ובשׁנה השׁנית לבואם אל בית האלהים לירושׁלם בחדשׁ השׁני החלו זרבבל בן שׁאלתיאל וישׁוע בן יוצדק ושׁאר אחיהם׀ הכהנים והלוים וכל הבאים מהשׁבי ירושׁלם ויעמידו את הלוים מבן עשׂרים שׁנה ומעלה לנצח על מלאכת בית יהוה


והוצאתם את שׁניהם אל שׁער׀ העיר ההוא וסקלתם אתם באבנים ומתו את הנער על דבר אשׁר לא צעקה בעיר ואת האישׁ על דבר אשׁר ענה את אשׁת רעהו ובערת הרע מקרבך


מבכי נהרות חבשׁ ותעלמה יצא אור


ושׁבבתיך ושׁשׁאתיך והעליתיך מירכתי צפון והבאותך על הרי ישׂראל


ואתה הרם את מטך ונטה את ידך על הים ובקעהו ויבאו בני ישׂראל בתוך הים ביבשׁה


והשׁקות בכלי זהב וכלים מכלים שׁונים ויין מלכות רב כיד המלך


וישׁלח דוד מלאכים אל אישׁ בשׁת בן שׁאול לאמר תנה את אשׁתי את מיכל אשׁר ארשׂתי לי במאה ערלות פלשׁתים


יראי יהוה בטחו ביהוה עזרם ומגנם הוא


ויאמר דוד אל נתן חטאתי ליהוה ס ויאמר נתן אל דוד גם יהוה העביר חטאתך לא תמות


ויך את מואב ויהיו מואב עבדים לדויד נשׂאי מנחה


התדע בשׂום אלוה עליהם והופיע אור עננו


וישׁלחו ויקראו לו ויבאו ירבעם וכל קהל ישׂראל וידברו אל רחבעם לאמר


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


אם אסק שׁמים שׁם אתה ואציעה שׁאול הנך


ויבא גדעון והנה אישׁ מספר לרעהו חלום ויאמר הנה חלום חלמתי והנה צלול לחם שׂערים מתהפך במחנה מדין ויבא עד האהל ויכהו ויפל ויהפכהו למעלה ונפל האהל


ויאמר אברהם אל נעריו שׁבו לכם פה עם החמור ואני והנער נלכה עד כה ונשׁתחוה ונשׁובה אליכם


במים רבים הביאוך השׁטים אתך רוח הקדים שׁברך בלב ימים


ירדפם יעבור שׁלום ארח ברגליו לא יבוא


כי בגוד בגדו בי בית ישׂראל ובית יהודה נאם יהוה


ושׁמרת את החקה הזאת למועדה מימים ימימה


הלא אתה אלהים זנחתנו ולא תצא אלהים בצבאותינו


לא תאכל עליו חמץ שׁבעת ימים תאכל עליו מצות לחם עני כי בחפזון יצאת מארץ מצרים למען תזכר את יום צאתך מארץ מצרים כל ימי חייך


ויחר לי מאד כאשׁר שׁמעתי את זעקתם ואת הדברים האלה


ותבא אליו היונה לעת ערב והנה עלה זית טרף בפיה וידע נח כי קלו המים מעל הארץ


ונתת אותם על סל אחד והקרבת אתם בסל ואת הפר ואת שׁני האילם


כי ביום פקדי פשׁעי ישׂראל עליו ופקדתי על מזבחות בית אל ונגדעו קרנות המזבח ונפלו לארץ


והבא אל הבית כל ימי הסגיר אתו יטמא עד הערב


אדם חסר לב תוקע כף ערב ערבה לפני רעהו


ויצא המשׁחית ממחנה פלשׁתים שׁלשׁה ראשׁים הראשׁ אחד יפנה אל דרך עפרה אל ארץ שׁועל


וידבר יהוה אל משׁה ואל אהרן לאמר


בן איתן בן זמה בן שׁמעי


וישׁקף ארונה וירא את המלך ואת עבדיו עברים עליו ויצא ארונה וישׁתחו למלך אפיו ארצה


פן תאמרו מצאנו חכמה אל ידפנו לא אישׁ


ויאמרו בני ישׂראל מי אשׁר לא עלה בקהל מכל שׁבטי ישׂראל אל יהוה כי השׁבועה הגדולה היתה לאשׁר לא עלה אל יהוה המצפה לאמר מות יומת


ויאמר חזאל מדוע אדני בכה ויאמר כי ידעתי את אשׁר תעשׂה לבני ישׂראל רעה מבצריהם תשׁלח באשׁ ובחריהם בחרב תהרג ועלליהם תרטשׁ והרתיהם תבקע


ואם אינך משׁלח לא נרד כי האישׁ אמר אלינו לא תראו פני בלתי אחיכם אתכם


לא כברית אשׁר כרתי את אבותם ביום החזיקי בידם להוציאם מארץ מצרים אשׁר המה הפרו את בריתי ואנכי בעלתי בם נאם יהוה


נטה שׁמים לבדו ודורך על במתי ים


עשׂה לך תבת עצי גפר קנים תעשׂה את התבה וכפרת אתה מבית ומחוץ בכפר


וזכרתי את בריתי יעקוב ואף את בריתי יצחק ואף את בריתי אברהם אזכר והארץ אזכר


ויזעק שׁאול וכל העם אשׁר אתו ויבאו עד המלחמה והנה היתה חרב אישׁ ברעהו מהומה גדולה מאד


ויקרא יהונתן אחרי הנער מהרה חושׁה אל תעמד וילקט נער יהונתן את החצי ויבא אל אדניו


גם הוא עון פלילי כי כחשׁתי לאל ממעל


עתי השׁשׁי אליאל השׁבעי


ושׁמרו את משׁמרתו ואת משׁמרת כל העדה לפני אהל מועד לעבד את עבדת המשׁכן


ויבא אל אנשׁי סכות ויאמר הנה זבח וצלמנע אשׁר חרפתם אותי לאמר הכף זבח וצלמנע עתה בידך כי נתן לאנשׁיך היעפים לחם


ויהי ביום ההוא ועלי שׁכב במקמו ועינו החלו כהות לא יוכל לראות


ויאכל כל עשׂב בארצם ויאכל פרי אדמתם


ותאמר אל עבדיך אם לא ירד אחיכם הקטן אתכם לא תספון לראות פני


ויחי נח אחר המבול שׁלשׁ מאות שׁנה וחמשׁים שׁנה


ויחר אף יהוה בעזה ויכהו שׁם האלהים על השׁל וימת שׁם עם ארון האלהים


כי השׁתות יהרסון צדיק מה פעל


לי הכסף ולי הזהב נאם יהוה צבאות


ויהודה לעולם תשׁב וירושׁלם לדור ודור


בנה עלי ויקף ראשׁ ותלאה


והשׁכים אבשׁלום ועמד על יד דרך השׁער ויהי כל האישׁ אשׁר יהיה לו ריב לבוא אל המלך למשׁפט ויקרא אבשׁלום אליו ויאמר אי מזה עיר אתה ויאמר מאחד שׁבטי ישׂראל עבדך


יפה נוף משׂושׂ כל הארץ הר ציון ירכתי צפון קרית מלך רב


כל מאהביך שׁכחוך אותך לא ידרשׁו כי מכת אויב הכיתיך מוסר אכזרי על רב עונך עצמו חטאתיך


בן אדם שׂא קינה על פרעה מלך מצרים ואמרת אליו כפיר גוים נדמית ואתה כתנים בימים ותגח בנהרותיך ותדלח מים ברגליך ותרפס נהרותם


וראשׁי הלוים חשׁביה שׁרביה וישׁוע בן קדמיאל ואחיהם לנגדם להלל להודות במצות דויד אישׁ האלהים משׁמר לעמת משׁמר


כמה׀ נר רשׁעים ידעך ויבא עלימו אידם חבלים יחלק באפו


המשׁררים בני אסף מאה ארבעים ושׁמנה


ויהי בשׁנת שׁלשׁ להושׁע בן אלה מלך ישׂראל מלך חזקיה בן אחז מלך יהודה


כי אם חי יהוה אשׁר העלה את בני ישׂראל מארץ צפון ומכל הארצות אשׁר הדיחם שׁמה והשׁבתים על אדמתם אשׁר נתתי לאבותם


אם תשׁוב ישׂראל׀ נאם יהוה אלי תשׁוב ואם תסיר שׁקוציך מפני ולא תנוד


הבאתנו במצודה שׂמת מועקה במתנינו


ונסעה מנהר אהוא בשׁנים עשׂר לחדשׁ הראשׁון ללכת ירושׁלם ויד אלהינו היתה עלינו ויצילנו מכף אויב ואורב על הדרך


ויהי בבקר ויקח בלק את בלעם ויעלהו במות בעל וירא משׁם קצה העם


וירא משׁה את העם כי פרע הוא כי פרעה אהרן לשׁמצה בקמיהם


באברתו׀ יסך לך ותחת כנפיו תחסה צנה וסחרה אמתו


אם תדברנה שׂפתי עולה ולשׁוני אם יהגה רמיה


ויצא הרוח ויעמד לפני יהוה ויאמר אני אפתנו ויאמר יהוה אליו במה


והנה אנשׁים עברים ויראו את הנבלה משׁלכת בדרך ואת האריה עמד אצל הנבלה ויבאו וידברו בעיר אשׁר הנביא הזקן ישׁב בה


ויקחו את אשׁר צוה משׁה אל פני אהל מועד ויקרבו כל העדה ויעמדו לפני יהוה


ויהי בבקר כעלות המנחה והנה מים באים מדרך אדום ותמלא הארץ את המים


ויעשׂ חיל ויך את עמלק ויצל את ישׂראל מיד שׁסהו


כי הנה יהוה מצוה והכה הבית הגדול רסיסים והבית הקטן בקעים


כי ישׁאלך בנך מחר לאמר מה העדת והחקים והמשׁפטים אשׁר צוה יהוה אלהינו אתכם


ובנו ממך חרבות עולם מוסדי דור ודור תקומם וקרא לך גדר פרץ משׁבב נתיבות לשׁבת


לא תשׁורני עין ראי עיניך בי ואינני


ויהי היום ובניו ובנתיו אכלים ושׁתים יין בבית אחיהם הבכור


גם שׁמשׁ לא ראה ולא ידע נחת לזה מזה


ושׂמת את שׁתי האבנים על כתפת האפד אבני זכרן לבני ישׂראל ונשׂא אהרן את שׁמותם לפני יהוה על שׁתי כתפיו לזכרן


כי את אשׁר ישׁנו פה עמנו עמד היום לפני יהוה אלהינו ואת אשׁר איננו פה עמנו היום


וכי יעשׂה הנשׂיא נדבה עולה או שׁלמים נדבה ליהוה ופתח לו את השׁער הפנה קדים ועשׂה את עלתו ואת שׁלמיו כאשׁר יעשׂה ביום השׁבת ויצא וסגר את השׁער אחרי צאתו


מי האישׁ החפץ חיים אהב ימים לראות טוב


ובני עמרם אהרן ומשׁה ומרים ס ובני אהרן נדב ואביהוא אלעזר ואיתמר


בחקותי יהלך ומשׁפטי שׁמר לעשׂות אמת צדיק הוא חיה יחיה נאם אדני יהוה


אני אגיד צדקתך ואת מעשׂיך ולא יועילוך


וכפתר תחת שׁני הקנים ממנה וכפתר תחת שׁני הקנים ממנה וכפתר תחת שׁני הקנים ממנה לשׁשׁת הקנים היצאים מן המנרה


וירא אתם נער ויגד לאבשׁלם וילכו שׁניהם מהרה ויבאו׀ אל בית אישׁ בבחורים ולו באר בחצרו וירדו שׁם


ותרא כי נוחלה אבדה תקותה ותקח אחד מגריה כפיר שׂמתהו


המה יורדים בקצה העיר ושׁמואל אמר אל שׁאול אמר לנער ויעבר לפנינו ויעבר ואתה עמד כיום ואשׁמיעך את דבר אלהים


או עשׂיתי בנפשׁו שׁקר וכל דבר לא יכחד מן המלך ואתה תתיצב מנגד


וממטה ישׂשׂכר את קדשׁ ואת מגרשׁיה את דברת ואת מגרשׁיה


ואמר אך חשׁך ישׁופני ולילה אור בעדני


וזרעים ממנו יעמדו וחללו המקדשׁ המעוז והסירו התמיד ונתנו השׁקוץ משׁומם


התציא מזרות בעתו ועישׁ על בניה תנחם


ויתנו עליו גוים סביב ממדינות ויפרשׂו עליו רשׁתם בשׁחתם נתפשׂ


ויאמר המלך מה נעשׂה יקר וגדולה למרדכי על זה ויאמרו נערי המלך משׁרתיו לא נעשׂה עמו דבר


ויאמר חלילה לי מאלהי מעשׂות זאת הדם האנשׁים האלה אשׁתה בנפשׁותם כי בנפשׁותם הביאום ולא אבה לשׁתותם אלה עשׂו שׁלשׁת הגבורים


שׁמעו זאת כל העמים האזינו כל ישׁבי חלד


ואת עיני צדקיהו עור ויאסרהו בנחשׁתים לביא אתו בבלה


ומעשׂיה ושׁמעיה ואלעזר ועזי ויהוחנן ומלכיה ועילם ועזר וישׁמיעו המשׁררים ויזרחיה הפקיד


הלא בבטן עשׂני עשׂהו ויכננו ברחם אחד


וימצא אישׁ אחר ויאמר הכיני נא ויכהו האישׁ הכה ופצע


עוכר ביתו ינחל רוח ועבד אויל לחכם לב


ואני׀ הייתי חרפה להם יראוני יניעון ראשׁם


בחוץ לא ילין גר דלתי לארח אפתח


והיו גמליהם לבז והמון מקניהם לשׁלל וזרתים לכל רוח קצוצי פאה ומכל עבריו אביא את אידם נאם יהוה


ויאמר יהושׁפט אל מלך ישׂראל דרשׁ נא כיום את דבר יהוה


ויאמר הפלשׁתי אל דוד הכלב אנכי כי אתה בא אלי במקלות ויקלל הפלשׁתי את דוד באלהיו


ויהי כי בא ירושׁלם לקראת המלך ויאמר לו המלך למה לא הלכת עמי מפיבשׁת


באו בית אל ופשׁעו הגלגל הרבו לפשׁע והביאו לבקר זבחיכם לשׁלשׁת ימים מעשׂרתיכם


וידבר יהוה אלי לאמר


ותרץ הנער ותגד לבית אמה כדברים האלה


אם יסתר אישׁ במסתרים ואני לא אראנו נאם יהוה הלוא את השׁמים ואת הארץ אני מלא נאם יהוה


כה אמר אדני יהוה הכה בכפך ורקע ברגלך ואמר אח אל כל תועבות רעות בית ישׂראל אשׁר בחרב ברעב ובדבר יפלו


ויאמר המלך לצבא הנה לך כל אשׁר למפי בשׁת ויאמר ציבא השׁתחויתי אמצא חן בעיניך אדני המלך


הולך תמים ופעל צדק ודבר אמת בלבבו


וכי יגור אתכם גר ועשׂה פסח ליהוה כחקת הפסח וכמשׁפטו כן יעשׂה חקה אחת יהיה לכם ולגר ולאזרח הארץ


ויוציאם כורשׁ מלך פרס על יד מתרדת הגזבר ויספרם לשׁשׁבצר הנשׂיא ליהודה


ויצאו זקניך ושׁפטיך ומדדו אל הערים אשׁר סביבת החלל


אלה מבני גד ראשׁי הצבא אחד למאה הקטן והגדול לאלף


והנחתם באהל מועד לפני העדות אשׁר אועד לכם שׁמה


טהור עינים מראות רע והביט אל עמל לא תוכל למה תביט בוגדים תחרישׁ בבלע רשׁע צדיק ממנו


כחלום יעוף ולא ימצאוהו וידד כחזיון לילה


רבוע יהיה כפול זרת ארכו וזרת רחבו


ברושׁים משׂניר בנו לך את כל לחתים ארז מלבנון לקחו לעשׂות תרן עליך


ויקרא אכישׁ אל דוד ויאמר אליו חי יהוה כי ישׁר אתה וטוב בעיני צאתך ובאך אתי במחנה כי לא מצאתי בך רעה מיום באך אלי עד היום הזה ובעיני הסרנים לא טוב אתה


וחרה אפי בו ביום ההוא ועזבתים והסתרתי פני מהם והיה לאכל ומצאהו רעות רבות וצרות ואמר ביום ההוא הלא על כי אין אלהי בקרבי מצאוני הרעות האלה


אם אמנם עלי תגדילו ותוכיחו עלי חרפתי


כה עשׂו אבתיכם בשׁלחי אתם מקדשׁ ברנע לראות את הארץ


ויען אישׁ ישׂראל את אישׁ יהודה ויאמר עשׂר ידות לי במלך וגם בדוד אני ממך ומדוע הקלתני ולא היה דברי ראשׁון לי להשׁיב את מלכי ויקשׁ דבר אישׁ יהודה מדבר אישׁ ישׂראל


וינתצו לפניו את מזבחות הבעלים והחמנים אשׁר למעלה מעליהם גדע והאשׁרים והפסלים והמסכות שׁבר והדק ויזרק על פני הקברים הזבחים להם


עוד יאמרו באזניך בני שׁכליך צר לי המקום גשׁה לי ואשׁבה


הלוא צויתיך חזק ואמץ אל תערץ ואל תחת כי עמך יהוה אלהיך בכל אשׁר תלך


ועמהם הימן וידותון ושׁאר הברורים אשׁר נקבו בשׁמות להדות ליהוה כי לעולם חסדו


ויכרת יהוה אתם ברית ויצום לאמר לא תיראו אלהים אחרים ולא תשׁתחוו להם ולא תעבדום ולא תזבחו להם


והסירה את שׂמלת שׁביה מעליה וישׁבה בביתך ובכתה את אביה ואת אמה ירח ימים ואחר כן תבוא אליה ובעלתה והיתה לך לאשׁה


מכל פשׁעי הצילני חרפת נבל אל תשׂימני


ויקם יעקב מבאר שׁבע וישׂאו בני ישׂראל את יעקב אביהם ואת טפם ואת נשׁיהם בעגלות אשׁר שׁלח פרעה לשׂאת אתו


עבדו את יהוה ביראה וגילו ברעדה


כמספר אשׁר תעשׂו ככה תעשׂו לאחד כמספרם


אל ישׂט אל דרכיה לבך אל תתע בנתיבותיה


ומעולם לא שׁמעו לא האזינו עין לא ראתה אלהים זולתך יעשׂה למחכה לו


ויאמר נתן אל בת שׁבע אם שׁלמה לאמר הלוא שׁמעת כי מלך אדניהו בן חגית ואדנינו דוד לא ידע


ויבחר בדוד עבדו ויקחהו ממכלאת צאן


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


נזם זהב וחלי כתם מוכיח חכם על אזן שׁמעת


בשׁנה התשׁעית לצדקיהו מלך יהודה בחדשׁ העשׂרי בא נבוכדראצר מלך בבל וכל חילו אל ירושׁלם ויצרו עליה


וישׁלח שׁאול אל ישׁי לאמר יעמד נא דוד לפני כי מצא חן בעיני


והגבלת את העם סביב לאמר השׁמרו לכם עלות בהר ונגע בקצהו כל הנגע בהר מות יומת


כלם אחזי חרב מלמדי מלחמה אישׁ חרבו על ירכו מפחד בלילות


גאלנו יהוה צבאות שׁמו קדושׁ ישׂראל


גורלך תפיל בתוכנו כיס אחד יהיה לכלנו


וישׁבו בה יהודה וכל עריו יחדו אכרים ונסעו בעדר


ויהי לשׁלמה שׁבעים אלף נשׂא סבל ושׁמנים אלף חצב בהר


ומן הכהנים ידעיה ויהויריב ויכין


ואם בכלי ברזל׀ הכהו וימת רצח הוא מות יומת הרצח


אני קראתיך כי תענני אל הט אזנך לי שׁמע אמרתי


וילך וישׁלח אל יהושׁפט מלך יהודה לאמר מלך מואב פשׁע בי התלך אתי אל מואב למלחמה ויאמר אעלה כמוני כמוך כעמי כעמך כסוסי כסוסיך


ואת׀ צדוק הכהן ואחיו הכהנים לפני משׁכן יהוה בבמה אשׁר בגבעון


כל עמל האדם לפיהו וגם הנפשׁ לא תמלא


ותקח רצפה בת איה את השׂק ותטהו לה אל הצור מתחלת קציר עד נתך מים עליהם מן השׁמים ולא נתנה עוף השׁמים לנוח עליהם יומם ואת חית השׂדה לילה


כפירים רשׁו ורעבו ודרשׁי יהוה לא יחסרו כל טוב


שׁמעו את הדבר הזה אשׁר אנכי נשׂא עליכם קינה בית ישׂראל


בלע אדני פלג לשׁונם כי ראיתי חמס וריב בעיר


ישׁובו על עקב בשׁתם האמרים האח׀ האח


בן שׁתים עשׂרה שׁנה מנשׁה במלכו וחמשׁים וחמשׁ שׁנה מלך בירושׁלם ושׁם אמו חפצי בה


ויגד אחאב לאיזבל את כל אשׁר עשׂה אליהו ואת כל אשׁר הרג את כל הנביאים בחרב


נאלמתי דומיה החשׁיתי מטוב וכאבי נעכר


כי השׁקיף ממרום קדשׁו יהוה משׁמים׀ אל ארץ הביט


כחסדך חיני ואשׁמרה עדות פיך


בחרב תפלו על גבול ישׂראל אשׁפוט אתכם וידעתם כי אני יהוה


לולי יהוה עזרתה לי כמעט׀ שׁכנה דומה נפשׁי


ויאמר יהודה תקח לה פן נהיה לבוז הנה שׁלחתי הגדי הזה ואתה לא מצאתה


כה אמר יהוה ככה אשׁחית את גאון יהודה ואת גאון ירושׁלם הרב


ומן פלשׁתים מביאים ליהושׁפט מנחה וכסף משׂא גם הערביאים מביאים לו צאן אילים שׁבעת אלפים ושׁבע מאות ותישׁים שׁבעת אלפים ושׁבע מאות


תרקיע עמו לשׁחקים חזקים כראי מוצק


ואת הסירות ואת היעים ואת המזלגות ואת כל כליהם עשׂה חורם אביו למלך שׁלמה לבית יהוה נחשׁת מרוק


הן פרשׂ עליו אורו ושׁרשׁי הים כסה


ואהבתם את הגר כי גרים הייתם בארץ מצרים


כל מוצאיהם אכלום וצריהם אמרו לא נאשׁם תחת אשׁר חטאו ליהוה נוה צדק ומקוה אבותיהם יהוה


החרשׁים שׁמעו והעורים הביטו לראות


ויהי בעלות הכהנים נשׂאי ארון ברית יהוה מתוך הירדן נתקו כפות רגלי הכהנים אל החרבה וישׁבו מי הירדן למקומם וילכו כתמול שׁלשׁום על כל גדותיו


ויבאו הזפים אל שׁאול הגבעתה לאמר הלוא דוד מסתתר בגבעת החכילה על פני הישׁימן


כי אפר כלחם אכלתי ושׁקוי בבכי מסכתי


ואת האלף ושׁבע המאות וחמשׁה ושׁבעים עשׂה ווים לעמודים וצפה ראשׁיהם וחשׁק אתם


ואם ירחיב יהוה אלהיך את גבלך כאשׁר נשׁבע לאבתיך ונתן לך את כל הארץ אשׁר דבר לתת לאבתיך


ורעו בכורי דלים ואביונים לבטח ירבצו והמתי ברעב שׁרשׁך ושׁאריתך יהרג


קוה אל יהוה חזק ויאמץ לבך וקוה אל יהוה


עושׁו ובאו כל הגוים מסביב ונקבצו שׁמה הנחת יהוה גבוריך


והרביתי עליכם אדם ובהמה ורבו ופרו והושׁבתי אתכם כקדמותיכם והטבתי מראשׁתיכם וידעתם כי אני יהוה


ויקם האישׁ ללכת הוא ופילגשׁו ונערו ויאמר לו חתנו אבי הנערה הנה נא רפה היום לערב לינו נא הנה חנות היום לין פה וייטב לבבך והשׁכמתם מחר לדרככם והלכת לאהלך


דרך הנשׁר׀ בשׁמים דרך נחשׁ עלי צור דרך אניה בלב ים ודרך גבר בעלמה


וצבאו ופקדיהם שׁנים ושׁשׁים אלף ושׁבע מאות


ויבחר את שׁבט יהודה את הר ציון אשׁר אהב


כי עצר עצר יהוה בעד כל רחם לבית אבימלך על דבר שׂרה אשׁת אברהם


ויצאת אל גיא בן הנם אשׁר פתח שׁער החרסות וקראת שׁם את הדברים אשׁר אדבר אליך


מבן שׁלשׁים שׁנה ומעלה ועד בן חמשׁים שׁנה כל בא לצבא לעשׂות מלאכה באהל מועד


בחדשׁ השׁמיני בשׁנת שׁתים לדריושׁ היה דבר יהוה אל זכריה בן ברכיה בן עדו הנביא לאמר


וביום עשׂרים ושׁלשׁה לחדשׁ השׁביעי שׁלח את העם לאהליהם שׂמחים וטובי לב על הטובה אשׁר עשׂה יהוה לדויד ולשׁלמה ולישׂראל עמו


לשׁלח אישׁ את עבדו ואישׁ את שׁפחתו העברי והעבריה חפשׁים לבלתי עבד בם ביהודי אחיהו אישׁ


ויבאו נערי דוד וידברו אל נבל ככל הדברים האלה בשׁם דוד וינוחו


לעולם יהוה דברך נצב בשׁמים


ויאמר המלך אל יואב׀ שׂר החיל אשׁר אתו שׁוט נא בכל שׁבטי ישׂראל מדן ועד באר שׁבע ופקדו את העם וידעתי את מספר העם


ותשׂא ותבוא העיר ותרא חמותה את אשׁר לקטה ותוצא ותתן לה את אשׁר הותרה משׂבעה


ונתתי משׁכני בתוככם ולא תגעל נפשׁי אתכם


שׁד רשׁעים יגורם כי מאנו לעשׂות משׁפט


כי אל ארצי ואל מולדתי תלך ולקחת אשׁה לבני ליצחק


והיה מהנחל תשׁתה ואת הערבים צויתי לכלכלך שׁם


וימהר יוסף כי נכמרו רחמיו אל אחיו ויבקשׁ לבכות ויבא החדרה ויבך שׁמה


מלך אין לארבה ויצא חצץ כלו


ושׂרי אשׁת אברם לא ילדה לו ולה שׁפחה מצרית ושׁמה הגר


וימן יהוה אלהים קיקיון ויעל׀ מעל ליונה להיות צל על ראשׁו להציל לו מרעתו וישׂמח יונה על הקיקיון שׂמחה גדולה


ואמרתם לא יתכן דרך אדני שׁמעו נא בית ישׂראל הדרכי לא יתכן הלא דרכיכם לא יתכנו


ויבא אלהים׀ אל בלעם לילה ויאמר לו אם לקרא לך באו האנשׁים קום לך אתם ואך את הדבר אשׁר אדבר אליך אתו תעשׂה


גמליהם ארבע מאות שׁלשׁים וחמשׁה חמרים שׁשׁת אלפים שׁבע מאות ועשׂרים


אך בזאת נאות לכם אם תהיו כמנו להמל לכם כל זכר


הנה אשׁרי אנושׁ יוכחנו אלוה ומוסר שׁדי אל תמאס


כי כה׀ אמר יהוה לאישׁ יהודה ולירושׁלם נירו לכם ניר ואל תזרעו אל קוצים


אלה אשׁר צוה יהוה לנחל את בני ישׂראל בארץ כנען


בפשׁע שׂפתים מוקשׁ רע ויצא מצרה צדיק


זית רענן יפה פרי תאר קרא יהוה שׁמך לקול׀ המולה גדלה הצית אשׁ עליה ורעו דליותיו


ויאמר מיכיהו חי יהוה כי את אשׁר יאמר אלהי אתו אדבר


מחטיאי אדם בדבר ולמוכיח בשׁער יקשׁון ויטו בתהו צדיק


ויעזרם יהוה ויפלטם יפלטם מרשׁעים ויושׁיעם כי חסו בו


ועתה כה אמר יהוה אלהי צבאות אלהי ישׂראל למה אתם עשׂים רעה גדולה אל נפשׁתכם להכרית לכם אישׁ ואשׁה עולל ויונק מתוך יהודה לבלתי הותיר לכם שׁארית


וישׁמע תעו מלך חמת כי הכה דויד את כל חיל הדדעזר מלך צובה


והיה כי יאמרו אליך על מה אתה נאנח ואמרת אל שׁמועה כי באה ונמס כל לב ורפו כל ידים וכהתה כל רוח וכל ברכים תלכנה מים הנה באה ונהיתה נאם אדני יהוה


ויסף איוב שׂאת משׁלו ויאמר


וכפר הכהן על הנפשׁ השׁגגת בחטאה בשׁגגה לפני יהוה לכפר עליו ונסלח לו


ואת׀ שׁער האשׁפות החזיק מלכיה בן רכב שׂר פלך בית הכרם הוא יבננו ויעמיד דלתתיו מנעליו ובריחיו


רגלי עמדה במישׁור במקהלים אברך יהוה


את עם נועז לא תראה עם עמקי שׂפה משׁמוע נלעג לשׁון אין בינה


והעמדת אתו לפני אלעזר הכהן ולפני כל העדה וצויתה אתו לעיניהם


ויאמר האישׁ אל יואב ולא אנכי שׁקל על כפי אלף כסף לא אשׁלח ידי אל בן המלך כי באזנינו צוה המלך אתך ואת אבישׁי ואת אתי לאמר שׁמרו מי בנער באבשׁלום


אלונים מבשׁן עשׂו משׁוטיך קרשׁך עשׂו שׁן בת אשׁרים מאיי כתים


ויאמר שׁמעו נא דברי אם יהיה נביאכם יהוה במראה אליו אתודע בחלום אדבר בו


אפרים כאשׁר ראיתי לצור שׁתולה בנוה ואפרים להוציא אל הרג בניו


כי נאפו ודם בידיהן ואת גלוליהן נאפו וגם את בניהן אשׁר ילדו לי העבירו להם לאכלה


מהיותם בא אל ערמת עשׂרים והיתה עשׂרה בא אל היקב לחשׂף חמשׁים פורה והיתה עשׂרים


ולא תגנב


לשׁמרך מאשׁת רע מחלקת לשׁון נכריה


ויעל משׁם פנואל וידבר אליהם כזאת ויענו אותו אנשׁי פנואל כאשׁר ענו אנשׁי סכות


למנצח אל תשׁחת לדוד מכתם


שׁת עונתינו לנגדך עלמנו למאור פניך


כי אמנם לא שׁקר מלי תמים דעות עמך


עורה כבודי עורה הנבל וכנור אעירה שׁחר


הטו אזנכם ולכו אלי שׁמעו ותחי נפשׁכם ואכרתה לכם ברית עולם חסדי דוד הנאמנים


שׁבעת ימים מצות תאכלו אך ביום הראשׁון תשׁביתו שׂאר מבתיכם כי׀ כל אכל חמץ ונכרתה הנפשׁ ההוא מישׂראל מיום הראשׁן עד יום השׁבעי


ויוסף עוד דוד לשׁאל ביהוה ס ויענהו יהוה ויאמר קום רד קעילה כי אני נתן את פלשׁתים בידך


זיתים יהיו לך בכל גבולך ושׁמן לא תסוך כי ישׁל זיתך


ובמנרה ארבעה גבעים משׁקדים כפתריה ופרחיה


ויושׁיעם מיד שׂונא ויגאלם מיד אויב


המנחה והחטאת והאשׁם המה יאכלום וכל חרם בישׂראל להם יהיה


ויעמד יהושׁפט בקהל יהודה וירושׁלם בבית יהוה לפני החצר החדשׁה


מהרו ועלו אל אבי ואמרתם אליו כה אמר בנך יוסף שׂמני אלהים לאדון לכל מצרים רדה אלי אל תעמד


יגיע כפיך כי תאכל אשׁריך וטוב לך


ויאמר יהוה אל משׁה ראיתי את העם הזה והנה עם קשׁה ערף הוא


כשׁמרי שׂדי היו עליה מסביב כי אתי מרתה נאם יהוה


ויקרא משׁה ליהושׁע ויאמר אליו לעיני כל ישׂראל חזק ואמץ כי אתה תבוא את העם הזה אל הארץ אשׁר נשׁבע יהוה לאבתם לתת להם ואתה תנחילנה אותם


ודכה ישׁח ונפל בעצומיו חלכאים


בשׁנת עשׂרים ושׁבע שׁנה לאסא מלך יהודה מלך זמרי שׁבעת ימים בתרצה והעם חנים על גבתון אשׁר לפלשׁתים


מן הגוים אשׁר אמר יהוה אל בני ישׂראל לא תבאו בהם והם לא יבאו בכם אכן יטו את לבבכם אחרי אלהיהם בהם דבק שׁלמה לאהבה


ויאמר אהרן אל משׁה בי אדני אל נא תשׁת עלינו חטאת אשׁר נואלנו ואשׁר חטאנו


נתתה שׂמחה בלבי מעת דגנם ותירושׁם רבו


בפשׁע אישׁ רע מוקשׁ וצדיק ירון ושׂמח


פתח יהוה את אוצרו ויוצא את כלי זעמו כי מלאכה היא לאדני יהוה צבאות בארץ כשׂדים


ויקחו מלפני משׁה את כל התרומה אשׁר הביאו בני ישׂראל למלאכת עבדת הקדשׁ לעשׂת אתה והם הביאו אליו עוד נדבה בבקר בבקר


ולא יזבחו עוד את זבחיהם לשׂעירם אשׁר הם זנים אחריהם חקת עולם תהיה זאת להם לדרתם


מי פתי יסר הנה וחסר לב ואמרה לו


ובני יהללאל זיף וזיפה תיריא ואשׂראל


וזאת משׁמרת משׂאם לכל עבדתם באהל מועד קרשׁי המשׁכן ובריחיו ועמודיו ואדניו


לגרשׁום לבני בנו יחת בנו זמה בנו


כי כה אמר יהוה צבאות עוד אחת מעט היא ואני מרעישׁ את השׁמים ואת הארץ ואת הים ואת החרבה


ומתוק האור וטוב לעינים לראות את השׁמשׁ


וידם השׁמשׁ וירח עמד עד יקם גוי איביו הלא היא כתובה על ספר הישׁר ויעמד השׁמשׁ בחצי השׁמים ולא אץ לבוא כיום תמים


כי נטשׁתה עמך בית יעקב כי מלאו מקדם ועננים כפלשׁתים ובילדי נכרים ישׂפיקו


למנצח מזמור לדוד


עירא היתרי גרב היתרי


ואמרתם זבח פסח הוא ליהוה אשׁר פסח על בתי בני ישׂראל במצרים בנגפו את מצרים ואת בתינו הציל ויקד העם וישׁתחוו


וזבד בנו ושׁותלח בנו ועזר ואלעד והרגום אנשׁי גת הנולדים בארץ כי ירדו לקחת את מקניהם


ובעין רמון ובצרעה ובירמות


ואמר לבלה נאופים עת יזנה תזנותה והיא


ואתה׀ תשׁמע השׁמים וסלחת לחטאת עבדיך ועמך ישׂראל כי תורם את הדרך הטובה אשׁר ילכו בה ונתתה מטר על ארצך אשׁר נתתה לעמך לנחלה


ויאמר ירבעם לאשׁתו קומי נא והשׁתנית ולא ידעו כי אתי אשׁת ירבעם והלכת שׁלה הנה שׁם אחיה הנביא הוא דבר עלי למלך על העם הזה


וגם מהם אקח לכהנים ללוים אמר יהוה


והיה שׁדי בצריך וכסף תועפות לך


מלך תענך אחד מלך מגדו אחד


ויאמר אלי עד ערב בקר אלפים ושׁלשׁ מאות ונצדק קדשׁ


כי הם ומקניהם יעלו ואהליהם יבאו כדי ארבה לרב ולהם ולגמליהם אין מספר ויבאו בארץ לשׁחתה


וישׁאל עוד דויד באלהים ויאמר לו האלהים לא תעלה אחריהם הסב מעליהם ובאת להם ממול הבכאים


אם כמות כל האדם ימתון אלה ופקדת כל האדם יפקד עליהם לא יהוה שׁלחני


מזמור לדוד יהוה׀ שׁמע תפלתי האזינה אל תחנוני באמנתך ענני בצדקתך


ותאמר להם התאנה החדלתי את מתקי ואת תנובתי הטובה והלכתי לנוע על העצים


כי אפפני משׁברי מות נחלי בליעל יבעתני


ארץ אל תכסי דמי ואל יהי מקום לזעקתי


משׁכב וספות וכלי יוצר וחטים ושׂערים וקמח וקלי ופול ועדשׁים וקלי


ותרם כראים קרני בלתי בשׁמן רענן


וישׁמעו כל שׂרי החילים המה והאנשׁים כי הפקיד מלך בבל את גדליהו ויבאו אל גדליהו המצפה וישׁמעאל בן נתניה ויוחנן בן קרח ושׂריה בן תנחמת הנטפתי ויאזניהו בן המעכתי המה ואנשׁיהם


ועתה נפשׁנו יבשׁה אין כל בלתי אל המן עינינו


ויאמר את קלך שׁמעתי בגן ואירא כי עירם אנכי ואחבא


ותזעק חשׁבון ואלעלה עד יהץ נשׁמע קולם על כן חלצי מואב יריעו נפשׁו ירעה לו


מאין לי בשׂר לתת לכל העם הזה כי יבכו עלי לאמר תנה לנו בשׂר ונאכלה


כי׀ כל אלהי העמים אלילים ויהוה שׁמים עשׂה


ויאמר לא עכרתי את ישׂראל כי אם אתה ובית אביך בעזבכם את מצות יהוה ותלך אחרי הבעלים


לא תחסם שׁור בדישׁו


אשׂכילך׀ ואורך בדרך זו תלך איעצה עליך עיני


גם בני נף ותחפנס ירעוך קדקד


מיהוה מצעדי גבר כוננו ודרכו יחפץ


וכלה אהרן ובניו לכסת את הקדשׁ ואת כל כלי הקדשׁ בנסע המחנה ואחרי כן יבאו בני קהת לשׂאת ולא יגעו אל הקדשׁ ומתו אלה משׂא בני קהת באהל מועד


ערב לאישׁ לחם שׁקר ואחר ימלא פיהו חצץ


ותצא מן המקום אשׁר היתה שׁמה ושׁתי כלתיה עמה ותלכנה בדרך לשׁוב אל ארץ יהודה


ומחי קבלו יתן בחמותיך ומגדלתיך יתץ בחרבותיו


ויסף עוד לדבר אליו ויאמר אולי ימצאון שׁם ארבעים ויאמר לא אעשׂה בעבור הארבעים


ואען שׁנית ואמר אליו מה שׁתי שׁבלי הזיתים אשׁר ביד שׁני צנתרות הזהב המריקים מעליהם הזהב


ומקטרים ליהוה עלות בבקר בבקר ובערב בערב וקטרת סמים ומערכת לחם על השׁלחן הטהור ומנורת הזהב ונרתיה לבער בערב בערב כי שׁמרים אנחנו את משׁמרת יהוה אלהינו ואתם עזבתם אתו


חכם בעיניו אישׁ עשׁיר ודל מבין יחקרנו


הן לא בידם טובם עצת רשׁעים רחקה מני


ערות כלתך לא תגלה אשׁת בנך הוא לא תגלה ערותה


יביאו לבושׁ מלכות אשׁר לבשׁ בו המלך וסוס אשׁר רכב עליו המלך ואשׁר נתן כתר מלכות בראשׁו


ועשׂית לו מסגרת טפח סביב ועשׂית זר זהב למסגרתו סביב


ולא יטמאו עוד בגלוליהם ובשׁקוציהם ובכל פשׁעיהם והושׁעתי אתם מכל מושׁבתיהם אשׁר חטאו בהם וטהרתי אותם והיו לי לעם ואני אהיה להם לאלהים


בחלקי נחל חלקך הם הם גורלך גם להם שׁפכת נסך העלית מנחה העל אלה אנחם


שׁשׁת ימים תעבד וביום השׁביעי תשׁבת בחרישׁ ובקציר תשׁבת


ולא אבה סיחן מלך חשׁבון העברנו בו כי הקשׁה יהוה אלהיך את רוחו ואמץ את לבבו למען תתו בידך כיום הזה


ויצמד ישׂראל לבעל פעור ויחר אף יהוה בישׂראל


צדק לבשׁתי וילבשׁני כמעיל וצניף משׁפטי


ויהפך יהורם ידיו וינס ויאמר אל אחזיהו מרמה אחזיה


הלוא משׂנאיך יהוה׀ אשׂנא ובתקוממיך אתקוטט


ואתה בן אדם בני עמך הנדברים בך אצל הקירות ובפתחי הבתים ודבר חד את אחד אישׁ את אחיו לאמר באו נא ושׁמעו מה הדבר היוצא מאת יהוה


מלך ביפיו תחזינה עיניך תראינה ארץ מרחקים


מתהלך בתמו צדיק אשׁרי בניו אחריו


ומיכאל וישׁפה ויוחא בני בריעה


ויהי בעת יביא את הארון אל פקדת המלך ביד הלוים וכראותם כי רב הכסף ובא סופר המלך ופקיד כהן הראשׁ ויערו את הארון וישׂאהו וישׁיבהו אל מקמו כה עשׂו ליום׀ ביום ויאספו כסף לרב


ויך באנשׁי בית שׁמשׁ כי ראו בארון יהוה ויך בעם שׁבעים אישׁ חמשׁים אלף אישׁ ויתאבלו העם כי הכה יהוה בעם מכה גדולה


הנה ימים באים נאם יהוה והקמתי את הדבר הטוב אשׁר דברתי אל בית ישׂראל ועל בית יהודה


ועביו טפח ושׂפתו כמעשׂה שׂפת כוס פרח שׁושׁנה מחזיק בתים שׁלשׁת אלפים יכיל


לא ישׁבו בארץ יהוה ושׁב אפרים מצרים ובאשׁור טמא יאכלו


ויסירו העלה לתתם למפלגות לבית אבות לבני העם להקריב ליהוה ככתוב בספר משׁה וכן לבקר


ויהי בבואה ותסיתהו לשׁאול מאת אביה שׂדה ותצנח מעל החמור ויאמר לה כלב מה לך


וירץ העבד לקראתה ויאמר הגמיאיני נא מעט מים מכדך


וגם מעכה אם׀ אסא המלך הסירה מגבירה אשׁר עשׂתה לאשׁרה מפלצת ויכרת אסא את מפלצתה וידק וישׂרף בנחל קדרון


ויען רעהו ויאמר אין זאת בלתי אם חרב גדעון בן יואשׁ אישׁ ישׂראל נתן האלהים בידו את מדין ואת כל המחנה


ערות אב גלה בך טמאת הנדה ענו בך


וארא כי נטמאה דרך אחד לשׁתיהן


ויתן את הכרובים בתוך׀ הבית הפנימי ויפרשׂו את כנפי הכרבים ותגע כנף האחד בקיר וכנף הכרוב השׁני נגעת בקיר השׁני וכנפיהם אל תוך הבית נגעת כנף אל כנף


ותאמרנה הנשׁים אל נעמי ברוך יהוה אשׁר לא השׁבית לך גאל היום ויקרא שׁמו בישׂראל


זאת נחלת בני זבולן למשׁפחותם הערים האלה וחצריהן


ונינוה כברכת מים מימי היא והמה נסים עמדו עמדו ואין מפנה


קרבנו קערת כסף אחת שׁלשׁים ומאה משׁקלה מזרק אחד כסף שׁבעים שׁקל בשׁקל הקדשׁ שׁניהם׀ מלאים סלת בלולה בשׁמן למנחה


אחריב הרים וגבעות וכל עשׂבם אובישׁ ושׂמתי נהרות לאיים ואגמים אובישׁ


ואשׁר אכלו שׁאר עמי ועורם מעליהם הפשׁיטו ואת עצמתיהם פצחו ופרשׂו כאשׁר בסיר וכבשׂר בתוך קלחת


ויאמר בעז לנערו הנצב על הקוצרים למי הנערה הזאת


ויבן את עשׂרים אמה מירכותי הבית בצלעות ארזים מן הקרקע עד הקירות ויבן לו מבית לדביר לקדשׁ הקדשׁים


מהר המלט שׁמה כי לא אוכל לעשׂות דבר עד באך שׁמה על כן קרא שׁם העיר צוער


וייחל ׀ שׁבעת ימים למועד אשׁר שׁמואל ולא בא שׁמואל הגלגל ויפץ העם מעליו


על כן יתרה עשׂה ופקדתם על נחל הערבים ישׂאום


וימהר שׁאול ויפל מלא קומתו ארצה וירא מאד מדברי שׁמואל גם כח לא היה בו כי לא אכל לחם כל היום וכל הלילה


ויהוה מציון ישׁאג ומירושׁלם יתן קולו ורעשׁו שׁמים וארץ ויהוה מחסה לעמו ומעוז לבני ישׂראל


והוא הפיל להן גורל וידו חלקתה להם בקו עד עולם יירשׁוה לדור ודור ישׁכנו בה


ולקחת את המרצע ונתתה באזנו ובדלת והיה לך עבד עולם ואף לאמתך תעשׂה כן


לכן יהיה דרכם להם כחלקלקות באפלה ידחו ונפלו בה כי אביא עליהם רעה שׁנת פקדתם נאם יהוה


כי הוא אמר ויהי הוא צוה ויעמד


אמרים לעץ אבי אתה ולאבן את ילדתני כי פנו אלי ערף ולא פנים ובעת רעתם יאמרו קומה והושׁיענו


ולבני גרשׁון ממשׁפחות מטה ישׂשׂכר וממטה אשׁר וממטה נפתלי ומחצי מטה מנשׁה בבשׁן בגורל ערים שׁלשׁ עשׂרה


וילך דוד ואנשׁו קעילה וילחם בפלשׁתים וינהג את מקניהם ויך בהם מכה גדולה וישׁע דוד את ישׁבי קעילה


ושׁמרתם את חקתי ואת משׁפטי אשׁר יעשׂה אתם האדם וחי בהם אני יהוה


ואת האנשׁים אשׁר פתח הבית הכו בסנורים מקטן ועד גדול וילאו למצא הפתח


חנך לנער על פי דרכו גם כי יזקין לא יסור ממנה


ויעשׂ ללאת תכלת על שׂפת היריעה האחת מקצה במחברת כן עשׂה בשׂפת היריעה הקיצונה במחברת השׁנית


ויחר אף יהוה בישׂראל וימכרם ביד פלשׁתים וביד בני עמון


אם לא ברכוני חלצו ומגז כבשׂי יתחמם


חלקי יהוה אמרה נפשׁי על כן אוחיל לו


וירם את אדרת אליהו אשׁר נפלה מעליו וישׁב ויעמד על שׂפת הירדן


לץ תכה ופתי יערם והוכיח לנבון יבין דעת


ויאמרו נתון נתן ויפרשׂו את השׂמלה וישׁליכו שׁמה אישׁ נזם שׁללו


הכל היום יחרשׁ החרשׁ לזרע יפתח וישׂדד אדמתו


בראשׁון בארבעה עשׂר יום לחדשׁ יהיה לכם הפסח חג שׁבעות ימים מצות יאכל


כי לכל חפץ ישׁ עת ומשׁפט כי רעת האדם רבה עליו


ותשׁלך אשׁה אחת פלח רכב על ראשׁ אבימלך ותרץ את גלגלתו


הזרעים בדמעה ברנה יקצרו


ומהם עוד תקח והשׁלכת אותם אל תוך האשׁ ושׂרפת אתם באשׁ ממנו תצא אשׁ אל כל בית ישׂראל


ויאמר ישׂראל רב עוד יוסף בני חי אלכה ואראנו בטרם אמות


ביום ההוא יגן יהוה בעד יושׁב ירושׁלם והיה הנכשׁל בהם ביום ההוא כדויד ובית דויד כאלהים כמלאך יהוה לפניהם


אשׁר שׁמרת לעבדך דוד אבי את אשׁר דברת לו ותדבר בפיך ובידך מלאת כיום הזה


בני שׁמר אמרי ומצותי תצפן אתך


ויזבח ויקטר בבמות ועל הגבעות ותחת כל עץ רענן


ויקצפו השׂרים על ירמיהו והכו אתו ונתנו אותו בית האסור בית יהונתן הספר כי אתו עשׂו לבית הכלא


ואחיהם שׁבניה הודיה קליטא פלאיה חנן


כאלה תעשׂו ליום שׁבעת ימים לחם אשׁה ריח ניחח ליהוה על עולת התמיד יעשׂה ונסכו


כאשׁר שׁמע למצרים יחילו כשׁמע צר


ואחתו המלכת ילדה את אישׁהוד ואת אביעזר ואת מחלה


ואעשׂ ארון עצי שׁטים ואפסל שׁני לחת אבנים כראשׁנים ואעל ההרה ושׁני הלחת בידי


באתי לגני אחתי כלה אריתי מורי עם בשׂמי אכלתי יערי עם דבשׁי שׁתיתי ייני עם חלבי אכלו רעים שׁתו ושׁכרו דודים


וידר יעקב נדר לאמר אם יהיה אלהים עמדי ושׁמרני בדרך הזה אשׁר אנכי הולך ונתן לי לחם לאכל ובגד ללבשׁ


ויצו יהוידע הכהן את שׂרי המיאות ׀ פקדי החיל ויאמר אליהם הוציאו אתה אל מבית לשׂדרת והבא אחריה המת בחרב כי אמר הכהן אל תומת בית יהוה


ויאמר לה מלאך יהוה שׁובי אל גברתך והתעני תחת ידיה


תמכר עמך בלא הון ולא רבית במחיריהם


ויחי מתושׁלח שׁבע ושׁמנים שׁנה ומאת שׁנה ויולד את למך


לתת לפתאים ערמה לנער דעת ומזמה


ועל׀ גבול זבולן מפאת קדמה עד פאת ימה גד אחד


אני יהוה נצרה לרגעים אשׁקנה פן יפקד עליה לילה ויום אצרנה


ביום ההוא יצאו מלאכים מלפני בצים להחריד את כושׁ בטח והיתה חלחלה בהם ביום מצרים כי הנה באה


וגם אני אכה כפי אל כפי והנחתי חמתי אני יהוה דברתי


כל אלה מבני׀ עבד אדם המה ובניהם ואחיהם אישׁ חיל בכח לעבדה שׁשׁים ושׁנים לעבד אדם


כי אם יפלו האחד יקים את חברו ואילו האחד שׁיפול ואין שׁני להקימו


וישׁביהן קצרי יד חתו ובשׁו היו עשׂב שׂדה וירק דשׁא חציר גגות ושׁדמה לפני קמה


והיה בהניח יהוה אלהיך׀ לך מכל איביך מסביב בארץ אשׁר יהוה אלהיך נתן לך נחלה לרשׁתה תמחה את זכר עמלק מתחת השׁמים לא תשׁכח


ויאמר לו יצחק אביו מי אתה ויאמר אני בנך בכרך עשׂו


כי יחנן קולו אל תאמן בו כי שׁבע תועבות בלבו


ולבית מלך יהודה שׁמעו דבר יהוה


אשׁרי אנשׁיך ואשׁרי עבדיך אלה העמדים לפניך תמיד ושׁמעים את חכמתך


כי באחת ידבר אל ובשׁתים לא ישׁורנה


אדם עשׁק בדם נפשׁ עד בור ינוס אל יתמכו בו


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


הפר מחשׁבות באין סוד וברב יועצים תקום


ויהי המבול ארבעים יום על הארץ וירבו המים וישׂאו את התבה ותרם מעל הארץ


הכוני בל חליתי הלמוני בל ידעתי מתי אקיץ אוסיף אבקשׁנו עוד


ויכל דויד מהעלות העלה והשׁלמים ויברך את העם בשׁם יהוה


וישׂם באדום נציבים ויהיו כל אדום עבדים לדויד ויושׁע יהוה את דויד בכל אשׁר הלך


שׁמנה עשׂרה אמה קומת׀ העמוד האחד וכתרת עליו׀ נחשׁת וקומת הכתרת שׁלשׁ אמה ושׂבכה ורמנים על הכתרת סביב הכל נחשׁת וכאלה לעמוד השׁני על השׂבכה


וישׁמע שׁאול וכל ישׂראל את דברי הפלשׁתי האלה ויחתו ויראו מאד


שׁמעו זאת בית יעקב הנקראים בשׁם ישׂראל וממי יהודה יצאו הנשׁבעים׀ בשׁם יהוה ובאלהי ישׂראל יזכירו לא באמת ולא בצדקה


ותשׁמע אשׁת אוריה כי מת אוריה אישׁה ותספד על בעלה


וידבק ביהוה לא סר מאחריו וישׁמר מצותיו אשׁר צוה יהוה את משׁה


ויתמרמר מלך הנגב ויצא ונלחם עמו עם מלך הצפון והעמיד המון רב ונתן ההמון בידו


לאברהם למקנה לעיני בני חת בכל באי שׁער עירו


ועתה לעיני כל ישׂראל קהל יהוה ובאזני אלהינו שׁמרו ודרשׁו כל מצות יהוה אלהיכם למען תירשׁו את הארץ הטובה והנחלתם לבניכם אחריכם עד עולם


ויאמרו עבדי המלך אשׁר בשׁער המלך למרדכי מדוע אתה עובר את מצות המלך


לקול תתו המון מים בשׁמים ויעל נשׂאים מקצה ארץ ברקים למטר עשׂה ויצא רוח מאצרתיו


כי היית מחסה לי מגדל עז מפני אויב


בנה כעשׁ ביתו וכסכה עשׂה נצר


שׁובי שׁובי השׁולמית שׁובי שׁובי ונחזה בך מה תחזו בשׁולמית כמחלת המחנים


ולא אם עודני חי ולא תעשׂה עמדי חסד יהוה ולא אמות


ויהי הם ישׁבים אל השׁלחן פ ויהי דבר יהוה אל הנביא אשׁר השׁיבו


ובשׁמונה שׁנים למלכו והוא עודנו נער החל לדרושׁ לאלהי דויד אביו ובשׁתים עשׂרה שׁנה החל לטהר את יהודה וירושׁלם מן הבמות והאשׁרים והפסלים והמסכות


ואת עמי יורו בין קדשׁ לחל ובין טמא לטהור יודעם


לעשׂרים לאליתה בניו ואחיו שׁנים עשׂר


ועמהם אחיהם המשׁנים זכריהו בן ויעזיאל ושׁמירמות ויחיאל׀ ועני אליאב ובניהו ומעשׂיהו ומתתיהו ואליפלהו ומקניהו ועבד אדם ויעיאל השׁערים


עיניכם הראת את אשׁר עשׂה יהוה בבעל פעור כי כל האישׁ אשׁר הלך אחרי בעל פעור השׁמידו יהוה אלהיך מקרבך


ועל חרבך תחיה ואת אחיך תעבד והיה כאשׁר תריד ופרקת עלו מעל צוארך


וילך ויעשׂ כדבר יהוה וילך וישׁב בנחל כרית אשׁר על פני הירדן


ויבא גם הנצב אחר הלהב ויסגר החלב בעד הלהב כי לא שׁלף החרב מבטנו ויצא הפרשׁדנה


אמון בנו יאשׁיהו בנו


ביום ההוא כרם חמד ענו לה


לכן זונה שׁמעי דבר יהוה


ותען רחל ולאה ותאמרנה לו העוד לנו חלק ונחלה בבית אבינו


וישׂג לבן את יעקב ויעקב תקע את אהלו בהר ולבן תקע את אחיו בהר הגלעד


הצילה מחרב נפשׁי מיד כלב יחידתי


ושׁתים דלתות לדלתות שׁתים מוסבות דלתות שׁתים לדלת אחת ושׁתי דלתות לאחרת


תפל עליהם אימתה ופחד בגדל זרועך ידמו כאבן עד יעבר עמך יהוה עד יעבר עם זו קנית


ויפל אחזיה בעד השׂבכה בעליתו אשׁר בשׁמרון ויחל וישׁלח מלאכים ויאמר אלהם לכו דרשׁו בבעל זבוב אלהי עקרון אם אחיה מחלי זה


ויתן דויד לשׁלמה בנו את תבנית האולם ואת בתיו וגנזכיו ועליתיו וחדריו הפנימים ובית הכפרת


וכי ישׁאלך העם הזה או הנביא או כהן לאמר מה משׂא יהוה ואמרת אליהם את מה משׂא ונטשׁתי אתכם נאם יהוה


ודבשׁ וחמאה וצאן ושׁפות בקר הגישׁו לדוד ולעם אשׁר אתו לאכול כי אמרו העם רעב ועיף וצמא במדבר


ותען להם מרים שׁירו ליהוה כי גאה גאה סוס ורכבו רמה בים


ועתה ברח לך אל מקומך אמרתי כבד אכבדך והנה מנעך יהוה מכבוד


חטאים תרדף רעה ואת צדיקים ישׁלם טוב


העמיקו שׁחתו כימי הגבעה יזכור עונם יפקוד חטאותם


פעם׀ בחוץ פעם ברחבות ואצל כל פנה תארב


ויראו מאד מאד ויאמרו הנה שׁני המלכים לא עמדו לפניו ואיך נעמד אנחנו


והגוי אשׁר יביא את צוארו בעל מלך בבל ועבדו והנחתיו על אדמתו נאם יהוה ועבדה וישׁב בה


ויעשׂו על שׁולי המעיל רמוני תכלת וארגמן ותולעת שׁני משׁזר


ויהי היום ויבאו בני האלהים להתיצב על יהוה ויבוא גם השׂטן בתוכם


בידכם נתן אלהים את שׂרי מדין את ערב ואת זאב ומה יכלתי עשׂות ככם אז רפתה רוחם מעליו בדברו הדבר הזה


כי נמכרנו אני ועמי להשׁמיד להרוג ולאבד ואלו לעבדים ולשׁפחות נמכרנו החרשׁתי כי אין הצר שׁוה בנזק המלך


ויאמר אלהם יהי כן יהוה עמכם כאשׁר אשׁלח אתכם ואת טפכם ראו כי רעה נגד פניכם


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


לכן הנני אספך על אבתיך ונאספת אל קברתיך בשׁלום ולא תראינה עיניך בכל הרעה אשׁר אני מביא על המקום הזה וישׁיבו את המלך דבר


ואמר עד מתי אדני ויאמר עד אשׁר אם שׁאו ערים מאין יושׁב ובתים מאין אדם והאדמה תשׁאה שׁממה


והיה כאשׁר יחלם הרעב והנה אוכל והקיץ וריקה נפשׁו וכאשׁר יחלם הצמא והנה שׁתה והקיץ והנה עיף ונפשׁו שׁוקקה כן יהיה המון כל הגוים הצבאים על הר ציון


וביום החדשׁ פר בן בקר תמימם ושׁשׁת כבשׂם ואיל תמימם יהיו


ואתה תבער הדם הנקי מקרבך כי תעשׂה הישׁר בעיני יהוה


ויברח יעקב שׂדה ארם ויעבד ישׂראל באשׁה ובאשׁה שׁמר


זבלון עם חרף נפשׁו למות ונפתלי על מרומי שׂדה


יחלמו בניהם ירבו בבר יצאו ולא שׁבו למו


ויבא אבימלך עד המגדל וילחם בו ויגשׁ עד פתח המגדל לשׂרפו באשׁ


ואל קין ואל מנחתו לא שׁעה ויחר לקין מאד ויפלו פניו


ישׁמו על עקב בשׁתם האמרים לי האח׀ האח


אי לזאת אסלוח לך בניך עזבוני וישׁבעו בלא אלהים ואשׂבע אותם וינאפו ובית זונה יתגדדו


ונתתי לה את כרמיה משׁם ואת עמק עכור לפתח תקוה וענתה שׁמה כימי נעוריה וכיום עלתה מארץ מצרים


עמו הראובני והגדי לקחו נחלתם אשׁר נתן להם משׁה בעבר הירדן מזרחה כאשׁר נתן להם משׁה עבד יהוה


ויבא נעמן בסוסו וברכבו ויעמד פתח הבית לאלישׁע


ותכלת וארגמן ותולעת שׁני ושׁשׁ ועזים


וסיסרא נס ברגליו אל אהל יעל אשׁת חבר הקיני כי שׁלום בין יבין מלך חצור ובין בית חבר הקיני


בשׁנת שׁלשׁים ושׁשׁ למלכות אסא עלה בעשׁא מלך ישׂראל על יהודה ויבן את הרמה לבלתי תת יוצא ובא לאסא מלך יהודה


ישׁליו אהלים׀ לשׁדדים ובטחות למרגיזי אל לאשׁר הביא אלוה בידו


לך אמר להם שׁובו לכם לאהליכם


ותקח שׂרי אשׁת אברם את הגר המצרית שׁפחתה מקץ עשׂר שׁנים לשׁבת אברם בארץ כנען ותתן אתה לאברם אישׁה לו לאשׁה


והבנין אשׁר אל פני הגזרה פאת דרך הים רחב שׁבעים אמה וקיר הבנין חמשׁ אמות רחב סביב׀ סביב וארכו תשׁעים אמה


ואריב עמם ואקללם ואכה מהם אנשׁים ואמרטם ואשׁביעם באלהים אם תתנו בנתיכם לבניהם ואם תשׂאו מבנתיהם לבניכם ולכם


לכן כה אמר יהוה אל יהויקים בן יאשׁיהו מלך יהודה לא יספדו לו הוי אחי והוי אחות לא יספדו לו הוי אדון והוי הדה


וחגרו שׂקים וכסתה אותם פלצות ואל כל פנים בושׁה ובכל ראשׁיהם קרחה


שׁמעו נא תוכחתי ורבות שׂפתי הקשׁיבו


ויהי מאת ככר הכסף לצקת את אדני הקדשׁ ואת אדני הפרכת מאת אדנים למאת הככר ככר לאדן


עדה נא גאון וגבה והוד והדר תלבשׁ


ויהיו בני בלע ארד ונעמן משׁפחת הארדי לנעמן משׁפחת הנעמי


לא נאוה לכסיל תענוג אף כי לעבד׀ משׁל בשׂרים


משׂכיל לאסף האזינה עמי תורתי הטו אזנכם לאמרי פי


ויהי גבולם ממחנים כל הבשׁן כל ממלכות׀ עוג מלך הבשׁן וכל חות יאיר אשׁר בבשׁן שׁשׁים עיר


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ועשׂית כפרת זהב טהור אמתים וחצי ארכה ואמה וחצי רחבה


והכהנים אליקים מעשׂיה מנימין מיכיה אליועיני זכריה חנניה בחצצרות


לא תאכלנו למען ייטב לך ולבניך אחריך כי תעשׂה הישׁר בעיני יהוה


וישׂא אברהם את עיניו וירא והנה איל אחר נאחז בסבך בקרניו וילך אברהם ויקח את האיל ויעלהו לעלה תחת בנו


והיו שׁמיך אשׁר על ראשׁך נחשׁת והארץ אשׁר תחתיך ברזל


ונשׂאו עליך קינה ואמרו לך איך אבדת נושׁבת מימים העיר ההללה אשׁר היתה חזקה בים היא וישׁביה אשׁר נתנו חתיתם לכל יושׁביה


ויאמר בעז אל רות הלוא שׁמעת בתי אל תלכי ללקט בשׂדה אחר וגם לא תעבורי מזה וכה תדבקין עם נערתי


בידך עתתי הצילני מיד אויבי ומרדפי


ואלה שׁמות הילודים אשׁר היו לו בירושׁלם שׁמוע ושׁובב נתן ושׁלמה


את אילון ואת מגרשׁה את גת רמון ואת מגרשׁה ערים ארבע


אתה תשׁמע השׁמים מכון שׁבתך ועשׂית ככל אשׁר יקרא אליך הנכרי למען ידעון כל עמי הארץ את שׁמך ליראה אתך כעמך ישׂראל ולדעת כי שׁמך נקרא על הבית הזה אשׁר בניתי


ולנפתלי אמר נפתלי שׂבע רצון ומלא ברכת יהוה ים ודרום ירשׁה


האמר לצולה חרבי ונהרתיך אובישׁ


הנה בתי הבתולה ופילגשׁהו אוציאה נא אותם וענו אותם ועשׂו להם הטוב בעיניכם ולאישׁ הזה לא תעשׂו דבר הנבלה הזאת


וכל הארץ באו מצרימה לשׁבר אל יוסף כי חזק הרעב בכל הארץ


והיה חבל לשׁארית בית יהודה עליהם ירעון בבתי אשׁקלון בערב ירבצון כי יפקדם יהוה אלהיהם ושׁב שׁבותם


כל החיה אשׁר אתך מכל בשׂר בעוף ובבהמה ובכל הרמשׂ הרמשׂ על הארץ הוצא אתך ושׁרצו בארץ ופרו ורבו על הארץ


מה אקב לא קבה אל ומה אזעם לא זעם יהוה


ותהי אשׁת שׁמשׁון למרעהו אשׁר רעה לו


ויסף יהוה קרא שׁמואל בשׁלשׁית ויקם וילך אל עלי ויאמר הנני כי קראת לי ויבן עלי כי יהוה קרא לנער


לאמר שׁובו נא אישׁ מדרכו הרעה ומרע מעלליכם ושׁבו על האדמה אשׁר נתן יהוה לכם ולאבותיכם למן עולם ועד עולם


ויאמר לך דניאל כי סתמים וחתמים הדברים עד עת קץ


וכל׀ אישׁ ישׂראל קמו ממקומו ויערכו בבעל תמר וארב ישׂראל מגיח ממקמו ממערה גבע


אלה פקודי משׁפחת בני מררי אשׁר פקד משׁה ואהרן על פי יהוה ביד משׁה


וישׂימו להם את פסל מיכה אשׁר עשׂה כל ימי היות בית האלהים בשׁלה


ברבות צדיקים ישׂמח העם ובמשׁל רשׁע יאנח עם


אויל ינאץ מוסר אביו ושׁמר תוכחת יערם


ויאמר אחד מעבדיו לוא אדני המלך כי אלישׁע הנביא אשׁר בישׂראל יגיד למלך ישׂראל את הדברים אשׁר תדבר בחדר משׁכבך


הלא כל הארץ לפניך הפרד נא מעלי אם השׂמאל ואימנה ואם הימין ואשׂמאילה


יחד אסירים שׁאננו לא שׁמעו קול נגשׂ


אז יכה מנחם את תפסח ואת כל אשׁר בה ואת גבוליה מתרצה כי לא פתח ויך את כל ההרותיה בקע


ויאמר יהוה אל משׁה בא אל פרעה ודברת אליו כה אמר יהוה אלהי העברים שׁלח את עמי ויעבדני


שׁמר רגליך כאשׁר תלך אל בית האלהים וקרוב לשׁמע מתת הכסילים זבח כי אינם יודעים לעשׂות רע


כי עוד חזון למועד ויפח לקץ ולא יכזב אם יתמהמה חכה לו כי בא יבא לא יאחר


קרבו אלי שׁמעו זאת לא מראשׁ בסתר דברתי מעת היותה שׁם אני ועתה אדני יהוה שׁלחני ורוחו


בשׂדה בלילו יקצירו וכרם רשׁע ילקשׁו


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ויענו בהלל ובהודת ליהוה כי טוב כי לעולם חסדו על ישׂראל וכל העם הריעו תרועה גדולה בהלל ליהוה על הוסד בית יהוה


עזבה יתמיך אני אחיה ואלמנתיך עלי תבטחו


הוי מגיעי בית בבית שׂדה בשׂדה יקריבו עד אפס מקום והושׁבתם לבדכם בקרב הארץ


ולא שׁמע המלך אל העם כי היתה סבה מעם יהוה למען הקים את דברו אשׁר דבר יהוה ביד אחיה השׁילני אל ירבעם בן נבט


זנח עדלם וחצריהם לכישׁ ושׂדתיה עזקה ובנתיה ויחנו מבאר שׁבע עד גיא הנם


וימד את אלם השׁער שׁמנה אמות ואילו שׁתים אמות ואלם השׁער מהבית


והשׁב לשׁכנינו שׁבעתים אל חיקם חרפתם אשׁר חרפוך אדני


וכל הערבה עבר הירדן מזרחה ועד ים הערבה תחת אשׁדת הפסגה


תאות צדיקים אך טוב תקות רשׁעים עברה


הדבר אשׁר היה אל ירמיהו מאת יהוה בימי יהויקים בן יאשׁיהו מלך יהודה לאמר


והיה כל הנותר בביתך יבוא להשׁתחות לו לאגורת כסף וככר לחם ואמר ספחני נא אל אחת הכהנות לאכל פת לחם


שׁופך בוז על נדיבים ומזיח אפיקים רפה


ורחצו ידיהם ורגליהם ולא ימתו והיתה להם חק עולם לו ולזרעו לדרתם


הנה׀ כעננים יעלה וכסופה מרכבותיו קלו מנשׁרים סוסיו אוי לנו כי שׁדדנו


קרבו רדפי זמה מתורתך רחקו


ולמימים אשׁר צויתי שׁפטים על עמי ישׂראל והכנעתי את כל אויביך ואגד לך ובית יבנה לך יהוה


פנו אלי והושׁעו כל אפסי ארץ כי אני אל ואין עוד


ויטע אשׁל בבאר שׁבע ויקרא שׁם בשׁם יהוה אל עולם


וחמשׁה ועשׂרים אלף ארך ועשׂרת אלפים רחב יהיה ללוים משׁרתי הבית להם לאחזה עשׂרים לשׁכת


והיה ביום ההוא נאם יהוה תקראי אישׁי ולא תקראי לי עוד בעלי


ובמלכות אחשׁורושׁ בתחלת מלכותו כתבו שׂטנה על ישׁבי יהודה וירושׁלם


כי׀ לא תחפץ זבח ואתנה עולה לא תרצה


ויאמר הנה אנכי כרת ברית נגד כל עמך אעשׂה נפלאת אשׁר לא נבראו בכל הארץ ובכל הגוים וראה כל העם אשׁר אתה בקרבו את מעשׂה יהוה כי נורא הוא אשׁר אני עשׂה עמך


ואם לא תשׁמעו אלינו להמול ולקחנו את בתנו והלכנו


יקם סערה לדממה ויחשׁו גליהם


כי הנה האדון יהוה צבאות מסיר מירושׁלם ומיהודה משׁען ומשׁענה כל משׁען לחם וכל משׁען מים


ויעל וישׁכב על הילד וישׂם פיו על פיו ועיניו על עיניו וכפיו על כפו ויגהר עליו ויחם בשׂר הילד


ויתן משׁה את הגלעד למכיר בן מנשׁה וישׁב בה


לא חסה עליך עין לעשׂות לך אחת מאלה לחמלה עליך ותשׁלכי אל פני השׂדה בגעל נפשׁך ביום הלדת אתך


וישׁבע משׁה ביום ההוא לאמר אם לא הארץ אשׁר דרכה רגלך בה לך תהיה לנחלה ולבניך עד עולם כי מלאת אחרי יהוה אלהי


ויבוא אל המלך ויאמר המלך אליו מיכיהו הנלך אל רמת גלעד למלחמה אם נחדל ויאמר אליו עלה והצלח ונתן יהוה ביד המלך


ואתנה את פני אל אדני האלהים לבקשׁ תפלה ותחנונים בצום ושׂק ואפר


ימלך יהוה׀ לעולם אלהיך ציון לדר ודר הללו יה


והקריב את קרבנו ליהוה כבשׂ בן שׁנתו תמים אחד לעלה וכבשׂה אחת בת שׁנתה תמימה לחטאת ואיל אחד תמים לשׁלמים


ויצא לך שׁם בגוים ביפיך כי׀ כליל הוא בהדרי אשׁר שׂמתי עליך נאם אדני יהוה


ולבם שׂמו שׁמיר משׁמוע את התורה ואת הדברים אשׁר שׁלח יהוה צבאות ברוחו ביד הנביאים הראשׁנים ויהי קצף גדול מאת יהוה צבאות


ויהי בשׁבעית ויאמר הנה עב קטנה ככף אישׁ עלה מים ויאמר עלה אמר אל אחאב אסר ורד ולא יעצרכה הגשׁם


כי רגע׀ באפו חיים ברצונו בערב ילין בכי ולבקר רנה


כי אתה יהוה עליון על כל הארץ מאד נעלית על כל אלהים


אך יד אחיקם בן שׁפן היתה את ירמיהו לבלתי תת אתו ביד העם להמיתו


לכן כה אמר יהוה הנני נתן את העיר הזאת ביד הכשׂדים וביד נבוכדראצר מלך בבל ולכדה


ויאספו ויעלו חמשׁת׀ מלכי האמרי מלך ירושׁלם מלך חברון מלך ירמות מלך לכישׁ מלך עגלון הם וכל מחניהם ויחנו על גבעון וילחמו עליה


וישׁלח יהושׁע אנשׁים מיריחו העי אשׁר עם בית און מקדם לבית אל ויאמר אליהם לאמר עלו ורגלו את הארץ ויעלו האנשׁים וירגלו את העי


ועבדי מלך ארם אמרו אליו אלהי הרים אלהיהם על כן חזקו ממנו ואולם נלחם אתם במישׁור אם לא נחזק מהם


כי גחלים אתה חתה על ראשׁו ויהוה ישׁלם לך


ותבני לך גב ותעשׂי לך רמה בכל רחוב


קח בידך אבנים גדלות וטמנתם במלט במלבן אשׁר בפתח בית פרעה בתחפנחס לעיני אנשׁים יהודים


ויאמר שׁאול אל יונתן הגידה לי מה עשׂיתה ויגד לו יונתן ויאמר טעם טעמתי בקצה המטה אשׁר בידי מעט דבשׁ הנני אמות


ושׂמתי בים ידו ובנהרות ימינו


ואמרת לפני יהוה אלהיך בערתי הקדשׁ מן הבית וגם נתתיו ללוי ולגר ליתום ולאלמנה ככל מצותך אשׁר צויתני לא עברתי ממצותיך ולא שׁכחתי


ואת׀ פרשׁנדתא ואת׀ דלפון ואת׀ אספתא


אם לא על שׁכמי אשׂאנו אענדנו עטרות לי


בצאתי שׁער עלי קרת ברחוב אכין מושׁבי


ויתן את קלו בבכי וישׁמעו מצרים וישׁמע בית פרעה


והכעסתי לב עמים רבים בהביאי שׁברך בגוים על ארצות אשׁר לא ידעתם


למכה מצרים בבכוריהם כי לעולם חסדו


ויעזקהו ויסקלהו ויטעהו שׂרק ויבן מגדל בתוכו וגם יקב חצב בו ויקו לעשׂות ענבים ויעשׂ באשׁים


ויען איוב ויאמר


ונסע דגל מחנה בני דן מאסף לכל המחנת לצבאתם ועל צבאו אחיעזר בן עמי שׁדי


תחת שׁלושׁ רגזה ארץ ותחת ארבע לא תוכל שׂאת


והבאיתי על הארץ ההיא את כל דברי אשׁר דברתי עליה את כל הכתוב בספר הזה אשׁר נבא ירמיהו על כל הגוים


דבק לשׁון יונק אל חכו בצמא עוללים שׁאלו לחם פרשׂ אין להם


אנה הלך דודך היפה בנשׁים אנה פנה דודך ונבקשׁנו עמך


כל מקום אשׁר תדרך כף רגלכם בו לכם נתתיו כאשׁר דברתי אל משׁה


תעה לבבי פלצות בעתתני את נשׁף חשׁקי שׂם לי לחרדה


וישׁלח יעקב ויקרא לרחל וללאה השׂדה אל צאנו


וכל אשׁר תשׁכב עליו בנדתה יטמא וכל אשׁר תשׁב עליו יטמא


והיו כגברים בוסים בטיט חוצות במלחמה ונלחמו כי יהוה עמם והבישׁו רכבי סוסים


ושׂנאתי אני את כל עמלי שׁאני עמל תחת השׁמשׁ שׁאניחנו לאדם שׁיהיה אחרי


וירב העם עם משׁה ויאמרו לאמר ולו גוענו בגוע אחינו לפני יהוה


תחת חטה׀ יצא חוח ותחת שׂערה באשׁה תמו דברי איוב


וישׁת מן היין וישׁכר ויתגל בתוך אהלה


ירוץ אליו בצואר בעבי גבי מגניו


ויקרא המלך יהואשׁ ליהוידע הכהן ולכהנים ויאמר אלהם מדוע אינכם מחזקים את בדק הבית ועתה אל תקחו כסף מאת מכריכם כי לבדק הבית תתנהו


ותאמר לאה נתן אלהים שׂכרי אשׁר נתתי שׁפחתי לאישׁי ותקרא שׁמו ישׂשׂכר


ונקנה השׂדה בארץ הזאת אשׁר׀ אתם אמרים שׁממה היא מאין אדם ובהמה נתנה ביד הכשׂדים


כי תשׁיתהו ברכות לעד תחדהו בשׂמחה את פניך


ויאמר לו אלישׁע קח קשׁת וחצים ויקח אליו קשׁת וחצים


ויאכל בעז וישׁת וייטב לבו ויבא לשׁכב בקצה הערמה ותבא בלט ותגל מרגלתיו ותשׁכב


ודברתי על הנביאים ואנכי חזון הרביתי וביד הנביאים אדמה


ביד מלאכיך חרפת׀ אדני ותאמר ברכב רכבי אני עליתי מרום הרים ירכתי לבנון ואכרת קומת ארזיו מבחור ברשׁיו ואבואה מלון קצה יער כרמלו


דבר אל בני ישׂראל ואמרת אלהם כי תבאו אל הארץ אשׁר אני נתן לכם וקצרתם את קצירה והבאתם את עמר ראשׁית קצירכם אל הכהן


רני ושׂמחי בת ציון כי הנני בא ושׁכנתי בתוכך נאם יהוה


ארחי גדר ולא אעבור ועל נתיבותי חשׁך ישׂים


ואם לא נטמאה האשׁה וטהרה הוא ונקתה ונזרעה זרע


היום הזה יסגרך יהוה בידי והכיתך והסרתי את ראשׁך מעליך ונתתי פגר מחנה פלשׁתים היום הזה לעוף השׁמים ולחית הארץ וידעו כל הארץ כי ישׁ אלהים לישׂראל


ויעשׂ אסא הישׁר בעיני יהוה כדוד אביו


ויאתו הכהנים לבלתי קחת כסף מאת העם ולבלתי חזק את בדק הבית


חנן בן מעכה ויושׁפט המתני


ועתה אתה אמר לך אמר לאדניך הנה אליהו


וישׂא משׁלו ויאמר אוי מי יחיה משׂמו אל


לאמר לך אתן ארץ כנען חבל נחלתכם


הלעולמים יזנח׀ אדני ולא יסיף לרצות עוד


ותכתב ספרים בשׁם אחאב ותחתם בחתמו ותשׁלח הספרים אל הזקנים ואל החרים אשׁר בעירו הישׁבים את נבות


ויאמר יהוה אל יהוא יען אשׁר הטיבת לעשׂות הישׁר בעיני ככל אשׁר בלבבי עשׂית לבית אחאב בני רבעים ישׁבו לך על כסא ישׂראל


ישׁפט׀ עניי עם יושׁיע לבני אביון וידכא עושׁק


ויאמר אלהם שׂימו לבבכם לכל הדברים אשׁר אנכי מעיד בכם היום אשׁר תצום את בניכם לשׁמר לעשׂות את כל דברי התורה הזאת


ועתה אשׁבר מטהו מעליך ומוסרתיך אנתק


נסו׀ מתוך בבל ומלטו אישׁ נפשׁו אל תדמו בעונה כי עת נקמה היא ליהוה גמול הוא משׁלם לה


וסמך ידו על ראשׁ העלה ונרצה לו לכפר עליו


ויפילו גורלות כקטן כגדול לבית אבותם לשׁער ושׁער


לא תכירו פנים במשׁפט כקטן כגדל תשׁמעון לא תגורו מפני אישׁ כי המשׁפט לאלהים הוא והדבר אשׁר יקשׁה מכם תקרבון אלי ושׁמעתיו


כי לימים עוד שׁבעה אנכי ממטיר על הארץ ארבעים יום וארבעים לילה ומחיתי את כל היקום אשׁר עשׂיתי מעל פני האדמה


וישׁמע שׁאול את כל העם למלחמה לרדת קעילה לצור אל דוד ואל אנשׁיו


ויתפשׂו את המלך ויעלו אתו אל מלך בבל רבלתה בארץ חמת וידבר אתו משׁפטים


בניך ובנתיך נתנים לעם אחר ועיניך ראות וכלות אליהם כל היום ואין לאל ידך


ובני ארם עוץ וחול וגתר ומשׁ


לחצי המנשׁה גלעדה ידו בן זכריהו ס לבנימן יעשׂיאל בן אבנר


והקימותי אני את בריתי אתך וידעת כי אני יהוה


כל העבר על הפקדים מבן עשׂרים שׁנה ומעלה יתן תרומת יהוה


לכן ישׁלח האדון יהוה צבאות במשׁמניו רזון ותחת כבדו יקד יקד כיקוד אשׁ


מכל׀ העם הזה שׁבע מאות אישׁ בחור אטר יד ימינו כל זה קלע באבן אל השׂערה ולא יחטא


וירא אלהים את בני ישׂראל וידע אלהים


לכי אמרי לירבעם כה אמר יהוה אלהי ישׂראל יען אשׁר הרימתיך מתוך העם ואתנך נגיד על עמי ישׂראל


וירא אתה שׁכם בן חמור החוי נשׂיא הארץ ויקח אתה וישׁכב אתה ויענה


ויכל משׁה מדבר אתם ויתן על פניו מסוה


והנותר בשׁמן אשׁר על כף הכהן יתן על ראשׁ המטהר וכפר עליו הכהן לפני יהוה


והערים המבדלות לבני אפרים בתוך נחלת בני מנשׁה כל הערים וחצריהן


ועתה הנה פתחתיך היום מן האזקים אשׁר על ידך אם טוב בעיניך לבוא אתי בבל בא ואשׂים את עיני עליך ואם רע בעיניך לבוא אתי בבל חדל ראה כל הארץ לפניך אל טוב ואל הישׁר בעיניך ללכת שׁמה לך


ויאמר אלי הנני מפרך והרביתך ונתתיך לקהל עמים ונתתי את הארץ הזאת לזרעך אחריך אחזת עולם


שׁממות עולם אתנך ועריך לא תישׁבנה וידעתם כי אני יהוה


ויקחו האנשׁים מצידם ואת פי יהוה לא שׁאלו


ונתן ארצם לנחלה כי לעולם חסדו


אב אנכי לאביונים ורב לא ידעתי אחקרהו


וירפאו את שׁבר עמי על נקלה לאמר שׁלום׀ שׁלום ואין שׁלום


ובן חנניה פלטיה וישׁעיה בני רפיה בני ארנן בני עבדיה בני שׁכניה


ומוצא הוליד את בנעא רפה בנו אלעשׂה בנו אצל בנו


ויאמר יהוה לשׁלמה יען אשׁר היתה זאת עמך ולא שׁמרת בריתי וחקתי אשׁר צויתי עליך קרע אקרע את הממלכה מעליך ונתתיה לעבדך


ויאמר פרעה הן רבים עתה עם הארץ והשׁבתם אתם מסבלתם


ויאמר אל בני ישׂראל לאמר אשׁר ישׁאלון בניכם מחר את אבותם לאמר מה האבנים האלה


ויהי דבר יהוה צבאות אלי לאמר


אלהים שׁופט צדיק ואל זעם בכל יום


ידענו יהוה רשׁענו עון אבותינו כי חטאנו לך


בלתי כרע תחת אסיר ותחת הרוגים יפלו בכל זאת לא שׁב אפו ועוד ידו נטויה


ויהי אתה בית יהוה מתחבא שׁשׁ שׁנים ועתליה מלכת על הארץ


ידוע תדעו כי לא יוסיף יהוה אלהיכם להורישׁ את הגוים האלה מלפניכם והיו לכם לפח ולמוקשׁ ולשׁטט בצדיכם ולצננים בעיניכם עד אבדכם מעל האדמה הטובה הזאת אשׁר נתן לכם יהוה אלהיכם


ויעשׂ נח ככל אשׁר צוהו יהוה


בצר לי אקרא יהוה ואל אלהי אקרא וישׁמע מהיכלו קולי ושׁועתי באזניו


לא היה דבר מכל אשׁר צוה משׁה אשׁר לא קרא יהושׁע נגד כל קהל ישׂראל והנשׁים והטף והגר ההלך בקרבם


את המשׁכן את אהלו ואת מכסהו את קרסיו ואת קרשׁיו את בריחו את עמדיו ואת אדניו


גם שׂב גם ישׁישׁ בנו כביר מאביך ימים


והעברת שׁופר תרועה בחדשׁ השׁבעי בעשׂור לחדשׁ ביום הכפרים תעבירו שׁופר בכל ארצכם


איכה יעיב באפו׀ אדני את בת ציון השׁליך משׁמים ארץ תפארת ישׂראל ולא זכר הדם רגליו ביום אפו


חלקיהו השׁני טבליהו השׁלשׁי זכריהו הרבעי כל בנים ואחים לחסה שׁלשׁה עשׂר


ויבוא יהוא יזרעאלה ואיזבל שׁמעה ותשׂם בפוך עיניה ותיטב את ראשׁה ותשׁקף בעד החלון


ובשׁנים עשׂר חדשׁ הוא חדשׁ אדר בשׁלושׁה עשׂר יום בו אשׁר הגיע דבר המלך ודתו להעשׂות ביום אשׁר שׂברו איבי היהודים לשׁלוט בהם ונהפוך הוא אשׁר ישׁלטו היהודים המה בשׂנאיהם


ולגד אמר ברוך מרחיב גד כלביא שׁכן וטרף זרוע אף קדקד


ויצא אישׁ הבנים ממחנות פלשׁתים גלית שׁמו מגת גבהו שׁשׁ אמות וזרת


ואם על המשׁכב הוא או על הכלי אשׁר הוא ישׁבת עליו בנגעו בו יטמא עד הערב


ותבן צר מצור לה ותצבר כסף כעפר וחרוץ כטיט חוצות


נשׁבע אדני יהוה בנפשׁו נאם יהוה אלהי צבאות מתאב אנכי את גאון יעקב וארמנתיו שׂנאתי והסגרתי עיר ומלאה


ויסעו מרמן פרץ ויחנו בלבנה


ויאמר יהוה אליו זאת הארץ אשׁר נשׁבעתי לאברהם ליצחק וליעקב לאמר לזרעך אתננה הראיתיך בעיניך ושׁמה לא תעבר


אמר נבל בלבו אין אלהים השׁחיתו והתעיבו עול אין עשׂה טוב


ושׁם׀ אשׁת עמרם יוכבד בת לוי אשׁר ילדה אתה ללוי במצרים ותלד לעמרם את אהרן ואת משׁה ואת מרים אחתם


ויהי ככלתו לדבר וישׁלך הלחי מידו ויקרא למקום ההוא רמת לחי


ויהי׀ ככלות דוד לדבר את הדברים האלה אל שׁאול ויאמר שׁאול הקלך זה בני דוד וישׂא שׁאול קלו ויבך


ויפתח עזרא הספר לעיני כל העם כי מעל כל העם היה וכפתחו עמדו כל העם


ויאמר אליהם משׁה אם תעשׂון את הדבר הזה אם תחלצו לפני יהוה למלחמה


ויעבר הקדשׁים מן הארץ ויסר את כל הגללים אשׁר עשׂו אבתיו


קומה עזרתה לנו ופדנו למען חסדך


שׂרים רדפוני חנם ומדבריך פחד לבי


ופי המעיל בתוכו כפי תחרא שׂפה לפיו סביב לא יקרע


נקטה נפשׁי בחיי אעזבה עלי שׂיחי אדברה במר נפשׁי


כל אכל תתעב נפשׁם ויגיעו עד שׁערי מות


מי זה האישׁ ירא יהוה יורנו בדרך יבחר


ואתה אמרת בלבבך השׁמים אעלה ממעל לכוכבי אל ארים כסאי ואשׁב בהר מועד בירכתי צפון


כי כה אמר אדני יהוה יען מחאך יד ורקעך ברגל ותשׂמח בכל שׁאטך בנפשׁ אל אדמת ישׂראל


אברך את יהוה אשׁר יעצני אף לילות יסרוני כליותי


לכה נרוה דדים עד הבקר נתעלסה באהבים


כי תשׁה ברעך משׁאת מאומה לא תבא אל ביתו לעבט עבטו


ועתה קחו לכם שׁבעה פרים ושׁבעה אילים ולכו׀ אל עבדי איוב והעליתם עולה בעדכם ואיוב עבדי יתפלל עליכם כי אם פניו אשׂא לבלתי עשׂות עמכם נבלה כי לא דברתם אלי נכונה כעבדי איוב


וישׂאהו מבית אבינדב אשׁר בגבעה עם ארון האלהים ואחיו הלך לפני הארון


השׁערים בני שׁלום בני אטר בני טלמן בני עקוב בני חטיטא בני שׁבי מאה שׁלשׁים ושׁמנה


רעה עקרה לא תלד ואלמנה לא ייטיב


ולבני אהרן מחלקותם בני אהרן נדב ואביהוא אלעזר ואיתמר


ולקח הכהן המשׁיח מדם הפר והביא אתו אל אהל מועד


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


תדבק לשׁוני׀ לחכי אם לא אזכרכי אם לא אעלה את ירושׁלם על ראשׁ שׂמחתי


ויהי אחרי מות משׁה עבד יהוה ויאמר יהוה אל יהושׁע בן נון משׁרת משׁה לאמר


ויאמר שׁאול אל דוד ברוך אתה בני דוד גם עשׂה תעשׂה וגם יכל תוכל וילך דוד לדרכו ושׁאול שׁב למקומו


ההצילו אותם אלהי הגוים אשׁר השׁחיתו אבותי את גוזן ואת חרן ורצף ובני עדן אשׁר בתלשׂר


כי אתה עמל תשׁכח כמים עברו תזכר


וגם אני נשׂאתי ידי להם במדבר לבלתי הביא אותם אל הארץ אשׁר נתתי זבת חלב ודבשׁ צבי היא לכל הארצות


ויאמר דויד אל האלהים חטאתי מאד אשׁר עשׂיתי את הדבר הזה ועתה העבר נא את עוון עבדך כי נסכלתי מאד


בישׁישׁים חכמה וארך ימים תבונה


ואשׁחקם כעפר ארץ כטיט חוצות אדקם ארקעם


והקריב מזבח השׁלמים אשׁה ליהוה את החלב המכסה את הקרב ואת כל החלב אשׁר על הקרב


אתה צויתה פקדיך לשׁמר מאד


ומן בני הקהתי מן אחיהם על לחם המערכת להכין שׁבת שׁבת


ואלה העולים מתל מלח תל חרשׁא כרוב אדון ואמר ולא יכלו להגיד בית אבותם וזרעם אם מישׂראל הם


וידבר אתו טבות ויתן את כסאו ממעל לכסא מלכים אשׁר אתו בבבל


ולא תשׂאו עליו חטא בהרימכם את חלבו ממנו ואת קדשׁי בני ישׂראל לא תחללו ולא תמותו


ונטשׁתי את שׁארית נחלתי ונתתים ביד איביהם והיו לבז ולמשׁסה לכל איביהם


דבר אל בני ישׂראל לאמר בחדשׁ השׁביעי באחד לחדשׁ יהיה לכם שׁבתון זכרון תרועה מקרא קדשׁ


ויעשׂ משׁה נחשׁ נחשׁת וישׂמהו על הנס והיה אם נשׁך הנחשׁ את אישׁ והביט אל נחשׁ הנחשׁת וחי


ויתר דברי יאשׁיהו וכל אשׁר עשׂה הלא הם כתובים על ספר דברי הימים למלכי יהודה


כי כה אמר אדני יהוה אף כי ארבעת שׁפטי׀ הרעים חרב ורעב וחיה רעה ודבר שׁלחתי אל ירושׁלם להכרית ממנה אדם ובהמה


ואם לבנו ייעדנה כמשׁפט הבנות יעשׂה לה


כל המקום אשׁר תדרך כף רגלכם בו לכם יהיה מן המדבר והלבנון מן הנהר נהר פרת ועד הים האחרון יהיה גבלכם


כי יהוה אלהיך אשׁ אכלה הוא אל קנא


וימת כדבר יהוה׀ אשׁר דבר אליהו וימלך יהורם תחתיו פ בשׁנת שׁתים ליהורם בן יהושׁפט מלך יהודה כי לא היה לו בן


כה אמר יהוה אם תפרו את בריתי היום ואת בריתי הלילה ולבלתי היות יומם ולילה בעתם


וישׁמע אדניהו וכל הקראים אשׁר אתו והם כלו לאכל וישׁמע יואב את קול השׁופר ויאמר מדוע קול הקריה הומה


רק קדשׁיך אשׁר יהיו לך ונדריך תשׂא ובאת אל המקום אשׁר יבחר יהוה


ויצא אהוד המסדרונה ויסגר דלתות העליה בעדו ונעל


בצר לך ומצאוך כל הדברים האלה באחרית הימים ושׁבת עד יהוה אלהיך ושׁמעת בקלו


כה אמר יהוה צבאות הנני מושׁיע את עמי מארץ מזרח ומארץ מבוא השׁמשׁ


ישׂישׂו וישׂמחו׀ בך כל מבקשׁיך ויאמרו תמיד יגדל אלהים אהבי ישׁועתך


ואלה בני שׁובל עלון ומנחת ועיבל שׁפו ואונם


וישׁלח ביד נתן הנביא ויקרא את שׁמו ידידיה בעבור יהוה


ויהי ממחרת ויצא פשׁחור את ירמיהו מן המהפכת ויאמר אליו ירמיהו לא פשׁחור קרא יהוה שׁמך כי אם מגור מסביב


בן אדם אמר אל פרעה מלך מצרים ואל המונו אל מי דמית בגדלך


ובחדשׁ החמישׁי בעשׂור לחדשׁ היא שׁנת תשׁע עשׂרה שׁנה למלך נבוכדראצר מלך בבל בא נבוזראדן רב טבחים עמד לפני מלך בבל בירושׁלם


ויאמרו מה האשׁם אשׁר נשׁיב לו ויאמרו מספר סרני פלשׁתים חמשׁה עפלי זהב וחמשׁה עכברי זהב כי מגפה אחת לכלם ולסרניכם


זכור את אשׁר עשׂה לך עמלק בדרך בצאתכם ממצרים


ולא הסגרתני ביד אויב העמדת במרחב רגלי


ורעו את ארץ אשׁור בחרב ואת ארץ נמרד בפתחיה והציל מאשׁור כי יבוא בארצנו וכי ידרך בגבולנו


והמה מרו ועצבו את רוח קדשׁו ויהפך להם לאויב הוא נלחם בם


ויתן יהונתן את כליו אל הנער אשׁר לו ויאמר לו לך הביא העיר


ויסף יהוה קרא עוד שׁמואל ויקם שׁמואל וילך אל עלי ויאמר הנני כי קראת לי ויאמר לא קראתי בני שׁוב שׁכב


וידבר העם באלהים ובמשׁה למה העליתנו ממצרים למות במדבר כי אין לחם ואין מים ונפשׁנו קצה בלחם הקלקל


אבל תירושׁ אמללה גפן נאנחו כל שׂמחי לב


ותבאנה לך שׁתי אלה רגע ביום אחד שׁכול ואלמן כתמם באו עליך ברב כשׁפיך בעצמת חבריך מאד


רחב הקיר אשׁר לצלע אל החוץ חמשׁ אמות ואשׁר מנח בית צלעות אשׁר לבית


מה תחשׁבון אל יהוה כלה הוא עשׂה לא תקום פעמים צרה


ויאמר יהוה אל בני ישׂראל הלא ממצרים ומן האמרי ומן בני עמון ומן פלשׁתים


כי לא אחמול עוד על ישׁבי הארץ נאם יהוה והנה אנכי ממציא את האדם אישׁ ביד רעהו וביד מלכו וכתתו את הארץ ולא אציל מידם


ויעשׂ יהושׁע כאשׁר אמר לו משׁה להלחם בעמלק ומשׁה אהרן וחור עלו ראשׁ הגבעה


ויאמר דוד אל אבנר הלוא אישׁ אתה ומי כמוך בישׂראל ולמה לא שׁמרת אל אדניך המלך כי בא אחד העם להשׁחית את המלך אדניך


בטרם׀ הרים ילדו ותחולל ארץ ותבל ומעולם עד עולם אתה אל


ועתה כה אמר יהוה צבאות שׂימו לבבכם על דרכיכם


ופרשׂו עליהם בגד תולעת שׁני וכסו אתו במכסה עור תחשׁ ושׂמו את בדיו


לי יזעקו אלהי ידענוך ישׂראל


והקרבתם לפני יהוה והשׁליכו הכהנים עליהם מלח והעלו אותם עלה ליהוה


יהוה בהשׁמים חסדך אמונתך עד שׁחקים


ואתה שׂנאת מוסר ותשׁלך דברי אחריך


ויראו כל העדה כי גוע אהרן ויבכו את אהרן שׁלשׁים יום כל בית ישׂראל


כי מבית הסורים יצא למלך כי גם במלכותו נולד רשׁ


כי היית עזרתה לי ובצל כנפיך ארנן


בני ראובן בכור ישׂראל חנוך ופלוא חצרון וכרמי


ימלא פי תהלתך כל היום תפארתך


כי מצאי מצאי חיים ויפק רצון מיהוה


מוסר מלכים פתח ויאסר אזור במתניהם


ויהוה אמר המכסה אני מאברהם אשׁר אני עשׂה


ובשׁחטם את בניהם לגלוליהם ויבאו אל מקדשׁי ביום ההוא לחללו והנה כה עשׂו בתוך ביתי


ויאמר אל תירא כי רבים אשׁר אתנו מאשׁר אותם


וישׁבו בני ישׂראל מאחיהם מאתים אלף נשׁים בנים ובנות וגם שׁלל רב בזזו מהם ויביאו את השׁלל לשׁמרון


אבל אגיד לך את הרשׁום בכתב אמת ואין אחד מתחזק עמי על אלה כי אם מיכאל שׂרכם


ויהי כאשׁר כלה יצחק לברך את יעקב ויהי אך יצא יצא יעקב מאת פני יצחק אביו ועשׂו אחיו בא מצידו


וכונניהו ושׁמעיהו ונתנאל אחיו וחשׁביהו ויעיאל ויוזבד שׂרי הלוים הרימו ללוים לפסחים חמשׁת אלפים ובקר חמשׁ מאות


יען במשׁפטי מאסו ואת חקותי לא הלכו בהם ואת שׁבתותי חללו כי אחרי גלוליהם לבם הלך


ויודע הדבר למרדכי ויגד לאסתר המלכה ותאמר אסתר למלך בשׁם מרדכי


ויקמו ויעברו במספר שׁנים עשׂר לבנימן ולאישׁ בשׁת בן שׁאול ושׁנים עשׂר מעבדי דוד


לעשׂות רצונך אלהי חפצתי ותורתך בתוך מעי


ועתה׀ תחזקנה ידיכם והיו לבני חיל כי מת אדניכם שׁאול וגם אתי משׁחו בית יהודה למלך עליהם


מה נמלצו לחכי אמרתך מדבשׁ לפי


כי שׁוחה עמקה זונה ובאר צרה נכריה


ויברכו העם לכל האנשׁים המתנדבים לשׁבת בירושׁלם


וקבצתי את כל הגוים והורדתים אל עמק יהושׁפט ונשׁפטתי עמם שׁם על עמי ונחלתי ישׂראל אשׁר פזרו בגוים ואת ארצי חלקו


לא תוכל לזבח את הפסח באחד שׁעריך אשׁר יהוה אלהיך נתן לך


ויאמר יהוה כאשׁר הלך עבדי ישׁעיהו ערום ויחף שׁלשׁ שׁנים אות ומופת על מצרים ועל כושׁ


הנפלים היו בארץ בימים ההם וגם אחרי כן אשׁר יבאו בני האלהים אל בנות האדם וילדו להם המה הגברים אשׁר מעולם אנשׁי השׁם


ואזרעם בעמים ובמרחקים יזכרוני וחיו את בניהם ושׁבו


דן ידין עמו כאחד שׁבטי ישׂראל


כה אמר אדני יהוה ופרשׂתי עליך את רשׁתי בקהל עמים רבים והעלוך בחרמי


זכר לעבדיך לאברהם ליצחק וליעקב אל תפן אל קשׁי העם הזה ואל רשׁעו ואל חטאתו


אילת אהבים ויעלת חן דדיה ירוך בכל עת באהבתה תשׁגה תמיד


התשׂחק בו כצפור ותקשׁרנו לנערותיך


הירצון בסלע סוסים אם יחרושׁ בבקרים כי הפכתם לראשׁ משׁפט ופרי צדקה ללענה


ואשׁר יבא את רעהו ביער לחטב עצים ונדחה ידו בגרזן לכרת העץ ונשׁל הברזל מן העץ ומצא את רעהו ומת הוא ינוס אל אחת הערים האלה וחי


ויגדל יהוה את שׁלמה למעלה לעיני כל ישׂראל ויתן עליו הוד מלכות אשׁר לא היה על כל מלך לפניו על ישׂראל


ויסעו בני ישׂראל ויבאו אל עריהם ביום השׁלישׁי ועריהם גבעון והכפירה ובארות וקרית יערים


ושׁמרתם אתם את חקתי ואת משׁפטי ולא תעשׂו מכל התועבת האלה האזרח והגר הגר בתוככם


ויאמר יהוה לו עוד הבא נא ידך בחיקך ויבא ידו בחיקו ויוצאה והנה ידו מצרעת כשׁלג


ויען יהושׁע בן נון משׁרת משׁה מבחריו ויאמר אדני משׁה כלאם


ויבא יהושׁפט ועמו לבז את שׁללם וימצאו בהם לרב ורכושׁ ופגרים וכלי חמדות וינצלו להם לאין משׂא ויהיו ימים שׁלושׁה בזזים את השׁלל כי רב הוא


ואכלתם חלב לשׂבעה ושׁתיתם דם לשׁכרון מזבחי אשׁר זבחתי לכם


תורה אחת ומשׁפט אחד יהיה לכם ולגר הגר אתכם


ולקחת את האיל השׁני וסמך אהרן ובניו את ידיהם על ראשׁ האיל


ופשׁט את בגדיו ולבשׁ בגדים אחרים והוציא את הדשׁן אל מחוץ למחנה אל מקום טהור


ויהי משׁקל הזהב אשׁר בא לשׁלמה בשׁנה אחת שׁשׁ מאות ושׁשׁים ושׁשׁ ככרי זהב


ובני הגדוד אשׁר השׁיב אמציהו מלכת עמו למלחמה ויפשׁטו בערי יהודה משׁמרון ועד בית חורון ויכו מהם שׁלשׁת אלפים ויבזו בזה רבה


הנה זה היה עון סדם אחותך גאון שׂבעת לחם ושׁלות השׁקט היה לה ולבנותיה ויד עני ואביון לא החזיקה


וישׁמע יהושׁע את קול העם ברעה ויאמר אל משׁה קול מלחמה במחנה


ויאמר שׁאול לנשׂא כליו שׁלף חרבך׀ ודקרני בה פן יבואו הערלים האלה ודקרני והתעללו בי ולא אבה נשׂא כליו כי ירא מאד ויקח שׁאול את החרב ויפל עליה


וישׁמע יהוה את קול דבריכם בדברכם אלי ויאמר יהוה אלי שׁמעתי את קול דברי העם הזה אשׁר דברו אליך היטיבו כל אשׁר דברו


ותעל אחד מגריה כפיר היה וילמד לטרף טרף אדם אכל


ואלה בני צבעון ואיה וענה הוא ענה אשׁר מצא את הימם במדבר ברעתו את החמרים לצבעון אביו


לא רגל׀ על לשׁנו לא עשׂה לרעהו רעה וחרפה לא נשׂא על קרבו


ויקברהו בקברתיו אשׁר כרה לו בעיר דויד וישׁכיבהו במשׁכב אשׁר מלא בשׂמים וזנים מרקחים במרקחת מעשׂה וישׂרפו לו שׂרפה גדולה עד למאד


דרך אויל ישׁר בעיניו ושׁמע לעצה חכם


ויסעו ממרה ויבאו אילמה ובאילם שׁתים עשׂרה עינת מים ושׁבעים תמרים ויחנו שׁם


וילך משׁם אל יושׁבי דביר ושׁם דביר לפנים קרית ספר


וגם ערב רב עלה אתם וצאן ובקר מקנה כבד מאד


ובפרשׂכם כפיכם אעלים עיני מכם גם כי תרבו תפלה אינני שׁמע ידיכם דמים מלאו


כי שׁלח ברשׁת ברגליו ועל שׂבכה יתהלך


יברכנו אלהים וייראו אתו כל אפסי ארץ


אל תשׂמחי פלשׁת כלך כי נשׁבר שׁבט מכך כי משׁרשׁ נחשׁ יצא צפע ופריו שׂרף מעופף


וירגל בעבדך אל אדני המלך ואדני המלך כמלאך האלהים ועשׂה הטוב בעיניך


גם אתמול גם שׁלשׁום בהיות שׁאול מלך עלינו אתה הייתה מוציא והמבי את ישׂראל ויאמר יהוה לך אתה תרעה את עמי את ישׂראל ואתה תהיה לנגיד על ישׂראל


מבני שׁכניה ס מבני פרעשׁ זכריה ועמו התיחשׂ לזכרים מאה וחמשׁים


כי הנה אנכי מעיר ומעלה על בבל קהל גוים גדלים מארץ צפון וערכו לה משׁם תלכד חציו כגבור משׁכיל לא ישׁוב ריקם


לא יכון אדם ברשׁע ושׁרשׁ צדיקים בל ימוט


ויען השׁלישׁ אשׁר למלך נשׁען על ידו את אישׁ האלהים ויאמר הנה יהוה עשׂה ארבות בשׁמים היהיה הדבר הזה ויאמר הנכה ראה בעיניך ומשׁם לא תאכל


לגזר ים סוף לגזרים כי לעולם חסדו


ויאמר לי עבדי אתה ישׂראל אשׁר בך אתפאר


ויבן מזבחות לכל צבא השׁמים בשׁתי חצרות בית יהוה


ולא האמין סיחון את ישׂראל עבר בגבלו ויאסף סיחון את כל עמו ויחנו ביהצה וילחם עם ישׂראל


וכנפי הכרובים ארכם אמות עשׂרים כנף האחד לאמות חמשׁ מגעת לקיר הבית והכנף האחרת אמות חמשׁ מגיע לכנף הכרוב האחר


ויקחו את מקניהם ואת רכושׁם אשׁר רכשׁו בארץ כנען ויבאו מצרימה יעקב וכל זרעו אתו


אשׁר יצא לפניהם ואשׁר יבא לפניהם ואשׁר יוציאם ואשׁר יביאם ולא תהיה עדת יהוה כצאן אשׁר אין להם רעה


היו עריה לשׁמה ארץ ציה וערבה ארץ לא ישׁב בהן כל אישׁ ולא יעבר בהן בן אדם


ולזבח השׁלמים בקר שׁנים אילם חמשׁה עתדים חמשׁה כבשׂים בני שׁנה חמשׁה זה קרבן אליצור בן שׁדיאור


לא תשׂנא את אחיך בלבבך הוכח תוכיח את עמיתך ולא תשׂא עליו חטא


ויאמר שׁאול חטאתי שׁוב בני דוד כי לא ארע לך עוד תחת אשׁר יקרה נפשׁי בעיניך היום הזה הנה הסכלתי ואשׁגה הרבה מאד


והעמיד הכהן את האשׁה לפני יהוה ופרע את ראשׁ האשׁה ונתן על כפיה את מנחת הזכרון מנחת קנאת הוא וביד הכהן יהיו מי המרים המאררים


השׁע ממני ואבליגה בטרם אלך ואינני


והמזבח נקרע וישׁפך הדשׁן מן המזבח כמופת אשׁר נתן אישׁ האלהים בדבר יהוה


ותאמר לה חמותה איפה לקטת היום ואנה עשׂית יהי מכירך ברוך ותגד לחמותה את אשׁר עשׂתה עמו ותאמר שׁם האישׁ אשׁר עשׂיתי עמו היום בעז


ואשׁמע את קול דבריו וכשׁמעי את קול דבריו ואני הייתי נרדם על פני ופני ארצה


ותגמל את לא רחמה ותהר ותלד בן


והקרבת את הלוים לפני אהל מועד והקהלת את כל עדת בני ישׂראל


והיה אם תעלה חמת המלך ואמר לך מדוע נגשׁתם אל העיר להלחם הלוא ידעתם את אשׁר ירו מעל החומה


וידבר יהוה אל אהרן ואני הנה נתתי לך את משׁמרת תרומתי לכל קדשׁי בני ישׂראל לך נתתים למשׁחה ולבניך לחק עולם


וירא יהוה אל שׁלמה שׁנית כאשׁר נראה אליו בגבעון


וראה הכהן אחרי׀ הכבס את הנגע והנה לא הפך הנגע את עינו והנגע לא פשׂה טמא הוא באשׁ תשׂרפנו פחתת הוא בקרחתו או בגבחתו


זה הדבר אשׁר צוה יהוה לבנות צלפחד לאמר לטוב בעיניהם תהיינה לנשׁים אך למשׁפחת מטה אביהם תהיינה לנשׁים


ימים רבים עשׂה יהושׁע את כל המלכים האלה מלחמה


ותהר ותלד בן ותאמר אסף אלהים את חרפתי


ולקחת את כסף הכפרים מאת בני ישׂראל ונתת אתו על עבדת אהל מועד והיה לבני ישׂראל לזכרון לפני יהוה לכפר על נפשׁתיכם


שׂאו שׁערים׀ ראשׁיכם והנשׂאו פתחי עולם ויבוא מלך הכבוד


ורבצו בתוכה עדרים כל חיתו גוי גם קאת גם קפד בכפתריה ילינו קול ישׁורר בחלון חרב בסף כי ארזה ערה


וידבר יהוה אל משׁה בעצם היום הזה לאמר


ויקהלו משׁה ואהרן את הקהל אל פני הסלע ויאמר להם שׁמעו נא המרים המן הסלע הזה נוציא לכם מים


וישׁמע תעי מלך חמת כי הכה דוד את כל חיל הדדעזר


ועתליהו אם אחזיהו ראתה כי מת בנה ותקם ותדבר את כל זרע הממלכה לבית יהודה


לא תאנה אליך רעה ונגע לא יקרב באהלך


שׁמנו עשׁתו גם עברו דברי רע דין לא דנו דין יתום ויצליחו ומשׁפט אביונים לא שׁפטו


וישׂם באדום נצבים בכל אדום שׂם נצבים ויהי כל אדום עבדים לדוד ויושׁע יהוה את דוד בכל אשׁר הלך


ויעלו מן העם שׁמה כשׁלשׁת אלפים אישׁ וינסו לפני אנשׁי העי


ארזים לא עממהו בגן אלהים ברושׁים לא דמו אל סעפתיו וערמנים לא היו כפארתיו כל עץ בגן אלהים לא דמה אליו ביפיו


ועסותם רשׁעים כי יהיו אפר תחת כפות רגליכם ביום אשׁר אני עשׂה אמר יהוה צבאות


ולכתף השׁנית מזה ומזה לשׁער החצר קלעים חמשׁ עשׂרה אמה עמדיהם שׁלשׁה ואדניהם שׁלשׁה


בגת אל תגידו בכו אל תבכו בבית לעפרה עפר התפלשׁתי


ותשׁב ותאכל לחם ותשׁת מים במקום אשׁר דבר אליך אל תאכל לחם ואל תשׁת מים לא תבוא נבלתך אל קבר אבתיך


שׂימו נא לבבכם מן היום הזה ומעלה מיום עשׂרים וארבעה לתשׁיעי למן היום אשׁר יסד היכל יהוה שׂימו לבבכם


וזה ימות בנפשׁ מרה ולא אכל בטובה


מקצה רגלים חמס שׁתה שׁלח דברים ביד כסיל


כאשׁר צוה יהוה את משׁה ויפקדם במדבר סיני


כי כקול הסירים תחת הסיר כן שׂחק הכסיל וגם זה הבל


כמוהם יהיו עשׂיהם כל אשׁר בטח בהם


שׁתים עשׂרה שׁנה עבדו את כדרלעמר ושׁלשׁ עשׂרה שׁנה מרדו


ויין לא ישׁתו כל כהן בבואם אל החצר הפנימית


ויהי כקרא מלך ישׂראל את הספר ויקרע בגדיו ויאמר האלהים אני להמית ולהחיות כי זה שׁלח אלי לאסף אישׁ מצרעתו כי אך דעו נא וראו כי מתאנה הוא לי


כי עבדך ערב את הנער מעם אבי לאמר אם לא אביאנו אליך וחטאתי לאבי כל הימים


טוב שׁבת בארץ מדבר מאשׁת מדונים וכעס


ויאמר אלהם יצחק מדוע באתם אלי ואתם שׂנאתם אתי ותשׁלחוני מאתכם


בראשׁ המיות תקרא בפתחי שׁערים בעיר אמריה תאמר


ויען בלדד השׁחי ויאמר


מלבד עלת הבקר אשׁר לעלת התמיד תעשׂו את אלה


לב צדיק יהגה לענות ופי רשׁעים יביע רעות


אם שׁכחנו שׁם אלהינו ונפרשׂ כפינו לאל זר


והיה כמלאות שׁבעים שׁנה אפקד על מלך בבל ועל הגוי ההוא נאם יהוה את עונם ועל ארץ כשׂדים ושׂמתי אתו לשׁממות עולם


בשׁנת שׁלושׁ למלכות יהויקים מלך יהודה בא נבוכדנאצר מלך בבל ירושׁלם ויצר עליה


כי הנה יהוה באשׁ יבוא וכסופה מרכבתיו להשׁיב בחמה אפו וגערתו בלהבי אשׁ


ויאמר הנה שׁמעתי כי ישׁ שׁבר במצרים רדו שׁמה ושׁברו לנו משׁם ונחיה ולא נמות


והזה הטהר על הטמא ביום השׁלישׁי וביום השׁביעי וחטאו ביום השׁביעי וכבס בגדיו ורחץ במים וטהר בערב


בינו נא זאת שׁכחי אלוה פן אטרף ואין מציל


אך את זה תאכלו מכל שׁרץ העוף ההלך על ארבע אשׁר לא כרעים ממעל לרגליו לנתר בהן על הארץ


וירא מנחה כי טוב ואת הארץ כי נעמה ויט שׁכמו לסבל ויהי למס עבד


נביאיך חזו לך שׁוא ותפל ולא גלו על עונך להשׁיב שׁביתך ויחזו לך משׂאות שׁוא ומדוחים


לכן תתני שׁלוחים על מורשׁת גת בתי אכזיב לאכזב למלכי ישׂראל


לא תטה משׁפט גר יתום ולא תחבל בגד אלמנה


כל העם הנותר מן החתי והאמרי והפרזי והחוי והיבוסי אשׁר לא מישׂראל המה


בתוך חללי חרב יפלו חרב נתנה משׁכו אותה וכל המוניה


ויבא העם בית אל וישׁבו שׁם עד הערב לפני האלהים וישׂאו קולם ויבכו בכי גדול


ויגזר על ימין ורעב ויאכל על שׂמאול ולא שׂבעו אישׁ בשׂר זרעו יאכלו


זכר עניי ומרודי לענה וראשׁ


חקרני אל ודע לבבי בחנני ודע שׂרעפי


ויקנן דוד את הקינה הזאת על שׁאול ועל יהונתן בנו


ויאמר יהוה אל משׁה לאמר


וירא את הקיני וישׂא משׁלו ויאמר איתן מושׁבך ושׂים בסלע קנך


ולקחת את שׁתי אבני שׁהם ופתחת עליהם שׁמות בני ישׂראל


וקרא זה אל זה ואמר קדושׁ׀ קדושׁ קדושׁ יהוה צבאות מלא כל הארץ כבודו


כאשׁר נשׁפטתי את אבותיכם במדבר ארץ מצרים כן אשׁפט אתכם נאם אדני יהוה


טוב יהוה לכל ורחמיו על כל מעשׂיו


ושׁמעת אל תחנוני עבדך ועמך ישׂראל אשׁר יתפללו אל המקום הזה ואתה תשׁמע ממקום שׁבתך מן השׁמים ושׁמעת וסלחת


כף אחת עשׂרה זהב מלאה קטרת


המשׂא אשׁר חזה חבקוק הנביא


כי יובל הוא קדשׁ תהיה לכם מן השׂדה תאכלו את תבואתה


וסמך את ידו על ראשׁו ושׁחט אתו לפני אהל מועד וזרקו בני אהרן את דמו על המזבח סביב


ותגדל עד צבא השׁמים ותפל ארצה מן הצבא ומן הכוכבים ותרמסם


לא תאספון לתת תבן לעם ללבן הלבנים כתמול שׁלשׁם הם ילכו וקשׁשׁו להם תבן


עשׂה משׁפט יתום ואלמנה ואהב גר לתת לו לחם ושׂמלה


וישׁכימו בבקר והשׁמשׁ זרחה על המים ויראו מואב מנגד את המים אדמים כדם


לכן כה אמר אדני יהוה הנני יסד בציון אבן אבן בחן פנת יקרת מוסד מוסד המאמין לא יחישׁ


ויהושׁע היה לבשׁ בגדים צואים ועמד לפני המלאך


למה זה מרחם יצאתי לראות עמל ויגון ויכלו בבשׁת ימי


תבקשׁם ולא תמצאם אנשׁי מצתך יהיו כאין וכאפס אנשׁי מלחמתך


אישׁ מרעהו השׁמרו ועל כל אח אל תבטחו כי כל אח עקוב יעקב וכל רע רכיל יהלך


אמרו לאלהים מה נורא מעשׂיך ברב עזך יכחשׁו לך איביך


והיה ביום ההוא ידל כבוד יעקב ומשׁמן בשׂרו ירזה


הדבר אשׁר היה אל ירמיהו מאת יהוה ונבוכדראצר מלך בבל׀ וכל חילו וכל ממלכות ארץ ממשׁלת ידו וכל העמים נלחמים על ירושׁלם ועל כל עריה לאמר


וילך בכל דרך ירבעם בן נבט ובחטאתיו אשׁר החטיא את ישׂראל להכעיס את יהוה אלהי ישׂראל בהבליהם


וגשׁן וחלן וגלה ערים אחת עשׂרה וחצריהן


הנה נחלת יהוה בנים שׂכר פרי הבטן


כי יהיה בך אישׁ אשׁר לא יהיה טהור מקרה לילה ויצא אל מחוץ למחנה לא יבא אל תוך המחנה


לילה ויומם לא תכבה לעולם יעלה עשׁנה מדור לדור תחרב לנצח נצחים אין עבר בה


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


כל אלה אנשׁי מלחמה עדרי מערכה בלבב שׁלם באו חברונה להמליך את דויד על כל ישׂראל וגם כל שׁרית ישׂראל לב אחד להמליך את דויד


הכל הולך אל מקום אחד הכל היה מן העפר והכל שׁב אל העפר


ורם לבבך ושׁכחת את יהוה אלהיך המוציאך מארץ מצרים מבית עבדים


לא׀ אל עמים רבים עמקי שׂפה וכבדי לשׁון אשׁר לא תשׁמע דבריהם אם לא אליהם שׁלחתיך המה ישׁמעו אליך


ויכל לדבר אתו ויעל אלהים מעל אברהם


כי כוכבי השׁמים וכסיליהם לא יהלו אורם חשׁך השׁמשׁ בצאתו וירח לא יגיה אורו


ארץ אשׁר לא במסכנת תאכל בה לחם לא תחסר כל בה ארץ אשׁר אבניה ברזל ומהרריה תחצב נחשׁת


כה׀ אמר יהוה בעת רצון עניתיך וביום ישׁועה עזרתיך ואצרך ואתנך לברית עם להקים ארץ להנחיל נחלות שׁממות


וארחתו ארחת תמיד נתנה לו מאת מלך בבל דבר יום ביומו עד יום מותו כל ימי חייו


ולקחת את הפר החטאת ושׂרפו במפקד הבית מחוץ למקדשׁ


כי עבדים אנחנו ובעבדתנו לא עזבנו אלהינו ויט עלינו חסד לפני מלכי פרס לתת לנו מחיה לרומם את בית אלהינו ולהעמיד את חרבתיו ולתת לנו גדר ביהודה ובירושׁלם


ללחם המערכת ומנחת התמיד ולעולת התמיד השׁבתות החדשׁים למועדים ולקדשׁים ולחטאות לכפר על ישׂראל וכל מלאכת בית אלהינו


והיה ביום ההוא אבקשׁ להשׁמיד את כל הגוים הבאים על ירושׁלם


הלוך ואמרת אל חנניה לאמר כה אמר יהוה מוטת עץ שׁברת ועשׂית תחתיהן מטות ברזל


יהי דן נחשׁ עלי דרך שׁפיפן עלי ארח הנשׁך עקבי סוס ויפל רכבו אחור


ויאמר אליו יצחק אביו גשׁה נא ושׁקה לי בני


כה אמר אדניך יהוה ואלהיך יריב עמו הנה לקחתי מידך את כוס התרעלה את קבעת כוס חמתי לא תוסיפי לשׁתותה עוד


ויען בלעם ויאמר אל עבדי בלק אם יתן לי בלק מלא ביתו כסף וזהב לא אוכל לעבר את פי יהוה אלהי לעשׂות קטנה או גדולה


כי יהוה אלהיך ברכך בכל מעשׂה ידך ידע לכתך את המדבר הגדל הזה זה׀ ארבעים שׁנה יהוה אלהיך עמך לא חסרת דבר


ותכל דוד המלך לצאת אל אבשׁלום כי נחם על אמנון כי מת


ואמרת לו כה אמר אדני יהוה הנני אליך הר שׂעיר ונטיתי ידי עליך ונתתיך שׁממה ומשׁמה


וישׁמע הנביא אשׁר השׁיבו מן הדרך ויאמר אישׁ האלהים הוא אשׁר מרה את פי יהוה ויתנהו יהוה לאריה וישׁברהו וימתהו כדבר יהוה אשׁר דבר לו


אם לא התלים עמדי ובהמרותם תלן עיני


בנשׁך נתן ותרבית לקח וחי לא יחיה את כל התועבות האלה עשׂה מות יומת דמיו בו יהיה


והאנשׁים אשׁר עלו עמו אמרו לא נוכל לעלות אל העם כי חזק הוא ממנו


ונגה כאור תהיה קרנים מידו לו ושׁם חביון עזה


ותתפשׂהו בבגדו לאמר שׁכבה עמי ויעזב בגדו בידה וינס ויצא החוצה


ויגדו עבדי שׁאול לו לאמר כדברים האלה דבר דוד


ונתן יהוה אלהיך את כל האלות האלה על איביך ועל שׂנאיך אשׁר רדפוך


מימי הגבעה חטאת ישׂראל שׁם עמדו לא תשׂיגם בגבעה מלחמה על בני עלוה


אל בני אשׁור עגבה פחות וסגנים קרבים לבשׁי מכלול פרשׁים רכבי סוסים בחורי חמד כלם


ויבא עליו תלגת פלנאסר מלך אשׁור ויצר לו ולא חזקו


לא הניח לאישׁ לעשׁקם ויוכח עליהם מלכים


ולקחת מן האיל החלב והאליה ואת החלב׀ המכסה את הקרב ואת יתרת הכבד ואת׀ שׁתי הכלית ואת החלב אשׁר עלהן ואת שׁוק הימין כי איל מלאים הוא


וישׁכב מנשׁה עם אבתיו ויקברהו ביתו וימלך אמון בנו תחתיו


ויעמד שׂטן על ישׂראל ויסת את דויד למנות את ישׂראל


ויהי בימי שׁפט השׁפטים ויהי רעב בארץ וילך אישׁ מבית לחם יהודה לגור בשׂדי מואב הוא ואשׁתו ושׁני בניו


כי פתאם יקום אידם ופיד שׁניהם מי יודע


ומדלת הארץ השׁאיר רב טבחים לכרמים וליגבים


אלהים אל דמי לך אל תחרשׁ ואל תשׁקט אל


הס מפני אדני יהוה כי קרוב יום יהוה כי הכין יהוה זבח הקדישׁ קראיו


ובית לא תבנו וזרע לא תזרעו וכרם לא תטעו ולא יהיה לכם כי באהלים תשׁבו כל ימיכם למען תחיו ימים רבים על פני האדמה אשׁר אתם גרים שׁם


הנני מבי אליך רעה ובערתי אחריך והכרתי לאחאב משׁתין בקיר ועצור ועזוב בישׂראל


ארור אשׁר לא יקים את דברי התורה הזאת לעשׂות אותם ואמר כל העם אמן


ואשׁמרה תורתך תמיד לעולם ועד


ויחזק דוד מן הפלשׁתי בקלע ובאבן ויך את הפלשׁתי וימיתהו וחרב אין ביד דוד


ויהי מאז הפקיד אתו בביתו ועל כל אשׁר ישׁ לו ויברך יהוה את בית המצרי בגלל יוסף ויהי ברכת יהוה בכל אשׁר ישׁ לו בבית ובשׂדה


בהר ובשׁפלה ובערבה ובאשׁדות ובמדבר ובנגב החתי האמרי והכנעני הפרזי החוי והיבוסי


וגם אני החליתי הכותך השׁמם על חטאתך


סכותה בענן לך מעבור תפלה


הדבר אשׁר היה אל ירמיהו מאת יהוה לאמר


והמלך דוד שׁמע את כל הדברים האלה ויחר לו מאד


בני מררי מחלי לבני בנו שׁמעי בנו עזה בנו


ותתך חמתי ואפי ותבער בערי יהודה ובחצות ירושׁלם ותהיינה לחרבה לשׁממה כיום הזה


והנה בעז בא מבית לחם ויאמר לקוצרים יהוה עמכם ויאמרו לו יברכך יהוה


ויעף אלי אחד מן השׂרפים ובידו רצפה במלקחים לקח מעל המזבח


ויאמרו אליו אישׁ׀ עלה לקראתנו ויאמר אלינו לכו שׁובו אל המלך אשׁר שׁלח אתכם ודברתם אליו כה אמר יהוה המבלי אין אלהים בישׂראל אתה שׁלח לדרשׁ בבעל זבוב אלהי עקרון לכן המטה אשׁר עלית שׁם לא תרד ממנה כי מות תמות


ואת הארודי ואת הצמרי ואת החמתי


ויאמרו דם זה החרב נחרבו המלכים ויכו אישׁ את רעהו ועתה לשׁלל מואב


מכל האכל אשׁר יאכל אשׁר יבוא עליו מים יטמא וכל משׁקה אשׁר ישׁתה בכל כלי יטמא


מצא אשׁה מצא טוב ויפק רצון מיהוה


נחפשׂה דרכינו ונחקרה ונשׁובה עד יהוה


ואשׂא עיני וארא והנה שׁתים נשׁים יוצאות ורוח בכנפיהם ולהנה כנפים ככנפי החסידה ותשׂאנה את האיפה בין הארץ ובין השׁמים


באים להלחם את הכשׂדים ולמלאם את פגרי האדם אשׁר הכיתי באפי ובחמתי ואשׁר הסתרתי פני מהעיר הזאת על כל רעתם


נסגו אחור יבשׁו בשׁת הבטחים בפסל האמרים למסכה אתם אלהינו


על כן לא נירא בהמיר ארץ ובמוט הרים בלב ימים


הם עם יבוס והיום רד מאד ויאמר הנער אל אדניו לכה נא ונסורה אל עיר היבוסי הזאת ונלין בה


זאת התרומה אשׁר תרימו שׁשׁית האיפה מחמר החטים ושׁשׁיתם האיפה מחמר השׂערים


ושׂמחת בכל הטוב אשׁר נתן לך יהוה אלהיך ולביתך אתה והלוי והגר אשׁר בקרבך


הישׁ בלשׁוני עולה אם חכי לא יבין הוות


כי אני יהוה אלהיך מחזיק ימינך האמר לך אל תירא אני עזרתיך


ונסב אתו הגבול מצפון חנתן והיו תצאתיו גי יפתח אל


וירץ דוד ויעמד אל הפלשׁתי ויקח את חרבו וישׁלפה מתערה וימתתהו ויכרת בה את ראשׁו ויראו הפלשׁתים כי מת גבורם וינסו


ואת כל מלכי צר ואת כל מלכי צידון ואת מלכי האי אשׁר בעבר הים


ויתר דברי יהושׁפט וגבורתו אשׁר עשׂה ואשׁר נלחם הלא הם כתובים על ספר דברי הימים למלכי יהודה


זאת פעלת שׂטני מאת יהוה והדברים רע על נפשׁי


ישׂם בסד רגלי ישׁמר כל ארחתי


בהיותם מתי מספר כמעט וגרים בה


ויהי דבר יהוה אל שׁלמה לאמר


בעת ההיא נאם יהוה אהיה לאלהים לכל משׁפחות ישׂראל והמה יהיו לי לעם


ביום ההוא יפקד יהוה בחרבו הקשׁה והגדולה והחזקה על לויתן נחשׁ ברח ועל לויתן נחשׁ עקלתון והרג את התנין אשׁר בים


ואמרת אליהם את הדבר הזה ס כה אמר יהוה אלהי ישׂראל כל נבל ימלא יין ואמרו אליך הידע לא נדע כי כל נבל ימלא יין


עמי זכר נא מה יעץ בלק מלך מואב ומה ענה אתו בלעם בן בעור מן השׁטים עד הגלגל למען דעת צדקות יהוה


אנכי ארד עמך מצרימה ואנכי אעלך גם עלה ויוסף ישׁית ידו על עיניך


ויהי גבולם יזרעאלה והכסולת ושׁונם


תחת בנו אוריאל בנו עזיה בנו ושׁאול בנו


ויעשׂ את האפד זהב תכלת וארגמן ותולעת שׁני ושׁשׁ משׁזר


משׂא דבר יהוה אל ישׂראל ביד מלאכי


ויהיו בני אליעזר רחביה הראשׁ ולא היה לאליעזר בנים אחרים ובני רחביה רבו למעלה


והסג אחור משׁפט וצדקה מרחוק תעמד כי כשׁלה ברחוב אמת ונכחה לא תוכל לבוא


הן אדני יהוה יעזר לי מי הוא ירשׁיעני הן כלם כבגד יבלו עשׁ יאכלם


פתחו שׁערים ויבא גוי צדיק שׁמר אמנים


ויסעו מהר יהוה דרך שׁלשׁת ימים וארון ברית יהוה נסע לפניהם דרך שׁלשׁת ימים לתור להם מנוחה


אשׁר נסוני אבותיכם בחנוני גם ראו פעלי


אחר ישׁבו בני ישׂראל ובקשׁו את יהוה אלהיהם ואת דוד מלכם ופחדו אל יהוה ואל טובו באחרית הימים


אם תשׁכב לא תפחד ושׁכבת וערבה שׁנתך


ויבאו אל אחיהם צרעה ואשׁתאל ויאמרו להם אחיהם מה אתם


ויספו בני ישׂראל לעשׂות הרע בעיני יהוה ויתנם יהוה ביד פלשׁתים ארבעים שׁנה


ויהושׁע וכל ישׂראל ראו כי לכד הארב את העיר וכי עלה עשׁן העיר וישׁבו ויכו את אנשׁי העי


אל תהיו כאבתיכם אשׁר קראו אליהם הנביאים הראשׁנים לאמר כה אמר יהוה צבאות שׁובו נא מדרכיכם הרעים ומעליליכם הרעים ולא שׁמעו ולא הקשׁיבו אלי נאם יהוה


בחדשׁ הראשׁון הוא חדשׁ ניסן בשׁנת שׁתים עשׂרה למלך אחשׁורושׁ הפיל פור הוא הגורל לפני המן מיום׀ ליום ומחדשׁ לחדשׁ שׁנים עשׂר הוא חדשׁ אדר


בשׁובני והנה אל שׂפת הנחל עץ רב מאד מזה ומזה


מי כמכה באלם יהוה מי כמכה נאדר בקדשׁ נורא תהלת עשׂה פלא


ויבן שׁאול מזבח ליהוה אתו החל לבנות מזבח ליהוה


ויבוא אל הגוים אשׁר באו שׁם ויחללו את שׁם קדשׁי באמר להם עם יהוה אלה ומארצו יצאו


אלהי מסכה לא תעשׂה לך


ויגד לשׁלמה כי הלך שׁמעי מירושׁלם גת וישׁב


ויאמר אליה השׁקיני נא מעט מים כי צמאתי ותפתח את נאוד החלב ותשׁקהו ותכסהו


ונמקו כל צבא השׁמים ונגלו כספר השׁמים וכל צבאם יבול כנבל עלה מגפן וכנבלת מתאנה


והעטרת תהיה לחלם ולטוביה ולידעיה ולחן בן צפניה לזכרון בהיכל יהוה


ויאמר יהוה אתה חסת על הקיקיון אשׁר לא עמלת בו ולא גדלתו שׁבן לילה היה ובן לילה אבד


ונתתה הכסף בכל אשׁר תאוה נפשׁך בבקר ובצאן וביין ובשׁכר ובכל אשׁר תשׁאלך נפשׁך ואכלת שׁם לפני יהוה אלהיך ושׂמחת אתה וביתך


באמרי לרשׁע רשׁע מות תמות ולא דברת להזהיר רשׁע מדרכו הוא רשׁע בעונו ימות ודמו מידך אבקשׁ


הכהנים בני ידעיה לבית ישׁוע תשׁע מאות שׁבעים ושׁלשׁה


וירא פרעה כי חדל המטר והברד והקלת ויסף לחטא ויכבד לבו הוא ועבדיו


וישׁפט שׁמואל את ישׂראל כל ימי חייו


ויהי כל ימי למך שׁבע ושׁבעים שׁנה ושׁבע מאות שׁנה וימת


ונתח אתו לנתחיו ואת ראשׁו ואת פדרו וערך הכהן אתם על העצים אשׁר על האשׁ אשׁר על המזבח


כי החיים יודעים שׁימתו והמתים אינם יודעים מאומה ואין עוד להם שׂכר כי נשׁכח זכרם


ולא יכל יוסף להתאפק לכל הנצבים עליו ויקרא הוציאו כל אישׁ מעלי ולא עמד אישׁ אתו בהתודע יוסף אל אחיו


והמעברות נתפשׂו ואת האגמים שׂרפו באשׁ ואנשׁי המלחמה נבהלו


ושׁחט את הכבשׂ במקום אשׁר ישׁחט את החטאת ואת העלה במקום הקדשׁ כי כחטאת האשׁם הוא לכהן קדשׁ קדשׁים הוא


ויקרא יוסף את שׁם הבכור מנשׁה כי נשׁני אלהים את כל עמלי ואת כל בית אבי


ויעל כל אישׁ ישׂראל מאחרי דוד אחרי שׁבע בן בכרי ואישׁ יהודה דבקו במלכם מן הירדן ועד ירושׁלם


ומאכל שׁלחנו ומושׁב עבדיו ומעמד משׁרתו ומלבשׁיהם ומשׁקיו ועלתו אשׁר יעלה בית יהוה ולא היה בה עוד רוח


ויתן הכהן לשׂרי המאיות את החנית ואת השׁלטים אשׁר למלך דוד אשׁר בבית יהוה


קרבנו קערת כסף אחת שׁלשׁים ומאה משׁקלה מזרק אחד כסף שׁבעים שׁקל בשׁקל הקדשׁ שׁניהם׀ מלאים סלת בלולה בשׁמן למנחה


אל תגידו בגת אל תבשׂרו בחוצת אשׁקלון פן תשׂמחנה בנות פלשׁתים פן תעלזנה בנות הערלים


ויהי בנסעם מקדם וימצאו בקעה בארץ שׁנער וישׁבו שׁם


ויאמר ארנן אל דויד קח לך ויעשׂ אדני המלך הטוב בעיניו ראה נתתי הבקר לעלות והמורגים לעצים והחטים למנחה הכל נתתי


ועשׂית חסד על עבדך כי בברית יהוה הבאת את עבדך עמך ואם ישׁ בי עון המיתני אתה ועד אביך למה זה תביאני


ואם כה יאמר לא חפצתי בך הנני יעשׂה לי כאשׁר טוב בעיניו


ויקריבו הנשׂאים את חנכת המזבח ביום המשׁח אתו ויקריבו הנשׂיאם את קרבנם לפני המזבח


והחונם עליו מטה שׁמעון ונשׂיא לבני שׁמעון שׁלמיאל בן צורי שׁדי


כי החרם תחרימם החתי והאמרי הכנעני והפרזי החוי והיבוסי כאשׁר צוך יהוה אלהיך


אם בגפו יבא בגפו יצא אם בעל אשׁה הוא ויצאה אשׁתו עמו


ויאמר לה המלך מה לך אסתר המלכה ומה בקשׁתך עד חצי המלכות וינתן לך


למנצח על מחלת משׂכיל לדוד


ותאזרני חיל למלחמה תכריע קמי תחתי


אל תאסף עם חטאים נפשׁי ועם אנשׁי דמים חיי


ויאמר שׁאול אל דוד הנה בתי הגדולה מרב אתה אתן לך לאשׁה אך היה לי לבן חיל והלחם מלחמות יהוה ושׁאול אמר אל תהי ידי בו ותהי בו יד פלשׁתים


ומת בהר אשׁר אתה עלה שׁמה והאסף אל עמיך כאשׁר מת אהרן אחיך בהר ההר ויאסף אל עמיו


ואשׁה אשׁר תקרב אל כל בהמה לרבעה אתה והרגת את האשׁה ואת הבהמה מות יומתו דמיהם בם


ויט שׁמים וירד וערפל תחת רגליו


ויאמר מלך ארם לך בא ואשׁלחה ספר אל מלך ישׂראל וילך ויקח בידו עשׂר ככרי כסף ושׁשׁת אלפים זהב ועשׂר חליפות בגדים


ויברא אלהים את התנינם הגדלים ואת כל נפשׁ החיה׀ הרמשׂת אשׁר שׁרצו המים למינהם ואת כל עוף כנף למינהו וירא אלהים כי טוב


כי לא דבר רק הוא מכם כי הוא חייכם ובדבר הזה תאריכו ימים על האדמה אשׁר אתם עברים את הירדן שׁמה לרשׁתה


ויכנע יחזקיהו בגבה לבו הוא וישׁבי ירושׁלם ולא בא עליהם קצף יהוה בימי יחזקיהו


וחברת את חמשׁ היריעת לבד ואת שׁשׁ היריעת לבד וכפלת את היריעה השׁשׁית אל מול פני האהל


ושׁבעה הכהנים נשׂאים שׁבעה שׁופרות היבלים לפני ארון יהוה הלכים הלוך ותקעו בשׁופרות והחלוץ הלך לפניהם והמאסף הלך אחרי ארון יהוה הולך ותקוע בשׁופרות


ויקמו אנשׁי ישׂראל ויהודה וירעו וירדפו את הפלשׁתים עד בואך גיא ועד שׁערי עקרון ויפלו חללי פלשׁתים בדרך שׁערים ועד גת ועד עקרון


ויאמרו למלאכים הבאים כה תאמרון לאישׁ יבישׁ גלעד מחר תהיה לכם תשׁועה בחם השׁמשׁ ויבאו המלאכים ויגידו לאנשׁי יבישׁ וישׂמחו


אדני נגדך כל תאותי ואנחתי ממך לא נסתרה


כי אתה גחי מבטן מבטיחי על שׁדי אמי


וטוב לא יהיה לרשׁע ולא יאריך ימים כצל אשׁר איננו ירא מלפני אלהים


הרצים רכבי הרכשׁ האחשׁתרנים יצאו מבהלים ודחופים בדבר המלך והדת נתנה בשׁושׁן הבירה


ויאמר יעקב אלהי אבי אברהם ואלהי אבי יצחק יהוה האמר אלי שׁוב לארצך ולמולדתך ואיטיבה עמך


כי טוב יהוה לעולם חסדו ועד דר ודר אמונתו


ונחלמה חלום בלילה אחד אני והוא אישׁ כפתרון חלמו חלמנו


כי דמה בתוכה היה על צחיח סלע שׂמתהו לא שׁפכתהו על הארץ לכסות עליו עפר


עתה אקום יאמר יהוה עתה ארומם עתה אנשׂא


חגורי אזור במתניהם סרוחי טבולים בראשׁיהם מראה שׁלשׁים כלם דמות בני בבל כשׂדים ארץ מולדתם


אם כה יאמר נקדים יהיה שׂכרך וילדו כל הצאן נקדים ואם כה יאמר עקדים יהיה שׂכרך וילדו כל הצאן עקדים


הרחקת ממני אהב ורע מידעי מחשׁך


ויגל אזנם למוסר ויאמר כי ישׁבון מאון


אדני כמה תראה השׁיבה נפשׁי משׁאיהם מכפירים יחידתי


כי לעולם לא ימוט לזכר עולם יהיה צדיק


למנות ימינו כן הודע ונבא לבב חכמה


ויאמר אלהם הוא אשׁר דבר יהוה שׁבתון שׁבת קדשׁ ליהוה מחר את אשׁר תאפו אפו ואת אשׁר תבשׁלו בשׁלו ואת כל העדף הניחו לכם למשׁמרת עד הבקר


והיה כי הרבתה להתפלל לפני יהוה ועלי שׁמר את פיה


ובנביאי שׁמרון ראיתי תפלה הנבאו בבעל ויתעו את עמי את ישׂראל


והיה כי תרבו ופריתם בארץ בימים ההמה נאם יהוה לא יאמרו עוד ארון ברית יהוה ולא יעלה על לב ולא יזכרו בו ולא יפקדו ולא יעשׂה עוד


וישׁלח מלך אשׁור׀ את רב שׁקה מלכישׁ ירושׁלמה אל המלך חזקיהו בחיל כבד ויעמד בתעלת הברכה העליונה במסלת שׂדה כובס


וענה גאון ישׂראל בפניו וישׂראל ואפרים יכשׁלו בעונם כשׁל גם יהודה עמם


ויגד יעקב לרחל כי אחי אביה הוא וכי בן רבקה הוא ותרץ ותגד לאביה


זכר עשׂה לנפלאתיו חנון ורחום יהוה


ויעשׂ הרע בעיני יהוה וילך בדרך ירבעם ובחטאתו אשׁר החטיא את ישׂראל


וירשׁ משׁם כלב את שׁלושׁה בני הענק את שׁשׁי ואת אחימן ואת תלמי ילידי הענק


כי מישׂראל והוא חרשׁ עשׂהו ולא אלהים הוא כי שׁבבים יהיה עגל שׁמרון


ואדניהו ירא מפני שׁלמה ויקם וילך ויחזק בקרנות המזבח


חסד ואמת יצרו מלך וסעד בחסד כסאו


וקבלו הכהנים והלוים משׁקל הכסף והזהב והכלים להביא לירושׁלם לבית אלהינו


ונתנו עליו כסוי עור תחשׁ ופרשׂו בגד כליל תכלת מלמעלה ושׂמו בדיו


אתה׀ ידך גוים הורשׁת ותטעם תרע לאמים ותשׁלחם


לישׁועתך קויתי יהוה


מה שׁהיה כבר נקרא שׁמו ונודע אשׁר הוא אדם ולא יוכל לדין עם שׁהתקיף ממנו


ויהי כשׁמע אחיהו את קול רגליה באה בפתח ויאמר באי אשׁת ירבעם למה זה את מתנכרה ואנכי שׁלוח אליך קשׁה


הנה אלה רשׁעים ושׁלוי עולם השׂגו חיל


אין מנהל לה מכל בנים ילדה ואין מחזיק בידה מכל בנים גדלה


ונגלה כבוד יהוה וראו כל בשׂר יחדו כי פי יהוה דבר


וירא והנה באר בשׂדה והנה שׁם שׁלשׁה עדרי צאן רבצים עליה כי מן הבאר ההוא ישׁקו העדרים והאבן גדלה על פי הבאר


ועל הכרמים שׁמעי הרמתי ועל שׁבכרמים לאצרות היין זבדי השׁפמי


חצי גבור שׁנונים עם גחלי רתמים


והקטירו הכהן המזבחה לחם אשׁה ליהוה


ויעל בניהו בן יהוידע ויפגע בו וימתהו ויקבר בביתו במדבר


ונתתי אותם ביד איביהם וביד מבקשׁי נפשׁם והיתה נבלתם למאכל לעוף השׁמים ולבהמת הארץ


ויעברו בני עמון את הירדן להלחם גם ביהודה ובבנימין ובבית אפרים ותצר לישׂראל מאד


עברו כלנה וראו ולכו משׁם חמת רבה ורדו גת פלשׁתים הטובים מן הממלכות האלה אם רב גבולם מגבלכם


ויהי בהיות המלחמה בין בית שׁאול ובין בית דוד ואבנר היה מתחזק בבית שׁאול


ונעלמה מעיני כל חי ומעוף השׁמים נסתרה


ועשׂרן עשׂרון סלת מנחה בלולה בשׁמן לכבשׂ האחד עלה ריח ניחח אשׁה ליהוה


ולבני לוי הנותרים לבני עמרם שׁובאל לבני שׁובאל יחדיהו


וידבר ירמיהו הנביא אל צדקיהו מלך יהודה את כל הדברים האלה בירושׁלם


נשׁים שׁאננות קמנה שׁמענה קולי בנות בטחות האזנה אמרתי


חמת למו כדמות חמת נחשׁ כמו פתן חרשׁ יאטם אזנו


ויתר דברי יאשׁיהו וחסדיו ככתוב בתורת יהוה


שׁבע ביום הללתיך על משׁפטי צדקך


וגם אמרתי לא אגרשׁ אותם מפניכם והיו לכם לצדים ואלהיהם יהיו לכם למוקשׁ


ובחמשׁה עשׂר יום לחדשׁ הזה חג שׁבעת ימים מצות יאכל


עיני כלו לישׁועתך ולאמרת צדקך


וימהר ויסר את האפר מעל עיניו ויכר אתו מלך ישׂראל כי מהנבאים הוא


כי יקח אישׁ אשׁה חדשׁה לא יצא בצבא ולא יעבר עליו לכל דבר נקי יהיה לביתו שׁנה אחת ושׂמח את אשׁתו אשׁר לקח


אם ירבו בניו למו חרב וצאצאיו לא ישׂבעו לחם


ותעלזנה כליותי בדבר שׂפתיך מישׁרים


ויקרא פרעה אל משׁה ולאהרן ויאמר לכו זבחו לאלהיכם בארץ


וייצר יהוה אלהים את האדם עפר מן האדמה ויפח באפיו נשׁמת חיים ויהי האדם לנפשׁ חיה


לך מזה ופנית לך קדמה ונסתרת בנחל כרית אשׁר על פני הירדן


המה ינועון לאכל אם לא ישׂבעו וילינו


ויכו את מואב בעת ההיא כעשׂרת אלפים אישׁ כל שׁמן וכל אישׁ חיל ולא נמלט אישׁ


ועלו מושׁעים בהר ציון לשׁפט את הר עשׂו והיתה ליהוה המלוכה


בעברכם את ברית יהוה אלהיכם אשׁר צוה אתכם והלכתם ועבדתם אלהים אחרים והשׁתחויתם להם וחרה אף יהוה בכם ואבדתם מהרה מעל הארץ הטובה אשׁר נתן לכם


ויהוה הוא׀ ההלך לפניך הוא יהיה עמך לא ירפך ולא יעזבך לא תירא ולא תחת


לא יסור שׁבט מיהודה ומחקק מבין רגליו עד כי יבא שׁילה ולו יקהת עמים


וחמטה וקרית ארבע היא חברון וציער ערים תשׁע וחצריהן


שׁמעי הארץ הנה אנכי מביא רעה אל העם הזה פרי מחשׁבותם כי על דברי לא הקשׁיבו ותורתי וימאסו בה


לאור יקום רוצח יקטל עני ואביון ובלילה יהי כגנב


השׁלח בים צירים ובכלי גמא על פני מים לכו׀ מלאכים קלים אל גוי ממשׁך ומורט אל עם נורא מן הוא והלאה גוי קו קו ומבוסה אשׁר בזאו נהרים ארצו


וראו כל עמי הארץ כי שׁם יהוה נקרא עליך ויראו ממך


ראית אישׁ חכם בעיניו תקוה לכסיל ממנו


ואם בשׂנאה יהדפנו או השׁליך עליו בצדיה וימת


שׁם האחד פישׁון הוא הסבב את כל ארץ החוילה אשׁר שׁם הזהב


גם לשׁוני כל היום תהגה צדקתך כי בשׁו כי חפרו מבקשׁי רעתי


ויאמר יהושׁע אל כל העם כה אמר יהוה אלהי ישׂראל בעבר הנהר ישׁבו אבותיכם מעולם תרח אבי אברהם ואבי נחור ויעבדו אלהים אחרים


ולא אבה האישׁ ללון ויקם וילך ויבא עד נכח יבוס היא ירושׁלם ועמו צמד חמורים חבושׁים ופילגשׁו עמו


כה׀ אמר יהוה ארור הגבר אשׁר יבטח באדם ושׂם בשׂר זרעו ומן יהוה יסור לבו


ויאמר הנני מודיעך את אשׁר יהיה באחרית הזעם כי למועד קץ


אהיה כטל לישׂראל יפרח כשׁושׁנה ויך שׁרשׁיו כלבנון


אם אצדק פי ירשׁיעני תם אני ויעקשׁני


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


כי את רגלים׀ רצתה וילאוך ואיך תתחרה את הסוסים ובארץ שׁלום אתה בוטח ואיך תעשׂה בגאון הירדן


עשׂה לך שׁתי חצוצרת כסף מקשׁה תעשׂה אתם והיו לך למקרא העדה ולמסע את המחנות


ביום ההוא יגלח אדני בתער השׂכירה בעברי נהר במלך אשׁור את הראשׁ ושׂער הרגלים וגם את הזקן תספה


כי כה אמר יהוה הנני נתנך למגור לך ולכל אהביך ונפלו בחרב איביהם ועיניך ראות ואת כל יהודה אתן ביד מלך בבל והגלם בבלה והכם בחרב


דבר יהוה׀ אשׁר היה אל הושׁע בן בארי בימי עזיה יותם אחז יחזקיה מלכי יהודה ובימי ירבעם בן יואשׁ מלך ישׂראל


הנה ימים באים וגדעתי את זרעך ואת זרע בית אביך מהיות זקן בביתך


אמרתי להוללים אל תהלו ולרשׁעים אל תרימו קרן


ושׁם חברון לפנים קרית ארבע האדם הגדול בענקים הוא והארץ שׁקטה ממלחמה


ואקח את ספר המקנה את החתום המצוה והחקים ואת הגלוי


ביום ההוא יאמר לירושׁלם אל תיראי ציון אל ירפו ידיך


ושׁור או שׂה אתו ואת בנו לא תשׁחטו ביום אחד


ויבאו בברית לדרושׁ את יהוה אלהי אבותיהם בכל לבבם ובכל נפשׁם


ויחנו בני ישׂראל בגלגל ויעשׂו את הפסח בארבעה עשׂר יום לחדשׁ בערב בערבות יריחו


וידבר יהוה אל משׁה לך עלה מזה אתה והעם אשׁר העלית מארץ מצרים אל הארץ אשׁר נשׁבעתי לאברהם ליצחק וליעקב לאמר לזרעך אתננה


ושׂנאה האישׁ האחרון וכתב לה ספר כריתת ונתן בידה ושׁלחה מביתו או כי ימות האישׁ האחרון אשׁר לקחה לו לאשׁה


מזמור לדוד בברחו מפני׀ אבשׁלום בנו


תבענה שׂפתי תהלה כי תלמדני חקיך


ותבא העיר במצור עד עשׁתי עשׂרה שׁנה למלך צדקיהו


והבאתי את השׁלשׁית באשׁ וצרפתים כצרף את הכסף ובחנתים כבחן את הזהב הוא׀ יקרא בשׁמי ואני אענה אתו אמרתי עמי הוא והוא יאמר יהוה אלהי


ערום׀ ראה רעה ויסתר ופתיים עברו ונענשׁו


ויען אליהוא ויאמר


הנני עשׂה חדשׁה עתה תצמח הלוא תדעוה אף אשׂים במדבר דרך בישׁמון נהרות


והאנשׁים אשׁר לא מתו הכו בעפלים ותעל שׁועת העיר השׁמים


ויאמר מי לך כל המחנה הזה אשׁר פגשׁתי ויאמר למצא חן בעיני אדני


אל תיראי כי לא תבושׁי ואל תכלמי כי לא תחפירי כי בשׁת עלומיך תשׁכחי וחרפת אלמנותיך לא תזכרי עוד


הלוך הלכו העצים למשׁח עליהם מלך ויאמרו לזית מלוכה עלינו


והיו לי אמר יהוה צבאות ליום אשׁר אני עשׂה סגלה וחמלתי עליהם כאשׁר יחמל אישׁ על בנו העבד אתו


וישׂאו את שׁברם על חמריהם וילכו משׁם


ובני ישׂראל׀ למספרם ראשׁי האבות ושׂרי האלפים׀ והמאות ושׁטריהם המשׁרתים את המלך לכל׀ דבר המחלקות הבאה והיצאת חדשׁ בחדשׁ לכל חדשׁי השׁנה המחלקת האחת עשׂרים וארבעה אלף


וירדו כל עבדיך אלה אלי והשׁתחוו לי לאמר צא אתה וכל העם אשׁר ברגליך ואחרי כן אצא ויצא מעם פרעה בחרי אף


וטפכם אשׁר אמרתם לבז יהיה והביאתי אתם וידעו את הארץ אשׁר מאסתם בה


הקרב את מטה לוי והעמדת אתו לפני אהרן הכהן ושׁרתו אתו


לוה רשׁע ולא ישׁלם וצדיק חונן ונותן


והוא לקברות יובל ועל גדישׁ ישׁקוד


איה מלך חמת ומלך ארפד ומלך לעיר ספרוים הנע ועוה


והשׁכרתי שׂריה וחכמיה פחותיה וסגניה וגבוריה וישׁנו שׁנת עולם ולא יקיצו נאם המלך יהוה צבאות שׁמו


ויאמר אלי הראית בן אדם הנקל לבית יהודה מעשׂות את התועבות אשׁר עשׂו פה כי מלאו את הארץ חמס וישׁבו להכעיסני והנם שׁלחים את הזמורה אל אפם


אם שׁנותי ברק חרבי ותאחז במשׁפט ידי אשׁיב נקם לצרי ולמשׂנאי אשׁלם


וייטב הדבר בעיני בני ישׂראל ויברכו אלהים בני ישׂראל ולא אמרו לעלות עליהם לצבא לשׁחת את הארץ אשׁר בני ראובן ובני גד ישׁבים בה


העבר חרפתי אשׁר יגרתי כי משׁפטיך טובים


וישׁפך עליו חמה אפו ועזוז מלחמה ותלהטהו מסביב ולא ידע ותבער בו ולא ישׂים על לב


ארץ נתנה יבולה יברכנו אלהים אלהינו


שׁבר תחת שׁבר עין תחת עין שׁן תחת שׁן כאשׁר יתן מום באדם כן ינתן בו


נאור אתה אדיר מהררי טרף


ואמרה להם אנחנו קנינו את אחינו היהודים הנמכרים לגוים כדי בנו וגם אתם תמכרו את אחיכם ונמכרו לנו ויחרישׁו ולא מצאו דבר


וצידונים ועמלק ומעון לחצו אתכם ותצעקו אלי ואושׁיעה אתכם מידם


וימאס יהוה בכל זרע ישׂראל ויענם ויתנם ביד שׁסים עד אשׁר השׁליכם מפניו


והלחת מעשׂה אלהים המה והמכתב מכתב אלהים הוא חרות על הלחת


חזות קשׁה הגד לי הבוגד׀ בוגד והשׁודד׀ שׁודד עלי עילם צורי מדי כל אנחתה השׁבתי


ויהי כי הציקה לו בדבריה כל הימים ותאלצהו ותקצר נפשׁו למות


והים בקעת לפניהם ויעברו בתוך הים ביבשׁה ואת רדפיהם השׁלכת במצולת כמו אבן במים עזים


ויאמר שׁכם אל חמור אביו לאמר קח לי את הילדה הזאת לאשׁה


זמרו כבוד שׁמו שׂימו כבוד תהלתו


ויאמר חזקיהו אל ישׁעיהו טוב דבר יהוה אשׁר דברת ויאמר כי יהיה שׁלום ואמת בימי


ועל הארץ אשׁר הם מנשׂאים את נפשׁם לשׁוב שׁם שׁמה לא ישׁובו


כי חסדך גדול עלי והצלת נפשׁי משׁאול תחתיה


שׂר חמשׁים ונשׂוא פנים ויועץ וחכם חרשׁים ונבון לחשׁ


וימת נדב ואביהוא בהקריבם אשׁ זרה לפני יהוה


ובכל בהמה לא תתן שׁכבתך לטמאה בה ואשׁה לא תעמד לפני בהמה לרבעה תבל הוא


תבנית כל רמשׂ באדמה תבנית כל דגה אשׁר במים מתחת לארץ


עורי עורי לבשׁי עזך ציון לבשׁי׀ בגדי תפארתך ירושׁלם עיר הקדשׁ כי לא יוסיף יבא בך עוד ערל וטמא


וחפרים ושׁיאן ואנחרת


ותשׁלח ותקרא לברק בן אבינעם מקדשׁ נפתלי ותאמר אליו הלא צוה׀ יהוה אלהי ישׂראל לך ומשׁכת בהר תבור ולקחת עמך עשׂרת אלפים אישׁ מבני נפתלי ומבני זבלון


טוב לי כי עניתי למען אלמד חקיך


אני בצדק אחזה פניך אשׂבעה בהקיץ תמונתך


כי כאשׁר נשׁבעתי לך ביהוה אלהי ישׂראל לאמר כי שׁלמה בנך ימלך אחרי והוא ישׁב על כסאי תחתי כי כן אעשׂה היום הזה


ואלישׁע ראה והוא מצעק אבי׀ אבי רכב ישׂראל ופרשׁיו ולא ראהו עוד ויחזק בבגדיו ויקרעם לשׁנים קרעים


ותעל ותשׁכבהו על מטת אישׁ האלהים ותסגר בעדו ותצא


בן אדם חוד חידה ומשׁל משׁל אל בית ישׂראל


הילילו הרעים וזעקו והתפלשׁו אדירי הצאן כי מלאו ימיכם לטבוח ותפוצותיכם ונפלתם ככלי חמדה


ולזבח השׁלמים בקר שׁנים אילם חמשׁה עתדים חמשׁה כבשׂים בני שׁנה חמשׁה זה קרבן אחיעזר בן עמישׁדי


ועשׂרן סלת בלול בשׁמן כתית רבע ההין ונסך רבעית ההין יין לכבשׂ האחד


ויהוה פקד את שׂרה כאשׁר אמר ויעשׂ יהוה לשׂרה כאשׁר דבר


ויקח יוחנן בן קרח וכל שׂרי החילים אשׁר אתו את כל שׁארית העם אשׁר השׁיב מאת ישׁמעאל בן נתניה מן המצפה אחר הכה את גדליה בן אחיקם גברים אנשׁי המלחמה ונשׁים וטף וסרסים אשׁר השׁיב מגבעון


ותענו׀ ותאמרו אלי חטאנו ליהוה אנחנו נעלה ונלחמנו ככל אשׁר צונו יהוה אלהינו ותחגרו אישׁ את כלי מלחמתו ותהינו לעלת ההרה


כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל לאמר יען אשׁר אתה שׁלחת בשׁמכה ספרים אל כל העם אשׁר בירושׁלם ואל צפניה בן מעשׂיה הכהן ואל כל הכהנים לאמר


ולשׁת גם הוא ילד בן ויקרא את שׁמו אנושׁ אז הוחל לקרא בשׁם יהוה


ואלתולד ובתול וחרמה


את הירח וכוכבים לממשׁלות בלילה כי לעולם חסדו


אלה שׁמות הגברים אשׁר לדוד ישׁב בשׁבת תחכמני׀ ראשׁ השׁלשׁי הוא עדינו העצנו על שׁמנה מאות חלל בפעם אחד


אם יוליד אישׁ מאה ושׁנים רבות יחיה ורב׀ שׁיהיו ימי שׁניו ונפשׁו לא תשׂבע מן הטובה וגם קבורה לא היתה לו אמרתי טוב ממנו הנפל


והנה׀ נביא אחד נגשׁ אל אחאב מלך ישׂראל ויאמר כה אמר יהוה הראית את כל ההמון הגדול הזה הנני נתנו בידך היום וידעת כי אני יהוה


ואמר עתה ירדו פלשׁתים אלי הגלגל ופני יהוה לא חליתי ואתאפק ואעלה העלה


והיה הדם לכם לאת על הבתים אשׁר אתם שׁם וראיתי את הדם ופסחתי עלכם ולא יהיה בכם נגף למשׁחית בהכתי בארץ מצרים


מהמדבר והלבנון הזה ועד הנהר הגדול נהר פרת כל ארץ החתים ועד הים הגדול מבוא השׁמשׁ יהיה גבולכם


וקדשׁ וחצור ויתנן


כי זה שׁנתים הרעב בקרב הארץ ועוד חמשׁ שׁנים אשׁר אין חרישׁ וקציר


יבשׁו ויסגו אחור כל שׂנאי ציון


דבר אל בני ישׂראל אישׁ או אשׁה כי יעשׂו מכל חטאת האדם למעל מעל ביהוה ואשׁמה הנפשׁ ההוא


לא השׁמידו את העמים אשׁר אמר יהוה להם


וכל כלי משׁקה המלך שׁלמה זהב וכל כלי בית יער הלבנון זהב סגור אין כסף נחשׁב בימי שׁלמה למאומה


ויהי אחרי כל רעתך אוי אוי לך נאם אדני יהוה


ואת׀ פורתא ואת׀ אדליא ואת׀ ארידתא


נפשׁו גחלים תלהט ולהב מפיו יצא


ויהי יהוה את יהודה וירשׁ את ההר כי לא להורישׁ את ישׁבי העמק כי רכב ברזל להם


והאבנים על שׁמת בני ישׂראל הנה שׁתים עשׂרה על שׁמתם פתוחי חתם אישׁ על שׁמו לשׁנים עשׂר שׁבט


ויקח משׁה את הדם ויזרק על העם ויאמר הנה דם הברית אשׁר כרת יהוה עמכם על כל הדברים האלה


ויתקע יואב בשׁפר וישׁב העם מרדף אחרי ישׂראל כי חשׂך יואב את העם


בן אדם מה יהיה עץ הגפן מכל עץ הזמורה אשׁר היה בעצי היער


כי כה אמר יהוה צבאות אל העמדים ועל הים ועל המכנות ועל יתר הכלים הנותרים בעיר הזאת


ושׂעיר עזים אחד לחטאת ליהוה על עלת התמיד יעשׂה ונסכו


והיה להם דבר יהוה צו לצו צו לצו קו לקו קו לקו זעיר שׁם זעיר שׁם למען ילכו וכשׁלו אחור ונשׁברו ונוקשׁו ונלכדו


קוה לשׁלום ואין טוב לעת מרפה והנה בעתה


והכסף והזהב נתן יהויקים לפרעה אך העריך את הארץ לתת את הכסף על פי פרעה אישׁ כערכו נגשׂ את הכסף ואת הזהב את עם הארץ לתת לפרעה נכה


בין רגליה כרע נפל שׁכב בין רגליה כרע נפל באשׁר כרע שׁם נפל שׁדוד


מתימן כל ארץ הכנעני ומערה אשׁר לצידנים עד אפקה עד גבול האמרי


ותאמר רות המואביה גם׀ כי אמר אלי עם הנערים אשׁר לי תדבקין עד אם כלו את כל הקציר אשׁר לי


ויאמר מלך ישׂראל אל יהושׁפט התחפשׂ ובוא במלחמה ואתה לבשׁ בגדיך ויתחפשׂ מלך ישׂראל ויבאו במלחמה


ויהי כאחד למחצצרים ולמשׁררים להשׁמיע קול אחד להלל ולהדות ליהוה וכהרים קול בחצצרות ובמצלתים ובכלי השׁיר ובהלל ליהוה כי טוב כי לעולם חסדו והבית מלא ענן בית יהוה


ויהי כאשׁר צללו שׁערי ירושׁלם לפני השׁבת ואמרה ויסגרו הדלתות ואמרה אשׁר לא יפתחום עד אחר השׁבת ומנערי העמדתי על השׁערים לא יבוא משׂא ביום השׁבת


ולמען תספר באזני בנך ובן בנך את אשׁר התעללתי במצרים ואת אתתי אשׁר שׂמתי בם וידעתם כי אני יהוה


וישׁאלו בני ישׂראל ביהוה ושׁם ארון ברית האלהים בימים ההם


ויסע אברם הלוך ונסוע הנגבה


ואת שׁבת קדשׁך הודעת להם ומצוות וחקים ותורה צוית להם ביד משׁה עבדך


הנה בטחת על משׁענת הקנה הרצוץ הזה על מצרים אשׁר יסמך אישׁ עליו ובא בכפו ונקבה כן פרעה מלך מצרים לכל הבטחים עליו


וברזלי הגלעדי ירד מרגלים ויעבר את המלך הירדן לשׁלחו את בירדן


ושׁב מלך הצפון והעמיד המון רב מן הראשׁון ולקץ העתים שׁנים יבוא בוא בחיל גדול וברכושׁ רב


נתן לחם לכל בשׂר כי לעולם חסדו


ורחבעם בן שׁלמה מלך ביהודה בן ארבעים ואחת שׁנה רחבעם במלכו ושׁבע עשׂרה שׁנה׀ מלך בירושׁלם העיר אשׁר בחר יהוה לשׂום את שׁמו שׁם מכל שׁבטי ישׂראל ושׁם אמו נעמה העמנית


ארץ רפאים תחשׁב אף הוא רפאים ישׁבו בה לפנים והעמנים יקראו להם זמזמים


וישׂאו אתו על הסוסים ויקבר בירושׁלם עם אבתיו בעיר דוד


ואת בית המלך ואת בית העם שׂרפו הכשׂדים באשׁ ואת חמות ירושׁלם נתצו


ותאמר לה המעט קחתך את אישׁי ולקחת גם את דודאי בני ותאמר רחל לכן ישׁכב עמך הלילה תחת דודאי בנך


טוב אשׁר תאחז בזה וגם מזה אל תנח את ידך כי ירא אלהים יצא את כלם


ידיו גלילי זהב ממלאים בתרשׁישׁ מעיו עשׁת שׁן מעלפת ספירים


ויתפלל חזקיהו אל יהוה לאמר


ולא ישׁמע אלכם פרעה ונתתי את ידי במצרים והוצאתי את צבאתי את עמי בני ישׂראל מארץ מצרים בשׁפטים גדלים


ויאמר דוד אל הפלשׁתי אתה בא אלי בחרב ובחנית ובכידון ואנכי בא אליך בשׁם יהוה צבאות אלהי מערכות ישׂראל אשׁר חרפת


נורא יהוה עליהם כי רזה את כל אלהי הארץ וישׁתחוו לו אישׁ ממקומו כל איי הגוים


ויקרא אבימלך ליצחק ויאמר אך הנה אשׁתך הוא ואיך אמרת אחתי הוא ויאמר אליו יצחק כי אמרתי פן אמות עליה


וילך שׁם אל נוית ברמה ותהי עליו גם הוא רוח אלהים וילך הלוך ויתנבא עד באו בנוית ברמה


הבו ליהוה משׁפחות עמים הבו ליהוה כבוד ועז


וצלפחד בן חפר לא היו לו בנים כי אם בנות ושׁם בנות צלפחד מחלה ונעה חגלה מלכה ותרצה


ואני׀ עני ואביון אדני יחשׁב לי עזרתי ומפלטי אתה אלהי אל תאחר


לבני מררי למשׁפחותם ממטה ראובן וממטה גד וממטה זבולן בגורל ערים שׁתים עשׂרה


שׁקר שׂנאתי ואתעבה תורתך אהבתי


ויקומו שׂרי מואב ויבאו אל בלק ויאמרו מאן בלעם הלך עמנו


ויאמר משׁה אל יהוה ראה אתה אמר אלי העל את העם הזה ואתה לא הודעתני את אשׁר תשׁלח עמי ואתה אמרת ידעתיך בשׁם וגם מצאת חן בעיני


מימין מעדיה בלגה


ויאמר יהוה אליו מי שׂם פה לאדם או מי ישׂום אלם או חרשׁ או פקח או עור הלא אנכי יהוה


ידיעאל בן שׁמרי ויחא אחיו התיצי


ואהיה עמך בכל אשׁר הלכת ואכרית את כל אויביך מפניך ועשׂיתי לך שׁם כשׁם הגדולים אשׁר בארץ


בני עילם אחר אלף מאתים חמשׁים וארבעה


ותאמר שׁפחתך יהיה נא דבר אדני המלך למנוחה כי׀ כמלאך האלהים כן אדני המלך לשׁמע הטוב והרע ויהוה אלהיך יהי עמך


ויהושׁע בן נון מלא רוח חכמה כי סמך משׁה את ידיו עליו וישׁמעו אליו בני ישׂראל ויעשׂו כאשׁר צוה יהוה את משׁה


מדוע נבית בשׁם יהוה לאמר כשׁלו יהיה הבית הזה והעיר הזאת תחרב מאין יושׁב ויקהל כל העם אל ירמיהו בבית יהוה


גולה סוד הולך רכיל ולפתה שׂפתיו לא תתערב


ואקד ואשׁתחוה ליהוה ואברך את יהוה אלהי אדני אברהם אשׁר הנחני בדרך אמת לקחת את בת אחי אדני לבנו


ואבישׁי אחי׀ יואב בן צרויה הוא ראשׁ השׁלשׁי והוא עורר את חניתו על שׁלשׁ מאות חלל ולו שׁם בשׁלשׁה


בכל עת אהב הרע ואח לצרה יולד


ויקשׁן ילד את שׁבא ואת דדן ובני דדן היו אשׁורם ולטושׁים ולאמים


כי אני יהוה אלהיכם והתקדשׁתם והייתם קדשׁים כי קדושׁ אני ולא תטמאו את נפשׁתיכם בכל השׁרץ הרמשׂ על הארץ


דבר אל אהרן ואל בניו ואל כל בני ישׂראל ואמרת אלהם אישׁ אישׁ מבית ישׂראל ומן הגר בישׂראל אשׁר יקריב קרבנו לכל נדריהם ולכל נדבותם אשׁר יקריבו ליהוה לעלה


ותאמר רות אל תפגעי בי לעזבך לשׁוב מאחריך כי אל אשׁר תלכי אלך ובאשׁר תליני אלין עמך עמי ואלהיך אלהי


ואמר אלכם לא תערצון ולא תיראון מהם


מה יפו פעמיך בנעלים בת נדיב חמוקי ירכיך כמו חלאים מעשׂה ידי אמן


מפני רעתם אשׁר עשׂו להכעסני ללכת לקטר לעבד לאלהים אחרים אשׁר לא ידעום המה אתם ואבתיכם


הלא כחלב תתיכני וכגבנה תקפיאני


אודך לעולם כי עשׂית ואקוה שׁמך כי טוב נגד חסידיך


שׁמעו איים אלי והקשׁיבו לאמים מרחוק יהוה מבטן קראני ממעי אמי הזכיר שׁמי


ויהי רעב בארץ מלבד הרעב הראשׁון אשׁר היה בימי אברהם וילך יצחק אל אבימלך מלך פלשׁתים גררה


זכר רחמיך יהוה וחסדיך כי מעולם המה


ויצאו השׂדה ויבצרו את כרמיהם וידרכו ויעשׂו הלולים ויבאו בית אלהיהם ויאכלו וישׁתו ויקללו את אבימלך


ותמת רחל ותקבר בדרך אפרתה הוא בית לחם


ויתן לבן לה את זלפה שׁפחתו ללאה בתו שׁפחה


וידבר חמור אתם לאמר שׁכם בני חשׁקה נפשׁו בבתכם תנו נא אתה לו לאשׁה


ובני שׁמר אחי ורוהגה יחבה וארם


חיים וחסד עשׂית עמדי ופקדתך שׁמרה רוחי


וללבן שׁתי בנות שׁם הגדלה לאה ושׁם הקטנה רחל


שׁמר מצותי וחיה ותורתי כאישׁון עיניך


אם תכתושׁ את האויל׀ במכתשׁ בתוך הריפות בעלי לא תסור מעליו אולתו


ויספר שׂר המשׁקים את חלמו ליוסף ויאמר לו בחלומי והנה גפן לפני


גדלים תעשׂה לך על ארבע כנפות כסותך אשׁר תכסה בה


אך אלהים ימחץ ראשׁ איביו קדקד שׂער מתהלך באשׁמיו


לי עצה ותושׁיה אני בינה לי גבורה


ויאמר אבימלך מה זאת עשׂית לנו כמעט שׁכב אחד העם את אשׁתך והבאת עלינו אשׁם


הבינני ואצרה תורתך ואשׁמרנה בכל לב


ויאמר משׁה אלהם אם יעברו בני גד ובני ראובן׀ אתכם את הירדן כל חלוץ למלחמה לפני יהוה ונכבשׁה הארץ לפניכם ונתתם להם את ארץ הגלעד לאחזה


ושׁלח לי עצי ארזים ברושׁים ואלגומים מהלבנון כי אני ידעתי אשׁר עבדיך יודעים לכרות עצי לבנון והנה עבדי עם עבדיך


אל תוכח לץ פן ישׂנאך הוכח לחכם ויאהבך


ויתן חיל בכל ערי יהודה הבצרות ויתן נציבים בארץ יהודה ובערי אפרים אשׁר לכד אסא אביו


אמר אל טחי תפל ויפל היה׀ גשׁם שׁוטף ואתנה אבני אלגבישׁ תפלנה ורוח סערות תבקע


ויאמר אלהם אלישׁע לא זה הדרך ולא זה העיר לכו אחרי ואוליכה אתכם אל האישׁ אשׁר תבקשׁון וילך אותם שׁמרונה


או כי יגע בטמאת אדם לכל טמאתו אשׁר יטמא בה ונעלם ממנו והוא ידע ואשׁם


ויבאו המלאכים והנה התרפים אל המטה וכביר העזים מראשׁתיו


מי הוא יריב עמדי כי עתה אחרישׁ ואגוע


חמסי ושׁארי על בבל תאמר ישׁבת ציון ודמי אל ישׁבי כשׂדים תאמר ירושׁלם


ויאהב שׁלמה את יהוה ללכת בחקות דוד אביו רק בבמות הוא מזבח ומקטיר


ויאמר כלב אשׁר יכה את קרית ספר ולכדה ונתתי לו את עכסה בתי לאשׁה


אז יקהל שׁלמה את זקני ישׂראל את כל ראשׁי המטות נשׂיאי האבות לבני ישׂראל אל המלך שׁלמה ירושׁלם להעלות את ארון ברית יהוה מעיר דוד היא ציון


ויחר עלי אפו ויחשׁבני לו כצריו


ויאמר ירמיהו אל המלך צדקיהו מה חטאתי לך ולעבדיך ולעם הזה כי נתתם אותי אל בית הכלא


ואבד מנוס מן הרעים ופליטה מאדירי הצאן


ויאמר חורם מלך צר בכתב וישׁלח אל שׁלמה באהבת יהוה את עמו נתנך עליהם מלך


ועבד הוליד את ישׁי וישׁי הוליד את דוד


במספר הימים אשׁר תרתם את הארץ ארבעים יום יום לשׁנה יום לשׁנה תשׂאו את עונתיכם ארבעים שׁנה וידעתם את תנואתי


תנו לה מפרי ידיה ויהללוה בשׁערים מעשׂיה


ויפשׁעו ישׂראל בבית דוד עד היום הזה


שׁתי ידת לקרשׁ האחד משׁלבת אחת אל אחת כן עשׂה לכל קרשׁי המשׁכן


תחת׀ אשׁר עזבוני ויקטירו לאלהים אחרים למען הכעיסני בכל מעשׂי ידיהם ותתך חמתי במקום הזה ולא תכבה


נוע תנוע ארץ כשׁכור והתנודדה כמלונה וכבד עליה פשׁעה ונפלה ולא תסיף קום


כי יום מהומה ומבוסה ומבוכה לאדני יהוה צבאות בגיא חזיון מקרקר קר ושׁוע אל ההר


לכן כה אמר אדני יהוה אליהם הנני אני ושׁפטתי בין שׂה בריה ובין שׂה רזה


ולדן אמר דן גור אריה יזנק מן הבשׁן


ומנחתם ונסכהם לפרים לאילם ולכבשׂים במספרם כמשׁפטם


ואזניך תשׁמענה דבר מאחריך לאמר זה הדרך לכו בו כי תאמינו וכי תשׂמאילו


זכר רב טובך יביעו וצדקתך ירננו


רשׁע יראה׀ וכעס שׁניו יחרק ונמס תאות רשׁעים תאבד


תמת בנער נפשׁם וחיתם בקדשׁים


ומחיק הארץ עד העזרה התחתונה שׁתים אמות ורחב אמה אחת ומהעזרה הקטנה עד העזרה הגדולה ארבע אמות ורחב האמה


וכל הנגע בכל אשׁר יהיה תחתיו יטמא עד הערב והנושׂא אותם יכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב


ואתנפל לפני יהוה את ארבעים היום ואת ארבעים הלילה אשׁר התנפלתי כי אמר יהוה להשׁמיד אתכם


ויתן יהוה אלהינו בידנו גם את עוג מלך הבשׁן ואת כל עמו ונכהו עד בלתי השׁאיר לו שׂריד


ערות בת אשׁת אביך מולדת אביך אחותך הוא לא תגלה ערותה


ויענו בני יעקב את שׁכם ואת חמור אביו במרמה וידברו אשׁר טמא את דינה אחתם


ויען המלך ויאמר תנו לה את הילוד החי והמת לא תמיתהו היא אמו


אף לזאת יחרד לבי ויתר ממקומו


ויבוא התך ויגד לאסתר את דברי מרדכי


ונסלח לכל עדת בני ישׂראל ולגר הגר בתוכם כי לכל העם בשׁגגה


ברוך יהוה אלהי ישׂראל מן העולם׀ ועד העולם ואמר כל העם אמן הללו יה


ואת כל ערי המסכנות אשׁר היו לשׁלמה ואת ערי הרכב ואת ערי הפרשׁים ואת׀ חשׁק שׁלמה אשׁר חשׁק לבנות בירושׁלם ובלבנון ובכל ארץ ממשׁלתו


ואריבה את הסגנים ואמרה מדוע נעזב בית האלהים ואקבצם ואעמדם על עמדם


כה אמר יהוה צבאות עולל יעוללו כגפן שׁארית ישׂראל השׁב ידך כבוצר על סלסלות


כוס ישׁועות אשׂא ובשׁם יהוה אקרא


וכנוח להם ישׁובו לעשׂות רע לפניך ותעזבם ביד איביהם וירדו בהם וישׁובו ויזעקוך ואתה משׁמים תשׁמע ותצילם כרחמיך רבות עתים


ויבא חמור ושׁכם בנו אל שׁער עירם וידברו אל אנשׁי עירם לאמר


כדת מה לעשׂות במלכה ושׁתי על׀ אשׁר לא עשׂתה את מאמר המלך אחשׁורושׁ ביד הסריסים


הושׁיעה׀ את עמך וברך את נחלתך ורעם ונשׂאם עד העולם


טוב יהוה לקוו לנפשׁ תדרשׁנו


ואשׁמע את האישׁ׀ לבושׁ הבדים אשׁר ממעל למימי היאר וירם ימינו ושׂמאלו אל השׁמים וישׁבע בחי העולם כי למועד מועדים וחצי וככלות נפץ יד עם קדשׁ תכלינה כל אלה


ואהוד נמלט עד התמהמהם והוא עבר את הפסילים וימלט השׂעירתה


ויסגו ויבגדו כאבותם נהפכו כקשׁת רמיה


ויאמרו נערי המלך אליו הנה המן עמד בחצר ויאמר המלך יבוא


ונשׂאו דודו ומסרפו להוציא עצמים מן הבית ואמר לאשׁר בירכתי הבית העוד עמך ואמר אפס ואמר הס כי לא להזכיר בשׁם יהוה


ראה נתתי לפניך היום את החיים ואת הטוב ואת המות ואת הרע


ואמרה ללוים אשׁר יהיו מטהרים ובאים שׁמרים השׁערים לקדשׁ את יום השׁבת גם זאת זכרה לי אלהי וחוסה עלי כרב חסדך


ויהי באחת עשׂרה שׁנה בראשׁון בשׁבעה לחדשׁ היה דבר יהוה אלי לאמר


ואמר שׁמעו נא ראשׁי יעקב וקציני בית ישׂראל הלוא לכם לדעת את המשׁפט


זקן בחור ובתולה וטף ונשׁים תהרגו למשׁחית ועל כל אישׁ אשׁר עליו התו אל תגשׁו וממקדשׁי תחלו ויחלו באנשׁים הזקנים אשׁר לפני הבית