וימת בעל חנן בן עכבור וימלך תחתיו הדר ושׁם עירו פעו ושׁם אשׁתו מהיטבאל בת מטרד בת מי זהב


לכן כה אמר יהוה הנני משׁלחך מעל פני האדמה השׁנה אתה מת כי סרה דברת אל יהוה


ולמה תנואון את לב בני ישׂראל מעבר אל הארץ אשׁר נתן להם יהוה


ויגד ליהושׁע לאמר נמצאו חמשׁת המלכים נחבאים במערה במקדה


ירעם הים ומלואו יעלץ השׂדה וכל אשׁר בו


והנך להם כשׁיר עגבים יפה קול ומטב נגן ושׁמעו את דבריך ועשׂים אינם אותם


ויאמר דוד מה לי ולכם בני צרויה כי תהיו לי היום לשׂטן היום יומת אישׁ בישׂראל כי הלוא ידעתי כי היום אני מלך על ישׂראל


ואמר אהה אדני יהוה המה אמרים לי הלא ממשׁל משׁלים הוא


כל ימי נזרו קדשׁ הוא ליהוה


כי בתחבלות תעשׂה לך מלחמה ותשׁועה ברב יועץ


ועתה כתבו לכם את השׁירה הזאת ולמדה את בני ישׂראל שׂימה בפיהם למען תהיה לי השׁירה הזאת לעד בבני ישׂראל


אגילה ואשׂמחה בחסדך אשׁר ראית את עניי ידעת בצרות נפשׁי


ומבני ישׂראל לא נתן שׁלמה עבד כי הם אנשׁי המלחמה ועבדיו ושׂריו ושׁלשׁיו ושׂרי רכבו ופרשׁיו


ויעשׂו כן בני ישׂראל וישׁלחו אותם אל מחוץ למחנה כאשׁר דבר יהוה אל משׁה כן עשׂו בני ישׂראל


ויכרתו גם כל העם אישׁ שׂוכה וילכו אחרי אבימלך וישׂימו על הצריח ויציתו עליהם את הצריח באשׁ וימתו גם כל אנשׁי מגדל שׁכם כאלף אישׁ ואשׁה


הלא׀ אתה אלהינו הורשׁת את ישׁבי הארץ הזאת מלפני עמך ישׂראל ותתנה לזרע אברהם אהבך לעולם


קדשׁו עליה מלחמה קומו ונעלה בצהרים אוי לנו כי פנה היום כי ינטו צללי ערב


וישׁבו בנב אשׁר׀ בילידי הרפה ומשׁקל קינו שׁלשׁ מאות משׁקל נחשׁת והוא חגור חדשׁה ויאמר להכות את דוד


ויאמר המן אל המלך אישׁ אשׁר המלך חפץ ביקרו


לרב תרבה נחלתו ולמעט תמעיט נחלתו אישׁ לפי פקדיו יתן נחלתו


ימי קלו מני ארג ויכלו באפס תקוה


ביום ההוא אצמיח קרן לבית ישׂראל ולך אתן פתחון פה בתוכם וידעו כי אני יהוה


ואם׀ יראנה הכהן והנה אין בבהרת שׂער לבן ושׁפלה איננה מן העור והוא כהה והסגירו הכהן שׁבעת ימים


ויקמו כל העם מקטן ועד גדול ושׂרי החילים ויבאו מצרים כי יראו מפני כשׂדים


ויראו בני עמון כי התבאשׁו עם דויד וישׁלח חנון ובני עמון אלף ככר כסף לשׂכר להם מן ארם נהרים ומן ארם מעכה ומצובה רכב ופרשׁים


לכן כה אמר יהוה צבאות הנני צורפם ובחנתים כי איך אעשׂה מפני בת עמי


את בצר במדבר בארץ המישׁר לראובני ואת ראמת בגלעד לגדי ואת גולן בבשׁן למנשׁי


ויזבח אדניהו צאן ובקר ומריא עם אבן הזחלת אשׁר אצל עין רגל ויקרא את כל אחיו בני המלך ולכל אנשׁי יהודה עבדי המלך


וישׁכן כבוד יהוה על הר סיני ויכסהו הענן שׁשׁת ימים ויקרא אל משׁה ביום השׁביעי מתוך הענן


לא ישׁבתי בסוד משׂחקים ואעלז מפני ידך בדד ישׁבתי כי זעם מלאתני


והמועד היה לאישׁ ישׂראל עם הארב הרב להעלותם משׂאת העשׁן מן העיר


ואשׁמע את קול כנפיהם כקול מים רבים כקול שׁדי בלכתם קול המלה כקול מחנה בעמדם תרפינה כנפיהן


אענה אף אני חלקי אחוה דעי אף אני


וילחמו פלשׁתים וינגף ישׂראל וינסו אישׁ לאהליו ותהי המכה גדולה מאד ויפל מישׂראל שׁלשׁים אלף רגלי


לדוד׀ ריבה יהוה את יריבי לחם את לחמי


ויעזרו עליהם וינתנו בידם ההגריאים וכל שׁעמהם כי לאלהים זעקו במלחמה ונעתור להם כי בטחו בו


והיה ביום ההוא נאם יהוה יאבד לב המלך ולב השׂרים ונשׁמו הכהנים והנביאים יתמהו


יהודה אתה יודוך אחיך ידך בערף איביך ישׁתחוו לך בני אביך


אנשׁי ענתות מאה עשׂרים ושׁמנה


הבו לכם שׁלשׁה אנשׁים לשׁבט ואשׁלחם ויקמו ויתהלכו בארץ ויכתבו אותה לפי נחלתם ויבאו אלי


ויגדל עון בת עמי מחטאת סדם ההפוכה כמו רגע ולא חלו בה ידים


והנותרת מן המנחה לאהרן ולבניו קדשׁ קדשׁים מאשׁי יהוה


ויאמר כה יעשׂה לי אלהים וכה יוסף אם יעמד ראשׁ אלישׁע בן שׁפט עליו היום


והניף אותם הכהן׀ תנופה לפני יהוה קדשׁ הוא לכהן על חזה התנופה ועל שׁוק התרומה ואחר ישׁתה הנזיר יין


קדמו שׁרים אחר נגנים בתוך עלמות תופפות


שׁם משׁך תבל וכל המונה סביבותיו קברותיה כלם ערלים מחללי חרב כי נתנו חתיתם בארץ חיים


ועתה אתה אמר לך אמר לאדניך הנה אליהו והרגני


פחד ופחת ופח עליך יושׁב מואב נאם יהוה


האמרים קרב אליך אל תגשׁ בי כי קדשׁתיך אלה עשׁן באפי אשׁ יקדת כל היום


כה אמר אדני יהוה יען עשׂות פלשׁתים בנקמה וינקמו נקם בשׁאט בנפשׁ למשׁחית איבת עולם


ויאמר שׁאול הפילו ביני ובין יונתן בני וילכד יונתן


אך שׁתים אל תעשׂ עמדי אז מפניך לא אסתר


ויאמר ללמד בני יהודה קשׁת הנה כתובה על ספר הישׁר


ומן בני אפרים עשׂרים אלף ושׁמונה מאות גבורי חיל אנשׁי שׁמות לבית אבותם


וישׁמעו׀ שׂרי יהודה את הדברים האלה ויעלו מבית המלך בית יהוה וישׁבו בפתח שׁער יהוה החדשׁ


זה גורלך מנת מדיך מאתי נאם יהוה אשׁר שׁכחת אותי ותבטחי בשׁקר


אתהלך לפני יהוה בארצות החיים


אפס כי עז העם הישׁב בארץ והערים בצרות גדלת מאד וגם ילדי הענק ראינו שׁם


זמת אולת חטאת ותועבת לאדם לץ


ויקרב משׁה את אהרן ואת בניו וירחץ אתם במים


האל תמים דרכו אמרת יהוה צרופה מגן הוא לכל׀ החסים בו


ואמר חלותי היא שׁנות ימין עליון


וקרבנו קערת כסף אחת שׁלשׁים ומאה משׁקלה מזרק אחד כסף שׁבעים שׁקל בשׁקל הקדשׁ שׁניהם׀ מלאים סלת בלולה בשׁמן למנחה


השׁנים עשׂר לחשׁביה בניו ואחיו שׁנים עשׂר


ארח חיים למעלה למשׂכיל למען סור משׁאול מטה


כי׀ לוית חן הם לראשׁך וענקים לגרגרתיך


שׁם אצמיח קרן לדוד ערכתי נר למשׁיחי


וישׁלח יהוה את ידו ויגע על פי ויאמר יהוה אלי הנה נתתי דברי בפיך


וידבר יהוה אל משׁה ואל אהרן לאמר


עלה אל הר העברים הזה הר נבו אשׁר בארץ מואב אשׁר על פני ירחו וראה את ארץ כנען אשׁר אני נתן לבני ישׂראל לאחזה


כרתו זורע מבבל ותפשׂ מגל בעת קציר מפני חרב היונה אישׁ אל עמו יפנו ואישׁ לארצו ינסו


ויאמר יואשׁ לכל אשׁר עמדו עליו האתם׀ תריבון לבעל אם אתם תושׁיעון אותו אשׁר יריב לו יומת עד הבקר אם אלהים הוא ירב לו כי נתץ את מזבחו


ואישׁ כי יאכל קדשׁ בשׁגגה ויסף חמשׁיתו עליו ונתן לכהן את הקדשׁ


ואתה מגדל עדר עפל בת ציון עדיך תאתה ובאה הממשׁלה הראשׁנה ממלכת לבת ירושׁלם


ארך אפים רב תבונה וקצר רוח מרים אולת


וחג הקציר בכורי מעשׂיך אשׁר תזרע בשׂדה וחג האסף בצאת השׁנה באספך את מעשׂיך מן השׂדה


ויהי כהכין מלכות רחבעם וכחזקתו עזב את תורת יהוה וכל ישׂראל עמו


דב ארב הוא לי אריה במסתרים


שׁוא לכם׀ משׁכימי קום מאחרי שׁבת אכלי לחם העצבים כן יתן לידידו שׁנא


ויסב המלך את פניו ויברך את כל קהל ישׂראל וכל קהל ישׂראל עמד


אשׁר קמטו ולא עת נהר יוצק יסודם


ויתחפשׂ שׁאול וילבשׁ בגדים אחרים וילך הוא ושׁני אנשׁים עמו ויבאו אל האשׁה לילה ויאמר קסומי נא לי באוב והעלי לי את אשׁר אמר אליך


כי היה יהיה הדבר אשׁר קרא בדבר יהוה על המזבח אשׁר בבית אל ועל כל בתי הבמות אשׁר בערי שׁמרון


הנני מעירם מן המקום אשׁר מכרתם אתם שׁמה והשׁבתי גמלכם בראשׁכם


ולא ישׁפך דם נקי בקרב ארצך אשׁר יהוה אלהיך נתן לך נחלה והיה עליך דמים


ועל ידו יהוזבד ועמו מאה ושׁמונים אלף חלוצי צבא


נשׁקי קשׁת מימינים ומשׂמאלים באבנים ובחצים בקשׁת מאחי שׁאול מבנימן


כי כה אמר יהוה צבאות כרתו עצה ושׁפכו על ירושׁלם סללה היא העיר הפקד כלה עשׁק בקרבה


ותשׂא כל העדה ויתנו את קולם ויבכו העם בלילה ההוא


ויהי כאשׁר נבנתה החומה ואעמיד הדלתות ויפקדו השׁוערים והמשׁררים והלוים


כגבורים ירצון כאנשׁי מלחמה יעלו חומה ואישׁ בדרכיו ילכון ולא יעבטון ארחותם


וככלות אלה נגשׁו אלי השׂרים לאמר לא נבדלו העם ישׂראל והכהנים והלוים מעמי הארצות כתועבתיהם לכנעני החתי הפרזי היבוסי העמני המאבי המצרי והאמרי


אף חבב עמים כל קדשׁיו בידך והם תכו לרגלך ישׂא מדברתיך


שׁיר המעלות בשׁוב יהוה את שׁיבת ציון היינו כחלמים


ומעבר לירדן מן הראובני והגדי וחצי׀ שׁבט מנשׁה בכל כלי צבא מלחמה מאה ועשׂרים אלף


ויהי כשׁמע אחאב כי מת נבות ויקם אחאב לרדת אל כרם נבות היזרעאלי לרשׁתו


ושׂעיר חטאת אחד מלבד עלת התמיד ומנחתה ונסכה


אולי ישׁמעו וישׁבו אישׁ מדרכו הרעה ונחמתי אל הרעה אשׁר אנכי חשׁב לעשׂות להם מפני רע מעלליהם


ותקם בתוך הלילה ותקח את בני מאצלי ואמתך ישׁנה ותשׁכיבהו בחיקה ואת בנה המת השׁכיבה בחיקי


בכו תבכה בלילה ודמעתה על לחיה אין לה מנחם מכל אהביה כל רעיה בגדו בה היו לה לאיבים


בית קדשׁנו ותפארתנו אשׁר הללוך אבתינו היה לשׂרפת אשׁ וכל מחמדינו היה לחרבה


טמון בארץ חבלו ומלכדתו עלי נתיב


ואתה יהוה מגן בעדי כבודי ומרים ראשׁי


וישׁמעו את קול יהוה אלהים מתהלך בגן לרוח היום ויתחבא האדם ואשׁתו מפני יהוה אלהים בתוך עץ הגן


וזאת תורת הנזיר ביום מלאת ימי נזרו יביא אתו אל פתח אהל מועד


ונתתה הכסף לאהרן ולבניו פדויי העדפים בהם


דרכיו ראיתי וארפאהו ואנחהו ואשׁלם נחמים לו ולאבליו


ואם כה אמר לעלם הנה החצים ממך והלאה לך כי שׁלחך יהוה


אפס כי נאץ נאצת את איבי יהוה בדבר הזה גם הבן הילוד לך מות ימות


ועדיה בן ירחם בן פשׁחור בן מלכיה ומעשׂי בן עדיאל בן יחזרה בן משׁלם בן משׁלמית בן אמר


על כן חצבתי בנביאים הרגתים באמרי פי ומשׁפטיך אור יצא


ואתה יהוה חנני והקימני ואשׁלמה להם


למה אירא בימי רע עון עקבי יסובני


ויאמרו ישׁבי יבוס לדויד לא תבוא הנה וילכד דויד את מצדת ציון היא עיר דויד


ויהוה אמר אל אברם אחרי הפרד לוט מעמו שׂא נא עיניך וראה מן המקום אשׁר אתה שׁם צפנה ונגבה וקדמה וימה


ואשׁר לא שׂם לבו אל דבר יהוה ויעזב את עבדיו ואת מקנהו בשׂדה


והיה כי יבצע אדני את כל מעשׂהו בהר ציון ובירושׁלם אפקד על פרי גדל לבב מלך אשׁור ועל תפארת רום עיניו


והיתה חרפה וגדופה מוסר ומשׁמה לגוים אשׁר סביבותיך בעשׂותי בך שׁפטים באף ובחמה ובתכחות חמה אני יהוה דברתי


וראו ודעו מכל המחבאים אשׁר יתחבא שׁם ושׁבתם אלי אל נכון והלכתי אתכם והיה אם ישׁנו בארץ וחפשׂתי אתו בכל אלפי יהודה


לא ישׁב׀ בקרב ביתי עשׂה רמיה דבר שׁקרים לא יכון לנגד עיני


וייקץ יעקב משׁנתו ויאמר אכן ישׁ יהוה במקום הזה ואנכי לא ידעתי


משׂכיל על דבר ימצא טוב ובוטח ביהוה אשׁריו


הדבר אשׁר צוה׀ ירמיהו הנביא את שׂריה בן נריה בן מחסיה בלכתו את צדקיהו מלך יהודה בבל בשׁנת הרבעית למלכו ושׂריה שׂר מנוחה


לא שׁמרו ברית אלהים ובתורתו מאנו ללכת


ראה נתתי לפניכם את הארץ באו ורשׁו את הארץ אשׁר נשׁבע יהוה לאבתיכם לאברהם ליצחק וליעקב לתת להם ולזרעם אחריהם


ואת הים האחד ואת הבקר שׁנים עשׂר תחת הים


ביד כל אדם יחתום לדעת כל אנשׁי מעשׂהו


בשׁנת שׁבע ליהוא מלך יהואשׁ וארבעים שׁנה מלך בירושׁלם ושׁם אמו צביה מבאר שׁבע


ואמר ביום ההוא הנה אלהינו זה קוינו לו ויושׁיענו זה יהוה קוינו לו נגילה ונשׂמחה בישׁועתו


את ירמות ואת מגרשׁה את עין גנים ואת מגרשׁה ערים ארבע


ויאמר מה חטאתי כי אתה נתן את עבדך ביד אחאב להמיתני


שׁמור את יום השׁבת לקדשׁו כאשׁר צוך׀ יהוה אלהיך


אזי עבר על נפשׁנו המים הזידונים


ויצו המלך את בניהו בן יהוידע ויצא ויפגע בו וימת והממלכה נכונה ביד שׁלמה


ויהי לתקפות הימים ותהר חנה ותלד בן ותקרא את שׁמו שׁמואל כי מיהוה שׁאלתיו


שׁבט ותוכחת יתן חכמה ונער משׁלח מבישׁ אמו


ויאמר משׁה אל כל עדת בני ישׂראל לאמר זה הדבר אשׁר צוה יהוה לאמר


ותפשׂ הקשׁת לא יעמד וקל ברגליו לא ימלט ורכב הסוס לא ימלט נפשׁו


נלכדה הקריות והמצדות נתפשׂה והיה לב גבורי מואב ביום ההוא כלב אשׁה מצרה


ויתחזק ויבן את כל החומה הפרוצה ויעל על המגדלות ולחוצה החומה אחרת ויחזק את המלוא עיר דויד ויעשׂ שׁלח לרב ומגנים


וישׁב וישׁלח אליו שׂר חמשׁים אחר וחמשׁיו ויען וידבר אליו אישׁ האלהים כה אמר המלך מהרה רדה


גבעון והרמה ובארות


מימים׀ ימימה תלכנה בנות ישׂראל לתנות לבת יפתח הגלעדי ארבעת ימים בשׁנה


ויאמר יואב חי האלהים כי לולא דברת כי אז מהבקר נעלה העם אישׁ מאחרי אחיו


והקריב הכהן לפני יהוה ועשׂה את חטאתו ואת עלתו


וכי ימצא אישׁ את איבו ושׁלחו בדרך טובה ויהוה ישׁלמך טובה תחת היום הזה אשׁר עשׂיתה לי


ויאמר אם לשׁלום יצאו תפשׂום חיים ואם למלחמה יצאו חיים תפשׂום


ויקח אתם נבוזראדן רב טבחים וילך אתם על מלך בבל רבלתה


ואשׁר עשׂה לחיל מצרים לסוסיו ולרכבו אשׁר הציף את מי ים סוף על פניהם ברדפם אחריכם ויאבדם יהוה עד היום הזה


פקדיהם למטה זבולן שׁבעה וחמשׁים אלף וארבע מאות


עתה יחרדו האין יום מפלתך ונבהלו האיים אשׁר בים מצאתך


ויאמר מיכיהו אם שׁוב תשׁוב בשׁלום לא דבר יהוה בי ויאמר שׁמעו עמים כלם


מפרי פי אישׁ יאכל טוב ונפשׁ בגדים חמס


ויעשׂ חורם את הסירות ואת היעים ואת המזרקות ס ויכל חירם לעשׂות את המלאכה אשׁר עשׂה למלך שׁלמה בבית האלהים


ויאמר מלאך יהוה אל מנוח אם תעצרני לא אכל בלחמך ואם תעשׂה עלה ליהוה תעלנה כי לא ידע מנוח כי מלאך יהוה הוא


והרעב כבד בארץ


ויעמידם לעד לעולם חק נתן ולא יעבור


ויאמר יהוה אל שׁמואל עד מתי אתה מתאבל אל שׁאול ואני מאסתיו ממלך על ישׂראל מלא קרנך שׁמן ולך אשׁלחך אל ישׁי בית הלחמי כי ראיתי בבניו לי מלך


ויקראו בקול גדול יהודית על עם ירושׁלם אשׁר על החומה ליראם ולבהלם למען ילכדו את העיר


והיו לכם הערים למקלט מגאל ולא ימות הרצח עד עמדו לפני העדה למשׁפט


וישׁמעאל בן נתניה נמלט בשׁמנה אנשׁים מפני יוחנן וילך אל בני עמון


ויאמר פרעה אל אחיו מה מעשׂיכם ויאמרו אל פרעה רעה צאן עבדיך גם אנחנו גם אבותינו


ויצעק אישׁ ישׂראל מנפתלי ומן אשׁר ומן כל מנשׁה וירדפו אחרי מדין


ואם מבן חדשׁ ועד בן חמשׁ שׁנים והיה ערכך הזכר חמשׁה שׁקלים כסף ולנקבה ערכך שׁלשׁת שׁקלים כסף


לשׁמרי בריתו ולזכרי פקדיו לעשׂותם


מפר אתות בדים וקסמים יהולל משׁיב חכמים אחור ודעתם ישׂכל


ויהי אישׁ אחד מצרעה ממשׁפחת הדני ושׁמו מנוח ואשׁתו עקרה ולא ילדה


ויבא אליהם יוסף בבקר וירא אתם והנם זעפים


ויפנו ויעלו דרך הבשׁן ויצא עוג מלך הבשׁן לקראתם הוא וכל עמו למלחמה אדרעי


ויאמרו אל משׁה המבלי אין קברים במצרים לקחתנו למות במדבר מה זאת עשׂית לנו להוציאנו ממצרים


וכל בשׂרם וגבהם וידיהם וכנפיהם והאופנים מלאים עינים סביב לארבעתם אופניהם


ולבני קהת הנותרים ממשׁפחת המטה ממחצית מטה חצי מנשׁה בגורל ערים עשׂר


נקהלו היהודים בעריהם בכל מדינות המלך אחשׁורושׁ לשׁלח יד במבקשׁי רעתם ואישׁ לא עמד לפניהם כי נפל פחדם על כל העמים


כי היו בצען שׂריו ומלאכיו חנס יגיעו


אבל עוד העם זבחים בבמות רק ליהוה אלהיהם


כי השׁפילו ותאמר גוה ושׁח עינים יושׁע


מי האישׁ החכם ויבן את זאת ואשׁר דבר פי יהוה אליו ויגדה על מה אבדה הארץ נצתה כמדבר מבלי עבר


כי תאמר בלבבך רבים הגוים האלה ממני איכה אוכל להורישׁם


ויעשׂ לו אהוד חרב ולה שׁני פיות גמד ארכה ויחגר אותה מתחת למדיו על ירך ימינו


אברם הוא אברהם


הלוך ודברת אל דוד כה אמר יהוה שׁלשׁ אנכי נוטל עליך בחר לך אחת מהם ואעשׂה לך


ותכתב בספרים לאמר קראו צום והושׁיבו את נבות בראשׁ העם


ויאמרו אישׁ אל אחיו נתנה ראשׁ ונשׁובה מצרימה


וישׂגב יהוה את צרי רצין עליו ואת איביו יסכסך


ואם יתקפו האחד השׁנים יעמדו נגדו והחוט המשׁלשׁ לא במהרה ינתק


ותקם היא וכלתיה ותשׁב משׂדי מואב כי שׁמעה בשׂדה מואב כי פקד יהוה את עמו לתת להם לחם


שׁנים שׁנים באו אל נח אל התבה זכר ונקבה כאשׁר צוה אלהים את נח


ותבא בת שׁבע אל המלך שׁלמה לדבר לו על אדניהו ויקם המלך לקראתה וישׁתחו לה וישׁב על כסאו וישׂם כסא לאם המלך ותשׁב לימינו


יקר בעיני יהוה המותה לחסידיו


ויאמרו נשׁיב ומהם לא נבקשׁ כן נעשׂה כאשׁר אתה אומר ואקרא את הכהנים ואשׁביעם לעשׂות כדבר הזה


תהי לו כבגד יעטה ולמזח תמיד יחגרה


וימהרו ויקחו אישׁ בגדו וישׂימו תחתיו אל גרם המעלות ויתקעו בשׁופר ויאמרו מלך יהוא


ויחפרו באר אחרת ויריבו גם עליה ויקרא שׁמה שׂטנה


ויאמר אלהים אל יעקב קום עלה בית אל ושׁב שׁם ועשׂה שׁם מזבח לאל הנראה אליך בברחך מפני עשׂו אחיך


לפקח עינים עורות להוציא ממסגר אסיר מבית כלא ישׁבי חשׁך


ויתחתן שׁלמה את פרעה מלך מצרים ויקח את בת פרעה ויביאה אל עיר דוד עד כלתו לבנות את ביתו ואת בית יהוה ואת חומת ירושׁלם סביב


ותפתח ותראהו את הילד והנה נער בכה ותחמל עליו ותאמר מילדי העברים זה


חרדו שׁאננות רגזה בטחות פשׁטה וערה וחגורה על חלצים


הנה חזק ואמץ לאדני כזרם ברד שׂער קטב כזרם מים כבירים שׁטפים הניח לארץ ביד


אחימעץ בנפתלי גם הוא לקח את בשׂמת בת שׁלמה לאשׁה


השׁכחתם את רעות אבותיכם ואת רעות׀ מלכי יהודה ואת רעות נשׁיו ואת רעתכם ואת רעת נשׁיכם אשׁר עשׂו בארץ יהודה ובחצות ירושׁלם


וילכו לקברה ולא מצאו בה כי אם הגלגלת והרגלים וכפות הידים


אם תוכל השׁיבני ערכה לפני התיצבה


ומצרים אדם ולא אל וסוסיהם בשׂר ולא רוח ויהוה יטה ידו וכשׁל עוזר ונפל עזר ויחדו כלם יכליון


שׁלום אמריה יוסף


כה אמר אדני יהוה בקבצי׀ את בית ישׂראל מן העמים אשׁר נפצו בם ונקדשׁתי בם לעיני הגוים וישׁבו על אדמתם אשׁר נתתי לעבדי ליעקב


ימאסם אלהי כי לא שׁמעו לו ויהיו נדדים בגוים


כי את אשׁר יאהב יהוה יוכיח וכאב את בן ירצה


וארא אל אברהם אל יצחק ואל יעקב באל שׁדי ושׁמי יהוה לא נודעתי להם


יראת יהוה תוסיף ימים ושׁנות רשׁעים תקצרנה


ושׁלמתי לבבל ולכל׀ יושׁבי כשׂדים את כל רעתם אשׁר עשׂו בציון לעיניכם נאם יהוה


כי תכלה לעשׂר את כל מעשׂר תבואתך בשׁנה השׁלישׁת שׁנת המעשׂר ונתתה ללוי לגר ליתום ולאלמנה ואכלו בשׁעריך ושׂבעו


לעשׂות נקמה בגוים תוכחת בל אמים


ויעשׂו חג מצות שׁבעת ימים בשׂמחה כי׀ שׂמחם יהוה והסב לב מלך אשׁור עליהם לחזק ידיהם במלאכת בית האלהים אלהי ישׂראל


השׂדה אשׁר קנה אברהם מאת בני חת שׁמה קבר אברהם ושׂרה אשׁתו


ויחר אף יהוה בישׂראל ויאמר יען אשׁר עברו הגוי הזה את בריתי אשׁר צויתי את אבותם ולא שׁמעו לקולי


ויקרא אל יוחנן בן קרח ואל כל שׂרי החילים אשׁר אתו ולכל העם למקטן ועד גדול


ונתצתם את מזבחתם ושׁברתם את מצבתם ואשׁריהם תשׂרפון באשׁ ופסילי אלהיהם תגדעון ואבדתם את שׁמם מן המקום ההוא


וימצאו כתוב בתורה אשׁר צוה יהוה ביד משׁה אשׁר ישׁבו בני ישׂראל בסכות בחג בחדשׁ השׁביעי


ונסכו רביעת ההין לכבשׂ האחד בקדשׁ הסך נסך שׁכר ליהוה


ועשׂה להם מכנסי בד לכסות בשׂר ערוה ממתנים ועד ירכים יהיו


משׂא דבר יהוה בארץ חדרך ודמשׂק מנחתו כי ליהוה עין אדם וכל שׁבטי ישׂראל


הלוא זה צום אבחרהו פתח חרצבות רשׁע התר אגדות מוטה ושׁלח רצוצים חפשׁים וכל מוטה תנתקו


ויאמר אליו הנה נשׂאתי פניך גם לדבר הזה לבלתי הפכי את העיר אשׁר דברת


ויהי בימים הרבים ההם וימת מלך מצרים ויאנחו בני ישׂראל מן העבדה ויזעקו ותעל שׁועתם אל האלהים מן העבדה


והגיתי בכל פעלך ובעלילותיך אשׂיחה


הלא ידעו פעלי און אכלי עמי אכלו לחם אלהים לא קראו


זבולן לחוף ימים ישׁכן והוא לחוף אניות וירכתו על צידן


וילכו למבוא גדר עד למזרח הגיא לבקשׁ מרעה לצאנם


וישׁלח אהוד את יד שׂמאלו ויקח את החרב מעל ירך ימינו ויתקעה בבטנו


גזי נזרך והשׁליכי ושׂאי על שׁפים קינה כי מאס יהוה ויטשׁ את דור עברתו


בני עילם אלף מאתים חמשׁים וארבעה


בן עשׂרים וחמשׁ שׁנה מלך אמציהו ועשׂרים ותשׁע שׁנה מלך בירושׁלם ושׁם אמו יהועדן מירושׁלים


לא תקפו פאת ראשׁכם ולא תשׁחית את פאת זקנך


כה תאמר אלהם כה אמר אדני יהוה חי אני אם לא אשׁר בחרבות בחרב יפלו ואשׁר על פני השׂדה לחיה נתתיו לאכלו ואשׁר במצדות ובמערות בדבר ימותו


וכל מנחת כהן כליל תהיה לא תאכל


ואלה אשׁר נחלו בני ישׂראל בארץ כנען אשׁר נחלו אותם אלעזר הכהן ויהושׁע בן נון וראשׁי אבות המטות לבני ישׂראל


וישׁמע פרעה את הדבר הזה ויבקשׁ להרג את משׁה ויברח משׁה מפני פרעה וישׁב בארץ מדין וישׁב על הבאר


פרס ולוד ופוט היו בחילך אנשׁי מלחמתך מגן וכובע תלו בך המה נתנו הדרך


ואם היו תהיה לאישׁ ונדריה עליה או מבטא שׂפתיה אשׁר אסרה על נפשׁה


ותקח רבקה את בגדי עשׂו בנה הגדל החמדת אשׁר אתה בבית ותלבשׁ את יעקב בנה הקטן


ויהי כאשׁר ראם צדקיהו מלך יהודה וכל׀ אנשׁי המלחמה ויברחו ויצאו לילה מן העיר דרך גן המלך בשׁער בין החמתים ויצא דרך הערבה


ויאמר חזקיהו מה אות כי אעלה בית יהוה


להודיע׀ לבני האדם גבורתיו וכבוד הדר מלכותו


אזכרה נגינתי בלילה עם לבבי אשׂיחה ויחפשׂ רוחי


ויתן משׁה לחצי שׁבט מנשׁה ויהי לחצי מטה בני מנשׁה למשׁפחותם


זה הדבר אשׁר תעשׂו השׁלשׁית מכם באי השׁבת לכהנים וללוים לשׁערי הספים


לחם לא אכלתם ויין ושׁכר לא שׁתיתם למען תדעו כי אני יהוה אלהיכם


וישׁלח חירם באני את עבדיו אנשׁי אניות ידעי הים עם עבדי שׁלמה


אלה היו בני כלב בן חור בכור אפרתה שׁובל אבי קרית יערים


ויעפלו לעלות אל ראשׁ ההר וארון ברית יהוה ומשׁה לא משׁו מקרב המחנה


והתחלקו אתה לשׁבעה חלקים יהודה יעמד על גבולו מנגב ובית יוסף יעמדו על גבולם מצפון


ויהי בבקר ויצא יהונתן השׂדה למועד דוד ונער קטן עמו


ויאמר לו המלך איפה הוא ויאמר ציבא אל המלך הנה הוא בית מכיר בן עמיאל בלו דבר


ישׁובו לי יראיך וידעו עדתיך


ואגיד להם את יד אלהי אשׁר היא טובה עלי ואף דברי המלך אשׁר אמר לי ויאמרו נקום ובנינו ויחזקו ידיהם לטובה


ויאמר נחמיה הוא התרשׁתא ועזרא הכהן׀ הספר והלוים המבינים את העם לכל העם היום קדשׁ הוא ליהוה אלהיכם אל תתאבלו ואל תבכו כי בוכים כל העם כשׁמעם את דברי התורה


ויאמר אלהים׀ לשׁלמה יען אשׁר היתה זאת עם לבבך ולא שׁאלת עשׁר נכסים וכבוד ואת נפשׁ שׂנאיך וגם ימים רבים לא שׁאלת ותשׁאל לך חכמה ומדע אשׁר תשׁפוט את עמי אשׁר המלכתיך עליו


ויפן אחריו ויראם ויקללם בשׁם יהוה ותצאנה שׁתים דבים מן היער ותבקענה מהם ארבעים ושׁני ילדים


בברכת ישׁרים תרום קרת ובפי רשׁעים תהרס


עשׂה ארץ בכחו מכין תבל בחכמתו ובתבונתו נטה שׁמים


ובני אפרים שׁותלח וברד בנו ותחת בנו ואלעדה בנו ותחת בנו


וצבאו ופקדיהם אחד וארבעים אלף וחמשׁ מאות


ויהי נח בן חמשׁ מאות שׁנה ויולד נח את שׁם את חם ואת יפת


וישׁמעו אליו ישׁבי יבישׁ גלעד את אשׁר עשׂו פלשׁתים לשׁאול


ולמוכיחים ינעם ועליהם תבוא ברכת טוב


ואביא אתכם אל ארץ הכרמל לאכל פריה וטובה ותבאו ותטמאו את ארצי ונחלתי שׂמתם לתועבה


אתה יהוה תשׁמרם תצרנו׀ מן הדור זו לעולם


ופרצים תצאנה אשׁה נגדה והשׁלכתנה ההרמונה נאם יהוה


ליהודה אליהו מאחי דויד לישׂשׂכר עמרי בן מיכאל


ויהי כשׁמעם את התורה ויבדילו כל ערב מישׂראל


והיו בתי ירושׁלם ובתי מלכי יהודה כמקום התפת הטמאים לכל הבתים אשׁר קטרו על גגתיהם לכל צבא השׁמים והסך נסכים לאלהים אחרים


יבחר לנו את נחלתנו את גאון יעקב אשׁר אהב סלה


והיה יעמדו עליו דוגים מעין גדי ועד עין עגלים משׁטוח לחרמים יהיו למינה תהיה דגתם כדגת הים הגדול רבה מאד


לבך יהגה אימה איה ספר איה שׁקל איה ספר את המגדלים


נפשׁ כי תמעל מעל וחטאה בשׁגגה מקדשׁי יהוה והביא את אשׁמו ליהוה איל תמים מן הצאן בערכך כסף שׁקלים בשׁקל הקדשׁ לאשׁם


להיות עיניך פתחות אל תחנת עבדך ואל תחנת עמך ישׂראל לשׁמע אליהם בכל קראם אליך


יהוה מורישׁ ומעשׁיר משׁפיל אף מרומם


כבד את אביך ואת אמך כאשׁר צוך יהוה אלהיך למען׀ יאריכן ימיך ולמען ייטב לך על האדמה אשׁר יהוה אלהיך נתן לך


בני עזגד אלף מאתים עשׂרים ושׁנים


כי ירחם יהוה את יעקב ובחר עוד בישׂראל והניחם על אדמתם ונלוה הגר עליהם ונספחו על בית יעקב


אלעוזי וירימות ובעליה ושׁמריהו ושׁפטיהו החריפי


וגם את הצרעה ישׁלח יהוה אלהיך בם עד אבד הנשׁארים והנסתרים מפניך


גער חית קנה עדת אבירים׀ בעגלי עמים מתרפס ברצי כסף בזר עמים קרבות יחפצו


מי מדד בשׁעלו מים ושׁמים בזרת תכן וכל בשׁלשׁ עפר הארץ ושׁקל בפלס הרים וגבעות במאזנים


או יחזק במעוזי יעשׂה שׁלום לי שׁלום יעשׂה לי


ישׂחק לפחד ולא יחת ולא ישׁוב מפני חרב


לא יקח אישׁ את אשׁת אביו ולא יגלה כנף אביו


עשׂה להם כמדין כסיסרא כיבין בנחל קישׁון


כאשׁר אינך יודע מה דרך הרוח כעצמים בבטן המלאה ככה לא תדע את מעשׂה האלהים אשׁר יעשׂה את הכל


לא יהיה כלי גבר על אשׁה ולא ילבשׁ גבר שׂמלת אשׁה כי תועבת יהוה אלהיך כל עשׂה אלה


יהוה לנו בשׁת הפנים למלכינו לשׂרינו ולאבתינו אשׁר חטאנו לך


לך אני הושׁיעני כי פקודיך דרשׁתי


דברי פיו און ומרמה חדל להשׂכיל להיטיב


הורוני ואני אחרישׁ ומה שׁגיתי הבינו לי


ראיתה יהוה עותתי שׁפטה משׁפטי


כה אמר יהוה אם לא בריתי יומם ולילה חקות שׁמים וארץ לא שׂמתי


עת ללדת ועת למות עת לטעת ועת לעקור נטוע


ותאמר האתון אל בלעם הלוא אנכי אתנך אשׁר רכבת עלי מעודך עד היום הזה ההסכן הסכנתי לעשׂות לך כה ויאמר לא


ויאמר המלך מות תמות אחימלך אתה וכל בית אביך


ינקשׁ נושׁה לכל אשׁר לו ויבזו זרים יגיעו


בניהם אשׁר נתרו אחריהם בארץ אשׁר לא יכלו בני ישׂראל להחרימם ויעלם שׁלמה למס עבד עד היום הזה


ויער יהוה על יהורם את רוח הפלשׁתים והערבים אשׁר על יד כושׁים


ואת כל העדה הקהל אל פתח אהל מועד


ביום ההוא נאם יהוה צבאות תמושׁ היתד התקועה במקום נאמן ונגדעה ונפלה ונכרת המשׂא אשׁר עליה כי יהוה דבר


אשׁר נלחם אבי עליכם וישׁלך את נפשׁו מנגד ויצל אתכם מיד מדין


ויתאוה דוד ויאמר מי ישׁקני מים מבאר בית לחם אשׁר בשׁער


והלוים מחשׁים לכל העם לאמר הסו כי היום קדשׁ ואל תעצבו


ויברח אבשׁלום וישׂא הנער הצפה את עינו וירא והנה עם רב הלכים מדרך אחריו מצד ההר


והיה בבואם אל שׁערי החצר הפנימית בגדי פשׁתים ילבשׁו ולא יעלה עליהם צמר בשׁרתם בשׁערי החצר הפנימית וביתה


והם עמך ונחלתך אשׁר הוצאת בכחך הגדל ובזרעך הנטויה


תבא כל רעתם לפניך ועולל למו כאשׁר עוללת לי על כל פשׁעי כי רבות אנחתי ולבי דוי


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ושׁבצת הכתנת שׁשׁ ועשׂית מצנפת שׁשׁ ואבנט תעשׂה מעשׂה רקם


ויקרא השׁערים ויגידו בית המלך פנימה


ושׁור ואיל לשׁלמים לזבח לפני יהוה ומנחה בלולה בשׁמן כי היום יהוה נראה אליכם


לבני מררי עשׂיה השׂר ואחיו מאתים ועשׂרים


ויעבדו הגללים אשׁר אמר יהוה להם לא תעשׂו את הדבר הזה


בני נפתלי יחציאל וגוני ויצר ושׁלום בני בלהה


קפדה בא ובקשׁו שׁלום ואין


וישׁב שׁאול מרדף אחרי דוד וילך לקראת פלשׁתים על כן קראו למקום ההוא סלע המחלקות


שׁובו בנים שׁובבים נאם יהוה כי אנכי בעלתי בכם ולקחתי אתכם אחד מעיר ושׁנים ממשׁפחה והבאתי אתכם ציון


בשׂעפים מחזינות לילה בנפל תרדמה על אנשׁים


ואמרת אלהם בהרימכם את חלבו ממנו ונחשׁב ללוים כתבואת גרן וכתבואת יקב


הנה אנכי נצב על עין המים והיה העלמה היצאת לשׁאב ואמרתי אליה השׁקיני נא מעט מים מכדך


יוציאם מחשׁך וצלמות ומוסרותיהם ינתק


רשׁת׀ הכינו לפעמי כפף נפשׁי כרו לפני שׁיחה נפלו בתוכה סלה


ויאמר ראיתי את כל ישׂראל נפוצים על ההרים כצאן אשׁר אין להן רעה ויאמר יהוה לא אדנים לאלה ישׁובו אישׁ לביתו בשׁלום


ויהיו בני יהודה למשׁפחתם לשׁלה משׁפחת השׁלני לפרץ משׁפחת הפרצי לזרח משׁפחת הזרחי


ויהי ככלתו׀ לעשׂות העלה ויאמר יהוא לרצים ולשׁלשׁים באו הכום אישׁ אל יצא ויכום לפי חרב וישׁלכו הרצים והשׁלשׁים וילכו עד עיר בית הבעל


למען יחלצון ידידיך הושׁיעה ימינך וענני


וישׂאו הכרובים את כנפיהם וירומו מן הארץ לעיני בצאתם והאופנים לעמתם ויעמד פתח שׁער בית יהוה הקדמוני וכבוד אלהי ישׂראל עליהם מלמעלה


ויסף עוד דוד את כל בחור בישׂראל שׁלשׁים אלף


וילך שׁמשׁון וילכד שׁלשׁ מאות שׁועלים ויקח לפדים ויפן זנב אל זנב וישׂם לפיד אחד בין שׁני הזנבות בתוך


גם לא שׁמעת גם לא ידעת גם מאז לא פתחה אזנך כי ידעתי בגוד תבגוד ופשׁע מבטן קרא לך


ולקחתי אתכם לי לעם והייתי לכם לאלהים וידעתם כי אני יהוה אלהיכם המוציא אתכם מתחת סבלות מצרים


ויאמר המלאך אל דוד כי גברו עלינו האנשׁים ויצאו אלינו השׂדה ונהיה עליהם עד פתח השׁער


והקריב מזבח השׁלמים אשׁה ליהוה חלבו האליה תמימה לעמת העצה יסירנה ואת החלב המכסה את הקרב ואת כל החלב אשׁר על הקרב


גם בהמות שׂדה תערוג אליך כי יבשׁו אפיקי מים ואשׁ אכלה נאות המדבר


ואם מנחה על המחבת קרבנך סלת בלולה בשׁמן מצה תהיה


ואדעה כי מניות הלוים לא נתנה ויברחו אישׁ לשׂדהו הלוים והמשׁררים עשׂי המלאכה


ויאמר אלהם׀ ראובן אל תשׁפכו דם השׁליכו אתו אל הבור הזה אשׁר במדבר ויד אל תשׁלחו בו למען הציל אתו מידם להשׁיבו אל אביו


ויען האישׁ הלוי אישׁ האשׁה הנרצחה ויאמר הגבעתה אשׁר לבנימן באתי אני ופילגשׁי ללון


ויהי מקץ ארבעים שׁנה ויאמר אבשׁלום אל המלך אלכה נא ואשׁלם את נדרי אשׁר נדרתי ליהוה בחברון


ויפן אחריו ויראני ויקרא אלי ואמר הנני


משׂכיל לאסף למה אלהים זנחת לנצח יעשׁן אפך בצאן מרעיתך


ובהגיע תר אסתר בת אביחיל דד מרדכי אשׁר לקח לו לבת לבוא אל המלך לא בקשׁה דבר כי אם את אשׁר יאמר הגי סריס המלך שׁמר הנשׁים ותהי אסתר נשׂאת חן בעיני כל ראיה


נשׁברה קרית תהו סגר כל בית מבוא


נאוו לחייך בתרים צוארך בחרוזים


שׁאלו שׁלום ירושׁלם ישׁליו אהביך


יהוה שׁמרך יהוה צלך על יד ימינך


ויאמרו העם אל יהושׁע את יהוה אלהינו נעבד ובקולו נשׁמע


אלה בני ישׂראל ראובן שׁמעון לוי ויהודה ישׂשׂכר וזבלון


שׁמע אתה בני וחכם ואשׁר בדרך לבך


ויאמר חזהאל כי מה עבדך הכלב כי יעשׂה הדבר הגדול הזה ויאמר אלישׁע הראני יהוה אתך מלך על ארם


ויאמר הפלשׁתי אל דוד לכה אלי ואתנה את בשׂרך לעוף השׁמים ולבהמת השׂדה


ואלה׀ בני המדינה העלים משׁבי הגולה אשׁר הגלה נבוכדנצור מלך בבל לבבל וישׁובו לירושׁלם ויהודה אישׁ לעירו


כי היה רכושׁם רב משׁבת יחדו ולא יכלה ארץ מגוריהם לשׂאת אתם מפני מקניהם


יהי אחריתו להכרית בדור אחר ימח שׁמם


וימד את ארכו עשׂרים אמה ורחב עשׂרים אמה אל פני ההיכל ויאמר אלי זה קדשׁ הקדשׁים


הריעו עליה סביב נתנה ידה נפלו אשׁויתיה נהרסו חומותיה כי נקמת יהוה היא הנקמו בה כאשׁר עשׂתה עשׂו לה


ברוח קדים תשׁבר אניות תרשׁישׁ


חטאת יהודה כתובה בעט ברזל בצפרן שׁמיר חרושׁה על לוח לבם ולקרנות מזבחותיכם


ויאמרו אישׁ ישׂראל אל החוי אולי בקרבי אתה יושׁב ואיך אכרות לך ברית


למס מרעהו חסד ויראת שׁדי יעזוב


לעמת המסגרת תהיין הטבעת לבתים לבדים לשׂאת את השׁלחן


ויעזבו את יהוה ויעבדו לבעל ולעשׁתרות


וידבר משׁה את הדברים האלה אל כל בני ישׂראל ויתאבלו העם מאד


ואתנה ידעתן כי בכל כחי עבדתי את אביכן


זכר נא כי כחמר עשׂיתני ואל עפר תשׁיבני


לכן המשׂכיל בעת ההיא ידם כי עת רעה היא


ואת מזבח העלה ואת כל כליו ואת הכיור ואת כנו


והאבדתי את כל בהמתה מעל מים רבים ולא תדלחם רגל אדם עוד ופרסות בהמה לא תדלחם


יום מלכנו החלו שׂרים חמת מיין משׁך ידו את לצצים


והושׁיבו שׁנים אנשׁים בני בליעל נגדו ויעדהו לאמר ברכת אלהים ומלך והוציאהו וסקלהו וימת


והם יקחו את הזהב ואת התכלת ואת הארגמן ואת תולעת השׁני ואת השׁשׁ


שׁשׁת ימים תעבד ועשׂית כל מלאכתך


שׂלמא אבי בית לחם חרף אבי בית גדר


ויספרו הלוים מבן שׁלשׁים שׁנה ומעלה ויהי מספרם לגלגלתם לגברים שׁלשׁים ושׁמונה אלף


ורבים מישׁני אדמת עפר יקיצו אלה לחיי עולם ואלה לחרפות לדראון עולם


שׁשׁת ימים תעשׂה מעשׂיך וביום השׁביעי תשׁבת למען ינוח שׁורך וחמרך וינפשׁ בן אמתך והגר


לאמר לא כי ארץ מצרים נבוא אשׁר לא נראה מלחמה וקול שׁופר לא נשׁמע וללחם לא נרעב ושׁם נשׁב


כי כה׀ אמר יהוה לסריסים אשׁר ישׁמרו את שׁבתותי ובחרו באשׁר חפצתי ומחזיקים בבריתי


אני קרתי ושׁתיתי מים זרים ואחרב בכף פעמי כל יארי מצור


ראה את מעשׂה האלהים כי מי יוכל לתקן את אשׁר עותו


ויאמרו עבדי שׁאול אליו הנה נא רוח אלהים רעה מבעתך


שׁיר מזמור לבני קרח


ויצו המלך את חלקיהו ואת אחיקם בן שׁפן ואת עבדון בן מיכה ואת׀ שׁפן הסופר ואת עשׂיה עבד המלך לאמר


ביד עבדיך חרפת׀ אדני ותאמר ברב רכבי אני עליתי מרום הרים ירכתי לבנון ואכרת קומת ארזיו מבחר ברשׁיו ואבוא מרום קצו יער כרמלו


ועל ידו יהוחנן השׂר ועמו מאתים ושׁמונים אלף


פר אחד בן בקר איל אחד כבשׂ אחד בן שׁנתו לעלה


כי אם מאן אתה לשׁלח את עמי הנני מביא מחר ארבה בגבלך


פנים׀ בפנים דבר יהוה עמכם בהר מתוך האשׁ


ויאמר אליהו חי יהוה צבאות אשׁר עמדתי לפניו כי היום אראה אליו


ויאמר להם שׁמשׁון אחודה נא לכם חידה אם הגד תגידו אותה לי שׁבעת ימי המשׁתה ומצאתם ונתתי לכם שׁלשׁים סדינים ושׁלשׁים חלפת בגדים


ויזבחו ליהוה ביום ההוא מן השׁלל הביאו בקר שׁבע מאות וצאן שׁבעת אלפים


צדקה תרומם גוי וחסד לאמים חטאת


מן ההר החלק העולה שׂעיר ועד בעל גד בבקעת הלבנון תחת הר חרמון ואת כל מלכיהם לכד ויכם וימיתם


מדוע אדם ללבושׁך ובגדיך כדרך בגת


נביאיה פחזים אנשׁי בגדות כהניה חללו קדשׁ חמסו תורה


ועתה למה לא גערת בירמיהו הענתתי המתנבא לכם


אם עלי אדמתי תזעק ויחד תלמיה יבכיון


ואמרתם לא יתכן דרך אדני אישׁ כדרכיו אשׁפוט אתכם בית ישׂראל


לשׂחוק עשׂים לחם ויין ישׂמח חיים והכסף יענה את הכל


בימים ההם החל יהוה לקצות בישׂראל ויכם חזאל בכל גבול ישׂראל


השׁבעתי אתכם בנות ירושׁלם בצבאות או באילות השׂדה אם תעירו׀ ואם תעוררו את האהבה עד שׁתחפץ


ועתה השׁמרי נא ואל תשׁתי יין ושׁכר ואל תאכלי כל טמא


כי תשׂא את ראשׁ בני ישׂראל לפקדיהם ונתנו אישׁ כפר נפשׁו ליהוה בפקד אתם ולא יהיה בהם נגף בפקד אתם


ויעשׂ להם משׁתה ויאכלו וישׁתו


ראובן בכור ישׂראל בני ראובן חנוך משׁפחת החנכי לפלוא משׁפחת הפלאי


ולא תותירו ממנו עד בקר והנתר ממנו עד בקר באשׁ תשׂרפו


ותחת כי אהב את אבתיך ויבחר בזרעו אחריו ויוצאך בפניו בכחו הגדל ממצרים


והנה עבדי דוד ויואב בא מהגדוד ושׁלל רב עמם הביאו ואבנר איננו עם דוד בחברון כי שׁלחו וילך בשׁלום


ההרים תרקדו כאילים גבעות כבני צאן


ויצא למרחב אתי יחלצני כי חפץ בי


ודוד הלך ושׁב מעל שׁאול לרעות את צאן אביו בית לחם


שׁלשׁית באור תבעיר בתוך העיר כמלאת ימי המצור ולקחת את השׁלשׁית תכה בחרב סביבותיה והשׁלשׁית תזרה לרוח וחרב אריק אחריהם


כי הרג תהרגנו ידך תהיה בו בראשׁונה להמיתו ויד כל העם באחרנה


ואעמיד מתחתיות למקום מאחרי לחומה בצחחיים ואעמיד את העם למשׁפחות עם חרבתיהם רמחיהם וקשׁתתיהם


למטה בנימן אלידד בן כסלון


ואת בניה לא ארחם כי בני זנונים המה


ופן תשׂא עיניך השׁמימה וראית את השׁמשׁ ואת הירח ואת הכוכבים כל צבא השׁמים ונדחת והשׁתחוית להם ועבדתם אשׁר חלק יהוה אלהיך אתם לכל העמים תחת כל השׁמים


ארדוף אויבי ואשׂיגם ולא אשׁוב עד כלותם


והזה מדם החטאת על קיר המזבח והנשׁאר בדם ימצה אל יסוד המזבח חטאת הוא


צוארך כמגדל השׁן עיניך ברכות בחשׁבון על שׁער בת רבים אפך כמגדל הלבנון צופה פני דמשׂק


ויאמר אחיה ואמה תשׁב הנער אתנו ימים או עשׂור אחר תלך


מוליכם בתהמות כסוס במדבר לא יכשׁלו


ויבא הנער עד מקום החצי אשׁר ירה יהונתן ויקרא יהונתן אחרי הנער ויאמר הלוא החצי ממך והלאה


ויאמר אבשׁלום אל אחיתפל הבו לכם עצה מה נעשׂה


בני גרשׁום שׁבואל הראשׁ


כה׀ אמר יהוה קול ברמה נשׁמע נהי בכי תמרורים רחל מבכה על בניה מאנה להנחם על בניה כי איננו


ולבני גרשׁון ממשׁפחת הלוים מחצי מטה מנשׁה את עיר מקלט הרצח את גלון בבשׁן ואת מגרשׁה ואת בעשׁתרה ואת מגרשׁה ערים שׁתים


הגיד לך אדם מה טוב ומה יהוה דורשׁ ממך כי אם עשׂות משׁפט ואהבת חסד והצנע לכת עם אלהיך


ושׂגוב הוליד את יאיר ויהי לו עשׂרים ושׁלושׁ ערים בארץ הגלעד


צאו מתוכה עמי ומלטו אישׁ את נפשׁו מחרון אף יהוה


כי פחד פחדתי ויאתיני ואשׁר יגרתי יבא לי


כי ידע דרך עמדי בחנני כזהב אצא


ויאמר אליהם יהושׁע אל תיראו ואל תחתו חזקו ואמצו כי ככה יעשׂה יהוה לכל איביכם אשׁר אתם נלחמים אותם


כי אחרי שׁובי נחמתי ואחרי הודעי ספקתי על ירך בשׁתי וגם נכלמתי כי נשׂאתי חרפת נעורי


עזים מאתים ותישׁים עשׂרים רחלים מאתים ואילים עשׂרים


רעה עמך בשׁבטך צאן נחלתך שׁכני לבדד יער בתוך כרמל ירעו בשׁן וגלעד כימי עולם


אל תט ימין ושׂמאול הסר רגלך מרע


לרקמות תובל למלך בתולות אחריה רעותיה מובאות לך


ועתה שׁלח קבץ אלי את כל ישׂראל אל הר הכרמל ואת נביאי הבעל ארבע מאות וחמשׁים ונביאי האשׁרה ארבע מאות אכלי שׁלחן איזבל


חסר משׁגעים אני כי הבאתם את זה להשׁתגע עלי הזה יבוא אל ביתי


גם אלה לחכמים הכר פנים במשׁפט בל טוב


הולך בתם ילך בטח ומעקשׁ דרכיו יודע


אלה הדברים אשׁר תעשׂו דברו אמת אישׁ את רעהו אמת ומשׁפט שׁלום שׁפטו בשׁעריכם


ולו היה בן ושׁמו שׁאול בחור וטוב ואין אישׁ מבני ישׂראל טוב ממנו משׁכמו ומעלה גבה מכל העם


וישׁלח לו חורם ביד עבדיו אוניות ועבדים יודעי ים ויבאו עם עבדי שׁלמה אופירה ויקחו משׁם ארבע מאות וחמשׁים ככר זהב ויביאו אל המלך שׁלמה


ויאמר יהושׁע אל בית יוסף לאפרים ולמנשׁה לאמר עם רב אתה וכח גדול לך לא יהיה לך גורל אחד


ועתה מה לך לדרך מצרים לשׁתות מי שׁחור ומה לך לדרך אשׁור לשׁתות מי נהר


ועצם כחו ולא בכחו ונפלאות ישׁחית והצליח ועשׂה והשׁחית עצומים ועם קדשׁים


הללו יה כי טוב יהוה זמרו לשׁמו כי נעים


ואם׀ משׂדה אחזתו יקדישׁ אישׁ ליהוה והיה ערכך לפי זרעו זרע חמר שׂערים בחמשׁים שׁקל כסף


רק נשׁיכם וטפכם ומקנכם ידעתי כי מקנה רב לכם ישׁבו בעריכם אשׁר נתתי לכם


ואם עד אלה לא תשׁמעו לי ויספתי ליסרה אתכם שׁבע על חטאתיכם


אל תגעו במשׁיחי ובנביאי אל תרעו


הנה ימים  נאם יהוה ונבנתה העיר ליהוה ממגדל חננאל שׁער הפנה


אלה המצות אשׁר צוה יהוה את משׁה אל בני ישׂראל בהר סיני


ויהי בנסע הארן ויאמר משׁה קומה׀ יהוה ויפצו איביך וינסו משׂנאיך מפניך


ואשׁלח לפניכם את הצרעה ותגרשׁ אותם מפניכם שׁני מלכי האמרי לא בחרבך ולא בקשׁתך


והמלך דוד זקן בא בימים ויכסהו בבגדים ולא יחם לו


ויעמד הכהנים על משׁמרותם ויחזקם לעבודת בית יהוה


ויסב מאצלו אל מול אחר ויאמר כדבר הזה וישׁבהו העם דבר כדבר הראשׁון


לתאוה יבקשׁ נפרד בכל תושׁיה יתגלע


וכל ישׂראל ישׁמעו ויראון ולא יוספו לעשׂות כדבר הרע הזה בקרבך


בשׁלוה ובמשׁמני מדינה יבוא ועשׂה אשׁר לא עשׂו אבתיו ואבות אבתיו בזה ושׁלל ורכושׁ להם יבזור ועל מבצרים יחשׁב מחשׁבתיו ועד עת


סעפים שׂנאתי ותורתך אהבתי


ויתנו להם את קרית ארבע אבי הענוק היא חברון בהר יהודה ואת מגרשׁה סביבתיה


צדיק אתה יהוה וישׁר משׁפטיך


וזרעיכם וכרמיכם יעשׂר ונתן לסריסיו ולעבדיו


ויאסר את רכבו ואת עמו לקח עמו


ויאמר להן ראה אנכי את פני אביכן כי איננו אלי כתמל שׁלשׁם ואלהי אבי היה עמדי


וישׂא יעקב עיניו וירא והנה עשׂו בא ועמו ארבע מאות אישׁ ויחץ את הילדים על לאה ועל רחל ועל שׁתי השׁפחות


ויהי׀ לעת הערב ויקם דוד מעל משׁכבו ויתהלך על גג בית המלך וירא אשׁה רחצת מעל הגג והאשׁה טובת מראה מאד


ואני בתמי אלך פדני וחנני


ויאמר דוד אל יהונתן הנה חדשׁ מחר ואנכי ישׁב אשׁב עם המלך לאכול ושׁלחתני ונסתרתי בשׂדה עד הערב השׁלשׁית


ולזבח השׁלמים בקר שׁנים אילם חמשׁה עתדים חמשׁה כבשׂים בני שׁנה חמשׁה זה קרבן שׁלמיאל בן צורישׁדי


ויהי כשׁמע כל ישׂראל כי שׁב ירבעם וישׁלחו ויקראו אתו אל העדה וימליכו אתו על כל ישׂראל לא היה אחרי בית דוד זולתי שׁבט יהודה לבדו


וירא דוד כי יצא שׁאול לבקשׁ את נפשׁו ודוד במדבר זיף בחרשׁה


אל תוסף על דבריו פן יוכיח בך ונכזבת


וקלו מנמרים סוסיו וחדו מזאבי ערב ופשׁו פרשׁיו ופרשׁיו מרחוק יבאו יעפו כנשׁר חשׁ לאכול


לא היתה עיר אשׁר השׁלימה אל בני ישׂראל בלתי החוי ישׁבי גבעון את הכל לקחו במלחמה


דעו אפוא כי לא יפל מדבר יהוה ארצה אשׁר דבר יהוה על בית אחאב ויהוה עשׂה את אשׁר דבר ביד עבדו אליהו


ויקבץ מלך ישׂראל את הנבאים ארבע מאות אישׁ ויאמר אלהם הנלך אל רמת גלעד למלחמה אם אחדל ויאמרו עלה ויתן האלהים ביד המלך


נפת תטפנה שׂפתותיך כלה דבשׁ וחלב תחת לשׁונך וריח שׂלמתיך כריח לבנון


ונתתי את ארץ מצרים שׁממה בתוך׀ ארצות נשׁמות ועריה בתוך ערים מחרבות תהיין שׁממה ארבעים שׁנה והפצתי את מצרים בגוים וזריתים בארצות


ותאמר לו הבה לי ברכה כי ארץ הנגב נתתני ונתתה לי גלת מים ויתן לה כלב את גלת עלית ואת גלת תחתית


לא אוכל אנכי לבדי לשׂאת את כל העם הזה כי כבד ממני


נשׁפת ברוחך כסמו ים צללו כעופרת במים אדירים


הנה יחבל און והרה עמל וילד שׁקר


זמרו ליהוה בכנור בכנור וקול זמרה


כן שׁבתי זממתי בימים האלה להיטיב את ירושׁלם ואת בית יהודה אל תיראו


ובקשׁתם משׁם את יהוה אלהיך ומצאת כי תדרשׁנו בכל לבבך ובכל נפשׁך


פתח פיך שׁפט צדק ודין עני ואביון


בטבעת הארן יהיו הבדים לא יסרו ממנו


עתה חכמה ומדע תן לי ואצאה לפני העם הזה ואבואה כי מי ישׁפט את עמך הזה הגדול


ויצעק אישׁ אפרים ויעבר צפונה ויאמרו ליפתח מדוע׀ עברת׀ להלחם בבני עמון ולנו לא קראת ללכת עמך ביתך נשׂרף עליך באשׁ


להגיד בבקר חסדך ואמונתך בלילות


ויאמר הגשׁה לי ואכלה מציד בני למען תברכך נפשׁי ויגשׁ לו ויאכל ויבא לו יין וישׁת


ויט משׁה את ידו על השׁמים ויהי חשׁך אפלה בכל ארץ מצרים שׁלשׁת ימים


כי טוב יום בחצריך מאלף בחרתי הסתופף בבית אלהי מדור באהלי רשׁע


ויהי בשׁלח פרעה את העם ולא נחם אלהים דרך ארץ פלשׁתים כי קרוב הוא כי׀ אמר אלהים פן ינחם העם בראתם מלחמה ושׁבו מצרימה


ועתה כה תאמר לעבדי לדויד ס כה אמר יהוה צבאות אני לקחתיך מן הנוה מן אחרי הצאן להיות נגיד על עמי ישׂראל


בן אתני בן זרח בן עדיה


ועיני לאה רכות ורחל היתה יפת תאר ויפת מראה


ויט את לבב כל אישׁ יהודה כאישׁ אחד וישׁלחו אל המלך שׁוב אתה וכל עבדיך


ידעת כי יעשׂה יהוה דין עני משׁפט אבינים


אני לדודי ודודי לי הרעה בשׁושׁנים


ומשׁנהו כלאב לאביגל אשׁת נבל הכרמלי והשׁלשׁי אבשׁלום בן מעכה בת תלמי מלך גשׁור


כי יאלף עונך פיך ותבחר לשׁון ערומים


זמרו אלהים זמרו זמרו למלכנו זמרו


ולמטה בני שׁמעון שׁמואל בן עמיהוד


הוי גבורים לשׁתות יין ואנשׁי חיל למסך שׁכר


כי קול כחולה שׁמעתי צרה כמבכירה קול בת ציון תתיפח תפרשׂ כפיה אוי נא לי כי עיפה נפשׁי להרגים


ויאמרו בני בנימן נגפים הם לפנינו כבראשׁנה ובני ישׂראל אמרו ננוסה ונתקנהו מן העיר אל המסלות


יקרה היא מפניים וכל חפציך לא ישׁוו בה


בן עשׂרים וחמשׁ שׁנה היה במלכו ושׁשׁ עשׂרה שׁנה מלך בירושׁלם ושׁם אמו ירושׁא בת צדוק


ואמרת כה אמר אדני יהוה הנני עליך צידון ונכבדתי בתוכך וידעו כי אני יהוה בעשׂותי בה שׁפטים ונקדשׁתי בה


והגורלות הפלנו על קרבן העצים הכהנים הלוים והעם להביא לבית אלהינו לבית אבתינו לעתים מזמנים שׁנה בשׁנה לבער על מזבח יהוה אלהינו ככתוב בתורה


ויאמרו השׂרים אל המלך יומת נא את האישׁ הזה כי על כן הוא מרפא את ידי אנשׁי המלחמה הנשׁארים׀ בעיר הזאת ואת ידי כל העם לדבר אליהם כדברים האלה כי׀ האישׁ הזה איננו דרשׁ לשׁלום לעם הזה כי אם לרעה


אמר נא לבית המרי הלא ידעתם מה אלה אמר הנה בא מלך בבל ירושׁלם ויקח את מלכה ואת שׂריה ויבא אותם אליו בבלה


כי עם אבני השׂדה בריתך וחית השׂדה השׁלמה לך


ויהי המלך שׁלמה מלך על כל ישׂראל


השׁמן לב העם הזה ואזניו הכבד ועיניו השׁע פן יראה בעיניו ובאזניו ישׁמע ולבבו יבין ושׁב ורפא לו


ושׂמתם את דברי אלה על לבבכם ועל נפשׁכם וקשׁרתם אתם לאות על ידכם והיו לטוטפת בין עיניכם


ועל צבא מטה בני מנשׁה גמליאל בן פדה צור


האף שׂונא משׁפט יחבושׁ ואם צדיק כביר תרשׁיע


ואת אופר ואת חוילה ואת יובב כל אלה בני יקטן


ואם לא תגיע ידו די שׂה והביא את אשׁמו אשׁר חטא שׁתי תרים או שׁני בני יונה ליהוה אחד לחטאת ואחד לעלה


הן יעבר עלי ולא אראה ויחלף ולא אבין לו


וישׁבו בני ישׂראל את נשׁי מדין ואת טפם ואת כל בהמתם ואת כל מקנהם ואת כל חילם בזזו


ויצאו בצהרים ובן הדד שׁתה שׁכור בסכות הוא והמלכים שׁלשׁים ושׁנים מלך עזר אתו


ויכרתהו זרים עריצי גוים ויטשׁהו אל ההרים ובכל גאיות נפלו דליותיו ותשׁברנה פארתיו בכל אפיקי הארץ וירדו מצלו כל עמי הארץ ויטשׁהו


וידברו אתו הילדים אשׁר גדלו אתו לאמר כה תאמר לעם אשׁר דברו אליך לאמר אביך הכביד את עלנו ואתה הקל מעלינו כה תאמר אלהם קטני עבה ממתני אבי


צדקתך צדק לעולם ותורתך אמת


ישׂא ביום ההוא׀ לאמר לא אהיה חבשׁ ובביתי אין לחם ואין שׂמלה לא תשׂימני קצין עם


ויהי בבואם בשׁוב דוד מהכות את הפלשׁתי ותצאנה הנשׁים מכל ערי ישׂראל לשׁור והמחלות לקראת שׁאול המלך בתפים בשׂמחה ובשׁלשׁים


ויצל דוד את כל אשׁר לקחו עמלק ואת שׁתי נשׁיו הציל דוד


ויענו בני חת את אברהם לאמר לו


אודה יהוה כצדקו ואזמרה שׁם יהוה עליון


ביום קראתי ותענני תרהבני בנפשׁי עז


ויכנעו שׂרי ישׂראל והמלך ויאמרו צדיק׀ יהוה


ושׁפט בין הגוים והוכיח לעמים רבים וכתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות לא ישׂא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה


ואת אילון ואת מגרשׁיה ואת גת רמון ואת מגרשׁיה


זרע רב תוציא השׂדה ומעט תאסף כי יחסלנו הארבה


ויחי ירד אחרי הולידו את חנוך שׁמנה מאות שׁנה ויולד בנים ובנות


ושׁכנתי בתוך בני ישׂראל והייתי להם לאלהים


הוות בקרבה ולא ימישׁ מרחבה תך ומרמה


כה אמר יהוה בזאת תדע כי אני יהוה הנה אנכי מכה׀ במטה אשׁר בידי על המים אשׁר ביאר ונהפכו לדם


ויאמר משׁה אל אהרן ולאלעזר ולאיתמר׀ בניו ראשׁיכם אל תפרעו׀ ובגדיכם לא תפרמו ולא תמתו ועל כל העדה יקצף ואחיכם כל בית ישׂראל יבכו את השׂרפה אשׁר שׂרף יהוה


המבינתך יאבר נץ יפרשׂ כנפו לתימן


ומיד בן נכר לא תקריבו את לחם אלהיכם מכל אלה כי משׁחתם בהם מום בם לא ירצו לכם


וכבס המטהר את בגדיו וגלח את כל שׂערו ורחץ במים וטהר ואחר יבוא אל המחנה וישׁב מחוץ לאהלו שׁבעת ימים


ואת המכנות עשׂר ואת הכירת עשׂרה על המכנות


על כן מעי למואב ככנור יהמו וקרבי לקיר חרשׂ


יהוה אלהינו כרת עמנו ברית בחרב


ויחר לדויד כי פרץ יהוה פרץ בעזא ויקרא למקום ההוא פרץ עזא עד היום הזה


ולא הורישׁו בני ישׂראל את הגשׁורי ואת המעכתי וישׁב גשׁור ומעכת בקרב ישׂראל עד היום הזה


למען אשׁר יביאו בני ישׂראל את זבחיהם אשׁר הם זבחים על פני השׂדה והביאם ליהוה אל פתח אהל מועד אל הכהן וזבחו זבחי שׁלמים ליהוה אותם


והיה בכל הארץ נאם יהוה פי שׁנים בה יכרתו יגועו והשׁלשׁית יותר בה


ואהרן בן שׁלשׁ ועשׂרים ומאת שׁנה במתו בהר ההר


ותאמרנה לה כי אתך נשׁוב לעמך


דבר יהוה׀ אשׁר היה אל צפניה בן כושׁי בן גדליה בן אמריה בן חזקיה בימי יאשׁיהו בן אמון מלך יהודה


הדבר אשׁר היה אל ירמיהו מאת יהוה בשׁנת העשׂרית לצדקיהו מלך יהודה היא השׁנה שׁמנה עשׂרה שׁנה לנבוכדראצר


למען׀ יזמרך כבוד ולא ידם יהוה אלהי לעולם אודך


ויחר ליעקב וירב בלבן ויען יעקב ויאמר ללבן מה פשׁעי מה חטאתי כי דלקת אחרי


ויהי׀ ככלות משׁה לכתב את דברי התורה הזאת על ספר עד תמם


לעזתים׀ לאמר בא שׁמשׁון הנה ויסבו ויארבו לו כל הלילה בשׁער העיר ויתחרשׁו כל הלילה לאמר עד אור הבקר והרגנהו


ויפשׁט משׁה את אהרן את בגדיו וילבשׁ אתם את אלעזר בנו וימת אהרן שׁם בראשׁ ההר וירד משׁה ואלעזר מן ההר


ואישׁ אשׁר יטמא ולא יתחטא ונכרתה הנפשׁ ההוא מתוך הקהל כי את מקדשׁ יהוה טמא מי נדה לא זרק עליו טמא הוא


ורדפתי אחריהם בחרב ברעב ובדבר ונתתים לזועה לכל׀ ממלכות הארץ לאלה ולשׁמה ולשׁרקה ולחרפה בכל הגוים אשׁר הדחתים שׁם


אך אנשׁים מאשׁר ומנשׁה ומזבלון נכנעו ויבאו לירושׁלם


וישׂאו את עשׂהאל ויקברהו בקבר אביו אשׁר בית לחם וילכו כל הלילה יואב ואנשׁיו ויאר להם בחברון


היעזב מצור שׂדי שׁלג לבנון אם ינתשׁו מים זרים קרים נוזלים


ויעשׂ את מעיל האפד מעשׂה ארג כליל תכלת


ויהי אחר הדברים האלה חלה בן האשׁה בעלת הבית ויהי חליו חזק מאד עד אשׁר לא נותרה בו נשׁמה


וגם אנכי השׁאלתהו ליהוה כל הימים אשׁר היה הוא שׁאול ליהוה וישׁתחו שׁם ליהוה


וארור נוכל וישׁ בעדרו זכר ונדר וזבח משׁחת לאדני כי מלך גדול אני אמר יהוה צבאות ושׁמי נורא בגוים


כי עתליהו המרשׁעת בניה פרצו את בית האלהים וגם כל קדשׁי בית יהוה עשׂו לבעלים


ימחו מספר חיים ועם צדיקים אל יכתבו


וצלע האלף והיבוסי היא ירושׁלם גבעת קרית ערים ארבע עשׂרה וחצריהן זאת נחלת בני בנימן למשׁפחתם


בעת ההוא שׁלח מרדך בלאדן בן בלאדן מלך בבל ספרים ומנחה אל חזקיהו וישׁמע כי חלה ויחזק


אחר׀ הדברים האלה גדל המלך אחשׁורושׁ את המן בן המדתא האגגי וינשׂאהו וישׂם את כסאו מעל כל השׂרים אשׁר אתו


ויתן המלך את בניהו בן יהוידע תחתיו על הצבא ואת צדוק הכהן נתן המלך תחת אביתר


וישׁתחוו לו כל מלכים כל גוים יעבדוהו


קראתי בכל לב ענני יהוה חקיך אצרה


ומשׁה בן שׁמנים שׁנה ואהרן בן שׁלשׁ ושׁמנים שׁנה בדברם אל פרעה


הלוא את הדברים אשׁר קרא יהוה ביד הנביאים הראשׁנים בהיות ירושׁלם ישׁבת ושׁלוה ועריה סביבתיה והנגב והשׁפלה ישׁב


ובלכתם ממנו כי עזבו אתו במחליים רבים התקשׁרו עליו עבדיו בדמי בני יהוידע הכהן ויהרגהו על מטתו וימת ויקברהו בעיר דויד ולא קברהו בקברות המלכים


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


וירא געל את העם ויאמר אל זבל הנה עם יורד מראשׁי ההרים ויאמר אליו זבל את צל ההרים אתה ראה כאנשׁים


קח נא מפיו תורה ושׂים אמריו בלבבך


ואת זכר לא תשׁכב משׁכבי אשׁה תועבה הוא


צו את בני ישׂראל ויקחו אליך שׁמן זית זך כתית למאור להעלת נר תמיד


עשׂה כימה וכסיל והפך לבקר צלמות ויום לילה החשׁיך הקורא למי הים וישׁפכם על פני הארץ יהוה שׁמו


כי בעליך עשׂיך יהוה צבאות שׁמו וגאלך קדושׁ ישׂראל אלהי כל הארץ יקרא


מוסר רע לעזב ארח שׂונא תוכחת ימות


ויצא דוד בכל אשׁר ישׁלחנו שׁאול ישׂכיל וישׂמהו שׁאול על אנשׁי המלחמה וייטב בעיני כל העם וגם בעיני עבדי שׁאול


עטה אור כשׂלמה נוטה שׁמים כיריעה


ואל החצרים בשׂדתם מבני יהודה ישׁבו בקרית הארבע ובנתיה ובדיבן ובנתיה וביקבצאל וחצריה


כי כפרה סררה סרר ישׂראל עתה ירעם יהוה ככבשׂ במרחב


ועתה ישׂראל שׁמע אל החקים ואל המשׁפטים אשׁר אנכי מלמד אתכם לעשׂות למען תחיו ובאתם וירשׁתם את הארץ אשׁר יהוה אלהי אבתיכם נתן לכם


וישׁלח ישׂראל מלאכים׀ אל מלך אדום׀ לאמר אעברה נא בארצך ולא שׁמע מלך אדום וגם אל מלך מואב שׁלח ולא אבה וישׁב ישׂראל בקדשׁ


לבני קדם על בני עמון ונתתיה למורשׁה למען לא תזכר בני עמון בגוים


ואתה ובניך אתך תשׁמרו את כהנתכם לכל דבר המזבח ולמבית לפרכת ועבדתם עבדת מתנה אתן את כהנתכם והזר הקרב יומת


למנצח מזמור לדוד


ויאמר למך לנשׁיו עדה וצלה שׁמען קולי נשׁי למך האזנה אמרתי כי אישׁ הרגתי לפצעי וילד לחברתי


וישׁבעני אדני לאמר לא תקח אשׁה לבני מבנות הכנעני אשׁר אנכי ישׁב בארצו


דבר אל אהרן ואל בניו לאמר כה תברכו את בני ישׂראל אמור להם


ויהי היום ויבאו בני האלהים להתיצב על יהוה ויבוא גם השׂטן בתכם להתיצב על יהוה


ויתנו להם את ערי המקלט את שׁכם ואת מגרשׁיה בהר אפרים ואת גזר ואת מגרשׁיה


והאספסף אשׁר בקרבו התאוו תאוה וישׁבו ויבכו גם בני ישׂראל ויאמרו מי יאכלנו בשׂר


ברחב׀ גדר החצר דרך הקדים אל פני הגזרה ואל פני הבנין לשׁכות


ואם הפר יפר אתם אחרי שׁמעו ונשׂא את עונה


הן ידעתי מחשׁבותיכם ומזמות עלי תחמסו


ביום ההוא אקים אל עלי את כל אשׁר דברתי אל ביתו החל וכלה


כה אמר יהוה לא תעלו ולא תלחמו עם אחיכם שׁובו אישׁ לביתו כי מאתי נהיה הדבר הזה וישׁמעו את דברי יהוה וישׁבו מלכת אל ירבעם


או עם שׂרים זהב להם הממלאים בתיהם כסף


ואני שׁמעתי ולא אבין ואמרה אדני מה אחרית אלה


ויעזב את יהוה אלהי אבתיו ולא הלך בדרך יהוה


ואנו ואבלו פתחיה ונקתה לארץ תשׁב


ראו ענוים ישׂמחו דרשׁי אלהים ויחי לבבכם


ידבר עמים תחתינו ולאמים תחת רגלינו


וחמשׁה סרני פלשׁתים ראו וישׁבו עקרון ביום ההוא


ואתה אם תלך לפני כאשׁר הלך דוד אביך בתם לבב ובישׁר לעשׂות ככל אשׁר צויתיך חקי ומשׁפטי תשׁמר


ונתתה את הלוים לאהרן ולבניו נתונם נתונם המה לו מאת בני ישׂראל


ויחלקום בגורלות אלה עם אלה כי היו שׂרי קדשׁ ושׂרי האלהים מבני אלעזר ובבני איתמר


ויבא ויעשׂ יהוה כאשׁר דבר כי חטאתם ליהוה ולא שׁמעתם בקולו והיה לכם דבר הזה


וישׁמע את דברי בני לבן לאמר לקח יעקב את כל אשׁר לאבינו ומאשׁר לאבינו עשׂה את כל הכבד הזה


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


פורה׀ דרכתי לבדי ומעמים אין אישׁ אתי ואדרכם באפי וארמסם בחמתי ויז נצחם על בגדי וכל מלבושׁי אגאלתי


והושׁיע יהוה את אהלי יהודה בראשׁנה למען לא תגדל תפארת בית דויד ותפארת ישׁב ירושׁלם על יהודה


ויקח ויתן את העדת אל הארן וישׂם את הבדים על הארן ויתן את הכפרת על הארן מלמעלה


וגבול עוג מלך הבשׁן מיתר הרפאים היושׁב בעשׁתרות ובאדרעי


ויבן שׁם דויד מזבח ליהוה ויעל עלות ושׁלמים ויקרא אל יהוה ויענהו באשׁ מן השׁמים על מזבח העלה


וממשׁפחות בני קהת ויהי ערי גבולם ממטה אפרים


והתברכו בזרעך כל גויי הארץ עקב אשׁר שׁמעת בקלי


ולקחתם את ארון יהוה ונתתם אתו אל העגלה ואת׀ כלי הזהב אשׁר השׁבתם לו אשׁם תשׂימו בארגז מצדו ושׁלחתם אתו והלך


ויקרא את שׁם המקום ההוא קברות התאוה כי שׁם קברו את העם המתאוים


ויבאו אנשׁים משׁכם משׁלו ומשׁמרון שׁמנים אישׁ מגלחי זקן וקרעי בגדים ומתגדדים ומנחה ולבונה בידם להביא בית יהוה


וזכרתם את דרכיכם הרעים ומעלליכם אשׁר לא טובים ונקטתם בפניכם על עונתיכם ועל תועבותיכם


וישׁלח המלך שׁלמה ויקח את חירם מצר


במקהלות ברכו אלהים יהוה ממקור ישׂראל


אל תאמר אשׁלמה רע קוה ליהוה וישׁע לך


כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל לקוח את הספרים האלה את ספר המקנה הזה ואת החתום ואת ספר הגלוי הזה ונתתם בכלי חרשׂ למען יעמדו ימים רבים


בנימין זאב יטרף בבקר יאכל עד ולערב יחלק שׁלל


מזמור לדוד יהוה קראתיך חושׁה לי האזינה קולי בקראי לך


לא תירא מפחד לילה מחץ יעוף יומם


ונטיתי על ירושׁלם את קו שׁמרון ואת משׁקלת בית אחאב ומחיתי את ירושׁלם כאשׁר ימחה את הצלחת מחה והפך על פניה


ויאמר יהוה אל יהושׁע אל תירא ואל תחת קח עמך את כל עם המלחמה וקום עלה העי ראה׀ נתתי בידך את מלך העי ואת עמו ואת עירו ואת ארצו


ואת יעוץ ואת שׂכיה ואת מרמה אלה בניו ראשׁי אבות


פנה אל הרבה והנה למעט והבאתם הבית ונפחתי בו יען מה נאם יהוה צבאות יען ביתי אשׁר הוא חרב ואתם רצים אישׁ לביתו


מונה מספר לכוכבים לכלם שׁמות יקרא


וישׁלחו ויקראו לו ויבא ירבעם וכל ישׂראל וידברו אל רחבעם לאמר


הנה עפלה לא ישׁרה נפשׁו בו וצדיק באמונתו יחיה


על כן היהודים הפרוזים הישׁבים בערי הפרזות עשׂים את יום ארבעה עשׂר לחדשׁ אדר שׂמחה ומשׁתה ויום טוב ומשׁלוח מנות אישׁ לרעהו


וכי יראה הכהן את נגע הנתק והנה אין מראהו עמק מן העור ושׂער שׁחר אין בו והסגיר הכהן את נגע הנתק שׁבעת ימים


הגפן הובישׁה והתאנה אמללה רמון גם תמר ותפוח כל עצי השׂדה יבשׁו כי הבישׁ שׂשׂון מן בני אדם


ויצא קין מלפני יהוה וישׁב בארץ נוד קדמת עדן


כמהפכת אלהים את סדם ואת עמרה ואת שׁכניה נאם יהוה לא ישׁב שׁם אישׁ ולא יגור בה בן אדם


ויאסף את כל שׂרי ישׂראל והכהנים והלוים


עד מתי תשׁפטו עול ופני רשׁעים תשׂאו סלה


ויאמר אבימלך אל יצחק לך מעמנו כי עצמת ממנו מאד


ושׁלחתי אשׁ במואב ואכלה ארמנות הקריות ומת בשׁאון מואב בתרועה בקול שׁופר


כי יקח אישׁ אשׁה ובעלה והיה אם לא תמצא חן בעיניו כי מצא בה ערות דבר וכתב לה ספר כריתת ונתן בידה ושׁלחה מביתו


רחוק מרשׁעים ישׁועה כי חקיך לא דרשׁו


כי עשׂה שׁלמה כיור נחשׁת ויתנהו בתוך העזרה חמשׁ אמות ארכו וחמשׁ אמות רחבו ואמות שׁלושׁ קומתו ויעמד עליו ויברך על ברכיו נגד כל קהל ישׂראל ויפרשׂ כפיו השׁמימה


והכיתי קשׁתך מיד שׂמאולך וחציך מיד ימינך אפיל


ונשׁמד מואב מעם כי על יהוה הגדיל


והיית כשׁכב בלב ים וכשׁכב בראשׁ חבל


זכר דבר לעבדך על אשׁר יחלתני


ואת עור הפר ואת כל בשׂרו על ראשׁו ועל כרעיו וקרבו ופרשׁו


בעת ההיא שׁלח בראדך בלאדן בן בלאדן מלך בבל ספרים ומנחה אל חזקיהו כי שׁמע כי חלה חזקיהו


כי מלתי מלים הציקתני רוח בטני


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


אל ירא בפלגות נהרי נחלי דבשׁ וחמאה


ויסעו מסכת ויחנו באתם בקצה המדבר


כה תאמר אל הנביא מה ענך יהוה ומה דבר יהוה


ובניהם אשׁר לא ידעו ישׁמעו ולמדו ליראה את יהוה אלהיכם כל הימים אשׁר אתם חיים על האדמה אשׁר אתם עברים את הירדן שׁמה לרשׁתה


והעם נחם לבנימן כי עשׂה יהוה פרץ בשׁבטי ישׂראל


גם מיום׀ אשׁר צוה אתי להיות פחם בארץ יהודה משׁנת עשׂרים ועד שׁנת שׁלשׁים ושׁתים לארתחשׁסתא המלך שׁנים שׁתים עשׂרה אני ואחי לחם הפחה לא אכלתי


ואעידה בהם ואמרה אליהם מדוע אתם לנים נגד החומה אם תשׁנו יד אשׁלח בכם מן העת ההיא לא באו בשׁבת


ונמלתם את בשׂר ערלתכם והיה לאות ברית ביני וביניכם


ויצעק שׁמואל את העם אל יהוה המצפה


עד אנה׀ תשׂימון קנצי למלין תבינו ואחר נדבר


וימת יוסף בן מאה ועשׂר שׁנים ויחנטו אתו ויישׂם בארון במצרים


עיר גברים עלה חכם וירד עז מבטחה


שׁלחו כר משׁל ארץ מסלע מדברה אל הר בת ציון


וצוה עליך יהוה לא יזרע משׁמך עוד מבית אלהיך אכרית פסל ומסכה אשׂים קברך כי קלות


וישׁכם לבן בבקר וינשׁק לבניו ולבנותיו ויברך אתהם וילך וישׁב לבן למקמו


ופקדתי עליכם כפרי מעלליכם נאם יהוה והצתי אשׁ ביערה ואכלה כל סביביה


והיית ממשׁשׁ בצהרים כאשׁר ימשׁשׁ העור באפלה ולא תצליח את דרכיך והיית אך עשׁוק וגזול כל הימים ואין מושׁיע


ואני כחרשׁ לא אשׁמע וכאלם לא יפתח פיו


והסגנים לא ידעו אנה הלכתי ומה אני עשׂה וליהודים ולכהנים ולחרים ולסגנים וליתר עשׂה המלאכה עד כן לא הגדתי


ויחזק דוד בבגדו ויקרעם וגם כל האנשׁים אשׁר אתו


ויסע משׁם אברהם ארצה הנגב וישׁב בין קדשׁ ובין שׁור ויגר בגרר


עברו מעברה גבע מלון לנו חרדה הרמה גבעת שׁאול נסה


קץ׀ שׂם לחשׁך ולכל תכלית הוא חוקר אבן אפל וצלמות


ואמר מה אלה אדני ויאמר אלי המלאך הדבר בי אני אראך מה המה אלה


וישׁבתם בארץ אשׁר נתתי לאבתיכם והייתם לי לעם ואנכי אהיה לכם לאלהים


זה׀ הים גדול ורחב ידים שׁם רמשׂ ואין מספר חיות קטנות עם גדלות


ואתו אהליאב בן אחיסמך למטה דן חרשׁ וחשׁב ורקם בתכלת ובארגמן ובתולעת השׁני ובשׁשׁ


וידבר יחזקיהו על לב כל הלוים המשׂכילים שׂכל טוב ליהוה ויאכלו את המועד שׁבעת הימים מזבחים זבחי שׁלמים ומתודים ליהוה אלהי אבותיהם


ופאת נגבה חמשׁ מאות וארבעת אלפים מדה ושׁערים שׁלשׁה שׁער שׁמעון אחד שׁער ישׂשׂכר אחד שׁער זבולן אחד


לא הגידה אסתר את עמה ואת מולדתה כי מרדכי צוה עליה אשׁר לא תגיד


הן אנכי בראתי חרשׁ נפח באשׁ פחם ומוציא כלי למעשׂהו ואנכי בראתי משׁחית לחבל


כי עדת חנף גלמוד ואשׁ אכלה אהלי שׁחד


ויאמר אכישׁ אל פשׁטתם היום ויאמר דוד על נגב יהודה ועל נגב הירחמאלי ואל נגב הקיני


נמצאו דבריך ואכלם ויהי דבריך לי לשׂשׂון ולשׂמחת לבבי כי נקרא שׁמך עלי יהוה אלהי צבאות


ואתה׀ יהוה אדני עשׂה אתי למען שׁמך כי טוב חסדך הצילני


כה אמר יהוה צבאות בימים ההמה אשׁר יחזיקו עשׂרה אנשׁים מכל לשׁנות הגוים והחזיקו בכנף אישׁ יהודי לאמר נלכה עמכם כי שׁמענו אלהים עמכם


ועליה כתנת פסים כי כן תלבשׁן בנות המלך הבתולת מעילים ויצא אותה משׁרתו החוץ ונעל הדלת אחריה


כבסי מרעה לבך ירושׁלם למען תושׁעי עד מתי תלין בקרבך מחשׁבות אונך


ותקח נעמי את הילד ותשׁתהו בחיקה ותהי לו לאמנת


ומתתיה מן הלוים הוא הבכור לשׁלם הקרחי באמונה על מעשׂה החבתים


ויהי דבר יהוה אל ירמיה אחרי שׁבור חנניה הנביא את המוטה מעל צואר ירמיה הנביא לאמר


וכי תבאו אל הארץ ונטעתם כל עץ מאכל וערלתם ערלתו את פריו שׁלשׁ שׁנים יהיה לכם ערלים לא יאכל


ובני כרמי עכר עוכר ישׂראל אשׁר מעל בחרם


מאשׁר יקרת בעיני נכבדת ואני אהבתיך ואתן אדם תחתיך ולאמים תחת נפשׁך


ואני הנה לקחתי את הלוים מתוך בני ישׂראל תחת כל בכור פטר רחם מבני ישׂראל והיו לי הלוים


ובני קהת עמרם יצהר וחברון ועזיאל


הנה כאריה יעלה מגאון הירדן אל נוה איתן כי ארגעה ארוצם מעליה ומי בחור אליה אפקד כי מי כמוני ומי יועדני ומי זה רעה אשׁר יעמד לפני


ותלד מעכה אשׁת מכיר בן ותקרא שׁמו פרשׁ ושׁם אחיו שׁרשׁ ובניו אולם ורקם


ועתה יושׁב ירושׁלם ואישׁ יהודה שׁפטו נא ביני ובין כרמי


וימד רחב מלפני השׁער התחתונה לפני החצר הפנימי מחוץ מאה אמה הקדים והצפון


שׁיר השׁירים אשׁר לשׁלמה


ולקח הכהן מדם האשׁם ונתן הכהן על תנוך אזן המטהר הימנית ועל בהן ידו הימנית ועל בהן רגלו הימנית


אל מי דמית ככה בכבוד ובגדל בעצי עדן והורדת את עצי עדן אל ארץ תחתית בתוך ערלים תשׁכב את חללי חרב הוא פרעה וכל המונה נאם אדני יהוה


ויקנא יהוה לארצו ויחמל על עמו


ואשׁ יצאה מאת יהוה ותאכל את החמשׁים ומאתים אישׁ מקריבי הקטרת


ויהי כשׁמעך את קול הצעדה בראשׁי הבכאים אז תצא במלחמה כי יצא האלהים לפניך להכות את מחנה פלשׁתים


ובני יפלט פסך ובמהל ועשׁות אלה בני יפלט


חננני יהוה ראה עניי משׂנאי מרוממי משׁערי מות


ויגד למלך שׁלמה כי נס יואב אל אהל יהוה והנה אצל המזבח וישׁלח שׁלמה את בניהו בן יהוידע לאמר לך פגע בו


בתוכחות על עון׀ יסרת אישׁ ותמס כעשׁ חמודו אך הבל כל אדם סלה


ויהי אחרי בוא אמציהו מהכות את אדומים ויבא את אלהי בני שׂעיר ויעמידם לו לאלהים ולפניהם ישׁתחוה ולהם יקטר


ויגוע יצחק וימת ויאסף אל עמיו זקן ושׂבע ימים ויקברו אתו עשׂו ויעקב בניו


ויעבירו קול ביהודה וירושׁלם לכל בני הגולה להקבץ ירושׁלם


ותעל המלחמה ביום ההוא ומלך ישׂראל היה מעמיד במרכבה נכח ארם עד הערב וימת לעת בוא השׁמשׁ


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


אם רוח המושׁל תעלה עליך מקומך אל תנח כי מרפא יניח חטאים גדולים


נפשׁ אשׁר תגע בו וטמאה עד הערב ולא יאכל מן הקדשׁים כי אם רחץ בשׂרו במים


ויאמר לך ואמרת לעם הזה שׁמעו שׁמוע ואל תבינו וראו ראו ואל תדעו


ואישׁ אחיו לא ידחקון גבר במסלתו ילכון ובעד השׁלח יפלו לא יבצעו


לכן יען בושׁסכם על דל ומשׂאת בר תקחו ממנו בתי גזית בניתם ולא תשׁבו בם כרמי חמד נטעתם ולא תשׁתו את יינם


אחת׀ דבר אלהים שׁתים זו שׁמעתי כי עז לאלהים


נשׂא לבבנו אל כפים אל אל בשׁמים


ויאמר מלך ישׂראל אהה כי קרא יהוה לשׁלשׁת המלכים האלה לתת אותם ביד מואב


ויבאו ירושׁלם בנבלים ובכנרות ובחצצרות אל בית יהוה


שׁלשׁ פעמים בשׁנה יראה כל זכורך אל פני האדן׀ יהוה


ויען ויאמר אל העמדים לפניו לאמר הסירו הבגדים הצאים מעליו ויאמר אליו ראה העברתי מעליך עונך והלבשׁ אתך מחלצות


עתה לך והכיתה את עמלק והחרמתם את כל אשׁר לו ולא תחמל עליו והמתה מאישׁ עד אשׁה מעלל ועד יונק משׁור ועד שׂה מגמל ועד חמור


ויהי המה בדרך והשׁמעה באה אל דוד לאמר הכה אבשׁלום את כל בני המלך ולא נותר מהם אחד


וכפתחי הלשׁכות אשׁר דרך הדרום פתח בראשׁ דרך דרך בפני הגדרת הגינה דרך הקדים בבואן


עתה עיני יהיו פתחות ואזני קשׁבות לתפלת המקום הזה


אמרים אמור למנאצי דבר יהוה שׁלום יהיה לכם וכל הלך בשׁררות לבו אמרו לא תבוא עליכם רעה


ויהי כשׁמע׀ אלישׁע אישׁ האלהים כי קרע מלך ישׂראל את בגדיו וישׁלח אל המלך לאמר למה קרעת בגדיך יבא נא אלי וידע כי ישׁ נביא בישׂראל


ויסעו מקדשׁ ויבאו בני ישׂראל כל העדה הר ההר


הנתינים בני ציחא בני חשׂופא בני טבעות


שׁלשׁה המה מיטיבי צעד וארבעה מיטבי לכת


סביב רשׁעים יתהלכון כרם זלות לבני אדם


והחנים עליו מטה ישׂשׂכר ונשׂיא לבני ישׂשׂכר נתנאל בן צוער


כי יהיה לאישׁ בן סורר ומורה איננו שׁמע בקול אביו ובקול אמו ויסרו אתו ולא ישׁמע אליהם


כי עבדו בם גם המה גוים רבים ומלכים גדולים ושׁלמתי להם כפעלם וכמעשׂה ידיהם


וירמיהו בא ויצא בתוך העם ולא נתנו אתו בית הכליא


יעתר אל אלוה׀ וירצהו וירא פניו בתרועה וישׁב לאנושׁ צדקתו


ויאמר יואב לעמשׂא השׁלום אתה אחי ותחז יד ימין יואב בזקן עמשׂא לנשׁק לו


בן אדם אחיך אחיך אנשׁי גאלתך וכל בית ישׂראל כלה אשׁר אמרו להם ישׁבי ירושׁלם רחקו מעל יהוה לנו היא נתנה הארץ למורשׁה


כי נתן משׁה נחלת שׁני המטות וחצי המטה מעבר לירדן וללוים לא נתן נחלה בתוכם


ובני יהודה ער ואונן ושׁלה ופרץ וזרח וימת ער ואונן בארץ כנען ויהיו בני פרץ חצרון וחמול


כי יגרע נטפי מים יזקו מטר לאדו


פחד ופחת ופח עליך יושׁב הארץ


ושׁחט אתו על ירך המזבח צפנה לפני יהוה וזרקו בני אהרן הכהנים את דמו על המזבח סביב


ויבוא המן ויאמר לו המלך מה לעשׂות באישׁ אשׁר המלך חפץ ביקרו ויאמר המן בלבו למי יחפץ המלך לעשׂות יקר יותר ממני


עצלה תפיל תרדמה ונפשׁ רמיה תרעב


הנני שׁלח לדוגים רבים נאם יהוה ודיגום ואחרי כן אשׁלח לרבים צידים וצדום מעל כל הר ומעל כל גבעה ומנקיקי הסלעים


ואלישׁע דבר אל האשׁה אשׁר החיה את בנה לאמר קומי ולכי אתי וביתך וגורי באשׁר תגורי כי קרא יהוה לרעב וגם בא אל הארץ שׁבע שׁנים


להגיד כי ישׁר יהוה צורי ולא עלתה בו


ואתה בן אדם הנה נתנו עליך עבותים ואסרוך בהם ולא תצא בתוכם


כה׀ אמר יהוה אל יתהלל חכם בחכמתו ואל יתהלל הגבור בגבורתו אל יתהלל עשׁיר בעשׁרו


ועמה ואפק ורחב ערים עשׂרים ושׁתים וחצריהן


הוי עיר דמים כלה כחשׁ פרק מלאה לא ימישׁ טרף


יחל ישׂראל אל יהוה מעתה ועד עולם


ויכו את כל הערים סביבות גרר כי היה פחד יהוה עליהם ויבזו את כל הערים כי בזה רבה היתה בהם


כי׀ הנה האבן אשׁר נתתי לפני יהושׁע על אבן אחת שׁבעה עינים הנני מפתח פתחה נאם יהוה צבאות ומשׁתי את עון הארץ ההיא ביום אחד


וזבח וצלמנע בקרקר ומחניהם עמם כחמשׁת עשׂר אלף כל הנותרים מכל מחנה בני קדם והנפלים מאה ועשׂרים אלף אישׁ שׁלף חרב


ויתנהו בסוגר בחחים ויבאהו אל מלך בבל יבאהו במצדות למען לא ישׁמע קולו עוד אל הרי ישׂראל


שׁם נפלו פעלי און דחו ולא יכלו קום


ויאמר כי אהיה עמך וזה לך האות כי אנכי שׁלחתיך בהוציאך את העם ממצרים תעבדון את האלהים על ההר הזה


ויראם את מבוא העיר ויכו את העיר לפי חרב ואת האישׁ ואת כל משׁפחתו שׁלחו


ואמר מה היא ויאמר זאת האיפה היוצאת ויאמר זאת עינם בכל הארץ


ויהיו פקדיהם למשׁפחתם שׁלשׁת אלפים ומאתים


להיות ביהוה מבטחך הודעתיך היום אף אתה


אלמנה וגרושׁה וחללה זנה את אלה לא יקח כי אם בתולה מעמיו יקח אשׁה


גם כח ידיהם למה לי עלימו אבד כלח


ויתנם יהוה ביד ישׂראל ויכום וירדפום עד צידון רבה ועד משׂרפות מים ועד בקעת מצפה מזרחה ויכם עד בלתי השׁאיר להם שׂריד


כי תעזבו את יהוה ועבדתם אלהי נכר ושׁב והרע לכם וכלה אתכם אחרי אשׁר היטיב לכם


כי אתה׀ אלהי מעוזי למה זנחתני למה קדר אתהלך בלחץ אויב


ואם נקבה תלד וטמאה שׁבעים כנדתה ושׁשׁים יום ושׁשׁת ימים תשׁב על דמי טהרה


ויעשׂ בבית קדשׁ הקדשׁים כרובים שׁנים מעשׂה צעצעים ויצפו אתם זהב


מים שׁאל חלב נתנה בספל אדירים הקריבה חמאה


חמד רשׁע מצוד רעים ושׁרשׁ צדיקים יתן


ויגד להם פעלם ופשׁעיהם כי יתגברו


הנך יפה רעיתי הנך יפה עיניך יונים


ואמר למלך אם על המלך טוב ואם ייטב עבדך לפניך אשׁר תשׁלחני אל יהודה אל עיר קברות אבתי ואבננה


בשׁנת בא תרתן אשׁדודה בשׁלח אתו סרגון מלך אשׁור וילחם באשׁדוד וילכדה


מי יצר אל ופסל נסך לבלתי הועיל


שׁירו ליהוה כל הארץ בשׂרו מיום אל יום ישׁועתו


ראיתי את האיל מנגח ימה וצפונה ונגבה וכל חיות לא יעמדו לפניו ואין מציל מידו ועשׂה כרצנו והגדיל


אשׂכילה׀ בדרך תמים מתי תבוא אלי אתהלך בתם לבבי בקרב ביתי


לא יהיה לכהנים הלוים כל שׁבט לוי חלק ונחלה עם ישׂראל אשׁי יהוה ונחלתו יאכלון


וצוה אליו על הדבר הזה לבלתי לכת אחרי אלהים אחרים ולא שׁמר את אשׁר צוה יהוה


ויגשׁ שׁאול את שׁמואל בתוך השׁער ויאמר הגידה נא לי אי זה בית הראה


ואמר מי יתן לי אבר כיונה אעופה ואשׁכנה


ויחן יהוה אתם וירחמם ויפן אליהם למען בריתו את אברהם יצחק ויעקב ולא אבה השׁחיתם ולא השׁליכם מעל פניו עד עתה


חמור יתומים ינהגו יחבלו שׁור אלמנה


מהלל אקרא יהוה ומן איבי אושׁע


לא תאכל כל תועבה


ומלמעלה אבנים יקרות כמדות גזית וארז


וארפכשׁד ילד את שׁלח ושׁלח ילד את עבר


עקב אשׁר שׁמע אברהם בקלי וישׁמר משׁמרתי מצותי חקותי ותורתי


הנה נא ערכתי משׁפט ידעתי כי אני אצדק


ונהמת באחריתך בכלות בשׂרך ושׁארך


ויחל לבנות בחדשׁ השׁני בשׁני בשׁנת ארבע למלכותו


ובית שׁמשׁ קצרים קציר חטים בעמק וישׂאו את עיניהם ויראו את הארון וישׂמחו לראות


בן עשׂרים ושׁתים שׁנה אמון במלכו ושׁתים שׁנים מלך בירושׁלם ושׁם אמו משׁלמת בת חרוץ מן יטבה


וכל אשׁר יגע בו הזב וידיו לא שׁטף במים וכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב


ואלה בני רעואל נחת וזרח שׁמה ומזה אלה היו בני בשׂמת אשׁת עשׂו


ובאה חרב במצרים והיתה חלחלה בכושׁ בנפל חלל במצרים ולקחו המונה ונהרסו יסודתיה


ביום ההוא יסיר אדני את תפארת העכסים והשׁביסים והשׂהרנים