שׁמרי משׁמרת הבית לכל עבדתו ולכל אשׁר יעשׂה בו


ואבישׁוע הוליד את בקי ובקי הוליד את עזי


ויחר אף יעקב ברחל ויאמר התחת אלהים אנכי אשׁר מנע ממך פרי בטן


ודמות החיות מראיהם כגחלי אשׁ בערות כמראה הלפדים היא מתהלכת בין החיות ונגה לאשׁ ומן האשׁ יוצא ברק


הרבו עלי מאד מהר ומתן ואתנה כאשׁר תאמרו אלי ותנו לי את הנער לאשׁה


והיהודים והסגנים מאה וחמשׁים אישׁ והבאים אלינו מן הגוים אשׁר סביבתינו על שׁלחני


ויגע על פי ויאמר הנה נגע זה על שׂפתיך וסר עונך וחטאתך תכפר


ויבאו את ראשׁ אישׁ בשׁת אל דוד חברון ויאמרו אל המלך הנה ראשׁ אישׁ בשׁת בן שׁאול איבך אשׁר בקשׁ את נפשׁך ויתן יהוה לאדני המלך נקמות היום הזה משׁאול ומזרעו


חזקו ואמצו אל תיראו ואל תחתו מפני מלך אשׁור ומלפני כל ההמון אשׁר עמו כי עמנו רב מעמו


ראו הפלתי לכם את הגוים הנשׁארים האלה בנחלה לשׁבטיכם מן הירדן וכל הגוים אשׁר הכרתי והים הגדול מבוא השׁמשׁ


העבד ישׂראל אם יליד בית הוא מדוע היה לבז


וישׁכם יעקב בבקר ויקח את האבן אשׁר שׂם מראשׁתיו וישׂם אתה מצבה ויצק שׁמן על ראשׁה


ואת עיבל ואת אבימאל ואת שׁבא


ויהיו כל ימי אדם אשׁר חי תשׁע מאות שׁנה ושׁלשׁים שׁנה וימת


זכר לעולם בריתו דבר צוה לאלף דור


הצילני מאיבי׀ אלהי ממתקוממי תשׂגבני


ויושׁט המלך לאסתר את שׁרבט הזהב ותקם אסתר ותעמד לפני המלך


בני בנימן למשׁפחתם לבלע משׁפחת הבלעי לאשׁבל משׁפחת האשׁבלי לאחירם משׁפחת האחירמי


ויקבצו כל ישׂראל אל דויד חברונה לאמר הנה עצמך ובשׂרך אנחנו


פערו עלי׀ בפיהם בחרפה הכו לחיי יחד עלי יתמלאון


ויאמר אליו דוד התורדני אל הגדוד הזה ויאמר השׁבעה לי באלהים אם תמיתני ואם תסגרני ביד אדני ואורדך אל הגדוד הזה


ויברח הוא וכל אשׁר לו ויקם ויעבר את הנהר וישׂם את פניו הר הגלעד


עשׁשׁה מכעס עיני עתקה בכל צוררי


וישׁבו וילכו בני ראובן ובני גד וחצי׀ שׁבט המנשׁה מאת בני ישׂראל משׁלה אשׁר בארץ כנען ללכת אל ארץ הגלעד אל ארץ אחזתם אשׁר נאחזו בה על פי יהוה ביד משׁה


ויצף את הכרובים זהב


תורה צוה לנו משׁה מורשׁה קהלת יעקב


אך שׁמע נא הדבר הזה אשׁר אנכי דבר באזניך ובאזני כל העם


וזה לך האות אכול השׁנה ספיח ובשׁנה השׁנית סחישׁ ובשׁנה השׁלישׁית זרעו וקצרו ונטעו כרמים ואכלו פרים


הוא היה עם דויד בפס דמים והפלשׁתים נאספו שׁם למלחמה ותהי חלקת השׂדה מלאה שׂעורים והעם נסו מפני פלשׁתים


שׁאול ואבדון נגד יהוה אף כי לבות בני אדם


וקול כנפי הכרובים נשׁמע עד החצר החיצנה כקול אל שׁדי בדברו


ויאמר דוד אל אתי לך ועבר ויעבר אתי הגתי וכל אנשׁיו וכל הטף אשׁר אתו


וכלי חרשׂ אשׁר תבשׁל בו ישׁבר ואם בכלי נחשׁת בשׁלה ומרק ושׁטף במים


את אלה מהם תאכלו את הארבה למינו ואת הסלעם למינהו ואת החרגל למינהו ואת החגב למינהו


יאכלו ענוים׀ וישׂבעו יהללו יהוה דרשׁיו יחי לבבכם לעד


ויחלא אסא בשׁנת שׁלושׁים ותשׁע למלכותו ברגליו עד למעלה חליו וגם בחליו לא דרשׁ את יהוה כי ברפאים


ואם אמרים אתם לא נשׁב בארץ הזאת לבלתי שׁמע בקול יהוה אלהיכם


ואתה אל תירא עבדי יעקב ואל תחת ישׂראל כי הנני מושׁעך מרחוק ואת זרעך מארץ שׁבים ושׁב יעקוב ושׁקט ושׁאנן ואין מחריד


כי מי יאכל ומי יחושׁ חוץ ממני


ויהי בבקר ויכתב דוד ספר אל יואב וישׁלח ביד אוריה


בימים ההם אין מלך בישׂראל אישׁ הישׁר בעיניו יעשׂה


והיה אם לא תשׁמע בקול יהוה אלהיך לשׁמר לעשׂות את כל מצותיו וחקתיו אשׁר אנכי מצוך היום ובאו עליך כל הקללות האלה והשׂיגוך


התשׁכח בתולה עדיה כלה קשׁריה ועמי שׁכחוני ימים אין מספר


ושׁבניהו ויושׁפט ונתנאל ועמשׂי וזכריהו ובניהו ואליעזר הכהנים מחצצרים בחצצרות לפני ארון האלהים ועבד אדם ויחיה שׁערים לארון


לא תעשׂה כן ליהוה אלהיך כי כל תועבת יהוה אשׁר שׂנא עשׂו לאלהיהם כי גם את בניהם ואת בנתיהם ישׂרפו באשׁ לאלהיהם


המה כרעו ונפלו ואנחנו קמנו ונתעודד


כי העמלקי והכנעני שׁם לפניכם ונפלתם בחרב כי על כן שׁבתם מאחרי יהוה ולא יהיה יהוה עמכם


ויעשׂו בני הגולה את הפסח בארבעה עשׂר לחדשׁ הראשׁון


כי שׂפתי כהן ישׁמרו דעת ותורה יבקשׁו מפיהו כי מלאך יהוה צבאות הוא


ויפל יוסף על פני אביו ויבך עליו וישׁק לו


כי יסיף על חטאתו פשׁע בינינו יספוק וירב אמריו לאל


וימת שׂמלה וימלך תחתיו שׁאול מרחבות הנהר


לא ישׂא פני כל כפר ולא יאבה כי תרבה שׁחד


וכי יבא הלוי מאחד שׁעריך מכל ישׂראל אשׁר הוא גר שׁם ובא בכל אות נפשׁו אל המקום אשׁר יבחר יהוה


גם כל האדם אשׁר נתן לו האלהים עשׁר ונכסים והשׁליטו לאכל ממנו ולשׂאת את חלקו ולשׂמח בעמלו זה מתת אלהים היא


ויושׁב יוסף את אביו ואת אחיו ויתן להם אחזה בארץ מצרים במיטב הארץ בארץ רעמסס כאשׁר צוה פרעה


אלה ראשׁי בית אבתם בני ראובן בכר ישׂראל חנוך ופלוא חצרון וכרמי אלה משׁפחת ראובן


אשׁר בנינו׀ כנטעים מגדלים בנעוריהם בנותינו כזוית מחטבות תבנית היכל


ביום ההוא יהיה מצרים כנשׁים וחרד׀ ופחד מפני תנופת יד יהוה צבאות אשׁר הוא מניף עליו


ועשׂרה נשׂאים עמו נשׂיא אחד נשׂיא אחד לבית אב לכל מטות ישׂראל ואישׁ ראשׁ בית אבותם המה לאלפי ישׂראל


כי כאשׁר השׁמים החדשׁים והארץ החדשׁה אשׁר אני עשׂה עמדים לפני נאם יהוה כן יעמד זרעכם ושׁמכם


אלהים בצאתך לפני עמך בצעדך בישׁימון סלה


לכו ונמכרנו לישׁמעאלים וידנו אל תהי בו כי אחינו בשׂרנו הוא וישׁמעו אחיו


ויהי בבקר והנה הוא לאה ויאמר אל לבן מה זאת עשׂית לי הלא ברחל עבדתי עמך ולמה רמיתני


ויבא משׁה וידבר את כל דברי השׁירה הזאת באזני העם הוא והושׁע בן נון


וגם הקמתי את בריתי אתם לתת להם את ארץ כנען את ארץ מגריהם אשׁר גרו בה


ישׁמע חכם ויוסף לקח ונבון תחבלות יקנה


ולשׂאת ולספחת ולבהרת


ואת בני צדקיהו שׁחטו לעיניו ואת עיני צדקיהו עור ויאסרהו בנחשׁתים ויבאהו בבל


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


והצב גלתה העלתה ואמהתיה מנהגות כקול יונים מתפפת על לבבהן


זכרו ראשׁנות מעולם כי אנכי אל ואין עוד אלהים ואפס כמוני


לך זרוע עם גבורה תעז ידך תרום ימינך


לך ואספת את זקני ישׂראל ואמרת אלהם יהוה אלהי אבתיכם נראה אלי אלהי אברהם יצחק ויעקב לאמר פקד פקדתי אתכם ואת העשׂוי לכם במצרים


ואחיה חנן ענן


אם מחוט ועד שׂרוך נעל ואם אקח מכל אשׁר לך ולא תאמר אני העשׁרתי את אברם


ויחזק את המצרות ויתן בהם נגידים ואצרות מאכל ושׁמן ויין


זה הדבר אשׁר דבר יהוה אל מואב מאז


יפקד יהוה אלהי הרוחת לכל בשׂר אישׁ על העדה


ושׁבו דמיהם בראשׁ יואב ובראשׁ זרעו לעלם ולדוד ולזרעו ולביתו ולכסאו יהיה שׁלום עד עולם מעם יהוה


וטבל הכהן את אצבעו בדם והזה מן הדם שׁבע פעמים לפני יהוה את פני פרכת הקדשׁ


ואשׁה כי תהיה זבה דם יהיה זבה בבשׂרה שׁבעת ימים תהיה בנדתה וכל הנגע בה יטמא עד הערב


בן ארבעים שׁנה אישׁ בשׁת בן שׁאול במלכו על ישׂראל ושׁתים שׁנים מלך אך בית יהודה היו אחרי דוד


תחת היותך עזובה ושׂנואה ואין עובר ושׂמתיך לגאון עולם משׂושׂ דור ודור


הון עשׁיר קרית עזו וכחומה נשׂגבה במשׂכיתו


אישׁ אישׁ מזרע אהרן והוא צרוע או זב בקדשׁים לא יאכל עד אשׁר יטהר והנגע בכל טמא נפשׁ או אישׁ אשׁר תצא ממנו שׁכבת זרע


וילכו כל העם הגלגל וימלכו שׁם את שׁאול לפני יהוה בגלגל ויזבחו שׁם זבחים שׁלמים לפני יהוה וישׂמח שׁם שׁאול וכל אנשׁי ישׂראל עד מאד


וטבל הכהן אצבעו מן הדם והזה שׁבע פעמים לפני יהוה את פני הפרכת


ואם בריאה יברא יהוה ופצתה האדמה את פיה ובלעה אתם ואת כל אשׁר להם וירדו חיים שׁאלה וידעתם כי נאצו האנשׁים האלה את יהוה


לבני בנימן תולדתם למשׁפחתם לבית אבתם במספר שׁמת מבן עשׂרים שׁנה ומעלה כל יצא צבא


ואני זאת בריתי אותם אמר יהוה רוחי אשׁר עליך ודברי אשׁר שׂמתי בפיך לא ימושׁו מפיך ומפי זרעך ומפי זרע זרעך אמר יהוה מעתה ועד עולם


כל היום התאוה תאוה וצדיק יתן ולא יחשׂך


ואת מכסה עורת האילם המאדמים ואת מכסה ערת התחשׁים ואת פרכת המסך


ודברי דויד המלך הראשׁנים והאחרנים הנם כתובים על דברי שׁמואל הראה ועל דברי נתן הנביא ועל דברי גד החזה


לא תקם ולא תטר את בני עמך ואהבת לרעך כמוך אני יהוה


ועל׀ גבול דן מפאת קדים עד פאת ימה אשׁר אחד


נותן לרשׁ אין מחסור ומעלים עיניו רב מארות


ויתן יהוה לישׂראל את כל הארץ אשׁר נשׁבע לתת לאבותם וירשׁוה וישׁבו בה


מלך שׁופט באמת דלים כסאו לעד יכון


וכי יגח שׁור את אישׁ או את אשׁה ומת סקול יסקל השׁור ולא יאכל את בשׂרו ובעל השׁור נקי


והיה אם לא יאמינו גם לשׁני האתות האלה ולא ישׁמעון לקלך ולקחת ממימי היאר ושׁפכת היבשׁה והיו המים אשׁר תקח מן היאר והיו לדם ביבשׁת


ואשׂים דברי בפיך ובצל ידי כסיתיך לנטע שׁמים וליסד ארץ ולאמר לציון עמי אתה


וינקשׁו׀ מבקשׁי נפשׁי ודרשׁי רעתי דברו הוות ומרמות כל היום יהגו


ולבנון אין די בער וחיתו אין די עולה


וירא ישׂראל את בני יוסף ויאמר מי אלה


ויגדל הילד ותבאהו לבת פרעה ויהי לה לבן ותקרא שׁמו משׁה ותאמר כי מן המים משׁיתהו


אך הבמות לא סרו ועוד העם לא הכינו לבבם לאלהי אבתיהם


ויגרשׁ יהוה את כל העמים ואת האמרי ישׁב הארץ מפנינו גם אנחנו נעבד את יהוה כי הוא אלהינו


ויהוה הלך לפניהם יומם בעמוד ענן לנחתם הדרך ולילה בעמוד אשׁ להאיר להם ללכת יומם ולילה


ואל פתח אהל מועד לא הביאו להקריב קרבן ליהוה לפני משׁכן יהוה דם יחשׁב לאישׁ ההוא דם שׁפך ונכרת האישׁ ההוא מקרב עמו


לכן כה אמר אדני יהוה יען שׁכחת אותי ותשׁליכי אותי אחרי גוך וגם את שׂאי זמתך ואת תזנותיך


כי אם זכרתני אתך כאשׁר ייטב לך ועשׂית נא עמדי חסד והזכרתני אל פרעה והוצאתני מן הבית הזה


ויאמר אליו המלך עד כמה פעמים אני משׁבעך אשׁר לא תדבר אלי רק אמת בשׁם יהוה


לפניו רגזה ארץ רעשׁו שׁמים שׁמשׁ וירח קדרו וכוכבים אספו נגהם


ובחדשׁ השׁני בשׁבעה ועשׂרים יום לחדשׁ יבשׁה הארץ


ויאמר אליהו לכל העם גשׁו אלי ויגשׁו כל העם אליו וירפא את מזבח יהוה ההרוס


ומלך אין באדום נצב מלך


ומשׁל במכמני הזהב והכסף ובכל חמדות מצרים ולבים וכשׁים במצעדיו


ועמדיהם ארבעה ואדניהם ארבעה נחשׁת וויהם כסף וצפוי ראשׁיהם וחשׁקיהם כסף


כל מלכי גוים כלם שׁכבו בכבוד אישׁ בביתו


והשׁערים שׁלום ועקוב וטלמן ואחימן ואחיהם שׁלום הראשׁ


אלה׀ בני לאה אשׁר ילדה ליעקב בפדן ארם ואת דינה בתו כל נפשׁ בניו ובנותיו שׁלשׁים ושׁלשׁ


גם כספם גם זהבם לא יוכל להצילם ביום עברת יהוה ובאשׁ קנאתו תאכל כל הארץ כי כלה אך נבהלה יעשׂה את כל ישׁבי הארץ


ואשׁר עשׂה לדתן ולאבירם בני אליאב בן ראובן אשׁר פצתה הארץ את פיה ותבלעם ואת בתיהם ואת אהליהם ואת כל היקום אשׁר ברגליהם בקרב כל ישׂראל


שׁובנו אלהי ישׁענו והפר כעסך עמנו


אלהים למדתני מנעורי ועד הנה אגיד נפלאותיך


ענה בדרך כחו קצר ימי


לבני מררי הנותרים ממטה זבולן את רמונו ואת מגרשׁיה את תבור ואת מגרשׁיה


ויעזב את עצת הזקנים אשׁר יעצהו ויועץ את הילדים אשׁר גדלו אתו העמדים לפניו


בני מררי למשׁפחתם לבית אבתם תפקד אתם


יען רך לבבך ותכנע׀ מלפני אלהים בשׁמעך את דבריו על המקום הזה ועל ישׁביו ותכנע לפני ותקרע את בגדיך ותבך לפני וגם אני שׁמעתי נאם יהוה


צוחה על היין בחוצות ערבה כל שׂמחה גלה משׂושׂ הארץ


ויעשׂו כן חרטמי מצרים בלטיהם ויחזק לב פרעה ולא שׁמע אלהם כאשׁר דבר יהוה


ויראו השׁמרים אישׁ יוצא מן העיר ויאמרו לו הראנו נא את מבוא העיר ועשׂינו עמך חסד


ויגברו המים וירבו מאד על הארץ ותלך התבה על פני המים


העת לכם אתם לשׁבת בבתיכם ספונים והבית הזה חרב


ועברים עברו את הירדן ארץ גד וגלעד ושׁאול עודנו בגלגל וכל העם חרדו אחריו


מעם יהוה צבאות תפקד ברעם וברעשׁ וקול גדול סופה וסערה ולהב אשׁ אוכלה


ויך יהוא את כל הנשׁארים לבית אחאב ביזרעאל וכל גדליו ומידעיו וכהניו עד בלתי השׁאיר לו שׂריד


ויאריכו הבדים ויראו ראשׁי הבדים מן הארון על פני הדביר ולא יראו החוצה ויהי שׁם עד היום הזה


ובן הלם אחיו צופח וימנע ושׁלשׁ ועמל


השׁבת מטהרו וכסאו לארץ מגרתה


ומוצא אני מר ממות את האשׁה אשׁר היא מצודים וחרמים לבה אסורים ידיה טוב לפני האלהים ימלט ממנה וחוטא ילכד בה


ונקח את ארצם ונתנה לנחלה לראובני ולגדי ולחצי שׁבט המנשׁי


ויוציאני אל החצר החיצנה ויעבירני אל ארבעת מקצועי החצר והנה חצר במקצע החצר חצר במקצע החצר


כל חרם בישׂראל לך יהיה


ושׁמעת בקול יהוה אלהיך ועשׂית את מצותו ואת חקיו אשׁר אנכי מצוך היום


ברב כח יתחפשׂ לבושׁי כפי כתנתי יאזרני


ונתתי את נקמתי באדום ביד עמי ישׂראל ועשׂו באדום כאפי וכחמתי וידעו את נקמתי נאם אדני יהוה


ואתנך לחרבה ולחרפה בגוים אשׁר סביבותיך לעיני כל עובר


עד באי ולקחתי אתכם אל ארץ כארצכם ארץ דגן ותירושׁ ארץ לחם וכרמים ארץ זית יצהר ודבשׁ וחיו ולא תמתו ואל תשׁמעו אל חזקיהו כי יסית אתכם לאמר יהוה יצילנו


כל צפור טהרה תאכלו


תחת אבתיך יהיו בניך תשׁיתמו לשׂרים בכל הארץ


ועתה חזק זרבבל׀ נאם יהוה וחזק יהושׁע בן יהוצדק הכהן הגדול וחזק כל עם הארץ נאם יהוה ועשׂו כי אני אתכם נאם יהוה צבאות


וארפכשׁד ילד את שׁלח ושׁלח ילד את עבר


אנא יהוה הושׁיעה נא אנא יהוה הצליחה נא


ונדיב נדיבות יעץ והוא על נדיבות יקום


כל העמים תקעו כף הריעו לאלהים בקול רנה


פתאם נפלה בבל ותשׁבר הילילו עליה קחו צרי למכאובה אולי תרפא


לכן כה אעשׂה לך ישׂראל עקב כי זאת אעשׂה לך הכון לקראת אלהיך ישׂראל


ויאמר אליו יהוה לך רד ועלית אתה ואהרן עמך והכהנים והעם אל יהרסו לעלת אל יהוה פן יפרץ בם


אין שׁלום אמר יהוה לרשׁעים


ואני אנה אוליך את חרפתי ואתה תהיה כאחד הנבלים בישׂראל ועתה דבר נא אל המלך כי לא ימנעני ממך


צרור עון אפרים צפונה חטאתו


לחם חמדות לא אכלתי ובשׂר ויין לא בא אל פי וסוך לא סכתי עד מלאת שׁלשׁת שׁבעים ימים


ויגדל הילד ויהי היום ויצא אל אביו אל הקצרים


ויאמר יהושׁע אהה׀ אדני יהוה למה העברת העביר את העם הזה את הירדן לתת אתנו ביד האמרי להאבידנו ולו הואלנו ונשׁב בעבר הירדן


ויאמרו הרק אך במשׁה דבר יהוה הלא גם בנו דבר וישׁמע יהוה


יסר בנך ויניחך ויתן מעדנים לנפשׁך


הקדרים מני קרח עלימו יתעלם שׁלג


ויאמר חי יהוה אשׁר עמדתי לפניו אם אקח ויפצר בו לקחת וימאן


ויכבד פרעה את לבו גם בפעם הזאת ולא שׁלח את העם


ויאמר אל נא יחר לאדני ואדברה אולי ימצאון שׁם שׁלשׁים ויאמר לא אעשׂה אם אמצא שׁם שׁלשׁים


ואקבצם אל הנהר הבא אל אהוא ונחנה שׁם ימים שׁלשׁה ואבינה בעם ובכהנים ומבני לוי לא מצאתי שׁם


וישׁלח שׁמה סוסים ורכב וחיל כבד ויבאו לילה ויקפו על העיר


כי לא הרבה יזכר את ימי חייו כי האלהים מענה בשׂמחת לבו


ועל הצאן יזיז ההגרי כל אלה שׂרי הרכושׁ אשׁר למלך דויד


וקראתי עליו לכל הרי חרב נאם אדני יהוה חרב אישׁ באחיו תהיה


ויהי כראות מלך העי וימהרו וישׁכימו ויצאו אנשׁי העיר לקראת ישׂראל למלחמה הוא וכל עמו למועד לפני הערבה והוא לא ידע כי ארב לו מאחרי העיר


ויבקשׁ שׁלמה להמית את ירבעם ויקם ירבעם ויברח מצרים אל שׁישׁק מלך מצרים ויהי במצרים עד מות שׁלמה


כל נפשׁ אשׁר תאכל כל דם ונכרתה הנפשׁ ההוא מעמיה


ויהי׀ כקרוא יהודי שׁלשׁ דלתות וארבעה יקרעה בתער הספר והשׁלך אל האשׁ אשׁר אל האח עד תם כל המגלה על האשׁ אשׁר על האח


כי כה אמר יהוה כאשׁר הבאתי אל העם הזה את כל הרעה הגדולה הזאת כן אנכי מביא עליהם את כל הטובה אשׁר אנכי דבר עליהם


ותצלח רוח אלהים על שׁאול בשׁמעו את הדברים האלה ויחר אפו מאד


ועוד אני מדבר בתפלה והאישׁ גבריאל אשׁר ראיתי בחזון בתחלה מעף ביעף נגע אלי כעת מנחת ערב


אל נקמות יהוה אל נקמות הופיע


והשׁקיתי ארץ צפתך מדמך אל ההרים ואפקים ימלאון ממך


ויהיו בני אונם שׁמי וידע ובני שׁמי נדב ואבישׁור


ונסעו הקהתים נשׂאי המקדשׁ והקימו את המשׁכן עד באם


רצון מלכים שׂפתי צדק ודבר ישׁרים יאהב


ואלה בני שׁותלח לערן משׁפחת הערני


ויגף יהוה את העם על אשׁר עשׂו את העגל אשׁר עשׂה אהרן


תעיתי כשׂה אבד בקשׁ עבדך כי מצותיך לא שׁכחתי


אשׁה זנה וחללה לא יקחו ואשׁה גרושׁה מאישׁה לא יקחו כי קדשׁ הוא לאלהיו


תן לחכם ויחכם עוד הודע לצדיק ויוסף לקח


התקשׁר מעדנות כימה או משׁכות כסיל תפתח


כי בטרם ידע הנער מאס ברע ובחר בטוב תעזב האדמה אשׁר אתה קץ מפני שׁני מלכיה


תבוא תחנתי לפניך כאמרתך הצילני


אלי כבתולה חגרת שׂק על בעל נעוריה


ויקחו עם הארץ את יהואחז בן יאשׁיהו וימליכהו תחת אביו בירושׁלם


ולמיכל בת שׁאול לא היה לה ילד עד יום מותה


ויקמו לפני משׁה ואנשׁים מבני ישׂראל חמשׁים ומאתים נשׂיאי עדה קראי מועד אנשׁי שׁם


והיה יחזקאל לכם למופת ככל אשׁר עשׂה תעשׂו בבאה וידעתם כי אני אדני יהוה


הנה ימים באים נאם יהוה וזרעתי את בית ישׂראל ואת בית יהודה זרע אדם וזרע בהמה


ותפק לרעב נפשׁך ונפשׁ נענה תשׂביע וזרח בחשׁך אורך ואפלתך כצהרים


ושׂרף את הפרה לעיניו את ערה ואת בשׂרה ואת דמה על פרשׁה ישׂרף


ואמרת אליהם כה אמר יהוה היפלו ולא יקומו אם ישׁוב ולא ישׁוב


ויהי ביום השׁביעי יצאו מן העם ללקט ולא מצאו


ויעלו כל העם אחריו והעם מחללים בחללים ושׂמחים שׂמחה גדולה ותבקע הארץ בקולם


וכפר בריתכם את מות וחזותכם את שׁאול לא תקום שׁוט שׁוטף כי יעבר והייתם לו למרמס


ושׁלום בן קורא בן אביסף בן קרח ואחיו לבית אביו הקרחים על מלאכת העבודה שׁמרי הספים לאהל ואבתיהם על מחנה יהוה שׁמרי המבוא


שׂריך סוררים וחברי גנבים כלו אהב שׁחד ורדף שׁלמנים יתום לא ישׁפטו וריב אלמנה לא יבוא אליהם


לשׁמרך מאשׁה זרה מנכריה אמריה החליקה


וביום עשׂרים וארבעה לחדשׁ הזה נאספו בני ישׂראל בצום ובשׂקים ואדמה עליהם


ויתנו׀ את דתי המלך לאחשׁדרפני המלך ופחוות עבר הנהר ונשׂאו את העם ואת בית האלהים


הקיצו שׁכורים ובכו והיללו כל שׁתי יין על עסיס כי נכרת מפיכם


ויאמר דוד אל גד צר לי מאד נפלה נא ביד יהוה כי רבים רחמו וביד אדם אל אפלה


וירא כי אין אישׁ וישׁתומם כי אין מפגיע ותושׁע לו זרעו וצדקתו היא סמכתהו


הלא זה הדבר אשׁר דברנו אליך במצרים לאמר חדל ממנו ונעבדה את מצרים כי טוב לנו עבד את מצרים ממתנו במדבר


כדבר אפרים רתת נשׂא הוא בישׂראל ויאשׁם בבעל וימת


ויהי להם הגבול לפאת צפונה מן הירדן ועלה הגבול אל כתף יריחו מצפון ועלה בהר ימה והיה תצאתיו מדברה בית און


אני אמרתי בחפזי כל האדם כזב


והיה במשׁך׀ בקרן היובל בשׁמעכם את קול השׁופר יריעו כל העם תרועה גדולה ונפלה חומת העיר תחתיה ועלו העם אישׁ נגדו


מצות יאכל את שׁבעת הימים ולא יראה לך חמץ ולא יראה לך שׂאר בכל גבלך


ותלו עליו כל׀ כבוד בית אביו הצאצאים והצפעות כל כלי הקטן מכלי האגנות ועד כל כלי הנבלים


הקשׁיבה יהוה אלי ושׁמע לקול יריבי


לחרם השׁלישׁי לשׂערים הרבעי


לכו ונשׁובה אל יהוה כי הוא טרף וירפאנו יך ויחבשׁנו


ועשׂית את הבדים עצי שׁטים וצפית אתם זהב ונשׂא בם את השׁלחן


תועבת יהוה אבן ואבן ומאזני מרמה לא טוב


ואמרו על אשׁר עזבו את יהוה אלהיהם אשׁר הוציא את אבתם מארץ מצרים ויחזקו באלהים אחרים וישׁתחו להם ויעבדם על כן הביא יהוה עליהם את כל הרעה הזאת


האוכל בשׂר אבירים ודם עתודים אשׁתה


ויאמר אליו שׁמואל קרע יהוה את ממלכות ישׂראל מעליך היום ונתנה לרעך הטוב ממך


אולם אני אדרשׁ אל אל ואל אלהים אשׂים דברתי


ומצרים מקברים את אשׁר הכה יהוה בהם כל בכור ובאלהיהם עשׂה יהוה שׁפטים


הפכתי בכם כמהפכת אלהים את סדם ואת עמרה ותהיו כאוד מצל משׂרפה ולא שׁבתם עדי נאם יהוה


בני בצי שׁלשׁ מאות עשׂרים וארבעה


והוא יפדה את ישׂראל מכל עונתיו


מכה עמים בעברה מכת בלתי סרה רדה באף גוים מרדף בלי חשׂך


עכר ביתו בוצע בצע ושׂונא מתנת יחיה


שׁמעת חרפתם יהוה כל מחשׁבתם עלי


ומי כעמך כישׂראל גוי אחד בארץ אשׁר הלכו אלהים לפדות לו לעם ולשׂום לו שׁם ולעשׂות לכם הגדולה ונראות לארצך מפני עמך אשׁר פדית לך ממצרים גוים ואלהיו


ואל תהיו כאבותיכם וכאחיכם אשׁר מעלו ביהוה אלהי אבותיהם ויתנם לשׁמה כאשׁר אתם ראים


ומכף מלך אשׁור אצילך ואת העיר הזאת וגנותי על העיר הזאת


שׁלח מלך ויתירהו משׁל עמים ויפתחהו


ויאמרו זקני גלעד אל יפתח לכן עתה שׁבנו אליך והלכת עמנו ונלחמת בבני עמון והיית לנו לראשׁ לכל ישׁבי גלעד


סמכני כאמרתך ואחיה ואל תבישׁני משׂברי


וימותו גם שׁניהם מחלון וכליון ותשׁאר האשׁה משׁני ילדיה ומאישׁה


התאחדי הימני השׂימי השׂמילי אנה פניך מעדות


ונתתי את הארץ שׁממה יען מעלו מעל נאם אדני יהוה


אם חקתי יחללו ומצותי לא ישׁמרו


זקני גבל וחכמיה היו בך מחזיקי בדקך כל אניות הים ומלחיהם היו בך לערב מערבך


כי לא במותו יקח הכל לא ירד אחריו כבודו


אנכי אנכי הוא מנחמכם מי את ותיראי מאנושׁ ימות ומבן אדם חציר ינתן


והיה הכהן בן אהרן עם הלוים בעשׂר הלוים והלוים יעלו את מעשׂר המעשׂר לבית אלהינו אל הלשׁכות לבית האוצר


טובם כחדק ישׁר ממסוכה יום מצפיך פקדתך באה עתה תהיה מבוכתם


מי העיר ממזרח צדק יקראהו לרגלו יתן לפניו גוים ומלכים ירד יתן כעפר חרבו כקשׁ נדף קשׁתו


לכן הנני מביא רעה אל בית ירבעם והכרתי לירבעם משׁתין בקיר עצור ועזוב בישׂראל ובערתי אחרי בית ירבעם כאשׁר יבער הגלל עד תמו


וראיתי אני דניאל לבדי את המראה והאנשׁים אשׁר היו עמי לא ראו את המראה אבל חרדה גדלה נפלה עליהם ויברחו בהחבא


נקדמה פניו בתודה בזמרות נריע לו


ונתתי לך אוצרות חשׁך ומטמני מסתרים למען תדע כי אני יהוה הקורא בשׁמך אלהי ישׂראל


בני חברון יריהו הראשׁ אמריה השׁני יחזיאל השׁלישׁי ויקמעם הרביעי


יבקע צרים במדבר וישׁק כתהמות רבה


וישׁב רב שׁקה וימצא את מלך אשׁור נלחם על לבנה כי שׁמע כי נסע מלכישׁ


ויאמר אברם אל לוט אל נא תהי מריבה ביני וביניך ובין רעי ובין רעיך כי אנשׁים אחים אנחנו


בית גאים יסח׀ יהוה ויצב גבול אלמנה


ואני עני וכואב ישׁועתך אלהים תשׂגבני


ויעשׂו את הפסח בראשׁון בארבעה עשׂר יום לחדשׁ בין הערבים במדבר סיני ככל אשׁר צוה יהוה את משׁה כן עשׂו בני ישׂראל


והייתם לי קדשׁים כי קדושׁ אני יהוה ואבדל אתכם מן העמים להיות לי


כי שׁכחת אלהי ישׁעך וצור מעזך לא זכרת על כן תטעי נטעי נעמנים וזמרת זר תזרענו


והבית בהבנתו אבן שׁלמה מסע נבנה ומקבות והגרזן כל כלי ברזל לא נשׁמע בבית בהבנתו


דבר אל בני ישׂראל לאמר המקריב את זבח שׁלמיו ליהוה יביא את קרבנו ליהוה מזבח שׁלמיו


ויהי הוא משׁתחוה בית׀ נסרך אלהיו ואדרמלך ושׂראצר בניו הכהו בחרב והמה נמלטו ארץ אררט וימלך אסר חדן בנו תחתיו


ויכנעו עמי אשׁר נקרא שׁמי עליהם ויתפללו ויבקשׁו פני וישׁבו מדרכיהם הרעים ואני אשׁמע מן השׁמים ואסלח לחטאתם וארפא את ארצם


השׁמיני ישׁעיהו בניו ואחיו שׁנים עשׂר


בן שׁנה שׁאול במלכו ושׁתי שׁנים מלך על ישׂראל


ויתן יהוידע הכהן לשׂרי המאות את החניתים ואת המגנות ואת השׁלטים אשׁר למלך דויד אשׁר בית האלהים


ואת יתר העם הנשׁארים בעיר ואת הנפלים אשׁר נפלו על המלך בבל ואת יתר ההמון הגלה נבוזראדן רב טבחים


וראיה בן שׁובל הוליד את יחת ויחת הליד את אחומי ואת להד אלה משׁפחות הצרעתי


ויצא יהויכין מלך יהודה על מלך בבל הוא ואמו ועבדיו ושׂריו וסריסיו ויקח אתו מלך בבל בשׁנת שׁמנה למלכו


משׁמועה רעה לא יירא נכון לבו בטח ביהוה


וממטה ראובן את בצר ואת מגרשׁה ואת יהצה ואת מגרשׁה


ויפנו וילכו וישׂימו את הטף ואת המקנה ואת הכבודה לפניהם


ולא נעדר להם מן הקטן ועד הגדול ועד בנים ובנות ומשׁלל ועד כל אשׁר לקחו להם הכל השׁיב דוד


לדכא תחת רגליו כל אסירי ארץ


הלא אזן מלין תבחן וחך אכל יטעם לו


חדלו גבורי בבל להלחם ישׁבו במצדות נשׁתה גבורתם היו לנשׁים הציתו משׁכנתיה נשׁברו בריחיה


ואומר למלך אם על המלך טוב אגרות יתנו לי על פחוות עבר הנהר אשׁר יעבירוני עד אשׁר אבוא אל יהודה


ותלקט בשׂדה עד הערב ותחבט את אשׁר לקטה ויהי כאיפה שׂערים


לכן בזאת יכפר עון יעקב וזה כל פרי הסר חטאתו בשׂומו׀ כל אבני מזבח כאבני גר מנפצות לא יקמו אשׁרים וחמנים


ויאמרו ליפתח לכה והייתה לנו לקצין ונלחמה בבני עמון


זמם רשׁע לצדיק וחרק עליו שׁניו


וישׁבע יוסף את בני ישׂראל לאמר פקד יפקד אלהים אתכם והעלתם את עצמתי מזה


ונחמו אתכם כי תראו את דרכם ואת עלילותם וידעתם כי לא חנם עשׂיתי את כל אשׁר עשׂיתי בה נאם אדני יהוה


וירא שׁאול אשׁר הוא משׂכיל מאד ויגר מפניו


לכן אמר׀ אל בית ישׂראל כה אמר אדני יהוה הבדרך אבותיכם אתם נטמאים ואחרי שׁקוציהם אתם זנים


בני אדניקם שׁשׁ מאות שׁשׁים ושׁשׁה


כאשׁר תדר נדר לאלהים אל תאחר לשׁלמו כי אין חפץ בכסילים את אשׁר תדר שׁלם


שׁמענו׀ אדני נשׂיא אלהים אתה בתוכנו במבחר קברינו קבר את מתך אישׁ ממנו את קברו לא יכלה ממך מקבר מתך


וראיתם והנה אם יצאו בנות שׁילו לחול במחלות ויצאתם מן הכרמים וחטפתם לכם אישׁ אשׁתו מבנות שׁילו והלכתם ארץ בנימן


ובני נפתלי יחצאל וגוני ויצר ושׁלם


לכן כה אמר אדני יהוה יען תתך את לבבך כלב אלהים


ויקח שׁמואל טלה חלב אחד ויעלה עולה כליל ליהוה ויזעק שׁמואל אל יהוה בעד ישׂראל ויענהו יהוה


ולא תעלה במעלת על מזבחי אשׁר לא תגלה ערותך עליו


ויאמר דוד לאנשׁיו חגרו׀ אישׁ את חרבו ויחגרו אישׁ את חרבו ויחגר גם דוד את חרבו ויעלו׀ אחרי דוד כארבע מאות אישׁ ומאתים ישׁבו על הכלים


בז לרעהו חסר לב ואישׁ תבונות יחרישׁ


ותתן לי מגן ישׁעך וימינך תסעדני וענותך תרבני


והוצאת כליך ככלי גולה יומם לעיניהם ואתה תצא בערב לעיניהם כמוצאי גולה


ויהיו פקדיהם שׁמנת אלפים וחמשׁ מאות ושׁמנים


כבשׂים ללבושׁך ומחיר שׂדה עתודים


לסיחון מלך האמרי כי לעולם חסדו


ומבני יוידע בן אלישׁיב הכהן הגדול חתן לסנבלט החרני ואבריחהו מעלי


ויפגע במקום וילן שׁם כי בא השׁמשׁ ויקח מאבני המקום וישׂם מראשׁתיו וישׁכב במקום ההוא


הוא תהלתך והוא אלהיך אשׁר עשׂה אתך את הגדלת ואת הנוראת האלה אשׁר ראו עיניך


תתקפהו לנצח ויהלך משׁנה פניו ותשׁלחהו


ותפקדנו לבקרים לרגעים תבחננו


ואם לא תצא אל שׂרי מלך בבל ונתנה העיר הזאת ביד הכשׂדים ושׂרפוה באשׁ ואתה לא תמלט מידם


ויאמר לה המלך אל תיראי כי מה ראית ותאמר האשׁה אל שׁאול אלהים ראיתי עלים מן הארץ


ואען ואמר אל המלאך הדבר בי מה אלה אדני


ונשׁמע בקול יהונדב בן רכב אבינו לכל אשׁר צונו לבלתי שׁתות יין כל ימינו אנחנו נשׁינו בנינו ובנתינו


מלכי תרשׁישׁ ואיים מנחה ישׁיבו מלכי שׁבא וסבא אשׁכר יקריבו


וישׁמע זרבבל׀ בן שׁלתיאל ויהושׁע בן יהוצדק הכהן הגדול וכל׀ שׁארית העם בקול יהוה אלהיהם ועל דברי חגי הנביא כאשׁר שׁלחו יהוה אלהיהם וייראו העם מפני יהוה


להורישׁ גוים גדלים ועצמים ממך מפניך להביאך לתת לך את ארצם נחלה כיום הזה


אז תחפץ זבחי צדק עולה וכליל אז יעלו על מזבחך פרים


החרישׁו אלי איים ולאמים יחליפו כח יגשׁו אז ידברו יחדו למשׁפט נקרבה


ובני שׁמעון ימואל וימין ואהד ויכין וצחר ושׁאול בן הכנענית אלה משׁפחת שׁמעון


וישׁב ממזר באשׁדוד והכרתי גאון פלשׁתים


ויאמר ליתר בכורו קום הרג אותם ולא שׁלף הנער חרבו כי ירא כי עודנו נער


ואת מלך העי תפשׂו חי ויקרבו אתו אל יהושׁע


בפה חנף ישׁחת רעהו ובדעת צדיקים יחלצו


יהוה ארך אפים ורב חסד נשׂא עון ופשׁע ונקה לא ינקה פקד עון אבות על בנים על שׁלשׁים ועל רבעים


ויצאו בני עמון ויערכו מלחמה פתח העיר והמלכים אשׁר באו לבדם בשׂדה


ויאמר אלהם כזה וכזה עשׂה לי מיכה וישׂכרני ואהי לו לכהן


ויהי׀ בשׁנה השׁשׁית בשׁשׁי בחמשׁה לחדשׁ אני יושׁב בביתי וזקני יהודה יושׁבים לפני ותפל עלי שׁם יד אדני יהוה


ויאמר יהוה אל משׁה בא אל פרעה כי אני הכבדתי את לבו ואת לב עבדיו למען שׁתי אתתי אלה בקרבו


והאישׁ משׁה ענו מאד מכל האדם אשׁר על פני האדמה


חרשׁ ברזל מעצד ופעל בפחם ובמקבות יצרהו ויפעלהו בזרוע כחו גם רעב ואין כח לא שׁתה מים וייעף


אם שׁוב תשׁבו בארץ הזאת ובניתי אתכם ולא אהרס ונטעתי אתכם ולא אתושׁ כי נחמתי אל הרעה אשׁר עשׂיתי לכם


חטאתי מה אפעל׀ לך נצר האדם למה שׂמתני למפגע לך ואהיה עלי למשׂא


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


רומה על שׁמים אלהים על כל הארץ כבודך


ואישׁ אשׁר יקח את אשׁה ואת אמה זמה הוא באשׁ ישׂרפו אתו ואתהן ולא תהיה זמה בתוככם


וישׁב דוד לברך את ביתו ותצא מיכל בת שׁאול לקראת דוד ותאמר מה נכבד היום מלך ישׂראל אשׁר נגלה היום לעיני אמהות עבדיו כהגלות נגלות אחד הרקים


והולכתי עליכם אדם את עמי ישׂראל וירשׁוך והיית להם לנחלה ולא תוסף עוד לשׁכלם


למנצח לדוד מזמור


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


ותשׁבתו הרמתה כי שׁם ביתו ושׁם שׁפט את ישׂראל ויבן שׁם מזבח ליהוה


ויקח משׁה אתם מעל כפיהם ויקטר המזבחה על העלה מלאים הם לריח ניחח אשׁה הוא ליהוה


ופלשׁתים נלחמים בישׂראל וינסו אנשׁי ישׂראל מפני פלשׁתים ויפלו חללים בהר הגלבע


ויקבצו פלשׁתים את כל מחניהם אפקה וישׂראל חנים בעין אשׁר ביזרעאל


פחד ופחת היה לנו השׁאת והשׁבר


כל הנתינים ובני עבדי שׁלמה שׁלשׁ מאות תשׁעים ושׁנים


אז ישׁיר משׁה ובני ישׂראל את השׁירה הזאת ליהוה ויאמרו לאמר אשׁירה ליהוה כי גאה גאה סוס ורכבו רמה בים


וירא פינחס בן אלעזר בן אהרן הכהן ויקם מתוך העדה ויקח רמח בידו


ויקחו פלשׁתים את ארון האלהים ויביאו אתו בית דגון ויציגו אתו אצל דגון


עטרת שׁנת טובתך ומעגליך ירעפון דשׁן


הפכפך דרך אישׁ וזר וזך ישׁר פעלו


ויאמר להם למה תעשׂון כדברים האלה אשׁר אנכי שׁמע את דבריכם רעים מאת כל העם אלה


שׁלשׁתיך בדבר ימותו וברעב יכלו בתוכך והשׁלשׁית בחרב יפלו סביבותיך והשׁלישׁית לכל רוח אזרה וחרב אריק אחריהם


וגם כל היהודים אשׁר במואב׀ ובבני עמון ובאדום ואשׁר בכל הארצות שׁמעו כי נתן מלך בבל שׁארית ליהודה וכי הפקיד עליהם את גדליהו בן אחיקם בן שׁפן


ותפל על פניה ותשׁתחו ארצה ותאמר אליו מדוע מצאתי חן בעיניך להכירני ואנכי נכריה


וישׁבו לאכל לחם וישׂאו עיניהם ויראו והנה ארחת ישׁמעאלים באה מגלעד וגמליהם נשׂאים נכאת וצרי ולט הולכים להוריד מצרימה


וקדשׁת את׀ חזה התנופה ואת שׁוק התרומה אשׁר הונף ואשׁר הורם מאיל המלאים מאשׁר לאהרן ומאשׁר לבניו


עשׂרת בני המן בן המדתא צרר היהודים הרגו ובבזה לא שׁלחו את ידם


ויקח את העגל אשׁר עשׂו וישׂרף באשׁ ויטחן עד אשׁר דק ויזר על פני המים וישׁק את בני ישׂראל


ויאמרו הכזונה יעשׂה את אחותנו


כי אם שׁנים הרבה יחיה האדם בכלם ישׂמח ויזכר את ימי החשׁך כי הרבה יהיו כל שׁבא הבל


בשׂומו לים׀ חקו ומים לא יעברו פיו בחוקו מוסדי ארץ


ובארבע עשׂרה שׁנה בא כדרלעמר והמלכים אשׁר אתו ויכו את רפאים בעשׁתרת קרנים ואת הזוזים בהם ואת האימים בשׁוה קריתים


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ויקרא אלהים לרקיע שׁמים ויהי ערב ויהי בקר יום שׁני


אשׁור׀ לא יושׁיענו על סוס לא נרכב ולא נאמר עוד אלהינו למעשׂה ידינו אשׁר בך ירחם יתום


הן לא קצרה יד יהוה מהושׁיע ולא כבדה אזנו משׁמוע


רק בזדון יתן מצה ואת נועצים חכמה


ועתה השׁבעו נא לי ביהוה כי עשׂיתי עמכם חסד ועשׂיתם גם אתם עם בית אבי חסד ונתתם לי אות אמת


ועבדי כלב עקב היתה רוח אחרת עמו וימלא אחרי והביאתיו אל הארץ אשׁר בא שׁמה וזרעו יורשׁנה


ויהי כשׁמע אחאב את הדברים האלה ויקרע בגדיו וישׂם שׂק על בשׂרו ויצום וישׁכב בשׂק ויהלך אט


ועתה אליכם המצוה הזאת הכהנים


ויהי בעת תת את מרב בת שׁאול לדוד והיא נתנה לעדריאל המחלתי לאשׁה


אכלו וישׁתחוו׀ כל דשׁני ארץ לפניו יכרעו כל יורדי עפר ונפשׁו לא חיה


ויעשׂ אחאב בן עמרי הרע בעיני יהוה מכל אשׁר לפניו


ויהי דבר יהוה אל יהוא בן חנני על בעשׁא לאמר


וישׁ אשׁר אמרים לוינו כסף למדת המלך שׂדתינו וכרמינו


לכן כה אמר אדני יהוה כאשׁר עץ הגפן בעץ היער אשׁר נתתיו לאשׁ לאכלה כן נתתי את ישׁבי ירושׁלם


את׀ מזבח העלה ואת מכבר הנחשׁת אשׁר לו את בדיו ואת כל כליו את הכיר ואת כנו


ועשׂית את מעיל האפוד כליל תכלת


וישׁבו על הארץ אשׁר נתתי לעבדי ליעקב אשׁר ישׁבו בה אבותיכם וישׁבו עליה המה ובניהם ובני בניהם עד עולם ודוד עבדי נשׂיא להם לעולם


על כן בארים כבדו יהוה באיי הים שׁם יהוה אלהי ישׂראל


ברך יהוה חילו ופעל ידיו תרצה מחץ מתנים קמיו ומשׂנאיו מן יקומון


שׁורך טבוח לעיניך ולא תאכל ממנו חמרך גזול מלפניך ולא ישׁוב לך צאנך נתנות לאיביך ואין לך מושׁיע


שׂושׂ אשׂישׂ ביהוה תגל נפשׁי באלהי כי הלבישׁני בגדי ישׁע מעיל צדקה יעטני כחתן יכהן פאר וככלה תעדה כליה


ואת כשׂד ואת חזו ואת פלדשׁ ואת ידלף ואת בתואל


אזכיר מעללי יה כי אזכרה מקדם פלאך


ויאמר יואב יוסף יהוה על עמו׀ כהם מאה פעמים הלא אדני המלך כלם לאדני לעבדים למה יבקשׁ זאת אדני למה יהיה לאשׁמה לישׂראל


גרשׁ לץ ויצא מדון וישׁבת דין וקלון


טוב לחסות ביהוה מבטח באדם


ויבא הלך לאישׁ העשׁיר ויחמל לקחת מצאנו ומבקרו לעשׂות לארח הבא לו ויקח את כבשׂת האישׁ הראשׁ ויעשׂה לאישׁ הבא אליו


ואם יפנה לבבך ולא תשׁמע ונדחת והשׁתחוית לאלהים אחרים ועבדתם


ואך אם טמאה ארץ אחזתכם עברו לכם אל ארץ אחזת יהוה אשׁר שׁכן שׁם משׁכן יהוה והאחזו בתוכנו וביהוה אל תמרדו ואתנו אל תמרדו בבנתכם לכם מזבח מבלעדי מזבח יהוה אלהינו


אך׀ לא שׁב יהוה מחרון אפו הגדול אשׁר חרה אפו ביהודה על כל הכעסים אשׁר הכעיסו מנשׁה


על כל גגות מואב וברחבתיה כלה מספד כי שׁברתי את מואב ככלי אין חפץ בו נאם יהוה


וכל׀ שׂיח השׂדה טרם יהיה בארץ וכל עשׂב השׂדה טרם יצמח כי לא המטיר יהוה אלהים על הארץ ואדם אין לעבד את האדמה


אמרת הנה הכית את אדום ונשׂאך לבך להכביד עתה שׁבה בביתך למה תתגרה ברעה ונפלת אתה ויהודה עמך


ויברא אלהים׀ את האדם בצלמו בצלם אלהים ברא אתו זכר ונקבה ברא אתם


אנה אלך מרוחך ואנה מפניך אברח


ויקח דויד עוד נשׁים בירושׁלם ויולד דויד עוד בנים ובנות


ויאמר אברם אדני יהוה מה תתן לי ואנכי הולך ערירי ובן משׁק ביתי הוא דמשׂק אליעזר


ואמרה האישׁ כמוני יברח ומי כמוני אשׁר יבוא אל ההיכל וחי לא אבוא


ויסעו מדפקה ויחנו באלושׁ


וישׁמע אליאב אחיו הגדול בדברו אל האנשׁים ויחר אף אליאב בדוד ויאמר׀ למה זה ירדת ועל מי נטשׁת מעט הצאן ההנה במדבר אני ידעתי את זדנך ואת רע לבבך כי למען ראות המלחמה ירדת


הצילני מטיט ואל אטבעה אנצלה משׂנאי וממעמקי מים


ולזבח השׁלמים בקר שׁנים אילם חמשׁה עתודים חמשׁה כבשׂים בני שׁנה חמשׁה זה קרבן נחשׁון בן עמינדב


ויונתן לא שׁמע בהשׁביע אביו את העם וישׁלח את קצה המטה אשׁר בידו ויטבל אותה ביערת הדבשׁ וישׁב ידו אל פיו ותראנה עיניו


לא אדני שׁמעני השׂדה נתתי לך והמערה אשׁר בו לך נתתיה לעיני בני עמי נתתיה לך קבר מתך


ותלד לו את זמרן ואת יקשׁן ואת מדן ואת מדין ואת ישׁבק ואת שׁוח


ועבר אל כתף מול הערבה צפונה וירד הערבתה


אל תהי עד חנם ברעך והפתית בשׂפתיך


ההרים רקדו כאילים גבעות כבני צאן


ולך אדני חסד כי אתה תשׁלם לאישׁ כמעשׂהו


הנני אליך הר המשׁחית נאם יהוה המשׁחית את כל הארץ ונטיתי את ידי עליך וגלגלתיך מן הסלעים ונתתיך להר שׂרפה


כן יאבדו כל אויביך יהוה ואהביו כצאת השׁמשׁ בגברתו ותשׁקט הארץ ארבעים שׁנה


ויען דוד ויאמר הנה החנית המלך ויעבר אחד מהנערים ויקחה


ותפר ביום ההוא וידעו כן עניי הצאן השׁמרים אתי כי דבר יהוה הוא


וערי מבצר הצדים צר וחמת רקת וכנרת


ויהי בלילה ההוא ויהי דבר יהוה אל נתן לאמר


בימים ההם חלה יחזקיהו עד למות ויתפלל אל יהוה ויאמר לו ומופת נתן לו


וכבס בגדיו הכהן ורחץ בשׂרו במים ואחר יבוא אל המחנה וטמא הכהן עד הערב


ויאמר אליהו להם תפשׂו׀ את נביאי הבעל אישׁ אל ימלט מהם ויתפשׂום ויורדם אליהו אל נחל קישׁון וישׁחטם שׁם


כף אחת עשׂרה זהב מלאה קטרת


הלוא אם תיטיב שׂאת ואם לא תיטיב לפתח חטאת רבץ ואליך תשׁוקתו ואתה תמשׁל בו


ותגל תזנותיה ותגל את ערותה ותקע נפשׁי מעליה כאשׁר נקעה נפשׁי מעל אחותה


ואנכי תולעת ולא אישׁ חרפת אדם ובזוי עם


לחפה שׁלשׁה עשׂר לישׁבאב ארבעה עשׂר


וישׁלח ויביאהו והוא אדמוני עם יפה עינים וטוב ראי פ ויאמר יהוה קום משׁחהו כי זה הוא


אפפוני חבלי מות ונחלי בליעל יבעתוני


גל אל יהוה מעשׂיך ויכנו מחשׁבתיך


כי כה אמר אדני יהוה העיר היצאת אלף תשׁאיר מאה והיוצאת מאה תשׁאיר עשׂרה לבית ישׂראל


ובני קרח לא מתו


ביום ההוא קדשׁ המלך את תוך החצר אשׁר לפני בית יהוה כי עשׂה שׁם את העלה ואת המנחה ואת חלבי השׁלמים כי מזבח הנחשׁת אשׁר לפני יהוה קטן מהכיל את העלה ואת המנחה ואת חלבי השׁלמים


כרע כאח לי התהלכתי כאבל אם קדר שׁחותי


ותפרעו כל עצתי ותוכחתי לא אביתם


כי המרו את רוחו ויבטא בשׂפתיו


ועשׂו לי מקדשׁ ושׁכנתי בתוכם


וידל ישׂראל מאד מפני מדין ויזעקו בני ישׂראל אל יהוה


ומשׁקל למנרות הזהב ונרתיהם זהב במשׁקל מנורה ומנורה ונרתיה ולמנרות הכסף במשׁקל למנורה ונרתיה כעבודת מנורה ומנורה


בני ארוד וחילך על חומותיך סביב וגמדים במגדלותיך היו שׁלטיהם תלו על חומותיך סביב המה כללו יפיך


ויאמר יהוה אלי ראה החלתי תת לפניך את סיחן ואת ארצו החל רשׁ לרשׁת את ארצו


ויבא מפיבשׁת בן יהונתן בן שׁאול אל דוד ויפל על פניו וישׁתחו ויאמר דוד מפיבשׁת ויאמר הנה עבדך


ויקרב את משׁפחת יהודה וילכד את משׁפחת הזרחי ויקרב את משׁפחת הזרחי לגברים וילכד זבדי


וככלות להעלות כרעו המלך וכל הנמצאים אתו וישׁתחוו


ויאמרו לא עשׁקתנו ולא רצותנו ולא לקחת מיד אישׁ מאומה


וגם אישׁ היה מתנבא בשׁם יהוה אוריהו בן שׁמעיהו מקרית היערים וינבא על העיר הזאת ועל הארץ הזאת ככל דברי ירמיהו


יושׁב בשׁמים ישׂחק אדני ילעג למו


ואל הרך לבי ושׁדי הבהילני


לא הביט און ביעקב ולא ראה עמל בישׂראל יהוה אלהיו עמו ותרועת מלך בו


ושׁית על עפר בצר ובצור נחלים אופיר


ויעשׂ הרע בעיני יהוה לא סר מן חטאות ירבעם בן נבט אשׁר החטיא את ישׂראל


והאלילים כליל יחלף


כה אמר יהוה אלהי ישׂראל כה תאמרו אל מלך יהודה השׁלח אתכם אלי לדרשׁני הנה׀ חיל פרעה היצא לכם לעזרה שׁב לארצו מצרים


והנה שׁבע שׁבלים דקות ושׁדופת קדים צמחות אחריהן


ואביו ואמו לא ידעו כי מיהוה היא כי תאנה הוא מבקשׁ מפלשׁתים ובעת ההיא פלשׁתים משׁלים בישׂראל


ויעל הגורל השׁלישׁי לבני זבולן למשׁפחתם ויהי גבול נחלתם עד שׂריד


את זה תאכלו מכל אשׁר במים כל אשׁר לו סנפיר וקשׂקשׂת במים בימים ובנחלים אתם תאכלו


ויאפו את הבצק אשׁר הוציאו ממצרים עגת מצות כי לא חמץ כי גרשׁו ממצרים ולא יכלו להתמהמה וגם צדה לא עשׂו להם


כי אשׁ היא עד אבדון תאכל ובכל תבואתי תשׁרשׁ


וחלב נבלה וחלב טרפה יעשׂה לכל מלאכה ואכל לא תאכלהו


והנה שׁבע פרות אחרות עלות אחריהן מן היאר רעות מראה ודקות בשׂר ותעמדנה אצל הפרות על שׂפת היאר


תשׁובו לתוכחתי הנה אביעה לכם רוחי אודיעה דברי אתכם


מי יגיד על פניו דרכו והוא עשׂה מי ישׁלם לו


ואם האכל יאכל מבשׂר זבח שׁלמיו ביום השׁלישׁי לא ירצה המקריב אתו לא יחשׁב לו פגול יהיה והנפשׁ האכלת ממנו עונה תשׂא


שׁלח לפניהם אישׁ לעבד נמכר יוסף


וכל אשׁר אין לו סנפיר וקשׂקשׂת בימים ובנחלים מכל שׁרץ המים ומכל נפשׁ החיה אשׁר במים שׁקץ הם לכם


והנתינים היו ישׁבים בעפל עד נגד שׁער המים למזרח והמגדל היוצא


ויצא נח ובניו ואשׁתו ונשׁי בניו אתו


המה גלו ערותה בניה ובנותיה לקחו ואותה בחרב הרגו ותהי שׁם לנשׁים ושׁפוטים עשׂו בה


ויפקד משׁה ואהרן ונשׂיאי העדה את בני הקהתי למשׁפחתם ולבית אבתם


ותרא האתון את מלאך יהוה ותרבץ תחת בלעם ויחר אף בלעם ויך את האתון במקל


ויהי ככלות יהושׁע ובני ישׂראל להכותם מכה גדולה מאד עד תמם והשׂרידים שׂרדו מהם ויבאו אל ערי המבצר


ורבים מהכהנים והלוים וראשׁי האבות הזקנים אשׁר ראו את הבית הראשׁון ביסדו זה הבית בעיניהם בכים בקול גדול ורבים בתרועה בשׂמחה להרים קול


וימלך דוד על כל ישׂראל ויהי דוד עשׂה משׁפט וצדקה לכל עמו


ויהי הוא משׁתחוה בית׀ נסרך אלהיו ואדרמלך ושׂראצר  הכהו בחרב והמה נמלטו ארץ אררט וימלך אסר חדן בנו תחתיו