וכל אשׁה חכמת לב בידיה טוו ויביאו מטוה את התכלת ואת הארגמן את תולעת השׁני ואת השׁשׁ


שׁשׁ מעלות לכסה וראשׁ עגל לכסה מאחריו וידת מזה ומזה אל מקום השׁבת ושׁנים אריות עמדים אצל הידות


והצלעות צלע אל צלע שׁלושׁ ושׁלשׁים פעמים ובאות בקיר אשׁר לבית לצלעות סביב׀ סביב להיות אחוזים ולא יהיו אחוזים בקיר הבית


תברך מנשׁים יעל אשׁת חבר הקיני מנשׁים באהל תברך


ואם בשׂדה ימצא האישׁ את הנער המארשׂה והחזיק בה האישׁ ושׁכב עמה ומת האישׁ אשׁר שׁכב עמה לבדו


וילכו אחרי שׁררות לבם ואחרי הבעלים אשׁר למדום אבותם


וירכב אתו במרכבת המשׁנה אשׁר לו ויקראו לפניו אברך ונתון אתו על כל ארץ מצרים


וכהן כי יקנה נפשׁ קנין כספו הוא יאכל בו ויליד ביתו הם יאכלו בלחמו


יהוה בחכמה יסד ארץ כונן שׁמים בתבונה


ויאמר דוד אל הגבענים מה אעשׂה לכם ובמה אכפר וברכו את נחלת יהוה


והקרבת את אהרן ואת בניו אל פתח אהל מועד ורחצת אתם במים


נשׁמדו בעין דאר היו דמן לאדמה


פרצת כל גדרתיו שׂמת מבצריו מחתה


הפקד עליו רשׁע ושׂטן יעמד על ימינו


ויקראו ספרי המלך בעת ההיא בחדשׁ השׁלישׁי הוא חדשׁ סיון בשׁלושׁה ועשׂרים בו ויכתב ככל אשׁר צוה מרדכי אל היהודים ואל האחשׁדרפנים והפחות ושׂרי המדינות אשׁר׀ מהדו ועד כושׁ שׁבע ועשׂרים ומאה מדינה מדינה ומדינה ככתבה ועם ועם כלשׁנו ואל היהודים ככתבם וכלשׁונם


רק׀ שׁמרו מאד לעשׂות את המצוה ואת התורה אשׁר צוה אתכם משׁה עבד יהוה לאהבה את יהוה אלהיכם וללכת בכל דרכיו ולשׁמר מצותיו ולדבקה בו ולעבדו בכל לבבכם ובכל נפשׁכם


תשׁמע זעקה מבתיהם כי תביא עליהם גדוד פתאם כי כרו שׁיחה ללכדני ופחים טמנו לרגלי


וישׁבו המים מעל הארץ הלוך ושׁוב ויחסרו המים מקצה חמשׁים ומאת יום


שׂק תפרתי עלי גלדי ועללתי בעפר קרני


ומנחה תעשׂה עליו בבקר בבקר שׁשׁית האיפה ושׁמן שׁלישׁית ההין לרס את הסלת מנחה ליהוה חקות עולם תמיד


לא יבריחנו בן קשׁת לקשׁ נהפכו לו אבני קלע


ויהי ככלות ירמיהו לדבר אל כל העם את כל דברי יהוה אלהיהם אשׁר שׁלחו יהוה אלהיהם אליהם את כל הדברים האלה


בימים ההמה ראיתי ביהודה׀ דרכים גתות׀ בשׁבת ומביאים הערמות ועמסים על החמרים ואף יין ענבים ותאנים וכל משׂא ומביאים ירושׁלם ביום השׁבת ואעיד ביום מכרם ציד


מבן עשׂרים שׁנה ומעלה כל יצא צבא בישׂראל תפקדו אתם לצבאתם אתה ואהרן


ויפסל שׁני לחת אבנים כראשׁנים וישׁכם משׁה בבקר ויעל אל הר סיני כאשׁר צוה יהוה אתו ויקח בידו שׁני לחת אבנים


ויאמר אליו מלאך יהוה על מה הכית את אתנך זה שׁלושׁ רגלים הנה אנכי יצאתי לשׂטן כי ירט הדרך לנגדי


ויבחר לו שׁאול שׁלשׁת אלפים מישׂראל ויהיו עם שׁאול אלפים במכמשׂ ובהר בית אל ואלף היו עם יונתן בגבעת בנימין ויתר העם שׁלח אישׁ לאהליו


לכן כה אמר אדני יהוה יען אשׁר גבהת בקומה ויתן צמרתו אל בין עבותים ורם לבבו בגבהו


ראה׀ למדתי אתכם חקים ומשׁפטים כאשׁר צוני יהוה אלהי לעשׂות כן בקרב הארץ אשׁר אתם באים שׁמה לרשׁתה


אל ינוס הקל ואל ימלט הגבור צפונה על יד נהר פרת כשׁלו ונפלו


או לאיל תעשׂה מנחה סלת שׁני עשׂרנים בלולה בשׁמן שׁלשׁית ההין


ובאו עמים רבים וגוים עצומים לבקשׁ את יהוה צבאות בירושׁלם ולחלות את פני יהוה


לדבר הזה יסלח יהוה לעבדך בבוא אדני בית רמון להשׁתחות שׁמה והוא׀ נשׁען על ידי והשׁתחויתי בית רמן בהשׁתחויתי בית רמן יסלח נא יהוה לעבדך בדבר הזה


ויבאו כל עם הארץ בית הבעל ויתצהו את מזבחתו ואת צלמיו שׁברו היטב ואת מתן כהן הבעל הרגו לפני המזבחות וישׂם הכהן פקדות על בית יהוה


תנה את נשׁי ואת ילדי אשׁר עבדתי אתך בהן ואלכה כי אתה ידעת את עבדתי אשׁר עבדתיך


מפיץ וחרב וחץ שׁנון אישׁ ענה ברעהו עד שׁקר


להבין משׁל ומליצה דברי חכמים וחידתם


וראה הכהן והנה בעור בשׂרם בהרת כהות לבנת בהק הוא פרח בעור טהור הוא


ויקחו כל עם יהודה את עזריה והוא בן שׁשׁ עשׂרה שׁנה וימלכו אתו תחת אביו אמציהו


ויעזרהו האלהים על פלשׁתים ועל הערביים הישׁבים בגור בעל והמעונים


קומה אלהים ריבה ריבך זכר חרפתך מני נבל כל היום


וצבא תנתן על התמיד בפשׁע ותשׁלך אמת ארצה ועשׂתה והצליחה


עלה עשׁן׀ באפו ואשׁ מפיו תאכל גחלים בערו ממנו


ויתן יואב את מספר מפקד העם אל דויד ויהי כל ישׂראל אלף אלפים ומאה אלף אישׁ שׁלף חרב ויהודה ארבע מאות ושׁבעים אלף אישׁ שׁלף חרב


ועוד בה עשׂריה ושׁבה והיתה לבער כאלה וכאלון אשׁר בשׁלכת מצבת בם זרע קדשׁ מצבתה


ויגל את יהויכין בבלה ואת אם המלך ואת נשׁי המלך ואת סריסיו ואת אולי הארץ הוליך גולה מירושׁלם בבלה


ועשׂה אתם הכהן אחד חטאת והאחד עלה וכפר עליו הכהן לפני יהוה מזובו


וצוה הכהן ופנו את הבית בטרם יבא הכהן לראות את הנגע ולא יטמא כל אשׁר בבית ואחר כן יבא הכהן לראות את הבית


כל מספר ראשׁי האבות לגבורי חיל אלפים ושׁשׁ מאות


שׂא את ראשׁ מלקוח השׁבי באדם ובבהמה אתה ואלעזר הכהן וראשׁי אבות העדה


ויבא ישׁעיהו הנביא אל המלך חזקיהו ויאמר אליו מה אמרו׀ האנשׁים האלה ומאין יבאו אליך ויאמר חזקיהו מארץ רחוקה באו מבבל


שׂכל טוב יתן חן ודרך בגדים איתן


וידבר יהוה אל משׁה ואל אהרן לאמר


ואם בא יבא הכהן וראה והנה לא פשׂה הנגע בבית אחרי הטח את הבית וטהר הכהן את הבית כי נרפא הנגע


נשׁבע יהוה בגאון יעקב אם אשׁכח לנצח כל מעשׂיהם


והשׁלשׁית בשׁער סור והשׁלשׁית בשׁער אחר הרצים ושׁמרתם את משׁמרת הבית מסח


והמשׂאת החלה לעלות מן העיר עמוד עשׁן ויפן בנימן אחריו והנה עלה כליל העיר השׁמימה


ויאמר שׁלחני נא כי זבח משׁפחה לנו בעיר והוא צוה לי אחי ועתה אם מצאתי חן בעיניך אמלטה נא ואראה את אחי על כן לא בא אל שׁלחן המלך


בן שׁלשׁים ושׁתים היה במלכו ושׁמונה שׁנים מלך בירושׁלם וילך בלא חמדה ויקברהו בעיר דויד ולא בקברות המלכים


אשׁת חן תתמך כבוד ועריצים יתמכו עשׁר


במה אקדם יהוה אכף לאלהי מרום האקדמנו בעולות בעגלים בני שׁנה


ואישׁ זרוע לו הארץ ונשׂוא פנים ישׁב בה


והסכל ירבה דברים לא ידע האדם מה שׁיהיה ואשׁר יהיה מאחריו מי יגיד לו


ומצחת נחשׁת על רגליו וכידון נחשׁת בין כתפיו


ויאמר הגאל לבעז קנה לך וישׁלף נעלו


ושׁאול והמה וכל אישׁ ישׂראל בעמק האלה נלחמים עם פלשׁתים


שׁובו לאשׁר העמיקו סרה בני ישׂראל


בנו בתים ושׁבו ונטעו גנות ואכלו את פרין


ויכנע מדין לפני בני ישׂראל ולא יספו לשׂאת ראשׁם ותשׁקט הארץ ארבעים שׁנה בימי גדעון


ויאמר דוד אל שׁאול רעה היה עבדך לאביו בצאן ובא הארי ואת הדוב ונשׂא שׂה מהעדר


ויום השׁביעי שׁבת׀ ליהוה אלהיך לא תעשׂה כל מלאכה אתה׀ ובנך ובתך עבדך ואמתך ובהמתך וגרך אשׁר בשׁעריך


באלהים נעשׂה חיל והוא יבוס צרינו


אשׂא כנפי שׁחר אשׁכנה באחרית ים


מלכותך מלכות כל עלמים וממשׁלתך בכל דור ודור


ושׁנים זיתים עליה אחד מימין הגלה ואחד על שׂמאלה


לא יגרע מצדיק עיניו ואת מלכים לכסא וישׁיבם לנצח ויגבהו


ויעשׂ המלך רחבעם תחתיהם מגני נחשׁת והפקיד על יד שׂרי הרצים השׁמרים פתח בית המלך


ותאמר הנה שׁבה יבמתך אל עמה ואל אלהיה שׁובי אחרי יבמתך


ויקם יהוה את דברו אשׁר דבר ואקום תחת דויד אבי ואשׁב׀ על כסא ישׂראל כאשׁר דבר יהוה ואבנה הבית לשׁם יהוה אלהי ישׂראל


בני שׁמעיה עתני ורפאל ועובד אלזבד אחיו בני חיל אליהו וסמכיהו


ויאמר יהוה אל משׁה כה תאמר אל בני ישׂראל אתם ראיתם כי מן השׁמים דברתי עמכם


לא תקלל חרשׁ ולפני עור לא תתן מכשׁל ויראת מאלהיך אני יהוה


ויהי כל העם נדון בכל שׁבטי ישׂראל לאמר המלך הצילנו׀ מכף איבינו והוא מלטנו מכף פלשׁתים ועתה ברח מן הארץ מעל אבשׁלום


ודויד זקן ושׂבע ימים וימלך את שׁלמה בנו על ישׂראל


וישׁבו ויגידו לו ויאמר דבר יהוה הוא אשׁר דבר ביד עבדו אליהו התשׁבי לאמר בחלק יזרעאל יאכלו הכלבים את בשׂר איזבל


ויאמר למועד הזה כעת חיה אתי חבקת בן ותאמר אל אדני אישׁ האלהים אל תכזב בשׁפחתך


וכל נפשׁ אשׁר תאכל נבלה וטרפה באזרח ובגר וכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב וטהר


ויאמר יהוה אלי אמר להם לא תעלו ולא תלחמו כי אינני בקרבכם ולא תנגפו לפני איביכם


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


מה אעשׂה לך אפרים מה אעשׂה לך יהודה וחסדכם כענן בקר וכטל משׁכים הלך


הנה ארון הברית אדון כל הארץ עבר לפניכם בירדן


והצעירה גם הוא ילדה בן ותקרא שׁמו בן עמי הוא אבי בני עמון עד היום


ואלה מספר הגברים אשׁר לדויד ישׁבעם בן חכמוני ראשׁ השׁלושׁים הוא עורר את חניתו על שׁלשׁ מאות חלל בפעם אחת


ותאמר האשׁה האחת בי אדני אני והאשׁה הזאת ישׁבת בבית אחד ואלד עמה בבית


מצרף לכסף וכור לזהב ובחן לבות יהוה


לא תטה משׁפט אבינך בריבו


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


והקריב אהרן את פר החטאת אשׁר לו וכפר בעדו ובעד ביתו ושׁחט את פר החטאת אשׁר לו


ויגד לשׁלמה לאמר הנה אדניהו ירא את המלך שׁלמה והנה אחז בקרנות המזבח לאמר ישׁבע לי כיום המלך שׁלמה אם ימית את עבדו בחרב


ותבואתה מרבה למלכים אשׁר נתתה עלינו בחטאותינו ועל גויתינו משׁלים ובבהמתנו כרצונם ובצרה גדולה אנחנו


בני פרעשׁ אלפים מאה ושׁבעים ושׁנים


ותאמר בת שׁבע טוב אנכי אדבר עליך אל המלך


ועשׂית את הקרשׁים למשׁכן עצי שׁטים עמדים


שׁיר המעלות לדוד הנה מה טוב ומה נעים שׁבת אחים גם יחד


ואת העם אשׁר בה הוציא וישׂם במגרה ובחרצי הברזל ובמגזרת הברזל והעביר אותם במלכן וכן יעשׂה לכל ערי בני עמון וישׁב דוד וכל העם ירושׁלם


ויבן משׁה מזבח ויקרא שׁמו יהוה׀ נסי


אשׁ לפניו תלך ותלהט סביב צריו


וישׁמע יהוה אל יחזקיהו וירפא את העם


עתה עם לבבי לכרות ברית ליהוה אלהי ישׂראל וישׁב ממנו חרון אפו


אם יהיה נדחך בקצה השׁמים משׁם יקבצך יהוה אלהיך ומשׁם יקחך


עמו זרוע בשׂר ועמנו יהוה אלהינו לעזרנו ולהלחם מלחמתנו ויסמכו העם על דברי יחזקיהו מלך יהודה


כי אמלט עני משׁוע ויתום ולא עזר לו


זבחי שׁלמים עלי היום שׁלמתי נדרי


ויאמר יהונתן לדוד לך לשׁלום אשׁר נשׁבענו שׁנינו אנחנו בשׁם יהוה לאמר יהוה יהיה׀ ביני ובינך ובין זרעי ובין זרעך עד עולם


ויהי כשׁמע המלך חזקיהו ויקרע את בגדיו ויתכס בשׂק ויבא בית יהוה


ויעל משׁה אל ההר ויכס הענן את ההר


ויקח את אצרות בית יהוה ואת אוצרות בית המלך ואת הכל לקח ויקח את כל מגני הזהב אשׁר עשׂה שׁלמה


ויכם יהושׁע אחרי כן וימיתם ויתלם על חמשׁה עצים ויהיו תלוים על העצים עד הערב


אם לא בכיתי לקשׁה יום עגמה נפשׁי לאביון


ולא אחד עשׂה ושׁאר רוח לו ומה האחד מבקשׁ זרע אלהים ונשׁמרתם ברוחכם ובאשׁת נעוריך אל יבגד


ושׁבעה כהנים ישׂאו שׁבעה שׁופרות היובלים לפני הארון וביום השׁביעי תסבו את העיר שׁבע פעמים והכהנים יתקעו בשׁופרות


ויבקעו השׁלשׁה במחנה פלשׁתים וישׁאבו מים מבור בית לחם אשׁר בשׁער וישׂאו ויבאו אל דויד ולא אבה דויד לשׁתותם וינסך אתם ליהוה


שׁמענו את שׁמעו רפו ידינו צרה החזיקתנו חיל כיולדה


ואם מזבח אבנים תעשׂה לי לא תבנה אתהן גזית כי חרבך הנפת עליה ותחללה


ויהי דבר יהוה אל יונה שׁנית לאמר


עשׂה ארץ בכחו מכין תבל בחכמתו ובתבונתו נטה שׁמים


ויהוה נתן קולו לפני חילו כי רב מאד מחנהו כי עצום עשׂה דברו כי גדול יום יהוה ונורא מאד ומי יכילנו


ויאמר אך עמי המה בנים לא ישׁקרו ויהי להם למושׁיע


ימים על ימי מלך תוסיף שׁנותיו כמו דר ודר


ויבא יעקב שׁלם עיר שׁכם אשׁר בארץ כנען בבאו מפדן ארם ויחן את פני העיר


דברו דברים אלות שׁוא כרת ברית ופרח כראשׁ משׁפט על תלמי שׂדי


ויהיו ימי יצחק מאת שׁנה ושׁמנים שׁנה


ויהי עבדיהו בדרך והנה אליהו לקראתו ויכרהו ויפל על פניו ויאמר האתה זה אדני אליהו


וימררו את חייהם בעבדה קשׁה בחמר ובלבנים ובכל עבדה בשׂדה את כל עבדתם אשׁר עבדו בהם בפרך


והיה האישׁ אשׁר לא ישׁמע אל דברי אשׁר ידבר בשׁמי אנכי אדרשׁ מעמו


ואל תרא ביום אחיך ביום נכרו ואל תשׂמח לבני יהודה ביום אבדם ואל תגדל פיך ביום צרה


ויגד לדויד ויאסף את כל ישׂראל ויעבר הירדן ויבא אלהם ויערך אלהם ויערך דויד לקראת ארם מלחמה וילחמו עמו


ותגבהינה ותעשׂינה תועבה לפני ואסיר אתהן כאשׁר ראיתי


בקי בנו עזי בנו זרחיה בנו


ואקח את הכוס מיד יהוה ואשׁקה את כל הגוים אשׁר שׁלחני יהוה אליהם


כי אם את יהוה אשׁר העלה אתכם מארץ מצרים בכח גדול ובזרוע נטויה אתו תיראו ולו תשׁתחוו ולו תזבחו


אך דעי עונך כי ביהוה אלהיך פשׁעת ותפזרי את דרכיך לזרים תחת כל עץ רענן ובקולי לא שׁמעתם נאם יהוה


וישׂמח כל עם הארץ והעיר שׁקטה ואת עתליהו המיתו בחרב בית מלך


ואחר יצא אחיו אשׁר על ידו השׁני ויקרא שׁמו זרח


ושׁלשׁה עשׂרנים סלת מנחה בלולה בשׁמן לפר האחד ושׁני עשׂרנים סלת מנחה בלולה בשׁמן לאיל האחד


ויצאו כל בני ישׂראל ותקהל העדה כאישׁ אחד למדן ועד באר שׁבע וארץ הגלעד אל יהוה המצפה


הנני נתן בו רוח ושׁמע שׁמועה ושׁב לארצו והפלתיו בחרב בארצו


וככלותם הביאו לפני המלך ויהוידע את שׁאר הכסף ויעשׂהו כלים לבית יהוה כלי שׁרת והעלות וכפות וכלי זהב וכסף ויהיו מעלים עלות בבית יהוה תמיד כל ימי יהוידע


והעוים והפרה ועפרה


ואמרת להם זה האשׁה אשׁר תקריבו ליהוה כבשׂים בני שׁנה תמימם שׁנים ליום עלה תמיד


החפץ לשׁדי כי תצדק ואם בצע כי תתם דרכיך


כי חלק יהוה עמו יעקב חבל נחלתו


ועתה שׁמע בקולם אך כי העד תעיד בהם והגדת להם משׁפט המלך אשׁר ימלך עליהם


און אם ראיתי בלבי לא ישׁמע׀ אדני


ולשׁמעיה בנו נולד בנים הממשׁלים לבית אביהם כי גבורי חיל המה


אדם בליעל אישׁ און הולך עקשׁות פה


ויאמן העם וישׁמעו כי פקד יהוה את בני ישׂראל וכי ראה את ענים ויקדו וישׁתחוו


בני גבר תשׁעים וחמשׁה


ואנכי היום רך ומשׁוח מלך והאנשׁים האלה בני צרויה קשׁים ממני ישׁלם יהוה לעשׂה הרעה כרעתו


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


על כן תפוג תורה ולא יצא לנצח משׁפט כי רשׁע מכתיר את הצדיק על כן יצא משׁפט מעקל


ויען בלדד השׁחי ויאמר


בעת ההיא בראות דויד כי ענהו יהוה בגרן ארנן היבוסי ויזבח שׁם


עת להרוג ועת לרפוא עת לפרוץ ועת לבנות


ופרשׂתי את רשׁתי עליו ונתפשׂ במצודתי והבאתי אתו בבלה ארץ כשׂדים ואותה לא יראה ושׁם ימות


כי בשׂדה מצאה צעקה הנער המארשׂה ואין מושׁיע לה


ויהי כשׁמע המלך את דברי התורה ויקרע את בגדיו


ואולם שׁאל נא בהמות ותרך ועוף השׁמים ויגד לך


צור תעודה חתום תורה בלמדי


שׁמע אלי יעקב וישׂראל מקראי אני הוא אני ראשׁון אף אני אחרון


הנה יהוה נגף מגפה גדולה בעמך ובבניך ובנשׁיך ובכל רכושׁך


תאות ענוים שׁמעת יהוה תכין לבם תקשׁיב אזנך


וגם אל הנכרי אשׁר לא מעמך ישׂראל הוא ובא׀ מארץ רחוקה למען שׁמך הגדול וידך החזקה וזרועך הנטויה ובאו והתפללו אל הבית הזה


אתה׀ נורא אתה ומי יעמד לפניך מאז אפך


אם יראה אישׁ באנשׁים האלה הדור הרע הזה את הארץ הטובה אשׁר נשׁבעתי לתת לאבתיכם


לכן הנבא בן אדם ואמרת לגוג כה אמר אדני יהוה הלוא׀ ביום ההוא בשׁבת עמי ישׂראל לבטח תדע


ושׁמואל מת ויספדו לו כל ישׂראל ויקברהו ברמה ובעירו ושׁאול הסיר האבות ואת הידענים מהארץ


שׁמעו את דברי הברית הזאת ודברתם אל אישׁ יהודה ועל ישׁבי ירושׁלם


וישׁלח יהוה אלהי אבותיהם עליהם ביד מלאכיו השׁכם ושׁלוח כי חמל על עמו ועל מעונו


ירעם הים ומלאו תבל וישׁבי בה


ויאמר המלך מהרו את המן לעשׂות את דבר אסתר ויבא המלך והמן אל המשׁתה אשׁר עשׂתה אסתר


ויאמר המלך אל נתן הנביא ראה נא אנכי יושׁב בבית ארזים וארון האלהים ישׁב בתוך היריעה


כבוד הלבנון אליך יבוא ברושׁ תדהר ותאשׁור יחדו לפאר מקום מקדשׁי ומקום רגלי אכבד


והוא הכה את האישׁ המצרי אישׁ מדה׀ חמשׁ באמה וביד המצרי חנית כמנור ארגים וירד אליו בשׁבט ויגזל את החנית מיד המצרי ויהרגהו בחניתו


ויועצו כל הקהל לעשׂות שׁבעת ימים אחרים ויעשׂו שׁבעת ימים שׂמחה


ויסעו מפני החירת ויעברו בתוך הים המדברה וילכו דרך שׁלשׁת ימים במדבר אתם ויחנו במרה


לשׁוא הכיתי את בניכם מוסר לא לקחו אכלה חרבכם נביאיכם כאריה משׁחית


וגבורי החילים עשׂה אל אחי יואב אלחנן בן דודו מבית לחם


ועשׂית פרכת תכלת וארגמן ותולעת שׁני ושׁשׁ משׁזר מעשׂה חשׁב יעשׂה אתה כרבים


דבר אל אהרן ואל בניו ואל כל בני ישׂראל ואמרת אליהם זה הדבר אשׁר צוה יהוה לאמר


ויעשׂ את החצר לפאת׀ נגב תימנה קלעי החצר שׁשׁ משׁזר מאה באמה


ברעב פדך ממות ובמלחמה מידי חרב


ובת כהן כי תהיה לאישׁ זר הוא בתרומת הקדשׁים לא תאכל


אולת שׂמחה לחסר לב ואישׁ תבונה יישׁר לכת


יהוה אלהי בך חסיתי הושׁיעני מכל רדפי והצילני


ישׁבתי בלבנון מקננתי בארזים מה נחנת בבא לך חבלים חיל כילדה


ויהי כאשׁר כלה להקריב את המנחה וישׁלח את העם נשׂאי המנחה


וישׂם אתם על כתפת האפד אבני זכרון לבני ישׂראל כאשׁר צוה יהוה את משׁה


וכל הזהב והכסף ואת כל הכלים הנמצאים בבית האלהים עם עבד אדום ואת אצרות בית המלך ואת בני התערבות וישׁב שׁמרון


ובא אהרן אל אהל מועד ופשׁט את בגדי הבד אשׁר לבשׁ בבאו אל הקדשׁ והניחם שׁם


ושׁלמה נתן לחירם עשׂרים אלף כר חטים מכלת לביתו ועשׂרים כר שׁמן כתית כה יתן שׁלמה לחירם שׁנה בשׁנה


וישׁמע דוד וישׁלח את יואב ואת כל הצבא הגברים


וישׂימו לו בעלי שׁכם מארבים על ראשׁי ההרים ויגזלו את כל אשׁר יעבר עליהם בדרך ויגד לאבימלך


וכי אנחנו מקטרים למלכת השׁמים ולהסך לה נסכים המבלעדי אנשׁינו עשׂינו לה כונים להעצבה והסך לה נסכים


אל תשׁליכני לעת זקנה ככלות כחי אל תעזבני


וירא יוסף כי ישׁית אביו יד ימינו על ראשׁ אפרים וירע בעיניו ויתמך יד אביו להסיר אתה מעל ראשׁ אפרים על ראשׁ מנשׁה


ויחי אנושׁ אחרי הולידו את קינן חמשׁ עשׂרה שׁנה ושׁמנה מאות שׁנה ויולד בנים ובנות


ועתה אם שׁמוע תשׁמעו בקלי ושׁמרתם את בריתי והייתם לי סגלה מכל העמים כי לי כל הארץ


ויאמר להם המלך חלום חלמתי ותפעם רוחי לדעת את החלום


וישׁכב יהוא עם אבתיו ויקברו אתו בשׁמרון וימלך יהואחז בנו תחתיו


ויאמרו שׁאול שׁאל האישׁ לנו ולמולדתנו לאמר העוד אביכם חי הישׁ לכם אח ונגד לו על פי הדברים האלה הידוע נדע כי יאמר הורידו את אחיכם


ארור משׁגה עור בדרך ואמר כל העם אמן


למנצח על שׁושׁן עדות מכתם לדוד ללמד


ועגת שׂערים תאכלנה והיא בגללי צאת האדם תעגנה לעיניהם


הילילי חשׁבון כי שׁדדה עי צעקנה בנות רבה חגרנה שׂקים ספדנה והתשׁוטטנה בגדרות כי מלכם בגולה ילך כהניו ושׂריו יחדיו


ושׁלחתי בם את החרב את הרעב ואת הדבר עד תמם מעל האדמה אשׁר נתתי להם ולאבותיהם


אלהים לנו מחסה ועז עזרה בצרות נמצא מאד


ומאשׁר יוצאי צבא לערך מלחמה ארבעים אלף


ויצו משׁה את העם ביום ההוא לאמר


בחנפי לעגי מעוג חרק עלי שׁנימו


והנה המלאך הדבר בי יצא ומלאך אחר יצא לקראתו


ואם כל עדת ישׂראל ישׁגו ונעלם דבר מעיני הקהל ועשׂו אחת מכל מצות יהוה אשׁר לא תעשׂינה ואשׁמו


הולך בישׁרו ירא יהוה ונלוז דרכיו בוזהו


זאת היתה לי כי פקדיך נצרתי


עלו בשׁרותיה ושׁחתו וכלה אל תעשׂו הסירו נטישׁותיה כי לוא ליהוה המה


כי נפשׁו בחייו יברך ויודך כי תיטיב לך


כי לא ישׁנו אם לא ירעו ונגזלה שׁנתם אם לא יכשׁולו


והנערה יפה עד מאד ותהי למלך סכנת ותשׁרתהו והמלך לא ידעה


וינח משׁה את המטת לפני יהוה באהל העדת


ובני שׁמעי יחת זינא ויעושׁ ובריעה אלה בני שׁמעי ארבעה


ואלה שׂרי הנציבים אשׁר למלך שׁלמה חמשׁים ומאתים הרדים בעם


ועתה חלו נא פני אל ויחננו מידכם היתה זאת הישׂא מכם פנים אמר יהוה צבאות


למנצח בנגינת משׂכיל לדוד


וישׂם׀ פניו לבוא בתקף כל מלכותו וישׁרים עמו ועשׂה ובת הנשׁים יתן לו להשׁחיתה ולא תעמד ולא לו תהיה


ויאמר דוד שׁאול הגידה נא לי מה אמר לכם שׁמואל


מלך אפק אחד מלך לשׁרון אחד


את חג המצות תשׁמר שׁבעת ימים תאכל מצות כאשׁר צויתך למועד חדשׁ האביב כי בו יצאת ממצרים ולא יראו פני ריקם


ואתם אל תעמדו רדפו אחרי איביכם וזנבתם אותם אל תתנום לבוא אל עריהם כי נתנם יהוה אלהיכם בידכם


צדו צעדינו מלכת ברחבתינו קרב קצינו מלאו ימינו כי בא קצינו


כי יראה׀ חכמים ימותו יחד כסיל ובער יאבדו ועזבו לאחרים חילם


בן אדם בית ישׂראל ישׁבים על אדמתם ויטמאו אותה בדרכם ובעלילותם כטמאת הנדה היתה דרכם לפני


כה אמר יהוה צבאות הנה רעה יצאת מגוי אל גוי וסער גדול יעור מירכתי ארץ


ויהי דבר יהוה אלי שׁנית לאמר


צפניה צפן רוח ושׁמן ימינו יקרא


ויום השׁביעי שׁבת׀ ליהוה אלהיך לא תעשׂה כל מלאכה אתה ובנך ובתך ועבדך ואמתך ושׁורך וחמרך וכל בהמתך וגרך אשׁר בשׁעריך למען ינוח עבדך ואמתך כמוך


במספר כל זכר מבן חדשׁ ומעלה שׁמנת אלפים ושׁשׁ מאות שׁמרי משׁמרת הקדשׁ


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ויצו המלך את חלקיהו הכהן הגדול ואת כהני המשׁנה ואת שׁמרי הסף להוציא מהיכל יהוה את כל הכלים העשׂוים לבעל ולאשׁרה ולכל צבא השׁמים וישׂרפם מחוץ לירושׁלם בשׁדמות קדרון ונשׂא את עפרם בית אל


ככל הדברים האלה וככל החזיון הזה כן דבר נתן אל דוד


אל תאמר בלבבך בהדף יהוה אלהיך אתם׀ מלפניך לאמר בצדקתי הביאני יהוה לרשׁת את הארץ הזאת וברשׁעת הגוים האלה יהוה מורישׁם מפניך


נשׁכימה לכרמים נראה אם פרחה הגפן פתח הסמדר הנצו הרמונים שׁם אתן את דדי לך


ויקח אברהם את ישׁמעאל בנו ואת כל ילידי ביתו ואת כל מקנת כספו כל זכר באנשׁי בית אברהם וימל את בשׂר ערלתם בעצם היום הזה כאשׁר דבר אתו אלהים


וגם יד יהוה היתה בם להמם מקרב המחנה עד תמם


רוח אדני יהוה עלי יען משׁח יהוה אתי לבשׂר ענוים שׁלחני לחבשׁ לנשׁברי לב לקרא לשׁבוים דרור ולאסורים פקח קוח


ושׁחטה שׂטים העמיקו ואני מוסר לכלם


ויהיו כל האנשׁים אשׁר שׂמו את פניהם לבוא מצרים לגור שׁם ימותו בחרב ברעב ובדבר ולא יהיה להם שׂריד ופליט מפני הרעה אשׁר אני מביא עליהם


ויהי׀ ככלתו לדבר והנה בני המלך באו וישׂאו קולם ויבכו וגם המלך וכל עבדיו בכו בכי גדול מאד


ויעשׂ הישׁר בעיני יהוה ככל אשׁר עשׂה דויד אביו


הלהוכח מלים תחשׁבו ולרוח אמרי נאשׁ


שׂעיר עזים אחד לחטאת


יהוה ארך אפים וגדול כח ונקה לא ינקה יהוה בסופה ובשׂערה דרכו וענן אבק רגליו


ומעוך וכתות ונתוק וכרות לא תקריבו ליהוה ובארצכם לא תעשׂו


למען נסות בם את ישׂראל השׁמרים הם את דרך יהוה ללכת בם כאשׁר שׁמרו אבותם אם לא


ויאמר יוסף אל העם הן קניתי אתכם היום ואת אדמתכם לפרעה הא לכם זרע וזרעתם את האדמה


ויוצא יוסף אתם מעם ברכיו וישׁתחו לאפיו ארצה


והם מביאים אישׁ מנחתו כלי כסף וכלי זהב ושׂלמות נשׁק ובשׂמים סוסים ופרדים דבר שׁנה בשׁנה


עמך יהוה ידכאו ונחלתך יענו


כי תועבת יהוה אלהיך כל עשׂה אלה כל עשׂה עול


ויד תהיה לך מחוץ למחנה ויצאת שׁמה חוץ


ויעשׂו כן בני ישׂראל ויתן להם יוסף עגלות על פי פרעה ויתן להם צדה לדרך


מקלל אביו ואמו ידעך נרו באישׁון חשׁך


ויסעו מאבת ויחנו בעיי העברים בגבול מואב


ויערכו פלשׁתים לקראת ישׂראל ותטשׁ המלחמה וינגף ישׂראל לפני פלשׁתים ויכו במערכה בשׂדה כארבעת אלפים אישׁ


כי מות נמות וכמים הנגרים ארצה אשׁר לא יאספו ולא ישׂא אלהים נפשׁ וחשׁב מחשׁבות לבלתי ידח ממנו נדח


ובני ישׂראל עשׂו כדבר משׁה וישׁאלו ממצרים כלי כסף וכלי זהב ושׂמלת


וישׁלח משׁה מלאכים מקדשׁ אל מלך אדום כה אמר אחיך ישׂראל אתה ידעת את כל התלאה אשׁר מצאתנו


וינחם את פני מלך מואב וישׁבו עמו כל ימי היות דוד במצודה


ויהי אחרי כן ויאהב אשׁה בנחל שׂרק ושׁמה דלילה


יהוה לי בעזרי ואני אראה בשׂנאי


מי יתן אפו ויכתבון מלי מי יתן בספר ויחקו


דבשׁ מצאת אכל דיך פן תשׂבענו והקאתו


ויכתב משׁה את השׁירה הזאת ביום ההוא וילמדה את בני ישׂראל


ותמלא ארצו אלילים למעשׂה ידיו ישׁתחוו לאשׁר עשׂו אצבעתיו


בני פרעשׁ אלפים מאה שׁבעים ושׁנים


הנטיפות והשׁירות והרעלות


ותזנה עליו פילגשׁו ותלך מאתו אל בית אביה אל בית לחם יהודה ותהי שׁם ימים ארבעה חדשׁים


ויתקעו שׁלשׁת הראשׁים בשׁופרות וישׁברו הכדים ויחזיקו ביד שׂמאולם בלפדים וביד ימינם השׁופרות לתקוע ויקראו חרב ליהוה ולגדעון


והנה׀ אישׁ אלהים בא מיהודה בדבר יהוה אל בית אל וירבעם עמד על המזבח להקטיר


והיה כחלום חזון לילה המון כל הגוים הצבאים על אריאל וכל צביה ומצדתה והמציקים לה


נשׁברה מואב השׁמיעו זעקה צעוריה


חנני יהוה כי אמלל אני רפאני יהוה כי נבהלו עצמי


הלוא׀ עכן בן זרח מעל מעל בחרם ועל כל עדת ישׂראל היה קצף והוא אישׁ אחד לא גוע בעונו


המקרה במים עליותיו השׂם עבים רכובו המהלך על כנפי רוח


ופקדת משׁמרת בני מררי קרשׁי המשׁכן ובריחיו ועמדיו ואדניו וכל כליו וכל עבדתו


אז אמרתי הנה באתי במגלת ספר כתוב עלי


דברי נרגן כמתלהמים והם ירדו חדרי בטן


וממטה ישׂשׂכר את קשׁיון ואת מגרשׁה את דברת ואת מגרשׁה


אף אני בכור אתנהו עליון למלכי ארץ


איה אלהי חמת וארפד איה אלהי ספרוים וכי הצילו את שׁמרון מידי


וידבר אל קרח ואל כל עדתו לאמר בקר וידע יהוה את אשׁר לו ואת הקדושׁ והקריב אליו ואת אשׁר יבחר בו יקריב אליו


ויבחר משׁה אנשׁי חיל מכל ישׂראל ויתן אתם ראשׁים על העם שׂרי אלפים שׂרי מאות שׂרי חמשׁים ושׂרי עשׂרת


כי אם בתורת יהוה חפצו ובתורתו יהגה יומם ולילה


בני פשׁחור אלף מאתים ארבעים ושׁבעה


וחניתי לביתי מצבה מעבר ומשׁב ולא יעבר עליהם עוד נגשׂ כי עתה ראיתי בעיני


גמלים מיניקות ובניהם שׁלשׁים פרות ארבעים ופרים עשׂרה אתנת עשׂרים ועירם עשׂרה


למען דעת כל עמי הארץ כי יהוה הוא האלהים אין עוד


ויאמר יהושׁע בזאת תדעון כי אל חי בקרבכם והורשׁ יורישׁ מפניכם את הכנעני ואת החתי ואת החוי ואת הפרזי ואת הגרגשׁי והאמרי והיבוסי


ואישׁ אשׁר ינאף את אשׁת אישׁ אשׁר ינאף את אשׁת רעהו מות יומת הנאף והנאפת


ואשׁבר עליו חקי ואשׂים בריח ודלתים


מדי עברו יקח אתכם כי בבקר בבקר יעבר ביום ובלילה והיה רק זועה הבין שׁמועה


ויבדלו זרע ישׂראל מכל בני נכר ויעמדו ויתודו על חטאתיהם ועונות אבתיהם


כל המנחה אשׁר תקריבו ליהוה לא תעשׂה חמץ כי כל שׂאר וכל דבשׁ לא תקטירו ממנו אשׁה ליהוה


ונחך יהוה תמיד והשׂביע בצחצחות נפשׁך ועצמתיך יחליץ והיית כגן רוה וכמוצא מים אשׁר לא יכזבו מימיו


ויעל משׁה ואהרן נדב ואביהוא ושׁבעים מזקני ישׂראל


ויגדלו הנערים ויהי עשׂו אישׁ ידע ציד אישׁ שׂדה ויעקב אישׁ תם ישׁב אהלים


וחשׁב את שׁני ממכרו והשׁיב את העדף לאישׁ אשׁר מכר לו ושׁב לאחזתו


הלוא הנה מאת יהוה צבאות וייגעו עמים בדי אשׁ ולאמים בדי ריק יעפו


וידבר יהוה אל משׁה במדבר סיני לאמר


ותבוא אל חמותה ותאמר מי את בתי ותגד לה את כל אשׁר עשׂה לה האישׁ


ויען לבן ויאמר אל יעקב הבנות בנתי והבנים בני והצאן צאני וכל אשׁר אתה ראה לי הוא ולבנתי מה אעשׂה לאלה היום או לבניהן אשׁר ילדו


ואמרה ויטהרו הלשׁכות ואשׁיבה שׁם כלי בית האלהים את המנחה והלבונה


שׁמעו כי נאנחה אני אין מנחם לי כל איבי שׁמעו רעתי שׂשׂו כי אתה עשׂית הבאת יום קראת ויהיו כמוני


בפי אויל חטר גאוה ושׂפתי חכמים תשׁמורם


ואם אין תצא אשׁ מאבימלך ותאכל את בעלי שׁכם ואת בית מלוא ותצא אשׁ מבעלי שׁכם ומבית מלוא ותאכל את אבימלך


ויחזק יהוה את לב פרעה ולא אבה לשׁלחם


ויאמר אליה אליהו אל תיראי באי עשׂי כדברך אך עשׂי לי משׁם עגה קטנה בראשׁנה והוצאת לי ולך ולבנך תעשׂי באחרנה


עורי שׁחר מעלי ועצמי חרה מני חרב


ויהיו המתים במגפה ארבעה עשׂר אלף ושׁבע מאות מלבד המתים על דבר קרח


ולמן היום אשׁר צויתי שׁפטים על עמי ישׂראל והניחתי לך מכל איביך והגיד לך יהוה כי בית יעשׂה לך יהוה


ואם אסון יהיה ונתתה נפשׁ תחת נפשׁ


לכן ענקתמו גאוה יעטף שׁית חמס למו


על און פלט למו באף עמים׀ הורד אלהים


כה אמר יהוה הלוך וקנית בקבק יוצר חרשׂ ומזקני העם ומזקני הכהנים


ולא נשׂא דויד מספרם למבן עשׂרים שׁנה ולמטה כי אמר יהוה להרבות את ישׂראל ככוכבי השׁמים


כי עד סירים סבכים וכסבאם סבואים אכלו כקשׁ יבשׁ מלא


חרב אל הבדים ונאלו חרב אל גבוריה וחתו


ויעזב את עצת הזקנים אשׁר יעצהו ויועץ את הילדים אשׁר גדלו אתו אשׁר העמדים לפניו


אני פי מלך שׁמור ועל דברת שׁבועת אלהים


מי האמין לשׁמעתנו וזרוע יהוה על מי נגלתה


ארבעה הם קטני ארץ והמה חכמים מחכמים


ועתה יען עשׂותכם את כל המעשׂים האלה נאם יהוה ואדבר אליכם השׁכם ודבר ולא שׁמעתם ואקרא אתכם ולא עניתם


ובני עמון ראו כי נס ארם וינסו מפני אבישׁי ויבאו העיר וישׁב יואב מעל בני עמון ויבא ירושׁלם


ראיתי בגדים ואתקוטטה אשׁר אמרתך לא שׁמרו


ובניהו בן יהוידע בן אישׁ חי רב פעלים מקבצאל הוא הכה את שׁני אראל מואב והוא ירד והכה את האריה בתוך הבאר ביום השׁלג


ויעשׂ יהוה לו כאשׁר דבר בידי ויקרע יהוה את הממלכה מידך ויתנה לרעך לדוד


ויתן יהוה אלי את שׁני לוחת האבנים כתבים באצבע אלהים ועליהם ככל הדברים אשׁר דבר יהוה עמכם בהר מתוך האשׁ ביום הקהל


ואחריכן עלת תמיד ולחדשׁים ולכל מועדי יהוה המקדשׁים ולכל מתנדב נדבה ליהוה


שׁיר מזמור לדוד


גם בעצתם הלך וילך את יהורם בן אחאב מלך ישׂראל למלחמה על חזאל מלך ארם ברמות גלעד ויכו הרמים את יורם


אישׁ אמונות רב ברכות ואץ להעשׁיר לא ינקה


ברוך יהוה כי הפליא חסדו לי בעיר מצור


ואהבת את יהוה אלהיך ושׁמרת משׁמרתו וחקתיו ומשׁפטיו ומצותיו כל הימים


ויהי כי באנו אל המלון ונפתחה את אמתחתינו והנה כסף אישׁ בפי אמתחתו כספנו במשׁקלו ונשׁב אתו בידנו


והיתה כשׂדים לשׁלל כל שׁלליה ישׂבעו נאם יהוה


לשׁחת קראתי אבי אתה אמי ואחתי לרמה


בעמל אנושׁ אינמו ועם אדם לא ינגעו


וישׁב משׁה אל יהוה ויאמר אדני למה הרעתה לעם הזה למה זה שׁלחתני


ויאמר שׁאול אתננה לו ותהי לו למוקשׁ ותהי בו יד פלשׁתים ויאמר שׁאול אל דוד בשׁתים תתחתן בי היום


וירפו המים עד היום הזה כדבר אלישׁע אשׁר דבר


ויאמר דוד אל האנשׁים העמדים עמו לאמר מה יעשׂה לאישׁ אשׁר יכה את הפלשׁתי הלז והסיר חרפה מעל ישׂראל כי מי הפלשׁתי הערל הזה כי חרף מערכות אלהים חיים


ותאמר רות המואביה אל נעמי אלכה נא השׂדה ואלקטה בשׁבלים אחר אשׁר אמצא חן בעיניו ותאמר לה לכי בתי


בני שׁם עילם ואשׁור וארפכשׁד ולוד וארם ועוץ וחול וגתר ומשׁך


נכבדות מדבר בך עיר האלהים סלה


וכלוב אחי שׁוחה הוליד את מחיר הוא אבי אשׁתון


ותשׁלח איזבל מלאך אל אליהו לאמר כה יעשׂון אלהים וכה יוספון כי כעת מחר אשׂים את נפשׁך כנפשׁ אחד מהם


ויכו ביום ההוא בפלשׁתים ממכמשׂ אילנה ויעף העם מאד


תשׁיתמו׀ כתנור אשׁ לעת פניך יהוה באפו יבלעם ותאכלם אשׁ


ואנכי אמרתי איך אשׁיתך בבנים ואתן לך ארץ חמדה נחלת צבי צבאות גוים ואמר אבי תקראו לי ומאחרי לא תשׁובו


ואשׁלח אליכם את כל עבדי הנביאים השׁכים ושׁלח לאמר אל נא תעשׂו את דבר התעבה הזאת אשׁר שׂנאתי


כה אמר יהוה עשׂה יהוה יוצר אותה להכינה יהוה שׁמו


והאישׁ אשׁר הוא טהור ובדרך לא היה וחדל לעשׂות הפסח ונכרתה הנפשׁ ההוא מעמיה כי׀ קרבן יהוה לא הקריב במעדו חטאו ישׂא האישׁ ההוא


כי תעבר במים אתך אני ובנהרות לא ישׁטפוך כי תלך במו אשׁ לא תכוה ולהבה לא תבער בך


וערות אחות אמך ואחות אביך לא תגלה כי את שׁארו הערה עונם ישׂאו


ואתה בן אדם אמר אל בני עמך צדקת הצדיק לא תצילנו ביום פשׁעו ורשׁעת הרשׁע לא יכשׁל בה ביום שׁובו מרשׁעו וצדיק לא יוכל לחיות בה ביום חטאתו


וישׁלח אבנר מלאכים׀ אל דוד תחתו לאמר למי ארץ לאמר כרתה בריתך אתי והנה ידי עמך להסב אליך את כל ישׂראל


ויקח שׁם ויפת את השׂמלה וישׂימו על שׁכם שׁניהם וילכו אחרנית ויכסו את ערות אביהם ופניהם אחרנית וערות אביהם לא ראו


מרמה בלב חרשׁי רע וליעצי שׁלום שׂמחה


ואחזת העיר תתנו חמשׁת אלפים רחב וארך חמשׁה ועשׂרים אלף לעמת תרומת הקדשׁ לכל בית ישׂראל יהיה


אך לא סרו מחטאות בית ירבעם אשׁר החטי את ישׂראל בה הלך וגם האשׁרה עמדה בשׁמרון


עלה׀ ראשׁ הפסגה ושׂא עיניך ימה וצפנה ותימנה ומזרחה וראה בעיניך כי לא תעבר את הירדן הזה


אני אני דברתי אף קראתיו הביאתיו והצליח דרכו


ונתתי פני בכם ונגפתם לפני איביכם ורדו בכם שׂנאיכם ונסתם ואין רדף אתכם


שׁויתי יהוה לנגדי תמיד כי מימיני בל אמוט


ויאמר חגי אם יגע טמא נפשׁ בכל אלה היטמא ויענו הכהנים ויאמרו יטמא


ובמואב אעשׂה שׁפטים וידעו כי אני יהוה


ויברך אתם אלהים ויאמר להם אלהים פרו ורבו ומלאו את הארץ וכבשׁה ורדו בדגת הים ובעוף השׁמים ובכל חיה הרמשׂת על הארץ


כה אמר המלך אל ישׁא לכם חזקיהו כי לא יוכל להציל אתכם


ולא בחיל גדול ובקהל רב יעשׂה אותו פרעה במלחמה בשׁפך סללה ובבנות דיק להכרית נפשׁות רבות


ובני משׁמע חמואל בנו זכור בנו שׁמעי בנו


שׁבו נא אל תהי עולה ושׁבי עוד צדקי בה


נשׁכחתי כמת מלב הייתי ככלי אבד


ויעשׂו מלחמה עם ההגריאים ויטור ונפישׁ ונודב


ואת שׁבתותי קדשׁו והיו לאות ביני וביניכם לדעת כי אני יהוה אלהיכם


כל קציניך נדדו יחד מקשׁת אסרו כל נמצאיך אסרו יחדו מרחוק ברחו


ביהוה אלהי ישׂראל בטח ואחריו לא היה כמהו בכל מלכי יהודה ואשׁר היו לפניו


ויצקת לו ארבע טבעת זהב ונתתה על ארבע פעמתיו ושׁתי טבעת על צלעו האחת ושׁתי טבעת על צלעו השׁנית


קום לך פדנה ארם ביתה בתואל אבי אמך וקח לך משׁם אשׁה מבנות לבן אחי אמך


ואם לא תשׁמעו לי ולא תעשׂו את כל המצות האלה


כל ארחות יהוה חסד ואמת לנצרי בריתו ועדתיו


ובני יכניה אסר שׁאלתיאל בנו


אין שׁלום אמר אלהי לרשׁעים


שׁובה ישׂראל עד יהוה אלהיך כי כשׁלת בעונך


אלוף אהליבמה אלוף אלה אלוף פינן


והנה קמתם תחת אבתיכם תרבות אנשׁים חטאים לספות עוד על חרון אף יהוה אל ישׂראל


וינתץ את המזבחות ואת האשׁרים והפסלים כתת להדק וכל החמנים גדע בכל ארץ ישׂראל וישׁב לירושׁלם


והעלו עליך קהל ורגמו אותך באבן ובתקוך בחרבותם


ויאמרו לאל סור ממנו ודעת דרכיך לא חפצנו


ונתתים ביד מבקשׁי נפשׁם וביד נבוכדראצר מלך בבל וביד עבדיו ואחרי כן תשׁכן כימי קדם נאם יהוה


ממשׁפחת בני מנשׁה בן יוסף היו לנשׁים ותהי נחלתן על מטה משׁפחת אביהן


והיה ביום ההוא תהיה מהומת יהוה רבה בהם והחזיקו אישׁ יד רעהו ועלתה ידו על יד רעהו


ונאמן ביתך וממלכתך עד עולם לפניך כסאך יהיה נכון עד עולם


והחכמה מאין תמצא ואי זה מקום בינה


ויעשׂה הרע בעיני יהוה רק לא כאביו וכאמו ויסר את מצבת הבעל אשׁר עשׂה אביו


לכן כה אמר יהוה אל מלך אשׁור לא יבוא אל העיר הזאת ולא יורה שׁם חץ ולא יקדמנה מגן ולא ישׁפך עליה סללה


חסדי ומצודתי משׂגבי ומפלטי לי מגני ובו חסיתי הרודד עמי תחתי


אכל דבשׁ הרבות לא טוב וחקר כבדם כבוד


ועתה אל ישׁיא אתכם חזקיהו ואל יסית אתכם כזאת ואל תאמינו לו כי לא יוכל כל אלוה כל גוי וממלכה להציל עמו מידי ומיד אבותי אף כי אלהיכם לא יצילו אתכם מידי


ויבן על קיר הבית יצוע סביב את קירות הבית סביב להיכל ולדביר ויעשׂ צלעות סביב


ותאמר דברה אל ברק קום כי זה היום אשׁר נתן יהוה את סיסרא בידך הלא יהוה יצא לפניך וירד ברק מהר תבור ועשׂרת אלפים אישׁ אחריו


קולי אל יהוה אקרא ויענני מהר קדשׁו סלה


ופלטו פליטיהם והיו אל ההרים כיוני הגאיות כלם המות אישׁ בעונו


וירב העם עם משׁה ויאמרו תנו לנו מים ונשׁתה ויאמר להם משׁה מה תריבון עמדי מה תנסון את יהוה


והשׁיב יהוה את דמו על ראשׁו אשׁר פגע בשׁני אנשׁים צדקים וטבים ממנו ויהרגם בחרב ואבי דוד לא ידע את אבנר בן נר שׂר צבא ישׂראל ואת עמשׂא בן יתר שׂר צבא יהודה


ויעשׂ בריחי עצי שׁטים חמשׁה לקרשׁי צלע המשׁכן האחת


אשׁרינו עתה סבבוני עיניהם ישׁיתו לנטות בארץ


כי בן הייתי לאבי רך ויחיד לפני אמי


ויאמר אלי עמד נא עלי ומתתני כי אחזני השׁבץ כי כל עוד נפשׁי בי


וירא אדניו כי יהוה אתו וכל אשׁר הוא עשׂה יהוה מצליח בידו


גרל חמה נשׂא ענשׁ כי אם תציל ועוד תוסף


בבקר תאמר מי יתן ערב ובערב תאמר מי יתן בקר מפחד לבבך אשׁר תפחד וממראה עיניך אשׁר תראה


כי פעל אדם ישׁלם לו וכארח אישׁ ימצאנו


גאל הדם הוא ימית את הרצח בפגעו בו הוא ימיתנו


ואמר ישׂימו צניף טהור על ראשׁו וישׂימו הצניף הטהור על ראשׁו וילבשׁהו בגדים ומלאך יהוה עמד


תמותת רשׁע רעה ושׂנאי צדיק יאשׁמו


הוי אמר לאב מה תוליד ולאשׁה מה תחילין


וישׁב ישׂראל בארץ האמרי


ושׁרת בשׁם יהוה אלהיו ככל אחיו הלוים העמדים שׁם לפני יהוה


לעמת המסגרת היו הטבעת בתים לבדים לשׂאת את השׁלחן


ראשׁ מסבי עמל שׂפתימו יכסומו


חשׂף יהוה את זרוע קדשׁו לעיני כל הגוים וראו כל אפסי ארץ את ישׁועת אלהינו


וידעו כי אני יהוה בתתי אשׁ במצרים ונשׁברו כל עזריה


ואצוה אתכם בעת ההוא את כל הדברים אשׁר תעשׂון


ובשׁנת אחת לכורשׁ מלך פרס לכלות דבר יהוה מפי ירמיה העיר יהוה את רוח כרשׁ מלך פרס ויעבר קול בכל מלכותו וגם במכתב לאמר


עור ובשׂר תלבישׁני ובעצמות וגידים תסככני


הרינו חלנו כמו ילדנו רוח ישׁועת בל נעשׂה ארץ ובל יפלו ישׁבי תבל


עשׂה מלאכיו רוחות משׁרתיו אשׁ להט


כי רוח יזרעו וסופתה יקצרו קמה אין לו צמח בלי יעשׂה קמח אולי יעשׂה זרים יבלעהו


ויעבר אברם בארץ עד מקום שׁכם עד אלון מורה והכנעני אז בארץ


ויאמר חלקיהו הכהן הגדול על שׁפן הספר ספר התורה מצאתי בבית יהוה ויתן חלקיה את הספר אל שׁפן ויקראהו


ואשׁלחה לאליעזר לאריאל לשׁמעיה ולאלנתן וליריב ולאלנתן ולנתן ולזכריה ולמשׁלם ראשׁים וליויריב ולאלנתן מבינים


ועתה יהוה אלהים הדבר אשׁר דברת על עבדך ועל ביתו הקם עד עולם ועשׂה כאשׁר דברת


לא כן הרשׁעים כי אם כמץ אשׁר תדפנו רוח


כי בא ירמיהו אל בית הבור ואל החניות וישׁב שׁם ירמיהו ימים רבים


והנה אנכי עמך ושׁמרתיך בכל אשׁר תלך והשׁבתיך אל האדמה הזאת כי לא אעזבך עד אשׁר אם עשׂיתי את אשׁר דברתי לך


ויבן שׁם גדעון מזבח ליהוה ויקרא לו יהוה שׁלום עד היום הזה עודנו בעפרת אבי העזרי


חנון יהוה וצדיק ואלהינו מרחם


ובני איתן עזריה


ברב חכמתך ברכלתך הרבית חילך ויגבה לבבך בחילך


רבים יחלו פני נדיב וכל הרע לאישׁ מתן


ואת כל תועבתיך ותזנתיך לא זכרתי את ימי נעוריך בהיותך ערם ועריה מתבוססת בדמך היית


מפלטי מאיבי אף מן קמי תרוממני מאישׁ חמס תצילני


והקרבתם עולה לריח ניחח ליהוה פרים בני בקר שׁנים איל אחד שׁבעה כבשׂים בני שׁנה


מפי עליון לא תצא הרעות והטוב


והפלה יהוה בין מקנה ישׂראל ובין מקנה מצרים ולא ימות מכל לבני ישׂראל דבר


ויאמר דוד לאוריה רד לביתך ורחץ רגליך ויצא אוריה מבית המלך ותצא אחריו משׂאת המלך


הכה תכה את ישׁבי העיר ההוא לפי חרב החרם אתה ואת כל אשׁר בה ואת בהמתה לפי חרב


ואת חמור ואת שׁכם בנו הרגו לפי חרב ויקחו את דינה מבית שׁכם ויצאו


ויבא אליו והנו נצב על עלתו ושׂרי מואב אתו ויאמר לו בלק מה דבר יהוה


ליני׀ הלילה והיה בבקר אם יגאלך טוב יגאל ואם לא יחפץ לגאלך וגאלתיך אנכי חי יהוה שׁכבי עד הבקר


וישׁכב אסא עם אבתיו ויקבר עם אבתיו בעיר דוד אביו וימלך יהושׁפט בנו תחתיו


וישׁב האשׁרי בקרב הכנעני ישׁבי הארץ כי לא הורישׁו


לא ימישׁ עמוד הענן יומם ועמוד האשׁ לילה לפני העם


העוד הזרע במגורה ועד הגפן והתאנה והרמון ועץ הזית לא נשׂא מן היום הזה אברך


משׁיב דבר בטרם ישׁמע אולת היא לו וכלמה


נחלו פתאים אולת וערומים יכתרו דעת


בכל׀ אשׁר יצאו יד יהוה היתה בם לרעה כאשׁר דבר יהוה וכאשׁר נשׁבע יהוה להם ויצר להם מאד


עזבו ערים ושׁכנו בסלע ישׁבי מואב והיו כיונה תקנן בעברי פי פחת


אליו פי קראתי ורומם תחת לשׁוני


ויאמר אלהים אל יונה ההיטב חרה לך על הקיקיון ויאמר היטב חרה לי עד מות


וימלך לבי עלי ואריבה את החרים ואת הסגנים ואמרה להם משׁא אישׁ באחיו אתם נשׁאים ואתן עליהם קהלה גדולה


אל תפנו אל האלילים ואלהי מסכה לא תעשׂו לכם אני יהוה אלהיכם


ויקח דוד את ראשׁ הפלשׁתי ויבאהו ירושׁלם ואת כליו שׂם באהלו


ישׁובו לערב יהמו ככלב ויסובבו עיר


מי זאת עלה מן המדבר כתימרות עשׁן מקטרת מור ולבונה מכל אבקת רוכל


ושׁסע אתו בכנפיו לא יבדיל והקטיר אתו הכהן המזבחה על העצים אשׁר על האשׁ עלה הוא אשׁה ריח ניחח ליהוה


שׁורו עבר ולא יגעל תפלט פרתו ולא תשׁכל


יבלו בטוב ימיהם וברגע שׁאול יחתו


ויאמר המלך לקרא לחרטמים ולאשׁפים ולמכשׁפים ולכשׂדים להגיד למלך חלמתיו ויבאו ויעמדו לפני המלך


ועתה הלך הלכת כי נכסף נכספתה לבית אביך למה גנבת את אלהי


בני עבדי שׁלמה בני סוטי בני סופרת בני פרידא


והלוים לעמת גבול הכהנים חמשׁה ועשׂרים אלף ארך ורחב עשׂרת אלפים כל ארך חמשׁה ועשׂרים אלף ורחב עשׂרת אלפים


ויחמל המלך על מפי בשׁת בן יהונתן בן שׁאול על שׁבעת יהוה אשׁר בינתם בין דוד ובין יהונתן בן שׁאול


והדרך׀ צלח רכב על דבר אמת וענוה צדק ותורך נוראות ימינך


וחזקתי את לב פרעה ורדף אחריהם ואכבדה בפרעה ובכל חילו וידעו מצרים כי אני יהוה ויעשׂו כן


ויאמר אם תחזק ממני ארם והיית לי לתשׁועה ס ואם בני עמון יחזקו ממך והושׁעתיך


ויזבחו ליהוה׀ זבחים ויעלו עלות ליהוה למחרת היום ההוא פרים אלף אילים אלף כבשׂים אלף ונסכיהם וזבחים לרב לכל ישׂראל


ויבאני חסדך יהוה תשׁועתך כאמרתך


ויחפרו כל מצרים סביבת היאר מים לשׁתות כי לא יכלו לשׁתת ממימי היאר


ויקראו שׁם העיר דן בשׁם דן אביהם אשׁר יולד לישׂראל ואולם לישׁ שׁם העיר לראשׁנה


קול נגידים נחבאו ולשׁונם לחכם דבקה


אך הוא צורי וישׁועתי משׂגבי לא אמוט


כל זאת באתנו ולא שׁכחנוך ולא שׁקרנו בבריתך


ויסבו את העיר ביום השׁני פעם אחת וישׁבו המחנה כה עשׂו שׁשׁת ימים


ויאמר דויד זה הוא בית יהוה האלהים וזה מזבח לעלה לישׂראל


יאכל בדי עורו יאכל בדיו בכור מות


למה׀ יאמרו הגוים איה אלהיהם יודע בגיים לעינינו נקמת דם עבדיך השׁפוך


והשׁבתי זמה מן הארץ ונוסרו כל הנשׁים ולא תעשׂינה כזמתכנה


כן היו לך אשׁר יגעת סחריך מנעוריך אישׁ לעברו תעו אין מושׁיעך


גם מזדים׀ חשׂך עבדך אל ימשׁלו בי אז איתם ונקיתי מפשׁע רב


ויבן ערי מצורה ביהודה כי שׁקטה הארץ ואין עמו מלחמה בשׁנים האלה כי הניח יהוה לו


מכסה שׂנאה שׂפתי שׁקר ומוצא דבה הוא כסיל


ויפתח ואשׁנה ונציב


אם אראה אובד מבלי לבושׁ ואין כסות לאביון


ובן שׁמנת ימים ימול לכם כל זכר לדרתיכם יליד בית ומקנת כסף מכל בן נכר אשׁר לא מזרעך הוא


שׁיר המעלות רבת צררוני מנעורי יאמר נא ישׂראל


פן ישׂבעו זרים כחך ועצביך בבית נכרי


ושׂעיר עזים אחד חטאת מלבד עלת התמיד מנחתה ונסכה


וירד הגבול נחל קנה נגבה לנחל ערים האלה לאפרים בתוך ערי מנשׁה וגבול מנשׁה מצפון לנחל ויהי תצאתיו הימה


ויסירהו מלך מצרים בירושׁלם ויענשׁ את הארץ מאה ככר כסף וככר זהב


ויהפכו נערי דוד לדרכם וישׁבו ויבאו ויגדו לו ככל הדברים האלה


ותלד שׁעף אבי מדמנה את שׁוא אבי מכבנה ואבי גבעא ובת כלב עכסה


שׂים עליו כפך זכר מלחמה אל תוסף


דבר האישׁ אדני הארץ אתנו קשׁות ויתן אתנו כמרגלים את הארץ


אלה משׁפחת השׁמעני שׁנים ועשׂרים אלף ומאתים


ביהוה יצדקו ויתהללו כל זרע ישׂראל


ולא יפרסו להם על אבל לנחמו על מת ולא ישׁקו אותם כוס תנחומים על אביו ועל אמו


הלוים בני ישׁוע לקדמיאל לבני להודוה שׁבעים וארבעה


אם אמרתי מטה רגלי חסדך יהוה יסעדני


עצו עצה ותפר דברו דבר ולא יקום כי עמנו אל


ושׁלחתי עליכם רעב וחיה רעה ושׁכלך ודבר ודם יעבר בך וחרב אביא עליך אני יהוה דברתי


ועשׂרון עשׂרון לכבשׂ האחד לארבעה עשׂר כבשׂים


יען אשׁר הכרתי ממך צדיק ורשׁע לכן תצא חרבי מתערה אל כל בשׂר מנגב צפון


אהבת כל דברי בלע לשׁון מרמה


כה אמר יהוה צבאות כי יפלא בעיני שׁארית העם הזה בימים ההם גם בעיני יפלא נאם יהוה צבאות


כטל חרמון שׁירד על הררי ציון כי שׁם׀ צוה יהוה את הברכה חיים עד העולם


ויאמרו אליו הנה אתה זקנת ובניך לא הלכו בדרכיך עתה שׂימה לנו מלך לשׁפטנו ככל הגוים


ותדבק נפשׁו בדינה בת יעקב ויאהב את הנער וידבר על לב הנער


אנשׁי רע לא יבינו משׁפט ומבקשׁי יהוה יבינו כל


מי יתנך כאח לי יונק שׁדי אמי אמצאך בחוץ אשׁקך גם לא יבוזו לי


שׂמו אדון לביתו ומשׁל בכל קנינו


ובא המלך דוד עד בחורים והנה משׁם אישׁ יוצא ממשׁפחת בית שׁאול ושׁמו שׁמעי בן גרא יצא יצוא ומקלל


הלוא את הקטר אשׁר קטרתם בערי יהודה ובחצות ירושׁלם אתם ואבותיכם מלכיכם ושׂריכם ועם הארץ אתם זכר יהוה ותעלה על לבו


ויזעק ברק את זבולן ואת נפתלי קדשׁה ויעל ברגליו עשׂרת אלפי אישׁ ותעל עמו דבורה


ויבוא עד לפני שׁער המלך כי אין לבוא אל שׁער המלך בלבושׁ שׂק


ונודע יהוה למצרים וידעו מצרים את יהוה ביום ההוא ועבדו זבח ומנחה ונדרו נדר ליהוה ושׁלמו


ויהי קול השׁופר הולך וחזק מאד משׁה ידבר והאלהים יעננו בקול


וישׁב יעקב בארץ מגורי אביו בארץ כנען


כה אמר אדני יהוה כל בן נכר ערל לב וערל בשׂר לא יבוא אל מקדשׁי לכל בן נכר אשׁר בתוך בני ישׂראל


הבאת אל אצרות שׁלג ואצרות ברד תראה


בבנותיך גבך בראשׁ כל דרך ורמתך עשׂיתי בכל רחוב ולא הייתי כזונה לקלס אתנן


הזלים זהב מכיס וכסף בקנה ישׁקלו ישׂכרו צורף ויעשׂהו אל יסגדו אף ישׁתחוו


ומנחתם סלת בלולה בשׁמן שׁלשׁה עשׂרנים לפר שׁני עשׂרנים לאיל


שׁלח אורך ואמתך המה ינחוני יביאוני אל הר קדשׁך ואל משׁכנותיך


כי שׁדד יהוה את בבל ואבד ממנה קול גדול והמו גליהם כמים רבים נתן שׁאון קולם


ויקרא יהושׁע בן נון אל הכהנים ויאמר אלהם שׂאו את ארון הברית ושׁבעה כהנים ישׂאו שׁבעה שׁופרות יובלים לפני ארון יהוה


ולבן הלך לגזז את צאנו ותגנב רחל את התרפים אשׁר לאביה


בן עשׂרים וחמשׁ שׁנה היה במלכו ועשׂרים ותשׁע שׁנה מלך בירושׁלם ושׁם אמו אבי בת זכריה


וביום השׁני נאספו ראשׁי האבות לכל העם הכהנים והלוים אל עזרא הספר ולהשׂכיל אל דברי התורה


ויצו יהושׁע את שׁטרי העם לאמר


בני ציון היקרים המסלאים בפז איכה נחשׁבו לנבלי חרשׂ מעשׂה ידי יוצר


ואל מי תדמיוני ואשׁוה יאמר קדושׁ


ואישׁ בא מבעל שׁלשׁה ויבא לאישׁ האלהים לחם בכורים עשׂרים לחם שׂערים וכרמל בצקלנו ויאמר תן לעם ויאכלו


קרבנו קערת כסף אחת שׁלשׁים ומאה משׁקלה מזרק אחד כסף שׁבעים שׁקל בשׁקל הקדשׁ שׁניהם׀ מלאים סלת בלולה בשׁמן למנחה


וחצר גדה וחשׁמון ובית פלט


והכה יהוה את ישׂראל כאשׁר ינוד הקנה במים ונתשׁ את ישׂראל מעל האדמה הטובה הזאת אשׁר נתן לאבותיהם וזרם מעבר לנהר יען אשׁר עשׂו את אשׁריהם מכעיסים את יהוה


היספר לו כי אדבר אם אמר אישׁ כי יבלע


שׁערי הנהרות נפתחו וההיכל נמוג


אמרתי ימים ידברו ורב שׁנים ידיעו חכמה


ויחמו הצאן אל המקלות ותלדן הצאן עקדים נקדים וטלאים


והיה ביום ההוא וקראתי לעבדי לאליקים בן חלקיהו


כן יהיה דברי אשׁר יצא מפי לא ישׁוב אלי ריקם כי אם עשׂה את אשׁר חפצתי והצליח אשׁר שׁלחתיו


ואלה השׂרים אשׁר לו עזריהו בן צדוק הכהן


שׁמן וקטרת ישׂמח לב ומתק רעהו מעצת נפשׁ


וישׁמע אברם כי נשׁבה אחיו וירק את חניכיו ילידי ביתו שׁמנה עשׂר ושׁלשׁ מאות וירדף עד דן


הלא אתה תשׁוב תחינו ועמך ישׂמחו בך


הון ועשׁר בביתו וצדקתו עמדת לעד


הוי חכמים בעיניהם ונגד פניהם נבנים


והשׁמתי את פתרוס ונתתי אשׁ בצען ועשׂיתי שׁפטים בנא


כי הנה החשׁך יכסה ארץ וערפל לאמים ועליך יזרח יהוה וכבודו עליך יראה


תשׁת חשׁך ויהי לילה בו תרמשׂ כל חיתו יער


הכל בכתב מיד יהוה עלי השׂכיל כל מלאכות התבנית


ויוצא אתו החוצה ויאמר הבט נא השׁמימה וספר הכוכבים אם תוכל לספר אתם ויאמר לו כה יהיה זרעך


ויאמר אדני יהוה במה אדע כי אירשׁנה


ויתהלכו משׁם בני ישׂראל בעת ההיא אישׁ לשׁבטו ולמשׁפחתו ויצאו משׁם אישׁ לנחלתו


בשׁצף קצף הסתרתי פני רגע ממך ובחסד עולם רחמתיך אמר גאלך יהוה


מציל נפשׁות עד אמת ויפח כזבים מרמה


ויהי ביום השׁלישׁי ללדתי ותלד גם האשׁה הזאת ואנחנו יחדו אין זר אתנו בבית זולתי שׁתים אנחנו בבית


וירד בית המלך על לשׁכת הספר והנה שׁם כל השׂרים יושׁבים אלישׁמע הספר ודליהו בן שׁמעיהו ואלנתן בן עכבור וגמריהו בן שׁפן וצדקיהו בן חנניהו וכל השׂרים


בני עילם אחר אלף מאתים חמשׁים וארבעה


סבכי החשׁתי עילי האחוחי


חמשׁים ללאת תעשׂה ביריעה האחת וחמשׁים ללאת תעשׂה בקצה היריעה אשׁר במחברת השׁנית מקבילת הללאת אשׁה אל אחתה


מה אשׁיב ליהוה כל תגמולוהי עלי


ודוד בן אישׁ אפרתי הזה מבית לחם יהודה ושׁמו ישׁי ולו שׁמנה בנים והאישׁ בימי שׁאול זקן בא באנשׁים


ומיתר השׁמן אשׁר על כפו יתן הכהן על תנוך אזן המטהר הימנית ועל בהן ידו הימנית ועל בהן רגלו הימנית על דם האשׁם


ואראה והנה יד שׁלוחה אלי והנה בו מגלת ספר


מן השׁלושׁה בשׁנים נכבד ויהי להם לשׂר ועד השׁלושׁה לא בא


ברכת אבד עלי תבא ולב אלמנה ארנן


בשׁנת שׁמונה עשׂרה למלך ירבעם וימלך אביה על יהודה


עבד אדמתו ישׂבע לחם ומרדף ריקים חסר לב


זאב וטלה ירעו כאחד ואריה כבקר יאכל תבן ונחשׁ עפר לחמו לא ירעו ולא ישׁחיתו בכל הר קדשׁי אמר יהוה


יאסף אהרן אל עמיו כי לא יבא אל הארץ אשׁר נתתי לבני ישׂראל על אשׁר מריתם את פי למי מריבה


ויאמר דוד אל אבישׁי ואל כל עבדיו הנה בני אשׁר יצא ממעי מבקשׁ את נפשׁי ואף כי עתה בן הימיני הנחו לו ויקלל כי אמר לו יהוה


והקטיר עליו אהרן קטרת סמים בבקר בבקר בהיטיבו את הנרת יקטירנה


ויזעף עזיהו ובידו מקטרת להקטיר ובזעפו עם הכהנים והצרעת זרחה במצחו לפני הכהנים בבית יהוה מעל למזבח הקטרת


בית צדיק חסן רב ובתבואת רשׁע נעכרת


וכל מדין ועמלק ובני קדם נאספו יחדו ויעברו ויחנו בעמק יזרעאל


שׁמר מצוה שׁמר נפשׁו בוזה דרכיו יומת


זקנים משׁער שׁבתו בחורים מנגינתם


והחלוץ הלך לפני הכהנים תקעו השׁופרות והמאסף הלך אחרי הארון הלוך ותקוע בשׁופרות


כי אנכי מת בארץ הזאת אינני עבר את הירדן ואתם עברים וירשׁתם את הארץ הטובה הזאת


והכשׂבים הפריד יעקב ויתן פני הצאן אל עקד וכל חום בצאן לבן וישׁת לו עדרים לבדו ולא שׁתם על צאן לבן


ויהי כי הקשׁה פרעה לשׁלחנו ויהרג יהוה כל בכור בארץ מצרים מבכר אדם ועד בכור בהמה על כן אני זבח ליהוה כל פטר רחם הזכרים וכל בכור בני אפדה


כי בעלותם ממצרים וילך ישׂראל במדבר עד ים סוף ויבא קדשׁה


ולא שׁמעו אל משׁה ויותרו אנשׁים ממנו עד בקר וירם תולעים ויבאשׁ ויקצף עלהם משׁה


וממחצית מטה מנשׁה את ענר ואת מגרשׁיה ואת בלעם ואת מגרשׁיה למשׁפחת לבני קהת הנותרים


לכן יפלו בחוריה ברחבתיה וכל אנשׁי המלחמה ידמו ביום ההוא נאם יהוה צבאות


ויותר יעקב לבדו ויאבק אישׁ עמו עד עלות השׁחר


לא תטע לך אשׁרה כל עץ אצל מזבח יהוה אלהיך אשׁר תעשׂה לך


ואולם חי יהוה אלהי ישׂראל אשׁר מנעני מהרע אתך כי׀ לולי מהרת ותבאתי לקראתי כי אם נותר לנבל עד אור הבקר משׁתין בקיר


בית והון נחלת אבות ומיהוה אשׁה משׂכלת


גוי נתתי למכים ולחיי למרטים פני לא הסתרתי מכלמות ורק


בשׂפתי נבון תמצא חכמה ושׁבט לגו חסר לב


אף כי עשׂו להם עגל מסכה ויאמרו זה אלהיך אשׁר העלך ממצרים ויעשׂו נאצות גדלות


ויעשׂ למזבח מכבר מעשׂה רשׁת נחשׁת תחת כרכבו מלמטה עד חציו


בני בבי שׁשׁ מאות עשׂרים ושׁלשׁה


לקישׁ בני קישׁ ירחמאל


יפיח אמונה יגיד צדק ועד שׁקרים מרמה


כי תהיו כאלה נבלת עלה וכגנה אשׁר מים אין לה


ולחם וקלי וכרמל לא תאכלו עד עצם היום הזה עד הביאכם את קרבן אלהיכם חקת עולם לדרתיכם בכל משׁבתיכם


מי זאת הנשׁקפה כמו שׁחר יפה כלבנה ברה כחמה אימה כנדגלות


ואת המשׁתחוים על הגגות לצבא השׁמים ואת המשׁתחוים הנשׁבעים ליהוה והנשׁבעים במלכם


ויאמר לו לך לשׁלום וילך מאתו כברת ארץ


שׁמה קברו את אברהם ואת שׂרה אשׁתו שׁמה קברו את יצחק ואת רבקה אשׁתו ושׁמה קברתי את לאה


ובני יתר יפנה ופספה וארא


וידבר שׁלשׁת אלפים משׁל ויהי שׁירו חמשׁה ואלף


ועתה קחו לי מנגן והיה כנגן המנגן ותהי עליו יד יהוה


ערות אביך וערות אמך לא תגלה אמך הוא לא תגלה ערותה


בארח צדקה אהלך בתוך נתיבות משׁפט


כה תאמרו ליוסף אנא שׂא נא פשׁע אחיך וחטאתם כי רעה גמלוך ועתה שׂא נא לפשׁע עבדי אלהי אביך ויבך יוסף בדברם אליו


ולאתנות האבדות לך היום שׁלשׁת הימים אל תשׂם את לבך להם כי נמצאו ולמי כל חמדת ישׂראל הלוא לך ולכל בית אביך


ואהי תמים עמו ואשׁתמר מעוני


כי הנה ימים באים נאם יהוה ושׁבתי את שׁבות עמי ישׂראל ויהודה אמר יהוה והשׁבתים אל הארץ אשׁר נתתי לאבותם וירשׁוה


ויאמר אלהים יהי רקיע בתוך המים ויהי מבדיל בין מים למים


ושׁפם וחפם בני עיר חשׁם בני אחר


חבלים נפלו לי בנעמים אף נחלת שׁפרה עלי


ושׁברת הבקבק לעיני האנשׁים ההלכים אותך


ובשׁלח יהוה אתכם מקדשׁ ברנע לאמר עלו ורשׁו את הארץ אשׁר נתתי לכם ותמרו את פי יהוה אלהיכם ולא האמנתם לו ולא שׁמעתם בקלו


אשׁרי האישׁ אשׁר׀ לא הלך בעצת רשׁעים ובדרך חטאים לא עמד ובמושׁב לצים לא ישׁב


צרור את המדינים והכיתם אותם


ויאמרו אישׁ אל רעהו לכו ונפילה גורלות ונדעה בשׁלמי הרעה הזאת לנו ויפלו גורלות ויפל הגורל על יונה


צדיק אתה יהוה כי אריב אליך אך משׁפטים אדבר אותך מדוע דרך רשׁעים צלחה שׁלו כל בגדי בגד


וישׁלח את אליקים אשׁר על הבית ואת׀ שׁבנא הסופר ואת זקני הכהנים מתכסים בשׂקים אל ישׁעיהו בן אמוץ הנביא


וכל אשׁר לא יבוא לשׁלשׁת הימים כעצת השׂרים והזקנים יחרם כל רכושׁו והוא יבדל מקהל הגולה


לארבעה ועשׂרים לרוממתי עזר בניו ואחיו שׁנים עשׂר


אני חכמה שׁכנתי ערמה ודעת מזמות אמצא


הלוא מחזה שׁוא חזיתם ומקסם כזב אמרתם ואמרים נאם יהוה ואני לא דברתי


זה ספר תולדת אדם ביום ברא אלהים אדם בדמות אלהים עשׂה אתו


והקימותי את כסא מלכותך כאשׁר כרתי לדויד אביך לאמר לא יכרת לך אישׁ מושׁל בישׂראל


ויבו ירבעם וכל העם אל רחבעם ביום השׁלישׁי כאשׁר דבר המלך לאמר שׁובו אלי ביום השׁלישׁי


כי הוא יכאיב ויחבשׁ ימחץ וידו תרפינה


חנני אלהים כחסדך כרב רחמיך מחה פשׁעי


ולאשׁחור אבי תקוע היו שׁתי נשׁים חלאה ונערה


גם את בדם בריתך שׁלחתי אסיריך מבור אין מים בו


ויהוה התאנף בי על דבריכם וישׁבע לבלתי עברי את הירדן ולבלתי בא אל הארץ הטובה אשׁר יהוה אלהיך נתן לך נחלה


רפאים יחשׁבו אף הם כענקים והמאבים יקראו להם אמים


ויצו משׁה את הלוים נשׂאי ארון ברית יהוה לאמר


מה אעידך מה אדמה לך הבת ירושׁלם מה אשׁוה לך ואנחמך בתולת בת ציון כי גדול כים שׁברך מי ירפא לך


וישׁב ארצו ברכושׁ גדול ולבבו על ברית קדשׁ ועשׂה ושׁב לארצו


ויענו את ירמיהו כל האנשׁים הידעים כי מקטרות נשׁיהם לאלהים אחרים וכל הנשׁים העמדות קהל גדול וכל העם הישׁבים בארץ מצרים בפתרוס לאמר


ובני עזיאל מישׁאל ואלצפן וסתרי


ושׁפטו העדה בין המכה ובין גאל הדם על המשׁפטים האלה


עד אנה תוגיון נפשׁי ותדכאונני במלים


כמראה סוסים מראהו וכפרשׁים כן ירוצון


ויצא הגורל הראשׁון ליהויריב לידעיה השׁני


ויאמר אלי הנבא על העצמות האלה ואמרת אליהם העצמות היבשׁות שׁמעו דבר יהוה


ויעשׂ את המכנות עשׂר נחשׁת ארבע באמה ארך המכונה האחת וארבע באמה רחבה ושׁלשׁ באמה קומתה


ויקח בלק את בלעם ראשׁ הפעור הנשׁקף על פני הישׁימן


ומלחמה היתה בין אסא ובין בעשׁא מלך ישׂראל כל ימיהם


יגורו׀ יצפינו המה עקבי ישׁמרו כאשׁר קוו נפשׁי


לבשׁו כרים׀ הצאן ועמקים יעטפו בר יתרועעו אף ישׁירו


ואחז בפילגשׁי ואנתחה ואשׁלחה בכל שׂדה נחלת ישׂראל כי עשׂו זמה ונבלה בישׂראל


ישׁכחהו רחם׀ מתקו רמה עוד לא יזכר ותשׁבר כעץ עולה


יפלס נתיב לאפו לא חשׂך ממות נפשׁם וחיתם לדבר הסגיר


ומלאך בא אל איוב ויאמר הבקר היו חרשׁות והאתנות רעות על ידיהם


חכמות בחוץ תרנה ברחבות תתן קולה


ויבחר ואלישׁוע ואלפלט


ועשׂית ללאת תכלת על שׂפת היריעה האחת מקצה בחברת וכן תעשׂה בשׂפת היריעה הקיצונה במחברת השׁנית


ביום ההוא יהיו׀ ערי מעזו כעזובת החרשׁ והאמיר אשׁר עזבו מפני בני ישׂראל והיתה שׁממה


למען ידעו ממזרח שׁמשׁ וממערבה כי אפס בלעדי אני יהוה ואין עוד


יטו אביונים מדרך יחד חבאו עניי ארץ


כף אחת עשׂרה זהב מלאה קטרת


שׁבשׁפלנו זכר לנו כי לעולם חסדו


המה מיטיבים את לבם והנה אנשׁי העיר אנשׁי בני בליעל נסבו את הבית מתדפקים על הדלת ויאמרו אל האישׁ בעל הבית הזקן לאמר הוצא את האישׁ אשׁר בא אל ביתך ונדענו


לך יום אף לך לילה אתה הכינות מאור ושׁמשׁ


בן אמריה בן עזריה בן מריות


ויקחו האנשׁים את המנחה הזאת ומשׁנה כסף לקחו בידם ואת בנימן ויקמו וירדו מצרים ויעמדו לפני יוסף


ועזוז נוראתיך יאמרו וגדולתיך אספרנה


ורוח אלהים לבשׁה את זכריה בן יהוידע הכהן ויעמד מעל לעם ויאמר להם כה׀ אמר האלהים למה אתם עברים את מצות יהוה ולא תצליחו כי עזבתם את יהוה ויעזב אתכם


ויאמר לכן שׁמעו דבר יהוה ראיתי את יהוה יושׁב על כסאו וכל צבא השׁמים עמדים על ימינו ושׂמאלו


ויקם העם כל היום ההוא וכל הלילה וכל׀ יום המחרת ויאספו את השׂלו הממעיט אסף עשׂרה חמרים וישׁטחו להם שׁטוח סביבות המחנה


הנה ישׂכיל עבדי ירום ונשׂא וגבה מאד


אל תקצף יהוה עד מאד ואל לעד תזכר עון הן הבט נא עמך כלנו


למזרח הלוים שׁשׁה לצפונה ליום ארבעה לנגבה ליום ארבעה ולאספים שׁנים שׁנים


לבני דן תולדתם למשׁפחתם לבית אבתם במספר שׁמת מבן עשׂרים שׁנה ומעלה כל יצא צבא


ואת איל המלאים תקח ובשׁלת את בשׂרו במקם קדשׁ


וידעת כי יהוה אלהיך הוא האלהים האל הנאמן שׁמר הברית והחסד לאהביו ולשׁמרי מצותו לאלף דור


וירדו ראמים עמם ופרים עם אבירים ורותה ארצם מדם ועפרם מחלב ידשׁן


אבי השׁביעני לאמר הנה אנכי מת בקברי אשׁר כריתי לי בארץ כנען שׁמה תקברני ועתה אעלה נא ואקברה את אבי ואשׁובה


וכל ישׂראל עברו את תורתך וסור לבלתי שׁמוע בקלך ותתך עלינו האלה והשׁבעה אשׁר כתובה בתורת משׁה עבד האלהים כי חטאנו לו


ותלד עדה את יבל הוא היה אבי ישׁב אהל ומקנה


ואלמנה ויתום גר ועני אל תעשׁקו ורעת אישׁ אחיו אל תחשׁבו בלבבכם


ויאספו את אחיהם ויתקדשׁו ויבאו כמצות המלך בדברי יהוה לטהר בית יהוה


ולכל העלות עלות ליהוה לשׁבתות לחדשׁים ולמעדים במספר כמשׁפט עליהם תמיד לפני יהוה


מעשׂי ידיו אמת ומשׁפט נאמנים כל פקודיו


ויעמדו הכהנים נשׂאי הארון ברית יהוה בחרבה בתוך הירדן הכן וכל ישׂראל עברים בחרבה עד אשׁר תמו כל הגוי לעבר את הירדן


הנביא אשׁר ינבא לשׁלום בבא דבר הנביא יודע הנביא אשׁר שׁלחו יהוה באמת


והחנים עליו מטה אשׁר ונשׂיא לבני אשׁר פגעיאל בן עכרן


גבר רשׁ ועשׁק דלים מטר סחף ואין לחם


וינס יותם ויברח וילך בארה וישׁב שׁם מפני אבימלך אחיו


ומדלות העם ואת יתר העם׀ הנשׁארים בעיר ואת הנפלים אשׁר נפלו אל מלך בבל ואת יתר האמון הגלה נבוזראדן רב טבחים


ויסף הנער לענות את שׁאול ויאמר הנה נמצא בידי רבע שׁקל כסף ונתתי לאישׁ האלהים והגיד לנו את דרכנו


כמגדל דויד צוארך בנוי לתלפיות אלף המגן תלוי עליו כל שׁלטי הגבורים


ואני תמיד עמך אחזת ביד ימיני


ובלכת הכרובים ילכו האופנים אצלם ובשׂאת הכרובים את כנפיהם לרום מעל הארץ לא יסבו האופנים גם הם מאצלם


אלה עשׂה בניהו בן יהוידע ולו שׁם בשׁלשׁה הגברים


עודך מסתולל בעמי לבלתי שׁלחם


ולקחום עמים והביאום אל מקומם והתנחלום בית ישׂראל על אדמת יהוה לעבדים ולשׁפחות והיו שׁבים לשׁביהם ורדו בנגשׂיהם


ויאמר ירמיהו שׁקר אינני נפל על הכשׂדים ולא שׁמע אליו ויתפשׂ יראייה בירמיהו ויבאהו אל השׂרים


מעמל נפשׁו יראה ישׂבע בדעתו יצדיק צדיק עבדי לרבים ועונתם הוא יסבל


ויך שׁאול את עמלק מחוילה בואך שׁור אשׁר על פני מצרים


הן כלכם קדחי אשׁ מאזרי זיקות לכו׀ באור אשׁכם ובזיקות בערתם מידי היתה זאת לכם למעצבה תשׁכבון


כל הגוים נקבצו יחדו ויאספו לאמים מי בהם יגיד זאת וראשׁנות ישׁמיענו יתנו עדיהם ויצדקו וישׁמעו ויאמרו אמת


הוא דבר יהוה אשׁר דבר אל יהוא לאמר בני רביעים ישׁבו לך על כסא ישׂראל ויהי כן


שׁיר למעלות אשׂא עיני אל ההרים מאין יבא עזרי


ביום ההוא יהיו חמשׁ ערים בארץ מצרים מדברות שׂפת כנען ונשׁבעות ליהוה צבאות עיר ההרס יאמר לאחת


גם ישׁבו שׂרים בי נדברו עבדך ישׂיח בחקיך


ויך לב דוד אתו אחרי כן ספר את העם ס ויאמר דוד אל יהוה חטאתי מאד אשׁר עשׂיתי ועתה יהוה העבר נא את עון עבדך כי נסכלתי מאד


וזכרת כי עבד היית במצרים ושׁמרת ועשׂית את החקים האלה


נעלה ביהודה ונקיצנה ונבקענה אלינו ונמליך מלך בתוכה את בן טבאל


ויאמר ארחמך יהוה חזקי


ואסערם על כל הגוים אשׁר לא ידעום והארץ נשׁמה אחריהם מעבר ומשׁב וישׂימו ארץ חמדה לשׁמה


חי אני נאם יהוה כי אם יהיה כניהו בן יהויקים מלך יהודה חותם על יד ימיני כי משׁם אתקנך


ועין נאף׀ שׁמרה נשׁף לאמר לא תשׁורני עין וסתר פנים ישׂים


השׁמר אל תפן אל און כי על זה בחרת מעני


וילכו ויגידו לדויד על האנשׁים וישׁלח לקראתם כי היו האנשׁים נכלמים מאד ויאמר המלך שׁבו בירחו עד אשׁר יצמח זקנכם ושׁבתם


ומגדל עז היה בתוך העיר וינסו שׁמה כל האנשׁים והנשׁים וכל בעלי העיר ויסגרו בעדם ויעלו על גג המגדל


ויקח לו חרשׂ להתגרד בו והוא ישׁב בתוך האפר


ויספו השׁטרים לדבר אל העם ואמרו מי האישׁ הירא ורך הלבב ילך וישׁב לביתו ולא ימס את לבב אחיו כלבבו


הללו יה׀ הללו אל בקדשׁו הללוהו ברקיע עזו


המרגיז ארץ ממקומה ועמודיה יתפלצון


ויען בלעם ויאמר אל בלק הלא דברתי אליך לאמר כל אשׁר ידבר יהוה אתו אעשׂה


וידבר יהוה אל משׁה ואל אהרן ויצום אל בני ישׂראל ואל פרעה מלך מצרים להוציא את בני ישׂראל מארץ מצרים


וירדפו חיל כשׂדים אחריהם וישׂגו את צדקיהו בערבות ירחו ויקחו אתו ויעלהו אל נבוכדראצר מלך בבל רבלתה בארץ חמת וידבר אתו משׁפטים


אם תעשׂה עמנו רעה כאשׁר לא נגענוך וכאשׁר עשׂינו עמך רק טוב ונשׁלחך בשׁלום אתה עתה ברוך יהוה


והבדלת את הלוים מתוך בני ישׂראל והיו לי הלוים


והתודו את חטאתם אשׁר עשׂו והשׁיב את אשׁמו בראשׁו וחמישׁתו יסף עליו ונתן לאשׁר אשׁם לו


ישׁקני מנשׁיקות פיהו כי טובים דדיך מיין


הן הנה היו לבני ישׂראל בדבר בלעם למסר מעל ביהוה על דבר פעור ותהי המגפה בעדת יהוה


רק בארץ גשׁן אשׁר שׁם בני ישׂראל לא היה ברד


ויאמר יוסף אל אחיו אני יוסף העוד אבי חי ולא יכלו אחיו לענות אתו כי נבהלו מפניו


הרים כדונג נמסו מלפני יהוה מלפני אדון כל הארץ


ישׂמחו וירננו לאמים כי תשׁפט עמים מישׁור ולאמים׀ בארץ תנחם סלה


הבל הבלים אמר הקוהלת הכל הבל


וראה הכהן את הנתק ביום השׁביעי והנה לא פשׂה הנתק בעור ומראהו איננו עמק מן העור וטהר אתו הכהן וכבס בגדיו וטהר


הירבה אליך תחנונים אם ידבר אליך רכות


ועשׂית מנרת זהב טהור מקשׁה תעשׂה המנורה ירכה וקנה גביעיה כפתריה ופרחיה ממנה יהיו


וידע אלמנותיו ועריהם החריב ותשׁם ארץ ומלאה מקול שׁאגתו


ונתון הלבושׁ והסוס על יד אישׁ משׂרי המלך הפרתמים והלבישׁו את האישׁ אשׁר המלך חפץ ביקרו והרכיבהו על הסוס ברחוב העיר וקראו לפניו ככה יעשׂה לאישׁ אשׁר המלך חפץ ביקרו


לא זכרו את ידו יום אשׁר פדם מני צר


ותבוא האשׁה אל שׁאול ותרא כי נבהל מאד ותאמר אליו הנה שׁמעה שׁפחתך בקולך ואשׂים נפשׁי בכפי ואשׁמע את דבריך אשׁר דברת אלי


כי בהבל בא ובחשׁך ילך ובחשׁך שׁמו יכסה


ומשׁם בארה הוא הבאר אשׁר אמר יהוה למשׁה אסף את העם ואתנה להם מים


וחמשׁ אמות כנף הכרוב האחת וחמשׁ אמות כנף הכרוב השׁנית עשׂר אמות מקצות כנפיו ועד קצות כנפיו


ויהי ממחרת ויצא העם השׂדה ויגדו לאבימלך


ועשׂית סירתיו לדשׁנו ויעיו ומזרקתיו ומזלגתיו ומחתתיו לכל כליו תעשׂה נחשׁת


ויעשׂ הרע בעיני יהוה כאשׁר עשׂה מנשׁה אביו


למה היה כאבי נצח ומכתי אנושׁה מאנה הרפא היו תהיה לי כמו אכזב מים לא נאמנו


שׁאל ויבא שׂלו ולחם שׁמים ישׂביעם


ויאמר חלילה לי מעשׂות זאת האישׁ אשׁר נמצא הגביע בידו הוא יהיה לי עבד ואתם עלו לשׁלום אל אביכם


וידבר אלי זה הלשׁכה אשׁר פניה דרך הדרום לכהנים שׁמרי משׁמרת הבית


ארור שׁכב עם חתנתו ואמר כל העם אמן


טבעו גוים בשׁחת עשׂו ברשׁת זו טמנו נלכדה רגלם


כי גדול יהוה ומהלל מאד ונורא הוא על כל אלהים


ולא סרו מצות המלך על הכהנים והלוים לכל דבר ולאצרות


ושׁבתי את שׁבות עמי ישׂראל ובנו ערים נשׁמות וישׁבו ונטעו כרמים ושׁתו את יינם ועשׂו גנות ואכלו את פריהם


זאת התורה לעלה למנחה ולחטאת ולאשׁם ולמלואים ולזבח השׁלמים


ותאמר הבכירה אל הצעירה אבינו זקן ואישׁ אין בארץ לבוא עלינו כדרך כל הארץ


בך יהוה חסיתי אל אבושׁה לעולם בצדקתך פלטני


ובא עליך רעה לא תדעי שׁחרה ותפל עליך הוה לא תוכלי כפרה ותבא עליך פתאם שׁואה לא תדעי


בני חרם אלף ושׁבעה עשׂר


שׁמעו זאת הכהנים והקשׁיבו׀ בית ישׂראל ובית המלך האזינו כי לכם המשׁפט כי פח הייתם למצפה ורשׁת פרושׂה על תבור


ויאמר דוד חי יהוה כי אם יהוה יגפנו או יומו יבוא ומת או במלחמה ירד ונספה


כי לא מחשׁבותי מחשׁבותיכם ולא דרכיכם דרכי נאם יהוה


כה אמר יהוה צבאות עוד יהיה׀ במקום הזה החרב מאין אדם ועד בהמה ובכל עריו נוה רעים מרבצים צאן


ויבא המלך מדמשׂק וירא המלך את המזבח ויקרב המלך על המזבח ויעל עליו


ואמרת לבני עמון שׁמעו דבר אדני יהוה כה אמר אדני יהוה יען אמרך האח אל מקדשׁי כי נחל ואל אדמת ישׂראל כי נשׁמה ואל בית יהודה כי הלכו בגולה


ויוציאו את אוריהו ממצרים ויבאהו אל המלך יהויקים ויכהו בחרב וישׁלך את נבלתו אל קברי בני העם


ויאמר אישׁ האלהים אל המלך אם תתן לי את חצי ביתך לא אבא עמך ולא אכל לחם ולא אשׁתה מים במקום הזה


לא בסתר דברתי במקום ארץ חשׁך לא אמרתי לזרע יעקב תהו בקשׁוני אני יהוה דבר צדק מגיד מישׁרים


ויבן את החצר הפנימית שׁלשׁה טורי גזית וטור כרתת ארזים


והנה האישׁ׀ לבשׁ הבדים אשׁר הקסת במתניו משׁיב דבר לאמר עשׂיתי כאשׁר צויתני


יראה אל עבדיך פעלך והדרך על בניהם


אבד תאבדון את כל המקמות אשׁר עבדו שׁם הגוים אשׁר אתם ירשׁים אתם את אלהיהם על ההרים הרמים ועל הגבעות ותחת כל עץ רענן


וישׁלח המלך ויאספו אליו כל זקני יהודה וירושׁלם


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


שׁתי כתפת חברת יהיה לו אל שׁני קצותיו וחבר


אם כח אבנים כחי אם בשׂרי נחושׁ


וימת יובב וימלך תחתיו חשׁם מארץ התימני


ויהי כאשׁר שׁמעו כל אויבינו ויראו כל הגוים אשׁר סביבתינו ויפלו מאד בעיניהם וידעו כי מאת אלהינו נעשׂתה המלאכה הזאת


ויאמר יהוה אלי אל תתפלל בעד העם הזה לטובה


וילך דוד משׁם וימלט אל מערת עדלם וישׁמעו אחיו וכל בית אביו וירדו אליו שׁמה


ואלה שׁמות הילדים לו בירושׁלם שׁמוע ושׁובב ונתן ושׁלמה


את כל הדבר אשׁר אנכי מצוה אתכם אתו תשׁמרו לעשׂות לא תסף עליו ולא תגרע ממנו


כי כסה פניו בחלבו ויעשׂ פימה עלי כסל


ונפצתים אישׁ אל אחיו והאבות והבנים יחדו נאם יהוה לא אחמול ולא אחוס ולא ארחם מהשׁחיתם


אבל דברים טובים נמצאו עמך כי בערת האשׁרות מן הארץ והכינות לבבך לדרשׁ האלהים


ועבר משׁם הגבול לוזה אל כתף לוזה נגבה היא בית אל וירד הגבול עטרות אדר על ההר אשׁר מנגב לבית חרון תחתון


ויגשׁו עבדיו וידברו אליו ויאמרו אבי דבר גדול הנביא דבר אליך הלוא תעשׂה ואף כי אמר אליך רחץ וטהר


ואמרת אליהם כה אמר יהוה הנני ממלא את כל ישׁבי הארץ הזאת ואת המלכים הישׁבים לדוד על כסאו ואת הכהנים ואת הנביאים ואת כל ישׁבי ירושׁלם שׁכרון


ויהי דוד לכל דרכו משׂכיל ויהוה עמו


יחדו ככפרים ישׁאגו נערו כגורי אריות


ושׁלום הוליד את חלקיה וחלקיה הוליד את עזריה


וילך אחרי אישׁ האלהים וימצאהו ישׁב תחת האלה ויאמר אליו האתה אישׁ האלהים אשׁר באת מיהודה ויאמר אני


אך ביהוה אל תמרדו ואתם אל תיראו את עם הארץ כי לחמנו הם סר צלם מעליהם ויהוה אתנו אל תיראם


ואעבר אל שׁער העין ואל ברכת המלך ואין מקום לבהמה לעבר תחתי


אבותיכם איה הם והנבאים הלעולם יחיו


חי׀ יהוה אלהיך אם ישׁ גוי וממלכה אשׁר לא שׁלח אדני שׁם לבקשׁך ואמרו אין והשׁביע את הממלכה ואת הגוי כי לא ימצאכה


ואד יעלה מן הארץ והשׁקה את כל פני האדמה


ושׁברתי בריח דמשׂק והכרתי יושׁב מבקעת און ותומך שׁבט מבית עדן וגלו עם ארם קירה אמר יהוה


ואת כל חלבו ירים ממנו והקטיר המזבחה


ויקם שׁאול וירד אל מדבר זיף ואתו שׁלשׁת אלפים אישׁ בחורי ישׂראל לבקשׁ את דוד במדבר זיף


וירד משׁה מן ההר אל העם ויקדשׁ את העם ויכבסו שׂמלתם


הוי ישׁבי חבל הים גוי כרתים דבר יהוה עליכם כנען ארץ פלשׁתים והאבדתיך מאין יושׁב


ונודע בגוים זרעם וצאצאיהם בתוך העמים כל ראיהם יכירום כי הם זרע ברך יהוה


לב אדם יחשׁב דרכו ויהוה יכין צעדו


אשׁתחוה אל היכל קדשׁך ואודה את שׁמך על חסדך ועל אמתך כי הגדלת על כל שׁמך אמרתך


למה פניך תסתיר תשׁכח ענינו ולחצנו


אמר שׁמר אתה בקר וגם לילה אם תבעיון בעיו שׁבו אתיו


וינח יהוה את הגוים האלה לבלתי הורישׁם מהר ולא נתנם ביד יהושׁע


ובין המעברות אשׁר בקשׁ יונתן לעבר על מצב פלשׁתים שׁן הסלע מהעבר מזה ושׁן הסלע מהעבר מזה ושׁם האחד בוצץ ושׁם האחד סנה


ויתר דברי אמון אשׁר עשׂה הלא הם כתובים על ספר דברי הימים למלכי יהודה


ואמרו אל זקני עירו בננו זה סורר ומרה איננו שׁמע בקלנו זולל וסבא


וראה את הנגע ביום השׁביעי כי פשׂה הנגע בבגד או בשׁתי או בערב או בעור לכל אשׁר יעשׂה העור למלאכה צרעת ממארת הנגע טמא הוא


כי אם ביהוה אלהיכם תדבקו כאשׁר עשׂיתם עד היום הזה


אלה המצות והמשׁפטים אשׁר צוה יהוה ביד משׁה אל בני ישׂראל בערבת מואב על ירדן ירחו


אם יחפץ לריב עמו לא יעננו אחת מני אלף


ונעמן שׂר צבא מלך ארם היה אישׁ גדול לפני אדניו ונשׂא פנים כי בו נתן יהוה תשׁועה לארם והאישׁ היה גבור חיל מצרע


לפי׀ רב השׁנים תרבה מקנתו ולפי מעט השׁנים תמעיט מקנתו כי מספר תבואת הוא מכר לך


ויהי ברדת משׁה מהר סיני ושׁני לחת העדת ביד משׁה ברדתו מן ההר ומשׁה לא ידע כי קרן עור פניו בדברו אתו


ועתה יראו את יהוה ועבדו אתו בתמים ובאמת והסירו את אלהים אשׁר עבדו אבותיכם בעבר הנהר ובמצרים ועבדו את יהוה


ואחרי מות יהוידע באו שׂרי יהודה וישׁתחוו למלך אז שׁמע המלך אליהם


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


בעת ההוא אמר יהוה אלי פסל לך שׁני לוחת אבנים כראשׁנים ועלה אלי ההרה ועשׂית לך ארון עץ


ויהי בערב ויקח את לאה בתו ויבא אתה אליו ויבא אליה


אתה תהיה על ביתי ועל פיך ישׁק כל עמי רק הכסא אגדל ממך


וילך מלך ישׂראל על ביתו סר וזעף ויבא שׁמרונה


מריות הוליד את אמריה ואמריה הוליד את אחיטוב


ומה הארץ אשׁר הוא ישׁב בה הטובה הוא אם רעה ומה הערים אשׁר הוא יושׁב בהנה הבמחנים אם במבצרים


תחדשׁ עדיך׀ נגדי ותרב כעשׂך עמדי חליפות וצבא עמי


ודויד בן ישׁי מלך על כל ישׂראל


ויאמר שׁאול גשׁו הלם כל פנות העם ודעו וראו במה היתה החטאת הזאת היום


זכר כי תשׂגיא פעלו אשׁר שׁררו אנשׁים


פני יהוה חלקם לא יוסיף להביטם פני כהנים לא נשׂאו זקנים לא חננו


יהודה וישׂראל רבים כחול אשׁר על הים לרב אכלים ושׁתים ושׂמחים


ענה כסיל כאולתו פן יהיה חכם בעיניו


ונקומה ונעלה בית אל ואעשׂה שׁם מזבח לאל הענה אתי ביום צרתי ויהי עמדי בדרך אשׁר הלכתי


אז יזעקו אל יהוה ולא יענה אותם ויסתר פניו מהם בעת ההיא כאשׁר הרעו מעלליהם


כי נשׂאו מבנתיהם להם ולבניהם והתערבו זרע הקדשׁ בעמי הארצות ויד השׂרים והסגנים היתה במעל הזה ראשׁונה


שׂממית בידים תתפשׂ והיא בהיכלי מלך


ולפאת ים קלעים חמשׁים באמה עמודיהם עשׂרה ואדניהם עשׂרה ווי העמדים וחשׁוקיהם כסף


והיה הנער אשׁר אמר אליה הטי נא כדך ואשׁתה ואמרה שׁתה וגם גמליך אשׁקה אתה הכחת לעבדך ליצחק ובה אדע כי עשׂית חסד עם אדני


ונכבשׁה הארץ לפני יהוה ואחר תשׁבו והייתם נקיים מיהוה ומישׂראל והיתה הארץ הזאת לכם לאחזה לפני יהוה


חמאת בקר וחלב צאן עם חלב כרים ואילים בני בשׁן ועתודים עם חלב כליות חטה ודם ענב תשׁתה חמר


כי בשׂמחה תצאו ובשׁלום תובלון ההרים והגבעות יפצחו לפניכם רנה וכל עצי השׂדה ימחאו כף


ושׁברה כשׁבר נבל יוצרים כתות לא יחמל ולא ימצא במכתתו חרשׂ לחתות אשׁ מיקוד ולחשׂף מים מגבא


כי כה אמר יהוה אלהי ישׂראל על בתי העיר הזאת ועל בתי מלכי יהודה הנתצים אל הסללות ואל החרב


ויגשׁ את פר החטאת ויסמך אהרן ובניו את ידיהם על ראשׁ פר החטאת


האתי הם מכעסים נאם יהוה הלוא אתם למען בשׁת פניהם


לב חכמים בבית אבל ולב כסילים בבית שׂמחה


ויאמר המן למלך אחשׁורושׁ ישׁנו עם אחד מפזר ומפרד בין העמים בכל מדינות מלכותך ודתיהם שׁנות מכל עם ואת דתי המלך אינם עשׂים ולמלך אין שׁוה להניחם


ואף כי היין בוגד גבר יהיר ולא ינוה אשׁר הרחיב כשׁאול נפשׁו והוא כמות ולא ישׂבע ויאסף אליו כל הגוים ויקבץ אליו כל העמים


מי יעץ זאת על צר המעטירה אשׁר סחריה שׂרים כנעניה נכבדי ארץ


על כן אלה אכלה ארץ ויאשׁמו ישׁבי בה על כן חרו ישׁבי ארץ ונשׁאר אנושׁ מזער


וישׁלח המלך את יהודי לקחת את המגלה ויקחה מלשׁכת אלישׁמע הספר ויקראה יהודי באזני המלך ובאזני כל השׂרים העמדים מעל המלך


היעשׂה לו אדם אלהים והמה לא אלהים


ויעשׂ את השׁלחן עצי שׁטים אמתים ארכו ואמה רחבו ואמה וחצי קמתו


וילך חלקיהו הכהן ואחיקם ועכבור ושׁפן ועשׂיה אל חלדה הנביאה אשׁת׀ שׁלם בן תקוה בן חרחס שׁמר הבגדים והיא ישׁבת בירושׁלם במשׁנה וידברו אליה


ויעל יהושׁע וכל ישׂראל עמו מעגלונה חברונה וילחמו עליה


תפתח ארץ ותבלע דתן ותכס על עדת אבירם


ויצף אתו זהב טהור ויעשׂ לו זר זהב סביב


ואתם לא תכרתו ברית ליושׁבי הארץ הזאת מזבחותיהם תתצון ולא שׁמעתם בקלי מה זאת עשׂיתם


ושׂמתי כסאי בעילם והאבדתי משׁם מלך ושׂרים נאם יהוה


הבנים מלקטים עצים והאבות מבערים את האשׁ והנשׁים לשׁות בצק לעשׂות כונים למלכת השׁמים והסך נסכים לאלהים אחרים למען הכעסני


ויהי בהיות יהושׁע ביריחו וישׂא עיניו וירא והנה אישׁ עמד לנגדו וחרבו שׁלופה בידו וילך יהושׁע אליו ויאמר לו הלנו אתה אם לצרינו


אם אמרי אשׁכחה שׂיחי אעזבה פני ואבליגה


ויצא הגורל השׁני לשׁמעון למטה בני שׁמעון למשׁפחותם ויהי נחלתם בתוך נחלת בני יהודה


חסד ואמת אל יעזבך קשׁרם על גרגרותיך כתבם על לוח לבך


וכל ההרים אשׁר במעדר יעדרון לא תבוא שׁמה יראת שׁמיר ושׁית והיה למשׁלח שׁור ולמרמס שׂה


על הרי ישׂראל תפול אתה וכל אגפיך ועמים אשׁר אתך לעיט צפור כל כנף וחית השׂדה נתתיך לאכלה


לא יתנו מעלליהם לשׁוב אל אלהיהם כי רוח זנונים בקרבם ואת יהוה לא ידעו


ותמר כלתו ילדה לו את פרץ ואת זרח כל בני יהודה חמשׁה


וחרשׁ לא ימצא בכל ארץ ישׂראל כי אמר פלשׁתים פן יעשׂו העברים חרב או חנית


שׁירו לו שׁיר חדשׁ היטיבו נגן בתרועה


לדוד משׂכיל אשׁרי נשׂוי פשׁע כסוי חטאה


כל הלוים בעיר הקדשׁ מאתים שׁמנים וארבעה


ולא ידעו עשׂות נכחה נאם יהוה האוצרים חמס ושׁד בארמנותיהם


ויאמר המלך אל עבדיו הלוא תדעו כי שׂר וגדול נפל היום הזה בישׂראל


ויער יהוה את רוח זרבבל בן שׁלתיאל פחת יהודה ואת רוח יהושׁע בן יהוצדק הכהן הגדול ואת רוח כל שׁארית העם ויבאו ויעשׂו מלאכה בבית יהוה צבאות אלהיהם


ויהי דבר יהוה צבאות לאמר


ופנית אל תפלת עבדך ואל תחנתו יהוה אלהי לשׁמע אל הרנה ואל התפלה אשׁר עבדך מתפלל לפניך היום


היטיבה יהוה לטובים ולישׁרים בלבותם


בשׁנת מות המלך אחז היה המשׂא הזה


אשׁרי הגבר אשׁר מלא את אשׁפתו מהם לא יבשׁו כי ידברו את אויבים בשׁער


שׁננו לשׁונם כמו נחשׁ חמת עכשׁוב תחת שׂפתימו סלה


והרשׁע כי ישׁוב מכל חטאתו אשׁר עשׂה ושׁמר את כל חקותי ועשׂה משׁפט וצדקה חיה יחיה לא ימות


וכי ירק הזב בטהור וכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב


ואמרתם על מה על כי יהוה העיד בינך ובין׀ אשׁת נעוריך אשׁר אתה בגדתה בה והיא חברתך ואשׁת בריתך


ויאמר שׁמואל את כל דברי יהוה אל העם השׁאלים מאתו מלך


וכי ימות מת עליו בפתע פתאם וטמא ראשׁ נזרו וגלח ראשׁו ביום טהרתו ביום השׁביעי יגלחנו


והלכו גוים לאורך ומלכים לנגה זרחך


לפני יהוה׀ כי בא כי בא לשׁפט הארץ ישׁפט תבל בצדק ועמים באמונתו


היסגרני בעלי קעילה בידו הירד שׁאול כאשׁר שׁמע עבדך יהוה אלהי ישׂראל הגד נא לעבדך ס ויאמר יהוה ירד


ותלד עדה לעשׂו את אליפז ובשׂמת ילדה את רעואל


מקים מעפר דל מאשׁפת ירים אביון להושׁיב עם נדיבים וכסא כבוד ינחלם כי ליהוה מצקי ארץ וישׁת עליהם תבל


והיה אדירו ממנו ומשׁלו מקרבו יצא והקרבתיו ונגשׁ אלי כי מי הוא זה ערב את לבו לגשׁת אלי נאם יהוה


כי בעיר מקלטו ישׁב עד מות הכהן הגדל ואחרי מות הכהן הגדל ישׁוב הרצח אל ארץ אחזתו


ויקשׁרו עליו עבדיו וימיתהו בביתו


אישׁ באחיהו ידבקו יתלכדו ולא יתפרדו


ויאמר מיכיהו חי יהוה כי את אשׁר יאמר יהוה אלי אתו אדבר


כי אמרתם הקים לנו יהוה נבאים בבלה


ערות אשׁת אביך לא תגלה ערות אביך הוא


ויאמר אחי בני אמי הם חי יהוה לו החיתם אותם לא הרגתי אתכם


ברוך אתה יהוה למדני חקיך


דחה דחיתני לנפל ויהוה עזרני


כי כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל הנני משׁבית מן המקום הזה לעיניכם ובימיכם קול שׂשׂון וקול שׂמחה קול חתן וקול כלה


בעצם היום הזה נמול אברהם וישׁמעאל בנו


והיו שׁתתיה מדכאים כל עשׂי שׂכר אגמי נפשׁ


וגם מקננו ילך עמנו לא תשׁאר פרסה כי ממנו נקח לעבד את יהוה אלהינו ואנחנו לא נדע מה נעבד את יהוה עד באנו שׁמה


ועתה הנה הבאתי את ראשׁית פרי האדמה אשׁר נתתה לי יהוה והנחתו לפני יהוה אלהיך והשׁתחוית לפני יהוה אלהיך


ויאמר אל השׁפטים ראו מה אתם עשׂים כי לא לאדם תשׁפטו כי ליהוה ועמכם בדבר משׁפט


וגם את הגוי אשׁר יעבדו דן אנכי ואחרי כן יצאו ברכשׁ גדול


רק לא ירבה לו סוסים ולא ישׁיב את העם מצרימה למען הרבות סוס ויהוה אמר לכם לא תספון לשׁוב בדרך הזה עוד


בן ארבעים ושׁתים שׁנה אחזיהו במלכו ושׁנה אחת מלך בירושׁלם ושׁם אמו עתליהו בת עמרי


ויאסרהו פרעה נכה ברבלה בארץ חמת במלך בירושׁלם ויתן ענשׁ על הארץ מאה ככר כסף וככר זהב


והכה דוד את הארץ ולא יחיה אישׁ ואשׁה ולקח צאן ובקר וחמרים וגמלים ובגדים וישׁב ויבא אל אכישׁ


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ביום ההוא ישׂא עליכם משׁל ונהה נהי נהיה אמר שׁדוד נשׁדנו חלק עמי ימיר איך ימישׁ לי לשׁובב שׂדינו יחלק


אל יהי לו משׁך חסד ואל יהי חונן ליתומיו


את ראשׁ יניקותיו קטף ויביאהו אל ארץ כנען בעיר רכלים שׂמו


כי החליק אליו בעיניו למצא עונו לשׂנא


ויצא מלך סדם ומלך עמרה ומלך אדמה ומלך צביים ומלך בלע הוא צער ויערכו אתם מלחמה בעמק השׂדים


ויצו משׁה את בני ישׂראל לאמר זאת הארץ אשׁר תתנחלו אתה בגורל אשׁר צוה יהוה לתת לתשׁעת המטות וחצי המטה


ולכהן מדין שׁבע בנות ותבאנה ותדלנה ותמלאנה את הרהטים להשׁקות צאן אביהן


כי לא דברתי את אבותיכם ולא צויתים ביום הוציא אותם מארץ מצרים על דברי עולה וזבח


ונח מצא חן בעיני יהוה


דבר אל בני ישׂראל לאמר נפשׁ כי תחטא בשׁגגה מכל מצות יהוה אשׁר לא תעשׂינה ועשׂה מאחת מהנה


וישׁב יהואשׁ בן יהואחז ויקח את הערים מיד בן הדד בן חזאל אשׁר לקח מיד יהואחז אביו במלחמה שׁלשׁ פעמים הכהו יואשׁ וישׁב את ערי ישׂראל


לא יבא פצוע דכא וכרות שׁפכה בקהל יהוה


ויתן לחסיל יבולם ויגיעם לארבה


ואת האיל תנתח לנתחיו ורחצת קרבו וכרעיו ונתת על נתחיו ועל ראשׁו


הירא את דבר יהוה מעבדי פרעה הניס את עבדיו ואת מקנהו אל הבתים


ואחריכן אתחבר יהושׁפט מלך יהודה עם אחזיה מלך ישׂראל הוא הרשׁיע לעשׂות


ולא זכר שׂר המשׁקים את יוסף וישׁכחהו


ויתערבו בגוים וילמדו מעשׂיהם


אם אשׂמח בפיד משׂנאי והתעררתי כי מצאו רע


וישׁמעו פלשׁתים את קול התרועה ויאמרו מה קול התרועה הגדולה הזאת במחנה העברים וידעו כי ארון יהוה בא אל המחנה


וכל הבארת אשׁר חפרו עבדי אביו בימי אברהם אביו סתמום פלשׁתים וימלאום עפר


יקנאהו בזרים בתועבת יכעיסהו


מפי עוללים׀ וינקים יסדת עז למען צורריך להשׁבית אויב ומתנקם


בעת ההיא יקראו לירושׁלם כסא יהוה ונקוו אליה כל הגוים לשׁם יהוה לירושׁלם ולא ילכו עוד אחרי שׁררות לבם הרע


אפריון עשׂה לו המלך שׁלמה מעצי הלבנון


בחברון מלך על יהודה שׁבע שׁנים ושׁשׁה חדשׁים ובירושׁלם מלך שׁלשׁים ושׁלשׁ שׁנה על כל ישׂראל ויהודה


ותעלה ותצא מרכבה ממצרים בשׁשׁ מאות כסף וסוס בחמשׁים ומאה וכן לכל מלכי החתים ולמלכי ארם בידם יצאו


והגלה את כל ירושׁלם ואת כל השׂרים ואת׀ כל גבורי החיל עשׂרה אלפים גולה וכל החרשׁ והמסגר לא נשׁאר זולת דלת עם הארץ


ויהי לו שׁלשׁים בנים רכבים על שׁלשׁים עירים ושׁלשׁים עירים להם להם יקראו׀ חות יאיר עד היום הזה אשׁר בארץ הגלעד


בית דוד כה אמר יהוה דינו לבקר משׁפט והצילו גזול מיד עושׁק פן תצא כאשׁ חמתי ובערה ואין מכבה מפני רע מעלליהם


ויאמר אליהם טמאו את הבית ומלאו את החצרות חללים צאו ויצאו והכו בעיר


האל׀ לנו אל למושׁעות וליהוה אדני למות תוצאות


ואמר אהה אדני יהוה הנה לא ידעתי דבר כי נער אנכי


ויהי נער מבית לחם יהודה ממשׁפחת יהודה והוא לוי והוא גר שׁם


ויפקד את נערי שׂרי המדינות ויהיו מאתים שׁנים ושׁלשׁים ואחריהם פקד את כל העם כל בני ישׂראל שׁבעת אלפים


ומשׁה עלה אל האלהים ויקרא אליו יהוה מן ההר לאמר כה תאמר לבית יעקב ותגיד לבני ישׂראל


עשׂרון עשׂרון לכבשׂ האחד לשׁבעת הכבשׂים


הוא שׁלמות ואחיו על כל אצרות הקדשׁים אשׁר הקדישׁ דויד המלך וראשׁי האבות לשׂרי האלפים והמאות ושׂרי הצבא


ובכל ארץ אחזתכם גאלה תתנו לארץ


ונשׂיא אחד נשׂיא אחד ממטה תקחו לנחל את הארץ


ובניהו בן יהוידע על הכרתי והפלתי ובני דויד הראשׁנים ליד המלך


הוכה כעשׂב ויבשׁ לבי כי שׁכחתי מאכל לחמי


וידבר אלהם מה משׁפט האישׁ אשׁר עלה לקראתכם וידבר אליכם את הדברים האלה


ויאמר המלך לחכמים ידעי העתים כי כן דבר המלך לפני כל ידעי דת ודין


ויקהלו היהודיים אשׁר בשׁושׁן גם ביום ארבעה עשׂר לחדשׁ אדר ויהרגו בשׁושׁן שׁלשׁ מאות אישׁ ובבזה לא שׁלחו את ידם


יעבדוך עמים וישׁתחו לך לאמים הוה גביר לאחיך וישׁתחוו לך בני אמך ארריך ארור ומברכיך ברוך


עומד על שׁנים עשׂר בקר שׁלשׁה פנים׀ צפונה ושׁלושׁה פנים׀ ימה ושׁלשׁה׀ פנים נגבה ושׁלשׁה פנים מזרחה והים עליהם מלמעלה וכל אחריהם ביתה


מעון׀ כרמל וזיף ויוטה


ותאמר להם ההרה לכו פן יפגעו בכם הרדפים ונחבתם שׁמה שׁלשׁת ימים עד שׁוב הרדפים ואחר תלכו לדרככם


ופליטי חרב ישׁבון מן ארץ מצרים ארץ יהודה מתי מספר וידעו כל שׁארית יהודה הבאים לארץ מצרים לגור שׁם דבר מי יקום ממני ומהם


אל תהי בסבאי יין בזללי בשׂר למו


אלה פקודי בני ישׂראל שׁשׁ מאות אלף ואלף שׁבע מאות ושׁלשׁים


ישׂא ברכה מאת יהוה וצדקה מאלהי ישׁעו


וחגתם אתו חג ליהוה שׁבעת ימים בשׁנה חקת עולם לדרתיכם בחדשׁ השׁביעי תחגו אתו


אם שׁוט ימית פתאם למסת נקים ילעג


וישׁמעו בני ישׂראל לאמר הנה בנו בני ראובן ובני גד וחצי שׁבט המנשׁה את המזבח אל מול ארץ כנען אל גלילות הירדן אל עבר בני ישׂראל


ויצו מלך אשׁור לאמר הליכו שׁמה אחד מהכהנים אשׁר הגליתם משׁם וילכו וישׁבו שׁם וירם את משׁפט אלהי הארץ


למימי אבתיכם סרתם מחקי ולא שׁמרתם שׁובו אלי ואשׁובה אליכם אמר יהוה צבאות ואמרתם במה נשׁוב


וירחץ את הקרב ואת הכרעים ויקטר על העלה המזבחה


ויתן לפני ארון יהוה מן הלוים משׁרתים ולהזכיר ולהודות ולהלל ליהוה אלהי ישׂראל


ויגל כמים משׁפט וצדקה כנחל איתן


וינסו וימרו את אלהים עליון ועדותיו לא שׁמרו


וידבר משׁה אל יהוה לאמר


הוקם את דברי יהונדב בן רכב אשׁר צוה את בניו לבלתי שׁתות יין ולא שׁתו עד היום הזה כי שׁמעו את מצות אביהם ואנכי דברתי אליכם השׁכם ודבר ולא שׁמעתם אלי


ויאמר משׁה אל יהוה לא יוכל העם לעלת אל הר סיני כי אתה העדתה בנו לאמר הגבל את ההר וקדשׁתו


למען אחי ורעי אדברה נא שׁלום בך


ושׁבר פשׁעים וחטאים יחדו ועזבי יהוה יכלו


ויאהב יצחק את עשׂו כי ציד בפיו ורבקה אהבת את יעקב


והוא ישׁקט׀ ומי ירשׁע ויסתר פנים ומי ישׁורנו ועל גוי ועל אדם יחד


ועל ידו עדן ומנימן וישׁוע ושׁמעיהו אמריהו ושׁכניהו בערי הכהנים באמונה לתת לאחיהם במחלקות כגדול כקטן


וזאת לכם האות נאם יהוה כי פקד אני עליכם במקום הזה למען תדעו כי קום יקומו דברי עליכם לרעה


וישׁכון׀ ערים נכחדות בתים לא ישׁבו למו אשׁר התעתדו לגלים


ויקרא דוד אל העם ואל אבנר בן נר לאמר הלוא תענה אבנר ויען אבנר ויאמר מי אתה קראת אל המלך


ויתרצצו הבנים בקרבה ותאמר אם כן למה זה אנכי ותלך לדרשׁ את יהוה


ומבני בגוי עותי וזבוד ועמו שׁבעים הזכרים


תן להם יהוה מה תתן תן להם רחם משׁכיל ושׁדים צמקים


ונתתי להם לב אחד ודרך אחד ליראה אותי כל הימים לטוב להם ולבניהם אחריהם


עזי וזמרת יה ויהי לי לישׁועה זה אלי ואנוהו אלהי אבי וארממנהו


אל יאמן בשׁו נתעה כי שׁוא תהיה תמורתו


והימים אשׁר הלכנו׀ מקדשׁ ברנע עד אשׁר עברנו את נחל זרד שׁלשׁים ושׁמנה שׁנה עד תם כל הדור אנשׁי המלחמה מקרב המחנה כאשׁר נשׁבע יהוה להם


אני מלאה הלכתי וריקם השׁיבני יהוה למה תקראנה לי נעמי ויהוה ענה בי ושׁדי הרע לי


כי סבבוני כלבים עדת מרעים הקיפוני כארי ידי ורגלי


ויהי בחדשׁ הראשׁון בשׁנה השׁנית באחד לחדשׁ הוקם המשׁכן


גדול אדונינו ורב כח לתבונתו אין מספר


ויאמר ירמיהו אל צדקיהו כה אמר יהוה אלהי צבאות אלהי ישׂראל אם יצא תצא אל שׂרי מלך בבל וחיתה נפשׁך והעיר הזאת לא תשׂרף באשׁ וחיתה אתה וביתך


האינך ראה מה המה עשׂים בערי יהודה ובחצות ירושׁלם


ורגמהו כל אנשׁי עירו באבנים ומת ובערת הרע מקרבך וכל ישׂראל ישׁמעו ויראו


וילך דויד הלוך וגדול ויהוה צבאות עמו


ומשׁפט בא אל ארץ המישׁר אל חלון ואל יהצה ועל מופעת


צדקה תצר תם דרך ורשׁעה תסלף חטאת


עד כל ימי הארץ זרע וקציר וקר וחם וקיץ וחרף ויום ולילה לא ישׁבתו


ולבני הפילגשׁים אשׁר לאברהם נתן אברהם מתנת וישׁלחם מעל יצחק בנו בעודנו חי קדמה אל ארץ קדם


ויהי כשׁמעכם את הקול מתוך החשׁך וההר בער באשׁ ותקרבון אלי כל ראשׁי שׁבטיכם וזקניכם


וייראו׀ ישׁבי קצות מאותתיך מוצאי בקר וערב תרנין


ועשׂה הכהן את החטאת וכפר על המטהר מטמאתו ואחר ישׁחט את העלה


בערב׀ היא באה ובבקר היא שׁבה אל בית הנשׁים שׁני אל יד שׁעשׁגז סריס המלך שׁמר הפילגשׁים לא תבוא עוד אל המלך כי אם חפץ בה המלך ונקראה בשׁם


והר סיני עשׁן כלו מפני אשׁר ירד עליו יהוה באשׁ ויעל עשׁנו כעשׁן הכבשׁן ויחרד כל ההר מאד


מלוך חרם בענה


עד מתי עצל׀ תשׁכב מתי תקום משׁנתך


ויהי׀ ככלות שׁלמה להתפלל אל יהוה את כל התפלה והתחנה הזאת קם מלפני מזבח יהוה מכרע על ברכיו וכפיו פרשׂות השׁמים


אשׁר עשׂה דוד את הישׁר בעיני יהוה ולא סר מכל אשׁר צוהו כל ימי חייו רק בדבר אוריה החתי


וילכו כל העם לאכל ולשׁתות ולשׁלח מנות ולעשׂות שׂמחה גדולה כי הבינו בדברים אשׁר הודיעו להם


כרתו יערה נאם יהוה כי לא יחקר כי רבו מארבה ואין להם מספר


נסו ואין רדף רשׁע וצדיקים ככפיר יבטח


יודע יהוה ימי תמימם ונחלתם לעולם תהיה


לשׁמע אנקת אסיר לפתח בני תמותה


ויאמר שׂרי סכות הכף זבח וצלמנע עתה בידך כי נתן לצבאך לחם


אם אמנע מחפץ דלים ועיני אלמנה אכלה


ויקם יהוה את דברו אשׁר דבר ואקם תחת דוד אבי ואשׁב על כסא ישׂראל כאשׁר דבר יהוה ואבנה הבית לשׁם יהוה אלהי ישׂראל


ויאמרו האנשׁים אל לוט עד מי לך פה חתן ובניך ובנתיך וכל אשׁר לך בעיר הוצא מן המקום


אין כהה לשׁברך נחלה מכתך כל׀ שׁמעי שׁמעך תקעו כף עליך כי על מי לא עברה רעתך תמיד


ויאמר אלי אל תירא דניאל כי׀ מן היום הראשׁון אשׁר נתת את לבך להבין ולהתענות לפני אלהיך נשׁמעו דבריך ואני באתי בדבריך


והארץ חנפה תחת ישׁביה כי עברו תורת חלפו חק הפרו ברית עולם


מעט מעט אגרשׁנו מפניך עד אשׁר תפרה ונחלת את הארץ


ותתן אתת ומפתים בפרעה ובכל עבדיו ובכל עם ארצו כי ידעת כי הזידו עליהם ותעשׂ לך שׁם כהיום הזה


והיה ראשׁיתך מצער ואחריתך ישׂגה מאד


וישׁכב יהושׁפט עם אבתיו ויקבר עם אבתיו בעיר דוד אביו וימלך יהורם בנו תחתיו


וכל העמק הפגרים׀ והדשׁן וכל השׁרמות עד נחל קדרון עד פנת שׁער הסוסים מזרחה קדשׁ ליהוה לא ינתשׁ ולא יהרס עוד לעולם


ויתן אותם לרחמים לפני כל שׁוביהם


הן אראלם צעקו חצה מלאכי שׁלום מר יבכיון


חנני אלהים׀ חנני כי בך חסיה נפשׁי ובצל כנפיך אחסה עד יעבר הוות


ויסגר לברד בעירם ומקניהם לרשׁפים


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


בן אדם האנשׁים האלה העלו גלוליהם על לבם ומכשׁול עונם נתנו נכח פניהם האדרשׁ אדרשׁ להם


ידין בגוים מלא גויות מחץ ראשׁ על ארץ רבה


מדוע משׁדי לא נצפנו עתים וידעו לא חזו ימיו


כי יחדו׀ בקר למו צלמות כי יכיר בלהות צלמות


וידבר אלהים אל משׁה ויאמר אליו אני יהוה


והכרתי את ישׂראל מעל פני האדמה אשׁר נתתי להם ואת הבית אשׁר הקדשׁתי לשׁמי אשׁלח מעל פני והיה ישׂראל למשׁל ולשׁנינה בכל העמים


שׁוקיו עמודי שׁשׁ מיסדים על אדני פז מראהו כלבנון בחור כארזים


הלוא יתעו חרשׁי רע וחסד ואמת חרשׁי טוב


ונאמר נעשׂה נא לנו לבנות את המזבח לא לעולה ולא לזבח


רק הבמות לא סרו עוד העם מזבחים ומקטרים בבמות


ויאמר אי זה הדרך נעלה ויאמר דרך מדבר אדום


וכי ירדף גאל הדם אחריו ולא יסגרו את הרצח בידו כי בבלי דעת הכה את רעהו ולא שׂנא הוא לו מתמול שׁלשׁום


ותוצא הארץ דשׁא עשׂב מזריע זרע למינהו ועץ עשׂה פרי אשׁר זרעו בו למינהו וירא אלהים כי טוב


ואת חומת ירושׁלם סביב נתצו כל חיל כשׂדים אשׁר רב טבחים


וידבר יהוה אל משׁה לאמר


עקב הלב מכל ואנשׁ הוא מי ידענו


ביד אלעשׂה בן שׁפן וגמריה בן חלקיה אשׁר שׁלח צדקיה מלך יהודה אל נבוכדנאצר מלך בבל בבלה לאמר


כל חלב יצהר וכל חלב תירושׁ ודגן ראשׁיתם אשׁר יתנו ליהוה לך נתתים


ולא שׁמעו ולא הטו את אזנם לשׁוב מרעתם לבלתי קטר לאלהים אחרים


ואמרתם מדע לא נשׂא הבן בעון האב והבן משׁפט וצדקה עשׂה את כל חקותי שׁמר ויעשׂה אתם חיה יחיה


בן תחת בן אסיר בן אביסף בן קרח


והוא העביר את בניו באשׁ בגי בן הנם ועונן ונחשׁ וכשׁף ועשׂה אוב וידעוני הרבה לעשׂות הרע בעיני יהוה להכעיסו


ונעמן ואחיה וגרא הוא הגלם והוליד את עזא ואת אחיחד


ויהי באחת עשׂרה שׁנה בשׁלישׁי באחד לחדשׁ היה דבר יהוה אלי לאמר


ויתן יהוה גם אותה ביד ישׂראל ואת מלכה ויכה לפי חרב ואת כל הנפשׁ אשׁר בה לא השׁאיר בה שׂריד ויעשׂ למלכה כאשׁר עשׂה למלך יריחו


ואת היבוסי ואת האמרי ואת הגרגשׁי


ותכלת וארגמן ותולעת שׁני ושׁשׁ ועזים


קויתי יהוה קותה נפשׁי ולדברו הוחלתי


כי ימצא בקרבך באחד שׁעריך אשׁר יהוה אלהיך נתן לך אישׁ או אשׁה אשׁר יעשׂה את הרע בעיני יהוה אלהיך לעבר בריתו


ויכר יהודה ויאמר צדקה ממני כי על כן לא נתתיה לשׁלה בני ולא יסף עוד לדעתה


על כן אמרתי שׁעו מני אמרר בבכי אל תאיצו לנחמני על שׁד בת עמי


תחי נפשׁי ותהללך ומשׁפטך יעזרני


ונדב בן ירבעם מלך על ישׂראל בשׁנת שׁתים לאסא מלך יהודה וימלך על ישׂראל שׁנתים


מן הממלכות תהיה שׁפלה ולא תתנשׂא עוד על הגוים והמעטתים לבלתי רדות בגוים


ויט שׁמים וירד וערפל תחת רגליו


ואהוד׀ בא אליו והוא ישׁב בעלית המקרה אשׁר לו לבדו ויאמר אהוד דבר אלהים לי אליך ויקם מעל הכסא


ויאמר המלך לאסתר גם ביום השׁני במשׁתה היין מה שׁאלתך אסתר המלכה ותנתן לך ומה בקשׁתך עד חצי המלכות ותעשׂ


מקנה השׂדה והמערה אשׁר בו מאת בני חת


ודויד אז במצודה ונציב פלשׁתים אז בבית לחם


תחת שׂנואה כי תבעל ושׁפחה כי תירשׁ גברתה


לץ היין המה שׁכר וכל שׁגה בו לא יחכם


עצמיו אפיקי נחושׁה גרמיו כמטיל ברזל


ואשׁקלה על ידם כסף ככרים שׁשׁ מאות וחמשׁים וכלי כסף מאה לככרים זהב מאה ככר


ויקם יואב ויבא אל אבשׁלום הביתה ויאמר אליו למה הציתו עבדך את החלקה אשׁר לי באשׁ


טוב לשׁמע גערת חכם מאישׁ שׁמע שׁיר כסילים


קחנו ועיניך שׂים עליו ואל תעשׂ לו מאומה רע כי אם כאשׁר ידבר אליך כן עשׂה עמו


והקמתי את כסא ממלכתך על ישׂראל לעלם כאשׁר דברתי על דוד אביך לאמר לא יכרת לך אישׁ מעל כסא ישׂראל


ויעשׂ לו מסגרת טפח סביב ויעשׂ זר זהב למסגרתו סביב


ויאמר משׁה אל אהרן אמר אל כל עדת בני ישׂראל קרבו לפני יהוה כי שׁמע את תלנתיכם


לשׁמע על דברי עבדי הנבאים אשׁר אנכי שׁלח אליכם והשׁכם ושׁלח ולא שׁמעתם


ותלד זלפה שׁפחת לאה בן שׁני ליעקב


נלכה נא עד הירדן ונקחה משׁם אישׁ קורה אחת ונעשׂה לנו שׁם מקום לשׁבת שׁם ויאמר לכו


ביום ההוא תתעלפנה הבתולת היפות והבחורים בצמא


מהר ענני׀ יהוה כלתה רוחי אל תסתר פניך ממני ונמשׁלתי עם ירדי בור


וישׁסע דוד את אנשׁיו בדברים ולא נתנם לקום אל שׁאול ושׁאול קם מהמערה וילך בדרך


על כן אמאס ונחמתי על עפר ואפר


וידעו כל הקהל הזה כי לא בחרב ובחנית יהושׁיע יהוה כי ליהוה המלחמה ונתן אתכם בידנו


קול פחדים באזניו בשׁלום שׁודד יבואנו


ואפרים לא הורישׁ את הכנעני היושׁב בגזר וישׁב הכנעני בקרבו בגזר


ולישׁמעאל שׁמעתיך הנה׀ ברכתי אתו והפריתי אתו והרביתי אתו במאד מאד שׁנים עשׂר נשׂיאם יוליד ונתתיו לגוי גדול


ויאמר יהוה אל משׁה קח לך את יהושׁע בן נון אישׁ אשׁר רוח בו וסמכת את ידך עליו


ויהי כעברם ואליהו אמר אל אלישׁע שׁאל מה אעשׂה לך בטרם אלקח מעמך ויאמר אלישׁע ויהי נא פי שׁנים ברוחך אלי


מי לי בשׁמים ועמך לא חפצתי בארץ


ויתנו לו שׁבעים כסף מבית בעל ברית וישׂכר בהם אבימלך אנשׁים ריקים ופחזים וילכו אחריו


לכן עתה יגלו בראשׁ גלים וסר מרזח סרוחים


סורו מני דרך הטו מני ארח השׁביתו מפנינו את קדושׁ ישׂראל


ותהר עוד ותלד בת ויאמר לו קרא שׁמה לא רחמה כי לא אוסיף עוד ארחם את בית ישׂראל כי נשׂא אשׂא להם


ויקח גדעון עשׂרה אנשׁים מעבדיו ויעשׂ כאשׁר דבר אליו יהוה ויהי כאשׁר ירא את בית אביו ואת אנשׁי העיר מעשׂות יומם ויעשׂ לילה


לשׁמר מזמות ודעת שׂפתיך ינצרו


כן ארחות כל שׁכחי אל ותקות חנף תאבד


וכי תחדל לנדר לא יהיה בך חטא


ויעשׂ ללאת חמשׁים על שׂפת היריעה הקיצנה במחברת וחמשׁים ללאת עשׂה על שׂפת היריעה החברת השׁנית


מן בני הלוי ארבעת אלפים ושׁשׁ מאות


והתנחלתם אתם לבניכם אחריכם לרשׁת אחזה לעלם בהם תעבדו ובאחיכם בני ישׂראל אישׁ באחיו לא תרדה בו בפרך


ואלעזר בן אהרן לקח לו מבנות פוטיאל לו לאשׁה ותלד לו את פינחס אלה ראשׁי אבות הלוים למשׁפחתם


נגיד חסר תבונות ורב מעשׁקות שׂנאי בצע יאריך ימים


הבאת עד נבכי ים ובחקר תהום התהלכת


כי ברב חלמות והבלים ודברים הרבה כי את האלהים ירא


ויהי כדבר אישׁ האלהים אל המלך לאמר סאתים שׂערים בשׁקל וסאה סלת בשׁקל יהיה כעת מחר בשׁער שׁמרון


והוא׀ מדבר עמם והנה אישׁ הבנים עולה גלית הפלשׁתי שׁמו מגת ממערות פלשׁתים וידבר כדברים האלה וישׁמע דוד


וייראו האנשׁים יראה גדולה ויאמרו אליו מה זאת עשׂית כי ידעו האנשׁים כי מלפני יהוה הוא ברח כי הגיד להם


דרשׁו מעל ספר יהוה וקראו אחת מהנה לא נעדרה אשׁה רעותה לא פקדו כי פי הוא צוה ורוחו הוא קבצן


דבר׀ אל בני ישׂראל וקח מאתם מטה מטה לבית אב מאת כל נשׂיאהם לבית אבתם שׁנים עשׂר מטות אישׁ את שׁמו תכתב על מטהו


ויקם בלק בן צפור מלך מואב וילחם בישׂראל וישׁלח ויקרא לבלעם בן בעור לקלל אתכם


ולזבח השׁלמים בקר שׁנים אילם חמשׁה עתדים חמשׁה כבשׂים בני שׁנה חמשׁה זה קרבן אליאב בן חלן


ויאסף דויד את בני אהרן ואת הלוים


ואלה תלדות עשׂו הוא אדום


בן אדם שׂים פניך דרך תימנה והטף אל דרום והנבא אל יער השׂדה נגב


וישׁכב עזריה עם אבתיו ויקברו אתו עם אבתיו בעיר דוד וימלך יותם בנו תחתיו


ואישׁ ישׂראל נגשׂ ביום ההוא ויאל שׁאול את העם לאמר ארור האישׁ אשׁר יאכל לחם עד הערב ונקמתי מאיבי ולא טעם כל העם לחם


ויאמר אל בלק התיצב כה על עלתך ואנכי אקרה כה


ויאמר לה מלאך יהוה הרבה ארבה את זרעך ולא יספר מרב


כה אמר אדני יהוה והיה׀ ביום ההוא יעלו דברים על לבבך וחשׁבת מחשׁבת רעה


רק הבמות לא סרו עוד העם מזבחים ומקטרים בבמות


ויקח את כל החלב אשׁר על הקרב ואת יתרת הכבד ואת שׁתי הכלית ואת חלבהן ויקטר משׁה המזבחה


ויהי דבר יהוה אלי לאמר


ויאמר אליו לא לבי הלך כאשׁר הפך אישׁ מעל מרכבתו לקראתך העת לקחת את הכסף ולקחת בגדים וזיתים וכרמים וצאן ובקר ועבדים ושׁפחות


וידבר אליו לאמר אם היום תהיה עבד לעם הזה ועבדתם ועניתם ודברת אליהם דברים טובים והיו לך עבדים כל הימים


אנה יהוה זכר נא את אשׁר התהלכתי לפניך באמת ובלבב שׁלם והטוב בעיניך עשׂיתי ויבך חזקיהו בכי גדול


ותבער אשׁ בעדתם להבה תלהט רשׁעים


ואלה תלדות עשׂו אבי אדום בהר שׂעיר


ויבא יוסף ויגד לפרעה ויאמר אבי ואחי וצאנם ובקרם וכל אשׁר להם באו מארץ כנען והנם בארץ גשׁן


ובא אהרן ובניו בנסע המחנה והורדו את פרכת המסך וכסו בה את ארן העדת


ויעמד עזרא הספר על מגדל עץ אשׁר עשׂו לדבר ויעמד אצלו מתתיה ושׁמע ועניה ואוריה וחלקיה ומעשׂיה על ימינו ומשׂמאלו פדיה ומישׁאל ומלכיה וחשׁם וחשׁבדנה זכריה משׁלם


אלה בני בלהה אשׁר נתן לבן לרחל בתו ותלד את אלה ליעקב כל נפשׁ שׁבעה


כה אמר יהוה רד בית מלך יהודה ודברת שׁם את הדבר הזה


ויחזיאל בן זכריהו בן בניה בן יעיאל בן מתניה הלוי מן בני אסף היתה עליו רוח יהוה בתוך הקהל


וידעו בית ישׂראל כי אני יהוה אלהיהם מן היום ההוא והלאה


ויהי כאשׁר מת גדעון וישׁובו בני ישׂראל ויזנו אחרי הבעלים וישׂימו להם בעל ברית לאלהים


מזבלון יוצאי צבא ערכי מלחמה בכל כלי מלחמה חמשׁים אלף ולעדר בלא לב ולב


ויאמר דוד היסגרו בעלי קעילה אתי ואת אנשׁי ביד שׁאול ויאמר יהוה יסגירו


ובאת שׁמה וראה שׁם יהוא בן יהושׁפט בן נמשׁי ובאת והקמתו מתוך אחיו והביאת אתו חדר בחדר


שׁפטני כצדקך יהוה אלהי ואל ישׂמחו לי


נאם פשׁע לרשׁע בקרב לבי אין פחד אלהים לנגד עיניו


ויאמר אלהם לא כי ערות הארץ באתם לראות


יהוה אלהיך בקרבך גבור יושׁיע ישׂישׂ עליך בשׂמחה יחרישׁ באהבתו יגיל עליך ברנה


אלה וכחשׁ ורצח וגנב ונאף פרצו ודמים בדמים נגעו


ויבאו את ארון יהוה ויצגו אתו במקומו בתוך האהל אשׁר נטה לו דוד ויעל דוד עלות לפני יהוה ושׁלמים


ותצא את עמך את ישׂראל מארץ מצרים באתות ובמופתים וביד חזקה ובאזרוע נטויה ובמורא גדול


קול יללת הרעים כי שׁדדה אדרתם קול שׁאגת כפירים כי שׁדד גאון הירדן


להסיר אדם מעשׂה וגוה מגבר יכסה


וכל זר לא יאכל קדשׁ תושׁב כהן ושׂכיר לא יאכל קדשׁ


ועתה בנים שׁמעו לי ואל תסורו מאמרי פי


גם שׂכריה בקרבה כעגלי מרבק כי גם המה הפנו נסו יחדיו לא עמדו כי יום אידם בא עליהם עת פקדתם


וימצאו בני אלעזר רבים לראשׁי הגברים מן בני איתמר ויחלקום לבני אלעזר ראשׁים לבית אבות שׁשׁה עשׂר ולבני איתמר לבית אבותם שׁמונה


ועוד ראיתי תחת השׁמשׁ מקום המשׁפט שׁמה הרשׁע ומקום הצדק שׁמה הרשׁע


רב אכל ניר ראשׁים וישׁ נספה בלא משׁפט


דרך שׁקר הסר ממני ותורתך חנני


ימטר על רשׁעים פחים אשׁ וגפרית ורוח זלעפות מנת כוסם


כי אתה עשׂית בסתר ואני אעשׂה את הדבר הזה נגד כל ישׂראל ונגד השׁמשׁ


וכל׀ הולך על כפיו בכל החיה ההלכת על ארבע טמאים הם לכם כל הנגע בנבלתם יטמא עד הערב


אם בחקתי תלכו ואת מצותי תשׁמרו ועשׂיתם אתם


ויחי שׁת אחרי הולידו את אנושׁ שׁבע שׁנים ושׁמנה מאות שׁנה ויולד בנים ובנות


על פי יהוה פקד אותם ביד משׁה אישׁ אישׁ על עבדתו ועל משׂאו ופקדיו אשׁר צוה יהוה את משׁה


אני אל אלהים אקרא ויהוה יושׁיעני


להורת ביום הטמא וביום הטהר זאת תורת הצרעת


ואתה בן אדם צפה נתתיך לבית ישׂראל ושׁמעת מפי דבר והזהרת אתם ממני


שׁפך דם האדם באדם דמו ישׁפך כי בצלם אלהים עשׂה את האדם


וישׂר אל מלאך ויכל בכה ויתחנן לו בית אל ימצאנו ושׁם ידבר עמנו


וקורא בן ימנה הלוי השׁוער למזרחה על נדבות האלהים לתת תרומת יהוה וקדשׁי הקדשׁים


פיה פתחה בחכמה ותורת חסד על לשׁונה


אם ישׁך הנחשׁ בלוא לחשׁ ואין יתרון לבעל הלשׁון


ויתן אדני בידו את יהויקים מלך יהודה ומקצת כלי בית האלהים ויביאם ארץ שׁנער בית אלהיו ואת הכלים הביא בית אוצר אלהיו


בחקתיך אשׁתעשׁע לא אשׁכח דברך


הוה על הוה תבוא ושׁמעה אל שׁמועה תהיה ובקשׁו חזון מנביא ותורה תאבד מכהן ועצה מזקנים


ויצעק משׁה אל יהוה לאמר מה אעשׂה לעם הזה עוד מעט וסקלני


כה אמר כורשׁ׀ מלך פרס כל ממלכות הארץ נתן לי יהוה אלהי השׁמים והוא פקד עלי לבנות לו בית בירושׁלם אשׁר ביהודה מי בכם מכל עמו יהוה אלהיו עמו ויעל


וכל הטף בנשׁים אשׁר לא ידעו משׁכב זכר החיו לכם


ויאמר ויעמד רוח סערה ותרומם גליו ׆


וישׂם דויד בארם דרמשׂק ויהי ארם לדויד עבדים נשׂאי מנחה ויושׁע יהוה לדויד בכל אשׁר הלך


ואהיה תמים לו ואשׁתמרה מעוני


ולא עצר כח ירבעם עוד בימי אביהו ויגפהו יהוה וימת


אהב טהור לב חן שׂפתיו רעהו מלך


אזכיר׀ רהב ובבל לידעי הנה פלשׁת וצור עם כושׁ זה ילד שׁם


ויקבץ את הכהנים והלוים ויאמר להם צאו לערי יהודה וקבצו מכל ישׂראל כסף לחזק׀ את בית אלהיכם מדי שׁנה בשׁנה ואתם תמהרו לדבר ולא מהרו הלוים


לאחד ועשׂרים להותיר בניו ואחיו שׁנים עשׂר


לא יבא עמוני ומואבי בקהל יהוה גם דור עשׂירי לא יבא להם בקהל יהוה עד עולם


ויאמר קנא קנאתי ליהוה׀ אלהי צבאות כי עזבו בריתך בני ישׂראל את מזבחתיך הרסו ואת נביאיך הרגו בחרב ואותר אני לבדי ויבקשׁו את נפשׁי לקחתה


כי הוא ידע מתי שׁוא וירא און ולא יתבונן


מאור עינים ישׂמח לב שׁמועה טובה תדשׁן עצם


אי זה הדרך יחלק אור יפץ קדים עלי ארץ


והית נבלת איזבל כדמן על פני השׂדה בחלק יזרעאל אשׁר לא יאמרו זאת איזבל


ויסב המלך את פניו ויברך את כל קהל ישׂראל וכל קהל ישׂראל עומד


לכן הנבא על אדמת ישׂראל ואמרת להרים ולגבעות לאפיקים ולגאיות כה אמר׀ אדני יהוה הנני בקנאתי ובחמתי דברתי יען כלמת גוים נשׂאתם


ושׁללו חילך ובזזו רכלתך והרסו חומותיך ובתי חמדתך יתצו ואבניך ועציך ועפרך בתוך מים ישׂימו


כה׀ אמר יהוה הנה מים עלים מצפון והיו לנחל שׁוטף וישׁטפו ארץ ומלואה עיר וישׁבי בה וזעקו האדם והילל כל יושׁב הארץ


כי אם ישׁ אחרית ותקותך לא תכרת


וילך אחריהם הושׁעיה וחצי שׂרי יהודה


פי ידבר חכמות והגות לבי תבונות


כי תפגע שׁור איבך או חמרו תעה השׁב תשׁיבנו לו


כי יודע יהוה דרך צדיקים ודרך רשׁעים תאבד


כי כהר פרצים יקום יהוה כעמק בגבעון ירגז לעשׂות מעשׂהו זר מעשׂהו ולעבד עבדתו נכריה עבדתו


ואמרת שׁמעו דבר יהוה מלכי יהודה וישׁבי ירושׁלם כה אמר יהוה צבאות אלהי ישׂראל הנני מביא רעה על המקום הזה אשׁר כל שׁמעה תצלנה אזניו


שׁני שׁדיך כשׁני עפרים תאומי צביה הרועים בשׁושׁנים


לא אעשׂה חרון אפי לא אשׁוב לשׁחת אפרים כי אל אנכי ולא אישׁ בקרבך קדושׁ ולא אבוא בעיר


כי ישׁבו אחים יחדו ומת אחד מהם ובן אין לו לא תהיה אשׁת המת החוצה לאישׁ זר יבמה יבא עליה ולקחה לו לאשׁה ויבמה


ישׁב בסתר עליון בצל שׁדי יתלונן


עבדך אני הבינני ואדעה עדתיך


שׁבע פרת הטבת שׁבע שׁנים הנה ושׁבע השׁבלים הטבת שׁבע שׁנים הנה חלום אחד הוא


הלא טוב אבנה ופרפר נהרות דמשׂק מכל מימי ישׂראל הלא ארחץ בהם וטהרתי ויפן וילך בחמה


ויאמר המלך אל ציבא מה אלה לך ויאמר ציבא החמורים לבית המלך לרכב ולהלחם והקיץ לאכול הנערים והיין לשׁתות היעף במדבר


ואת שׁם קדשׁי אודיע בתוך עמי ישׂראל ולא אחל את שׁם קדשׁי עוד וידעו הגוים כי אני יהוה קדושׁ בישׂראל


צנים פחים בדרך עקשׁ שׁומר נפשׁו ירחק מהם


אם אלך׀ בקרב צרה תחיני על אף איבי תשׁלח ידך ותושׁיעני ימינך


ואנכי הסתר אסתיר פני ביום ההוא על כל הרעה אשׁר עשׂה כי פנה אל אלהים אחרים


וגם אני נתתי אתכם נבזים ושׁפלים לכל העם כפי אשׁר אינכם שׁמרים את דרכי ונשׂאים פנים בתורה


ואלה ראשׁי המדינה אשׁר ישׁבו בירושׁלם ובערי יהודה ישׁבו אישׁ באחזתו בעריהם ישׂראל הכהנים והלוים והנתינים ובני עבדי שׁלמה


והיתה מסלה לשׁאר עמו אשׁר ישׁאר מאשׁור כאשׁר היתה לישׂראל ביום עלתו מארץ מצרים


ויאמר יהוה אל משׁה במדין לך שׁב מצרים כי מתו כל האנשׁים המבקשׁים את נפשׁך


זכר עדתך׀ קנית קדם גאלת שׁבט נחלתך הר ציון זה׀ שׁכנת בו


ויקרא צפניה הכהן את הספר הזה באזני ירמיהו הנביא


ולא הסיר דויד את הארון אליו אל עיר דויד ויטהו אל בית עבד אדם הגתי


ועתה שׁמעי זאת עדינה היושׁבת לבטח האמרה בלבבה אני ואפסי עוד לא אשׁב אלמנה ולא אדע שׁכול


ותבא אביגיל׀ אל נבל והנה לו משׁתה בביתו כמשׁתה המלך ולב נבל טוב עליו והוא שׁכר עד מאד ולא הגידה לו דבר קטן וגדול עד אור הבקר


ואני לא אצתי׀ מרעה אחריך ויום אנושׁ לא התאויתי אתה ידעת מוצא שׂפתי נכח פניך היה


אשׁר צוה יהוה את משׁה בהר סיני ביום צותו את בני ישׂראל להקריב את קרבניהם ליהוה במדבר סיני


מואב׀ סיר רחצי על אדום אשׁליך נעלי עלי פלשׁת אתרועע


יורם בנו אחזיהו בנו יואשׁ בנו


ויאמר יהוה אל משׁה נטה ידך על ארץ מצרים בארבה ויעל על ארץ מצרים ויאכל את כל עשׂב הארץ את כל אשׁר השׁאיר הברד


ותקח צפרה צר ותכרת את ערלת בנה ותגע לרגליו ותאמר כי חתן דמים אתה לי


ואשׁה אשׁר ישׁכב אישׁ אתה שׁכבת זרע ורחצו במים וטמאו עד הערב


וייראו האנשׁים כי הובאו בית יוסף ויאמרו על דבר הכסף השׁב באמתחתינו בתחלה אנחנו מובאים להתגלל עלינו ולהתנפל עלינו ולקחת אתנו לעבדים ואת חמרינו


וספרת לך שׁבע שׁבתת שׁנים שׁבע שׁנים שׁבע פעמים והיו לך ימי שׁבע שׁבתת השׁנים תשׁע וארבעים שׁנה


והביאותים אל הר קדשׁי ושׂמחתים בבית תפלתי עולתיהם וזבחיהם לרצון על מזבחי כי ביתי בית תפלה יקרא לכל העמים


לא הניח אדם לעשׁקם ויוכח עליהם מלכים


ויאמר יהוה אל משׁה נטה את ידך על הים וישׁבו המים על מצרים על רכבו ועל פרשׁיו


ויהי ביום דבר יהוה אל משׁה בארץ מצרים


ותשׁכח כי רגל תזורה וחית השׂדה תדושׁה


המקריב את דם השׁלמים ואת החלב מבני אהרן לו תהיה שׁוק הימין למנה


ויגשׁו ראשׁי אבות הלוים אל אלעזר הכהן ואל יהושׁע בן נון ואל ראשׁי אבות המטות לבני ישׂראל


לשׁפופם משׁפחת השׁופמי לחופם משׁפחת החופמי


כי אז אהפך אל עמים שׂפה ברורה לקרא כלם בשׁם יהוה לעבדו שׁכם אחד


ותלד אשׁת גלעד לו בנים ויגדלו בני האשׁה ויגרשׁו את יפתח ויאמרו לו לא תנחל בבית אבינו כי בן אשׁה אחרת אתה


ויתר דברי אמציהו הלא הם כתובים על ספר דברי הימים למלכי יהודה


ושׂמתי אני את פני באישׁ ההוא ובמשׁפחתו והכרתי אתו ואת׀ כל הזנים אחריו לזנות אחרי המלך מקרב עמם


על כל דבר פשׁע על שׁור על חמור על שׂה על שׂלמה על כל אבדה אשׁר יאמר כי הוא זה עד האלהים יבא דבר שׁניהם אשׁר ירשׁיען אלהים ישׁלם שׁנים לרעהו


משׂא בערב ביער בערב תלינו ארחות דדנים


וזכרת כי עבד היית במצרים ויפדך יהוה אלהיך משׁם על כן אנכי מצוך לעשׂות את הדבר הזה


אחר הדברים האלה כשׁך חמת המלך אחשׁורושׁ זכר את ושׁתי ואת אשׁר עשׂתה ואת אשׁר נגזר עליה


ויען אבישׁי בן צרויה ויאמר התחת זאת לא יומת שׁמעי כי קלל את משׁיח יהוה


ויאמר יוסף אל אחיו אנכי מת ואלהים פקד יפקד אתכם והעלה אתכם מן הארץ הזאת אל הארץ אשׁר נשׁבע לאברהם ליצחק וליעקב


קדר הלכתי בלא חמה קמתי בקהל אשׁוע


ועבדך בתוך עמך אשׁר בחרת עם רב אשׁר לא ימנה ולא יספר מרב


הקהל חקה אחת לכם ולגר הגר חקת עולם לדרתיכם ככם כגר יהיה לפני יהוה


לבני שׁמעון תולדתם למשׁפחתם לבית אבתם פקדיו במספר שׁמות לגלגלתם כל זכר מבן עשׂרים שׁנה ומעלה כל יצא צבא


אשׁר דבר ירמיהו הנביא על כל עם יהודה ואל כל ישׁבי ירושׁלם לאמר


לקים עליהם להיות עשׂים את יום ארבעה עשׂר לחדשׁ אדר ואת יום חמשׁה עשׂר בו בכל שׁנה ושׁנה


בעוד׀ שׁנתים ימים אני משׁיב אל המקום הזה את כל כלי בית יהוה אשׁר לקח נבוכדנאצר מלך בבל מן המקום הזה ויביאם בבל


ולשׂרה אמר הנה נתתי אלף כסף לאחיך הנה הוא לך כסות עינים לכל אשׁר אתך ואת כל ונכחת


לכן נאם האדון יהוה צבאות אביר ישׂראל הוי אנחם מצרי ואנקמה מאויבי


שׂה פזורה ישׂראל אריות הדיחו הראשׁון אכלו מלך אשׁור וזה האחרון עצמו נבוכדראצר מלך בבל


ותמלא ארצו כסף וזהב ואין קצה לאצרתיו ותמלא ארצו סוסים ואין קצה למרכבתיו


כי קרבו כתנור לבם בארבם כל הלילה ישׁן אפהם בקר הוא בער כאשׁ להבה


ויאמר דויד אל יואב ואל שׂרי העם לכו ספרו את ישׂראל מבאר שׁבע ועד דן והביאו אלי ואדעה את מספרם


ונתתי שׁלום בארץ ושׁכבתם ואין מחריד והשׁבתי חיה רעה מן הארץ וחרב לא תעבר בארצכם


ויבא את הכהנים ואת הלוים ויאספם לרחוב המזרח


וגדור ואחיו וזכר


חדלו פרזון בישׂראל חדלו עד שׁקמתי דבורה שׁקמתי אם בישׂראל


אתן במדבר ארז שׁטה והדס ועץ שׁמן אשׂים בערבה ברושׁ תדהר ותאשׁור יחדו


והשׁנית למי אני אעבד הלוא לפני בנו כאשׁר עבדתי לפני אביך כן אהיה לפניך


גם כל קויך לא יבשׁו יבשׁו הבוגדים ריקם


כגללו לנצח יאבד ראיו יאמרו איו


ויבא דוד ואנשׁיו אל העיר והנה שׂרופה באשׁ ונשׁיהם ובניהם ובנתיהם נשׁבו


ויהי בחצי הלילה ויחרד האישׁ וילפת והנה אשׁה שׁכבת מרגלתיו


וילכו אל יהושׁע אל המחנה הגלגל ויאמרו אליו ואל אישׁ ישׂראל מארץ רחוקה באנו ועתה כרתו לנו ברית


ואני׀ בחלותם לבושׁי שׂק עניתי בצום נפשׁי ותפלתי על חיקי תשׁוב


וירעם כתם לבבו ובתבונות כפיו ינחם


ויצאו את מצבות בית הבעל וישׂרפוה


ממרים הייתם עם יהוה מיום דעתי אתכם


ואת שׁתי הכלית ואת החלב אשׁר עליהן אשׁר על הכסלים ואת היתרת על הכבד על הכלית יסירנה


צוף דבשׁ אמרי נעם מתוק לנפשׁ ומרפא לעצם


פן יטרף כאריה נפשׁי פרק ואין מציל


מה תזעק על שׁברך אנושׁ מכאבך על׀ רב עונך עצמו חטאתיך עשׂיתי אלה לך


ויירא יעקב מאד ויצר לו ויחץ את העם אשׁר אתו ואת הצאן ואת הבקר והגמלים לשׁני מחנות


וימד את אלם השׁער מהבית קנה אחד


המערת פרצים היה הבית הזה אשׁר נקרא שׁמי עליו בעיניכם גם אנכי הנה ראיתי נאם יהוה


ותאמר אל עבדיך הורדהו אלי ואשׂימה עיני עליו


ותשׁחטי את בני ותתנים בהעביר אותם להם


ויהי בצאת הכהנים מן הקדשׁ והענן מלא את בית יהוה


אך׀ טוב וחסד ירדפוני כל ימי חיי ושׁבתי בבית יהוה לארך ימים


ואמרו הושׁיענו אלהי ישׁענו וקבצנו והצילנו מן הגוים להדות לשׁם קדשׁך להשׁתבח בתהלתך


ושׁאלו לך לשׁלום ונתנו לך שׁתי לחם ולקחת מידם


ועתה׀ אל תעצבו ואל יחר בעיניכם כי מכרתם אתי הנה כי למחיה שׁלחני אלהים לפניכם


ושׁתו והתגעשׁו והתהללו מפני החרב אשׁר אנכי שׁלח בינתם


אשׁפתו כקבר פתוח כלם גבורים


כי גדול יהוה ומהלל מאד נורא הוא על כל אלהים


פקדיהם במספר כל זכר מבן חדשׁ ומעלה פקדיהם שׁבעת אלפים וחמשׁ מאות


וישׁלח יחזקיהו על כל ישׂראל ויהודה וגם אגרות כתב על אפרים ומנשׁה לבוא לבית יהוה בירושׁלם לעשׂות פסח ליהוה אלהי ישׂראל


ובני קטורה פילגשׁ אברהם ילדה את זמרן ויקשׁן ומדן ומדין וישׁבק ושׁוח ובני יקשׁן שׁבא ודדן


ומה׀ חלק אלוה ממעל ונחלת שׁדי ממרמים


וכתרת על שׁני העמודים גם ממעל מלעמת הבטן אשׁר לעבר שׂבכה והרמונים מאתים טרים סביב על הכתרת השׁנית


ויאמר אמרי נא לשׁלמה המלך כי לא ישׁיב את פניך ויתן לי את אבישׁג השׁונמית לאשׁה


עתה תנו לבבכם ונפשׁכם לדרושׁ ליהוה אלהיכם וקומו ובנו את מקדשׁ יהוה האלהים להביא את ארון ברית יהוה וכלי קדשׁ האלהים לבית הנבנה לשׁם יהוה


ואישׁ משׁך בקשׁת לתמו ויך את מלך ישׂראל בין הדבקים ובין השׁרין ויאמר לרכב הפך ידיך והוצאתני מן המחנה כי החליתי


הנפשׁ החטאת היא תמות בן לא ישׂא׀ בעון האב ואב לא ישׂא בעון הבן צדקת הצדיק עליו תהיה ורשׁעת רשׁע עליו תהיה


תהי טירתם נשׁמה באהליהם אל יהי ישׁב


חכלילי עינים מיין ולבן שׁנים מחלב


הבסוד אלוה תשׁמע ותגרע אליך חכמה


ויהי בשׁחת אלהים את ערי הככר ויזכר אלהים את אברהם וישׁלח את לוט מתוך ההפכה בהפך את הערים אשׁר ישׁב בהן לוט


כן אישׁ רמה את רעהו ואמר הלא משׂחק אני


ובא האות והמופת אשׁר דבר אליך לאמר נלכה אחרי אלהים אחרים אשׁר לא ידעתם ונעבדם


משׁבית מלחמות עד קצה הארץ קשׁת ישׁבר וקצץ חנית עגלות ישׂרף באשׁ


נדד הוא ללחם איה ידע׀ כי נכון בידו יום חשׁך


שׁמרני מידי פח יקשׁו לי ומקשׁות פעלי און


והקריב ממנו קרבנו אשׁה ליהוה את החלב המכסה את הקרב ואת כל החלב אשׁר על הקרב


עשׂר תעשׂר את כל תבואת זרעך היצא השׂדה שׁנה שׁנה


את חשׁבון ואת מגרשׁה את יעזר ואת מגרשׁה כל ערים ארבע


ויאמר יהוה אלהים לאשׁה מה זאת עשׂית ותאמר האשׁה הנחשׁ השׁיאני ואכל


ערות אחות אביך לא תגלה שׁאר אביך הוא


ונקל זאת בעיני יהוה ונתן את מואב בידכם


עין תחת עין שׁן תחת שׁן יד תחת יד רגל תחת רגל


עזר הראשׁ עבדיה השׁני אליאב השׁלשׁי


תחתיו חדודי חרשׂ ירפד חרוץ עלי טיט


ומישׁע מלך מואב היה נקד והשׁיב למלך ישׂראל מאה אלף כרים ומאה אלף אילים צמר


והפרתי אתך במאד מאד ונתתיך לגוים ומלכים ממך יצאו


הילילי שׁער זעקי עיר נמוג פלשׁת כלך כי מצפון עשׁן בא ואין בודד במועדיו


דרכי שׁאול ביתה ירדות אל חדרי מות


ואלה תולדת בני נח שׁם חם ויפת ויולדו להם בנים אחר המבול


אם את הדבר הזה תעשׂה וצוך אלהים ויכלת עמד וגם כל העם הזה על מקמו יבא בשׁלום


ויאמרו אל משׁה דבר אתה עמנו ונשׁמעה ואל ידבר עמנו אלהים פן נמות


וישׁב מימים לקחתה ויסר לראות את מפלת האריה והנה עדת דבורים בגוית האריה ודבשׁ


ומקצת ימים עשׂרה נראה מראיהם טוב ובריאי בשׂר מן כל הילדים האכלים את פתבג המלך


וידעו כי אני יהוה לא אל חנם דברתי לעשׂות להם הרעה הזאת


זאת נחלת מטה בני דן למשׁפחתם הערים האלה וחצריהן


כה׀ אמר יהוה מנעי קולך מבכי ועיניך מדמעה כי ישׁ שׂכר לפעלתך נאם יהוה ושׁבו מארץ אויב


שׁשׁ ברקמה ממצרים היה מפרשׂך להיות לך לנס תכלת וארגמן מאיי אלישׁה היה מכסך


חשׁבתי דרכי ואשׁיבה רגלי אל עדתיך


ויתע מנשׁה את יהודה וישׁבי ירושׁלם לעשׂות רע מן הגוים אשׁר השׁמיד יהוה מפני בני ישׂראל


ויתר מהמה בני הזהר עשׂות ספרים הרבה אין קץ ולהג הרבה יגעת בשׂר


גם בי התאנף יהוה בגללכם לאמר גם אתה לא תבא שׁם


ויאמר חורם ברוך יהוה אלהי ישׂראל אשׁר עשׂה את השׁמים ואת הארץ אשׁר נתן לדויד המלך בן חכם יודע שׂכל ובינה אשׁר יבנה בית ליהוה ובית למלכותו


שׁחת לו לא בניו מומם דור עקשׁ ופתלתל


ובזה אלה להפר ברית והנה נתן ידו וכל אלה עשׂה לא ימלט


ויקץ כישׁן׀ אדני כגבור מתרונן מיין


ביום הראשׁון מקרא קדשׁ כל מלאכת עבדה לא תעשׂו


ושׁשׁה קנים יצאים מצדיה שׁלשׁה׀ קני מנרה מצדה האחד ושׁלשׁה קני מנרה מצדה השׁני


אשׁר נשׁבע ליהוה נדר לאביר יעקב


וישׂמו את כליו בית עשׁתרות ואת גויתו תקעו בחומת בית שׁן


ותפלתו והעתר לו וכל חטאתו ומעלו והמקמות אשׁר בנה בהם במות והעמיד האשׁרים והפסלים לפני הכנעו הנם כתובים על דברי חוזי


ויחל שׁלמה לבנות את בית יהוה בירושׁלם בהר המוריה אשׁר נראה לדויד אביהו אשׁר הכין במקום דויד בגרן ארנן היבוסי


בשׁנת שׁתים עשׂרה שׁנה ליורם בן אחאב מלך ישׂראל מלך אחזיהו בן יהורם מלך יהודה


ומחצי מטה מנשׁה שׁמונה עשׂר אלף אשׁר נקבו בשׁמות לבוא להמליך את דויד


ויאמר למלך יריחו לאמר הנה אנשׁים באו הנה הלילה מבני ישׂראל לחפר את הארץ


שׁלח׀ אתות ומפתים בתוככי מצרים בפרעה ובכל עבדיו


לאמתם יאמרו איה דגן ויין בהתעטפם כחלל ברחבות עיר בהשׁתפך נפשׁם אל חיק אמתם


עשׂה׀ שׁמים וארץ את הים ואת כל אשׁר בם השׁמר אמת לעולם


והביא את הפר אל פתח אהל מועד לפני יהוה וסמך את ידו על ראשׁ הפר ושׁחט את הפר לפני יהוה


כה אמר אדני יהוה יען השׁפך נחשׁתך ותגלה ערותך בתזנותיך על מאהביך ועל כל גלולי תועבותיך וכדמי בניך אשׁר נתת להם


וישׁבו שׂרי העם בירושׁלם ושׁאר העם הפילו גורלות להביא׀ אחד מן העשׂרה לשׁבת בירושׁלם עיר הקדשׁ ותשׁע הידות בערים


ועתה שׁלחתי אישׁ חכם יודע בינה לחורם אבי


לכן כה אמר יהוה אם תשׁוב ואשׁיבך לפני תעמד ואם תוציא יקר מזולל כפי תהיה ישׁבו המה אליך ואתה לא תשׁוב אליהם


ויבא משׁה ואהרן מפני הקהל אל פתח אהל מועד ויפלו על פניהם וירא כבוד יהוה אליהם


וילך אלקנה הרמתה על ביתו והנער היה משׁרת את יהוה את פני עלי הכהן


חתר בחשׁך בתים יומם חתמו למו לא ידעו אור


לשׁבעה עשׂר לישׁבקשׁה בניו ואחיו שׁנים עשׂר


וידעו מצרים כי אני יהוה בנטתי את ידי על מצרים והוצאתי את בני ישׂראל מתוכם


ותקד בת שׁבע ותשׁתחו למלך ויאמר המלך מה לך


מפני רשׁעים זו שׁדוני איבי בנפשׁ יקיפו עלי


להטות לבבנו אליו ללכת בכל דרכיו ולשׁמר מצותיו וחקיו ומשׁפטיו אשׁר צוה את אבתינו


ובשׁנת אחת עשׂרה שׁנה ליורם בן אחאב מלך אחזיה על יהודה


ויסעו ממדבר סיני ויחנו בקברת התאוה


אשׁר שׁמענו ונדעם ואבותינו ספרו לנו


וכל מנחה בלולה בשׁמן וחרבה לכל בני אהרן תהיה אישׁ כאחיו


והיה יהוה עמו בכל אשׁר יצא ישׂכיל וימרד במלך אשׁור ולא עבדו


וישׁכב ירבעם עם אבתיו עם מלכי ישׂראל וימלך זכריה בנו תחתיו


ויגף יהוה את הכושׁים לפני אסא ולפני יהודה וינסו הכושׁים


ויגל את מסך יהודה ותבט ביום ההוא אל נשׁק בית היער


וגביהן וגבה להם ויראה להם וגבתם מלאת עינים סביב לארבעתן


אך שׁמע דבר יהוה צדקיהו מלך יהודה כה אמר יהוה עליך לא תמות בחרב


ונקלתי עוד מזאת והייתי שׁפל בעיני ועם האמהות אשׁר אמרת עמם אכבדה


ויאמרו לו אנשׁי העיר ביום השׁביעי בטרם יבא החרסה מה מתוק מדבשׁ ומה עז מארי ויאמר להם לולא חרשׁתם בעגלתי לא מצאתם חידתי


וירא אליו מלאך יהוה ויאמר אליו יהוה עמך גבור החיל


ויאכלו מעבור הארץ ממחרת הפסח מצות וקלוי בעצם היום הזה


תתננו כצאן מאכל ובגוים זריתנו


כי הכרובים פרשׂים כנפים אל מקום הארון ויסכו הכרבים על הארון ועל בדיו מלמעלה


אשׁר הגלה מירושׁלים עם הגלה אשׁר הגלתה עם יכניה מלך יהודה אשׁר הגלה נבוכדנאצר מלך בבל


אברם ישׁב בארץ כנען ולוט ישׁב בערי הככר ויאהל עד סדם


מזרם הרים ירטבו ומבלי מחסה חבקו צור


ושׁכנתי אתכם במקום הזה בארץ אשׁר נתתי לאבותיכם למן עולם ועד עולם


ועתה צוה ויכרתו לי ארזים מן הלבנון ועבדי יהיו עם עבדיך ושׂכר עבדיך אתן לך ככל אשׁר תאמר כי׀ אתה ידעת כי אין בנו אישׁ ידע לכרת עצים כצדנים


הנני מעלה לה ארכה ומרפא ורפאתים וגליתי להם עתרת שׁלום ואמת


יחד על עפר ישׁכבו ורמה תכסה עליהם


על כן אהבתי מצותיך מזהב ומפז


ועל צבא מטה בני נפתלי אחירע בן עינן


נודע בשׁערים בעלה בשׁבתו עם זקני ארץ


וישׁכב רחבעם עם אבתיו ויקבר בעיר דויד וימלך אביה בנו תחתיו


וינחם דוד את בת שׁבע אשׁתו ויבא אליה וישׁכב עמה ותלד בן ויקרא את שׁמו שׁלמה ויהוה אהבו


ויולד מן חדשׁ אשׁתו את יובב ואת צביא ואת מישׁא ואת מלכם


מי שׁת בטחות חכמה או מי נתן לשׂכוי בינה


נחנו נעבר חלוצים לפני יהוה ארץ כנען ואתנו אחזת נחלתנו מעבר לירדן


ויאמר לי שׁלמה בנך הוא יבנה ביתי וחצרותי כי בחרתי בו לי לבן ואני אהיה לו לאב


אלה שׁמות בני אהרן הכהנים המשׁחים אשׁר מלא ידם לכהן


ויצא משׁה מעם פרעה את העיר ויפרשׂ כפיו אל יהוה ויחדלו הקלות והברד ומטר לא נתך ארצה


מי גלה פני לבושׁו בכפל רסנו מי יבוא


אשׁם הוא אשׁם אשׁם ליהוה


על זאת חגרו שׂקים ספדו והילילו כי לא שׁב חרון אף יהוה ממנו


כי ישׁ יום קראו נצרים בהר אפרים קומו ונעלה ציון אל יהוה אלהינו


עצת עני תבישׁו כי יהוה מחסהו


כי׀ אם כעת מחר אשׁלח את עבדי אליך וחפשׂו את ביתך ואת בתי עבדיך והיה כל מחמד עיניך ישׂימו בידם ולקחו


שׁיתה יהוה׀ מורה להם ידעו גוים אנושׁ המה סלה


ולא תסב נחלה לבני ישׂראל ממטה אל מטה כי אישׁ בנחלת מטה אבתיו ידבקו בני ישׂראל


כי הגוי והממלכה אשׁר לא יעבדוך יאבדו והגוים חרב יחרבו


ונשׁפטתי אתו בדבר ובדם וגשׁם שׁוטף ואבני אלגבישׁ אשׁ וגפרית אמטיר עליו ועל אגפיו ועל עמים רבים אשׁר אתו


עמי בעצו ישׁאל ומקלו יגיד לו כי רוח זנונים התעה ויזנו מתחת אלהיהם


וירחץ פניו ויצא ויתאפק ויאמר שׂימו לחם


ישׁלח ממרום יקחני ימשׁני ממים רבים


ויביאו לנו כיד אלהינו הטובה עלינו אישׁ שׂכל מבני מחלי בן לוי בן ישׂראל ושׁרביה ובניו ואחיו שׁמנה עשׂר


ואלה בני ענה דשׁן ואהליבמה בת ענה


ויהי בשׁנה התשׁעית למלכו בחדשׁ העשׂירי בעשׂור לחדשׁ בא נבוכדראצר מלך בבל הוא וכל חילו על ירושׁלם ויחנו עליה ויבנו עליה דיק סביב


וישׁכב מנחם עם אבתיו וימלך פקחיה בנו תחתיו


חבל חבלנו לך ולא שׁמרנו את המצות ואת החקים ואת המשׁפטים אשׁר צוית את משׁה עבדך


ואם החרשׁ יחרישׁ לה אישׁה מיום אל יום והקים את כל נדריה או את כל אסריה אשׁר עליה הקים אתם כי החרשׁ לה ביום שׁמעו


וקראני ביום צרה אחלצך ותכבדני


וישׁלח ידו המלאך׀ ירושׁלם לשׁחתה וינחם יהוה אל הרעה ויאמר למלאך המשׁחית בעם רב עתה הרף ידך ומלאך יהוה היה עם גרן האורנה היבסי