פקודת המילדות

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת המילדות}}
{{ח:קטע3||פקודה המסדירה את מקצוע היילוד}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000880}} {{ח:תיבה|חא״י כרך ב׳ פרק צ״ג, עמ׳ 903|פקודת המילדות|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563464.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 1|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}, {{ח:תיבה|39|פקודת המטבע|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, 22|הודעה בדבר סמכויות השרים}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ט, 1|חוק המעבר|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208911.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ך, 2|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_209349.pdf}}, {{ח:תיבה|8|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_ec_317412.pdf}}, {{ח:תיבה|16|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_ec_317413.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 68|חוק מקצועות רפואיים (אגרות)|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_203793.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 25|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209348.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 182|חוק הסדרת פרסומת של בעלי מקצוע (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300210.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 742|תיקון מס׳ 15 לחוק בתי משפט לענינים מנהליים|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299627.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 16|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}.

''שינוי תואר:'' {{ח:תיבה|ק״ת תש״ך, 859|הודעה בדבר שינוי תארם של מנהל מחלקת הבריאות ומנהל השירותים הרפואיים|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0997.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
{{ח:הערה|מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 14|בסעיפים 14}} {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|ו־15 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, כל סמכות שהיתה נתונה על פי החוק בידי הנציב העליון תהא נתונה לממשלה, וכל מקום בו נאמר בחוק ”פלשתינה (א״י)“ ייקרא מעתה ”ישראל“. סמכויות הנציב העליון הועברו לשר הבריאות (ע״ר תש״ח, 22). לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf|סעיף 2 לפקודת המטבע, תש״ח–1948}}, כל מקום בו נאמר ”פונט“ הכוונה היא ללירה ישראלית. לפי {{ח:חיצוני|חוק המעבר#סעיף 13|סעיף 13 לחוק המעבר, תש״ט–1949}}, כל מקום בו נאמר בחוק ”עתון רשמי“ ייקרא מעתה ”רשומות“. לפי הודעה בדבר שינוי תארם של מנהל מחלקת הבריאות ומנהל השירותים הרפואיים, תש״ך–1960 (ק״ת תש״ך, 859), במקום התארים ”מנהל מחלקת הבריאות“ ו־”מנהל השירותים הרפואיים“ יבוא ”המנהל הכללי של משרד הבריאות“.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|השם הקצר}}
{{ח:ת}} פקודה זו תקרא {{ח:הערה|”}}פקודת המילדות{{ח:הערה|“}}.

{{ח:סעיף|2|פירוש|תיקון: תש״ח, ק״ת תש״ך}}
{{ח:תת|(1)}} בפקודה זו יהיו למונחים הבאים הפירושים דלקמן, מלבד אם ענין הכתוב יחייב פירוש אחר –
{{ח:תתת|(א)}} ”מנהל“ פירושו המנהל הכללי של משרד הבריאות;
{{ח:תתת|(ב)}} ”רופא הממשלה“ פירושו פקיד משרד הבריאות {{ח:הערה|[במקור: מחלקת הבריאות]}} הממונה על עניני הבריאות בנפה.
{{ח:תת|(2)}} אין פקודה זו באה למנוע –
{{ח:תתת|(א)}} רופא בעל רשיון מלעסוק בילוד; או
{{ח:תתת|(ב)}} כל אדם מהגשת עזרה שלא על מנת לקבל פרס במקרה דחוף.

{{ח:סעיף|3|לא יעסקו ביילוד אלא נשים מוסמכות}}
{{ח:תת|(1)}} כל שאינה מוסמכת לפי פקודה זו, לא תשמש ולא תציג את עצמה כמשמשת או כנכונה לשמש במקצוע הילוד אלא אם כן הורשתה בכך עפ״י פקודה זו.
{{ח:תת|(2)}} כל המציגה את עצמה, בין ישרות ובין בדרך רמז, כמוכנה לבדוק אשה בקשר עם לידה, לקבוע לה דיאגנוזה, לרשום לה רפואות, לטפל בה או לילדה הרי היא כעוסקת במקצוע היילוד.

{{ח:סעיף|4|מי מוסמכת לעסוק ביילוד|תיקון: תש״ך, תש״ך־2, תש״ך־3}}
{{ח:ת}} ואלה הנשים המוסמכות לעסוק בילוד –
{{ח:תת|(א)}} מי שיש לה רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}};
{{ח:תת|(ב)}} מי ששמה נרשם בפנקס הנשים שאינן מוסמכות העוסקות ביילוד לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}};
{{ח:תת|(ג)}} בעלת רשיון זמני לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}};
{{ח:תת|(ד)}} בעלת תעודת היתר ארעית לפי {{ח:פנימי|סעיף 5א|סעיף 5א}}:
{{ח:ת}} בתנאי שאף אחת מאלה לא תעסוק ביילוד באזור שיקבע עפ״י {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, אלא אם כן קבלה תעודת היתר לכך בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|אותו סעיף}}.

{{ח:סעיף|5|רשיון|תיקון: תש״ח, תש״ח־2, תש״ט, תש״ך, תשל״א}}
{{ח:תת|(1)}} הבקשה לקבלת רשיון לעסוק ביילוד תוגש למנהל, והוא יתן את הרשיון לכשיתברר לו כי בעלת הבקשה –
{{ח:תתת|(א)}} היא בעלת אופי הגון,
{{ח:תתת|(ב)}} למדה את תורת היילוד לפחות ששה חדשים במוסד המוכר ע״י המנהל וקבלה דיפלומה ליילוד שהמנהל מכיר בה, וכי
{{ח:תתת|(ג)}} היא אזרח ישראל או קבלה רשות להשתקע בארץ.
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(3)}} כל שניתן לה רשיון לעסוק ביילוד יפורסמו שמה ומעונה ברשומות.
{{ח:תת|(4)}} רשאי המנהל – בכל מקרה שימצא לנכון, או עד אשר יושלמו הענינים הפורמליים בדבר מתן רשיון – להעניק רשיון זמני, לתקופה שלא תעלה על שנה אחת, למבקשת לעסוק ביילוד, ורשאי המנהל להאריכו לתקופה נוספת שלא תעלה על שנה אחת.
{{ח:תת|(5)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(6)}} תם תקפו של רשיון זמני – תחזירנו בעלת הרשיון הזמני למנהל.

{{ח:סעיף|5א|תעודת היתר ארעית|תיקון: תש״ך, תשל״א}}
{{ח:תת|(1)}} רשאי המנהל להעניק תעודת־היתר ארעית לעסוק ביילוד למבקשת הממלאת אחרי התנאים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 5|בפיסקאות (א) ו־(ב) לסעיף 5(1)}} והיא בעלת רשיון לישיבת־ארעי בישראל כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|בחוק הכניסה לישראל, תשי״ב–1952}}.
{{ח:תת|(2)}} תעודת־היתר ארעית תוענק לתקופה שלא תעלה על שנה אחת, ורשאי המנהל להאריכה לתקופה נוספת שלא תעלה על שנה אחת, ובלבד שגמר תקופתה של תעודת־ההיתר הארעית שהוענקה או שהוארכה כאמור לא יהיה מאוחר מתום תקפו של הרשיון לישיבת־ארעי של המבקשת.
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(4)}} תם תקפה של תעודת־היתר ארעית – תחזירנה בעלת התעודה למנהל.

{{ח:סעיף|6||תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|7|בטול רשיון והפסקתו|תיקון: תש״ח, תש״ט}}
{{ח:תת|(1)}} כל אימת שנראה לו לשר הבריאות, על יסוד תלונות מצד המנהל או מצד כל הרואה את עצמו מקופח, כי בעלת הרשיון לעסוק ביילוד אשמה בהתנהגות שאינה הולמת את המקצוע, או שהשיגה את רשיונה מתוך טענות כוזבות או שנמצאה חסרת יכולת או מתרשלת התרשלות חמורה במלוי תפקידה המקצועי, או שהתמידה באי קיום הוראות פקודה זו, או שנתחייבה בדין על עברה פלילית, יכול שר הבריאות לבטל את הרשיון או לצוות שיפסיקוהו למשך זמן שיקבע על ידו:
{{ח:תת}} בתנאי שלא ינתן צו בדבר בטול הרשיון או הפסקתו, אלא אם כן ניתנה לנאשמת ההזדמנות להגיש לשר הבריאות הודעה בכתב שבה תלמד זכות על עצמה.
{{ח:תת|(2)}} משניתן צו לבטול הרשיון או להפסקתו, חייבת בעלת הרשיון להחזיר את רשיונה למנהל.
{{ח:תת|(3)}} כל שבוטל או הופסק רשיונה יפורסמו שמה ומעונה ברשומות.

{{ח:סעיף|8|השימוש בתואר ”מילדת“|תיקון: תש״ך}}
{{ח:ת}} בהתחשב עם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, אסור לשום אשה, פרט לבעלת רשיון עפ״י {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, או בעלת תעודת היתר ארעית על פי {{ח:פנימי|סעיף 5א|סעיף 5א}}, ליטול לעצמה תואר של מילדת, או להשתמש בו, בין בתואר זה בלבד ובין בצירוף מלה או מלים אחרות, או כל שם, תוספת או תאור שמשתמע מתוכם כי היא מוסמכה לפי פקודה זו לעסוק ביילוד.

{{ח:סעיף|9|אזורים קבועים|תיקון: תש״ח, תש״ח־2, תש״ך}}
{{ח:תת|(1)}} בכל אותם האזורים שיקבעו בצו מאת שר הבריאות אסור לשום אשה, פרט למילדת בעלת רשיון, לעסוק ביילוד:
{{ח:תת}} בתנאי כי כל העוסקת ביילוד באזור בתאריך אותו צו ונרשם שמה בפנקס הנשים שאינן מוסמכות העוסקות ביילוד, הרי אם הגישה בקשה תוך שלשה חדשים מתאריך מתן הצו, יוכל המנהל לתת לה תעודת היתר להוסיף ולעסוק ביילוד, לכשימצא כי המבקשת ראויה ומוכשרת לכך.
{{ח:תת|(2)}} כדי לברר אם המבקשת עפ״י הסעיף הקטן הקודם היא אשה ראויה ומוכשרה יכול המנהל לדרוש ממנה, בטרם יתן לה את תעודת ההיתר, לעבור קורס הכשרה שיאושר על ידו.
{{ח:תת|(3)}} מס של חמש לירות ישולם עם מתן תעודת ההיתר.
{{ח:תת|(4)}} תעודת היתר כוחה יפה כל זמן שבעליה כלול בפנקס הנשים הבלתי מוסמכות העוסקות ביילוד.

{{ח:סעיף|10|רישומן של נשים בלתי מוסמכות העוסקות ביילוד מחוץ לאזורים הקבועים}}
{{ח:תת|(1)}} מחוץ לאזורים הקבועים אסור לשום אשה, פרט למילדת בעלת רשיון, לעסוק ביילוד, אלא אם כן רשום שמה בפנקס הנשים הבלתי מוסמכות העוסקות ביילוד, המתנהל ע״י רופא הממשלה.
{{ח:תת|(2)}} הבקשה לרישום תוגש לרופא הממשלה והוא ירשום את המבקשת אם יתברר לו כי היא מוכשרה ובעלת אופי הגון:
{{ח:תת}} בתנאי שלא ירשום רופא הממשלה את המבקשת אם סבור הוא כי באזור שהמבקשת אומרת לעסוק בו ביילוד נרשמו מילדות די הצורך.
{{ח:תת|(3)}} כל הנרשמות תקבלנה תעודת רישום שכוחה יהא יפה למשך שנה אחת; את הבקשה לחידוש צריכה בעלת התעודה להגיש בעצמה לא יאוחר משבועיים לפני תום מועדה של התעודה; העתיקה בעלת תעודה את דירתה מן האזור שבו נרשמה לאזור אחר, עליה לבקש את רופא הממשלה להעביר את שמה לפנקס של האזור שבו היא קובעת את דירתה; אין מטילים מס בעד רישום או בעד חידושו של הרישום או בעד התעודה.
{{ח:תת|(4)}} כל שנרשם שמה בפנקס רשאית ליטול לעצמה תואר של ”דאיה רשומה“ ולהשתמש בו.

{{ח:סעיף|11|מחיקת שמות מפנקס המילדות הבלתי מוסמכות}}
{{ח:ת}} רופא הממשלה ימחק מרשימת הבלתי מוסמכות העוסקות ביילוד את שמה של כל אשה שנתחייבה בדין על הריגת אדם או על עברה שעונשה למעלה ממאסר שנה אחת, או שחדלה לגור או לעסוק ביילוד בנפה, או שנתברר לרופא הממשלה שהתנהגותה אינה הוגנת או שנמצאה מתרשלת או חסרת הבנה מקצועית מספקת בעבודתה או שלא מלאה אחרי כל תקנה מהתקנות עפ״י פקודה זו.

{{ח:סעיף|12|אסור למילדת לעסוק במקצוע רפואי אחר או למנות ממלאת מקום בלתי מוסמכת או לתת תעודות רפואיות|תיקון: תש״ס}}
{{ח:ת}} אסור לה לבעלת רשיון עפ״י פקודה זו, –
{{ח:תת|(א)}} לעסוק בגניקולוגיה או במקצוע רפואי אחר מחוץ ליילוד;
{{ח:תת|(ב)}} למלא את ידה של מי שאינה מוסמכת למלא את מקומה;
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(ד)}} לתת איזו תעודה רפואית או תעודת פטירה או תעודת לידת־נפל;
{{ח:תת|(ה)}} לקבל על עצמה את הטפול במקרים בלתי נורמליים או ביולדות חולות.

{{ח:סעיף|12א|סייגים לפרסומת|תיקון: תש״ס, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} מיילדת לא תעשה, במישרין או בעקיפין, פרסומת לעיסוקה שיש בה כדי להטעות או שיש בה משום פגיעה בכבוד המקצוע או שהיא בניגוד לתקנות שהותקנו לפי סעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ב)}} שר הבריאות, באישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע סוגים, צורות, ודרכים של פרסומת –
{{ח:תתת|(1)}} שיש בהם כדי להטעות;
{{ח:תתת|(2)}} שיש בהם משום פגיעה בכבוד המקצוע.
{{ח:תת|(ג)}} שר הבריאות, באישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע איסורים על סוגים, צורות ודרכים של פרסומת שיש בהם משום פגיעה בציבור.
{{ח:תת|(ד)}} לא יעשה אדם פרסומת לעיסוק במיילדות או לעיסוקה של מיילדת, אשר אילו נעשתה בידי מיילדת היתה אסורה לפי סעיף קטן (א); המפר הוראה זו, דינו – קנס.
{{ח:תת|(ה)}} מיילדת, שאדם אחר עוסק בפרסום עיסוקה, חייבת לעשות כל שאפשר כדי למנוע מאותו אדם לפעול בניגוד להוראות סעיף קטן (ד); הפרה המיילדת הוראה זו, דינה – מחצית הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.
{{ח:תת|(ו)}} הפר אדם את הוראות סעיף קטן (ד), לענין מיילדת מסוימת, חזקה היא כי אותה מיילדת הפרה את חובתה לפי סעיף קטן (ה), אלא אם כן הוכיחה המיילדת כי עשתה כל שאפשר כדי למלא את חובתה.
{{ח:תת|(ז)}} הוראות לפי סעיף זה באות להוסיף על הוראות כל דין.

{{ח:סעיף|13|הנהלת בתי חולים ליולדות}}
{{ח:ת}} כל שאינו רופא בעל נסיון, אסור לו לנהל בית חולים ליולדות.

{{ח:סעיף|14|החזקת סמים}}
{{ח:ת}} כל שיש בידה רשיון לעסוק ביילוד עפ״י פקודה זו, רשאית להחזיק ברשותה סמים בכמויות שייקבעו ולהשתמש בהם ככל אשר ייקבע.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המיילדות (החזקת פטידין והשימוש בו)|תקנות המיילדות (החזקת פטידין והשימוש בו), התשס״ט–2009}}.}}

{{ח:סעיף|15|בשעת הצורך בעזרת רופא יש להזמין אדם מוסמך לכך}}
{{ח:ת}} כל המוסמכת לעסוק ביילוד עפ״י פקודה זו חייבת להזקק לשירותו של רופא בעל רשיון בכל מקרה שנוצרו בו התנאים הקבועים המצריכים עזרת רופא.

{{ח:סעיף|16|הפסקת עבודתה של מילדת כדי למנוע התפשטותה של הדבקות}}
{{ח:ת}} יכול רופא ממשלתי להפסיק את עבודתה של מילדת שהוסמכה עפ״י פקודה זו, ולמשך זמן שיהא צורך בו, אם נראה לו כי יש צורך בכך כדי למנוע התפשטותה של הדבקות (אינפקציה).

{{ח:סעיף|17|בקורת והשגחה|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} פקיד משרד הבריאות {{ח:הערה|[במקור: פקיד מחלקת הבריאות]}} המיופה לכך ע״י המנהל, רשאי להכנס בשעות המתאימות לדירתה של בעלת הרשיון או של בעלת תעודת הרישום, לשם בקורת ופקוח.

{{ח:סעיף|18|עברות ועונשין|תיקון: תש״ח־2}}
{{ח:תת|(1)}} כל שאינה מוסמכת לעסוק ביילוד עפ״י פקודה זו, והיא עוסקת באותו מקצוע או מציגה עצמה, בין ישרות ובין בעקיפין, כעוסקת ביילוד או כמוכנה לעסוק בכך, תאשם בעברה ותהא צפויה למאסר שלשה חדשים או לקנס של חמשים לירות.
{{ח:תת|(2)}} כל שאינה מוסמכת לעסוק ביילוד עפ״י פקודה זו והיא נוטלת לעצמה תואר של מילדת או ”דאיה“ או תואר דומה לזה המעיד על הכשרה שאין לה למעשה או משתמשת באותם תארים; או כל שלא מלאה בדרך אחרת אחרי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8}} {{ח:פנימי|סעיף 10|או 10}}, תאשם בעברה ותהא צפויה לקנס של חמשים לירות.
{{ח:תת|(3)}} כל שהיא מוסמכת לעסוק ביילוד והיא ממנה אשה שאינה מוסמכת לעסוק ביילוד למלא את מקומה, תאשם בעברה ותהא צפויה לקנס של חמשים לירות.
{{ח:תת|(4)}} כל שהיא מוסמכת לעסוק ביילוד והיא שמה מכשולים או הפרעות על דרכו של פקיד הבא לבקר את הבית שבו היא עוסקת במקצוע, או אינה מקיימת כל הוראה מהוראות הפקודה הזאת שלא נקבע לה עונש אחר, תאשם בעברה ותהא צפויה לקנס של עשרים לירות.
{{ח:תת|(5)}} יכול בית המשפט המחייב איזו מילדת בדין על עברה עפ״י סעיף זה –
{{ח:תתת|(א)}} להציע לבטל או להפסיק את הרשיון ליילוד אשר בידי המילדת שנתחייבה בדין; וגם
{{ח:תתת|(ב)}} לצוות להחרים את כל אותם החפצים שע״י השימוש בהם נעשתה העברה שנתחייבה בה העבריינית בדין.

{{ח:סעיף|19|תקנות|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} יכול המנהל באישורו של שר הבריאות להתקין תקנות בדבר –
{{ח:תת|(א)}} הפרוצידורה שיש לנהוג בה בקשר עם הגשת בקשות למתן רשיון עפ״י פקודה זו, ביטול רשיונם של אלו שחדלו לעסוק ביילוד והחזרת רשיונות;
{{ח:תת|(ב)}} בתי הספר והדיפלומות שיכירו בהם לצרכי פקודה זו;
{{ח:תת|(ג)}} הדינים והחשבונות וההודעות שעל המוסמכות להגיש לפי פקודה זו למשרד הבריאות {{ח:הערה|[במקור: למחלקת הבריאות]}} או לרשויות המקומיות;
{{ח:תת|(ד)}} הפנקסים ושאר זכרונות־דברים שחייבות המוסמכות לפי פקודה זו לנהלם;
{{ח:תת|(ה)}} הפרוצידורה שיש לנהוג בה ברישום מילדות בלתי מוסמכות, במתן תעודות ותעודות היתר לאותן מילדות ובחידושן של התעודות ותעודות ההיתר;
{{ח:תת|(ו)}} השכר שיש לשלם לבעלות תעודות רישום העוסקות ביילוד מבחוץ לאזורים שנקבעו;
{{ח:תת|(ז)}} הריהוט, המכשירים והחמרים שהמוסמכות לפי פקודה זו חייבות להשתמש בהם ולהחזיקם במצב מתוקן;
{{ח:תת|(ח)}} החזקת סמים והשמוש בהם;
{{ח:תת|(ט)}} קורס ההכשרה והבחינות במקצוע היילוד בישראל;
{{ח:תת|(י)}} הפקוח על מקצוע היילוד, צמצומו בגבולות הדרושים והסדרתו;
{{ח:תת|(יא)}} התנאים שלפיהם מותר להפסיק את פעולתן של נשים מוסמכות לעסוק כמילדות, כדי למנוע התפשטות של הדבקות (אינפקציה);
{{ח:תת|(יב)}} כל דבר אחר המצריך תקנה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המילדות|תקנות המילדות}}.}}

{{ח:סעיף|19א|אגרות|תיקון: תשל״א, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} שר הבריאות רשאי לקבוע בצו, באישור ועדת הבריאות של הכנסת, אגרות בעד רשיון, רשיון זמני ותעודת־היתר ארעית לעסוק ביילוד ובעד חידוש של רשיון זמני ותעודת־היתר ארעית, והאגרות ישולמו עם מתן הרשיון, או עם מתן הרשיון הזמני או תעודת־ההיתר או עם חידושם.
{{ח:תת|(ב)}} הוענק לאשה רשיון לעסוק ביילוד ובתכוף לפני כן היה לה רשיון זמני או תעודת־היתר ארעית לעסוק ביילוד או רשיונות או תעודות כאמור רצופות, ינוכו מאגרת הרשיון האגרות ששולמו בעד הרשיונות הזמניים או בעד תעודות־ההיתר הארעיות.

{{ח:סעיף|19ב|אצילת סמכות|תיקון: תשל״ח}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לאצול בכתב לעובד משרד הבריאות את סמכויותיו, כולן או מקצתן, לפי פקודה זו והתקנות לפיה, למעט הסמכות להתקין תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}}.

{{ח:סעיף|20|הוראות בדבר רשיונות עפ״י {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|הפקודה}}}}
{{ח:ת}} כל שיש לה ביום תחילת תקפה של פקודה זו רשיון לעסוק כמילדת עפ״י {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|חלק ו{{ח:הערה|׳}} של פקודת בריאות העם (מס׳ 1), 1918}}, יהא דינה, לאחר אותו יום, כדין בעלת רשיון לעסוק ביילוד עפ״י פקודה זו, ותהא כפופה לכל הוראותיה של פקודה זו.

{{ח:סעיף|21|משמעותו של ”רשיון“|תיקון: תש״ך, תש״ך־2}}
{{ח:ת}} כל מקום בפקודה זו שנאמר בו ”רשיון“ – אף רשיון זמני ותעודת־היתר ארעית במשמע.
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]