חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ״ג–1992}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000262}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ג, 10|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_203792.pdf}}, {{ח:תיבה|46|תיקון מס׳ 3 לחוק הסדרים במשק המדינה (היטלים וארנונה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210978.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 256|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210951.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 23|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211272.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 67|חוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211461.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 91|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 1999)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211661.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 73|חוק ההסדרים במשק מדינת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2000)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300181.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 386|חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו־2004)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299931.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 127|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 368|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_301004.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 315|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300065.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 67|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300638.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 568|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_312215.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 121|חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו־2014)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301574.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 414|תיקון 136 לפקודת העיריות|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301638.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 612|חוק אומנה לילדים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_323013.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 1016|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_389373.pdf}}, {{ח:תיבה|1118|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390423.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 850|תיקון מס׳ 17|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504200.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 750|תיקון מס׳ 156 – הוראת שעה – החלטה על הטלת ארנונה כללית לגבי שנת הכספים 2024 לפקודת העיריות|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4267700.pdf}}, {{ח:תיבה|1090|תיקון מס׳ 2 לחוק שיקום נכי נפש בקהילה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4693413.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 28|תיקון מס׳ 20|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_9967832.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: דיני תקציב}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: ביטוח לאומי}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: רשויות מקומיות}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: חישוב עלות המים והתעריפים לדמי מים}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: ענף הלול}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: תיקונים שונים}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:סעיף|1|מטרת החוק}}
{{ח:ת}} חוק זה בא לתקן חוקים שונים, לבטלם, לדחות תחילתם או להאריך את תקפם, ולקבוע הוראות נוספות, במטרה לאפשר השגת יעדי התקציב ועמידה במגבלת הגרעון לשנת הכספים 1993 והשגת יעדי המדיניות הכלכלית.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: דיני תקציב}}

{{ח:סעיף|2|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|בחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: ביטוח לאומי}}

{{ח:סעיף|3|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}.}}

{{ח:סעיף|4|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211700.pdf|בחוק הביטוח הלאומי (הוראת שעה), התשנ״א–1991}}.}}

{{ח:סעיף|5|ביטול {{ח:חיצוני|חוק יציבות המשק (הוראות שונות)|חוק יציבות המשק (הוראות שונות)}}}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק יציבות המשק (הוראות שונות)|חוק יציבות המשק (הוראות שונות), התשמ״ז–1987}} – בטל.

{{ח:סעיף|6|תחילה ותחולה}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתו של {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}} ביום ח׳ בטבת התשנ״ג (1 בינואר 1993) (להלן – יום התחילה).
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 3|פסקאות (1) ו־(3) בסעיף 3}} יחולו על מי שהתאריך הקובע לגביו חל ביום התחילה או אחריו, {{ח:פנימי|סעיף 3|ופסקה (5) בסעיף 3}} תחול לגבי דמי אבטלה המשולמים בעד תקופה שמיום התחילה ואילך.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: רשויות מקומיות}}

{{ח:סעיף|7|הגדרות|תיקון: תשנ״ג, תשס״ו, תשע״ג, תשע״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} ובתקנות לפיו –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכסים“, ”בנין“, ”אדמה חקלאית“, ”קרקע תפוסה“, ”אדמת בנין“, ”מחזיק“ ו”דייר משנה“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 269|בסעיף 269 לפקודת העיריות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מועצה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 1|בסעיף 1 לפקודת העיריות}} וכן מועצה שנתכוננה לפי {{ח:חיצוני|פקודת המועצות המקומיות|פקודת המועצות המקומיות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד השכר הציבורי“ – מדד השכר החודשי הממוצע למשרת שכיר, לפי מגזר, תת־מגזר וענף כלכלי ראשי בסך כל השירותים הציבוריים, כפי שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בירחון שכר ותעסוקה (לוח ה/9), בעמודה ”סך כולל במחירים שוטפים“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיעור העדכון“ – עדכון בשיעור של הסכום המתקבל מחיבור של מחצית שיעור עדכון המדד ומחצית שיעור עדכון מדד השכר הציבורי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיעור עדכון המדד“ – שיעור השינוי במדד שהיה ידוע ב־20 במאי של שנת הכספים הקודמת לעומת המדד שהיה ידוע ב־20 במאי של שנת הכספים שלפניה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיעור עדכון מדד השכר הציבורי“ – שיעור השינוי במדד השכר הציבורי שהיה ידוע ב־20 במאי של שנת הכספים הקודמת לעומת מדד השכר הציבורי שהיה ידוע ב־20 במאי של שנת הכספים שלפניה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השרים“ – שר האוצר ושר הפנים.

{{ח:סעיף|8|ארנונה כללית|תיקון: תשס״ד, תשע״ז־2}}
{{ח:תת|(א)}} מועצה תטיל בכל שנת כספים ארנונה כללית על הנכסים שבתחומה שאינם אדמת בנין: הארנונה תחושב לפי יחידת שטח בהתאם לסוג הנכס, לשימושו ולמקומו, ותשולם בידי המחזיק בנכס.
{{ח:תת|(ב)}} השרים יקבעו בתקנות את סוגי הנכסים וכן כללים בדבר אופן חישוב שטחו של נכס, קביעת שימושו, מקומו וסיווגו לענין הטלת ארנונה כללית, בכפוף להוראות סעיף קטן (ב1) לעניין אופן חישוב שטחו של נכס.
{{ח:תת|(ב1)|(1)}} חישוב שטחו של נכס לעניין הטלת ארנונה כללית יהיה במטרים רבועים; הארנונה הכללית שתוטל על נכס תהיה בסכום המתקבל ממכפלת מספר המטרים הרבועים של הנכס בסכום הארנונה למטר רבוע.
{{ח:תתת|(2)}} בחישוב שטחו של נכס לפי פסקה (1) יעוגל כל חלק של מטר רבוע למטר השלם הקרוב; מחצית מטר רבוע תעוגל כלפי מטה.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקה (2), חישבה רשות מקומית, ערב פרסומו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390423.pdf|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס׳ 16), התשע״ז–2017}} {{ח:הערה|(תיקון מס׳ 16 פורסם ביום 7.8.2017)}} (בפסקה זו – תיקון מס׳ 16), את שטח הנכסים שבתחומה, כולם או חלקם, לעניין הטלת ארנונה כללית, כך שכל חלק של מטר רבוע חויב באופן יחסי לפי מספר הסנטימטרים או כך שכל חלק של מטר רבוע עוגל למטר השלם כלפי מטה (בפסקה זו – דרך חישוב שונה), תמשיך לחשב את שטח הנכסים שבתחומה באותה דרך, אולם אם קבעה מועצת הרשות המקומית בהחלטתה בדבר הטלת ארנונה כללית כי הרשות המקומית תחשב את שטח הנסכים שבתחומה בדרך האמורה בפסקה (2); רשות מקומית שלא החליטה כאמור רשאית לחשב את שטחחם של נכסים שבתחומה בדרך החישוב השונה אף אם שטחם לא חושב כאמור ערב יום פרסומו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390423.pdf|תיקון מס׳ 16}}, ואולם החל משנת הכספים 2022 יחושב שטחם של כל הנכסים שבתחומה בדרך האמורה בפסקה (2) או בדרך החישוב השונה בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות סעיף קטן (א) והוראות כל דין, היה הנכס נכס שאינו משמש למגורים, והמחזיק בו הוא חברה פרטית שאינה דייר מוגן לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|חוק הגנת הדייר [נוסח משולב], התשל״ב–1972}} (בסעיף זה – עסק), ולא שילם המחזיק את הארנונה הכללית שהוטלה עליו לפי סעיף קטן (א), כולה או חלקה, רשאית הרשות המקומית לגבות את חוב הארנונה הסופי מבעל השליטה בחברה הפרטית, ובלבד שהתקיימו לגביו הנסיבות המיוחדות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 119א|בסעיף 119א(א) לפקודת מס הכנסה}}, בשינויים המחויבים; בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוב ארנונה סופי“ – חוב לתשלום ארנונה, שחלף לגביו המועד להגשת השגה, ערר או ערעור, לפי הענין (בסעיף זה – הליכי ערעור), ואם הוגשו הליכי ערעור או תובענה אחרת – לאחר מתן פסק דין חלוט או החלטה סופית שאינה ניתנת לערעור עוד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברה פרטית“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות, התשנ״ט–1999}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 119א|בסעיף 119א לפקודת מס הכנסה}}.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בסעיף קטן זה, ”מצללה“ – מבנה בלא קירות, המוקם בחצר, בגג, או במרפסת של בית מגורים, הנסמך על עמודים ובנוי מחומרים קלים, שתקרתו משטח הצללה, ובלבד שהמרווחים בין החלקים האטומים של משטח ההצללה מחולקים באופן שווה ומהווים 40% לפחות ממנו; ואולם יכול שהמבנה יהיה נסמך באופן חלקי על לא יותר מאשר שני קירות של מבנה המגורים שאליו הוא צמוד.
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות סעיף קטן (א) והוראות כל דין, לגבי רשות מקומית שערב פרסומו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504200.pdf|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס׳ 17), התשע״ח–2018}} {{ח:הערה|(תיקון מס׳ 17 פורסם ביום 25.7.2018)}}, לא נכלל לפי החלטתה בדבר הארנונה הכללית לפי סעיף קטן (א) שטח מצללה הצמודה לנכס המשמש למגורים בחישוב שטחו של אותו נכס לשם הטלת הארנונה, לא ייכלל שטח המצללה האמור בחישוב שטח הנכס לשם הטלת הארנונה אך ורק משום שהמצללה האמורה כוסתה בכיסוי שקוף מחומר פלסטי, ובלבד שהשימוש שייעשה בשטח של המצללה הוא שימוש שניתן לעשות בחצר, בגג או במרפסת של בית המגורים שעליו הוקמה המצללה, למעט שימוש לצורכי חניה או אחסנה.

{{ח:סעיף|9|סכומי הארנונה הכללית|תיקון: תשנ״ח, תשנ״ט, תש״ס, תשס״ג, תשס״ה, תשס״ו, תשע״ד, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השרים יקבעו בתקנות, סכומים מזעריים וסכומים מרביים לארנונה הכללית אשר יטילו הרשויות המקומיות על כל אחד מסוגי הנכסים, וכן רשאים הם לקבוע יחס בין הסכומים אשר יוטלו על כל אחד מסוגי הנכסים; הסכומים המרביים והמזעריים יעודכנו לכל שנת כספים בהתאם לכללים שייקבעו בתקנות.
{{ח:תת|(ב)}} סכום הארנונה הכללית בשל מטר רבוע שתטיל מועצה על כל אחד מסוגי הנכסים, בכל שנת כספים, יהיה הסכום שהגיע כדין בשל מטר רבוע של אותו נכס בשנת הכספים הקודמת, בלא הנחה כלשהי אם ניתנה, בתוספת שיעור העדכון, ובלבד שהסכום שיוטל כאמור לא יפחת מהסכום המזערי ולא יעלה על הסכום המרבי שקבעו השרים בתקנות לפי סעיף קטן (א), ויהיה בכפוף לכל הוראה אחרת שנקבעה בתקנות כאמור ובכפוף לתקנות ולכללים לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(ב)}}; בתקנות לפי סעיף קטן (א) ובתקנות ובכללים לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(ב)}} יכול שייקבע כי –
{{ח:תתת|(1)}} רשות מקומית רשאית להעלות את סכומי הארנונה הכללית, דרך כלל או לסוג נכסים, בשיעור גבוה משיעור העדכון, ובלבד שהעלאת ארנונה בשל נכס שאינו מבנה מגורים תותנה בהעלאת ארנונה בשל נכס מסוג מבנה מגורים, בהתאם לכללים שייקבעו בתקנות;
{{ח:תתת|(2)}} רשות מקומית רשאית להטיל ארנונה שלא בהתאם לאמור ברישה, ובלבד שקיבלה לכך אישור השרים; ושלחה, בטרם פנייתה לקבלת אישור השרים, לכל מחזיק בנכס שבשלו בכוונתה להטיל ארנונה שלא בהתאם לאמור, ולענין נכס המצוי באזור חלוקת הכנסות כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 9ב|בסעיף 9ב(ב) לפקודת העיריות}} – גם לכל רשות מקומית המנויה בצו שניתן לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 9ב|הסעיף האמור}}, הודעה על כוונתה לעשות כן; בהודעה יצוין כי מועצת הרשות המקומית החליטה על שינוי סיווג או תת־סיווג, על העלאה או הפחתה, של סכום הארנונה הכללית, לפי הענין, וכי בכוונתה לפנות לשרים בבקשה לאישור כאמור; אישור השרים לפי פסקה זו יינתן עד יום 15 בדצמבר שלפני שנת הכספים שבשלה ניתן האישור, ולעניין החלטה שהתקבלה כאמור {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 276|בסעיף 276(ב) לפקודת העיריות}} – עד תום שישה חודשים מיום שהתקבלה החלטת המועצה בדבר הטלת ארנונה כללית כאמור {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 276|באותו סעיף}}; תחילתו של אישור השרים בראשית שנת הכספים שבשלה הוא ניתן; שר הפנים או מי שהוא הסמיך לכך יודיע לוועדת הכספים של הכנסת על מתן האישור.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לעניין החלטה על הטלת ארנונה כללית לגבי שנת הכספים 2024):}} רשות מקומית רשאית להטיל ארנונה שלא בהתאם לאמור ברישה, ובלבד שקיבלה לכך אישור השרים; ושלחה, בטרם פנייתה לקבלת אישור השרים, לכל מחזיק בנכס שבשלו בכוונתה להטיל ארנונה שלא בהתאם לאמור, ולענין נכס המצוי באזור חלוקת הכנסות כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 9ב|בסעיף 9ב(ב) לפקודת העיריות}} – גם לכל רשות מקומית המנויה בצו שניתן לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 9ב|הסעיף האמור}}, הודעה על כוונתה לעשות כן; בהודעה יצוין כי מועצת הרשות המקומית החליטה על שינוי סיווג או תת־סיווג, על העלאה או הפחתה, של סכום הארנונה הכללית, לפי הענין, וכי בכוונתה לפנות לשרים בבקשה לאישור כאמור; אישור השרים לפי פסקה זו יינתן עד יום 15 בדצמבר שלפני שנת הכספים שבשלה ניתן האישור, ולעניין החלטה שהתקבלה כאמור {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 276|בסעיף 276(ב) לפקודת העיריות}} – עד תום ארבעה חודשים מיום הפנייה לקבלת אישור השרים כאמור; תחילתו של אישור השרים בראשית שנת הכספים שבשלה הוא ניתן; שר הפנים או מי שהוא הסמיך לכך יודיע לוועדת הכספים של הכנסת על מתן האישור.
{{ח:תת|(ב1)}} השרים רשאים לקבוע, לגבי שנת כספים מסוימת, כללים מיוחדים לעדכון סכומי הארנונה הכללית וכן לעדכון הסכומים המזעריים והסכומים המרביים לארנונה הכללית (בסעיף קטן זה – כללי עדכון מיוחדים), שיחולו על אף ההוראות לפי סעיף קטן (ב); כללים כאמור ייקבעו. לא יאוחר מיום 30 במאי של שנת הכספים הקודמת לשנה שלגביה הם נקבעים; קבעו השרים כללי עדכון מיוחדים לגבי שנת כספים מסוימת, תקבע הרשות המקומית את סכומי הארנונה הכללית לאותה שנה בהתאם לכללים אלה ולכללים שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(ב)}}, ורשאית היא לפעול בהתאם להוראות שנקבעו לפי פסקאות (1) או (2) של סעיף קטן (ב), ככל שנקבעו, אלא אם כן נקבע אחרת בכללי העדכון המיוחדים.
{{ח:תת|(ג)}} השרים יקבעו בתקנות כללים שלפיהם תוטל ארנונה כללית על נכסים שהמחזיק בהם היא המדינה או תאגיד שהוקם בחוק, ויכול שעל פי כללים כאמור תוטל על סוגי נכסים מסויימים ארנונה כללית בסכום אפס.
{{ח:תת|(ג1)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פטורין)#סעיף 4|בסעיפים 4}} {{ח:חיצוני|פקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פטורין)#סעיף 5|ו־5 לפקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פטורין), 1938}} רשאים השרים, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע כללים שלפיהם תוטל ארנונה כללית בשל הנכסים המפורטים {{ח:חיצוני|פקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פטורין)#סעיף 4|בסעיפים האמורים}}: בכללים כאמור ייקבע שיעור הארנונה שיוטל על סוגי הנכסים, כולם או חלקם, דרך כלל או לסוגי רשויות מקומיות, ויכול שעל פי אותם כללים תוטל ארנונה בסכום אפס.
{{ח:תת|(ד)}} תקנות לפי סעיף זה יותקנו באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ה)}} תחילתם של הכללים לפי סעיף קטן (ג1), בראשית שנת הכספים 2000, גם אם נקבעו במהלכה.

{{ח:סעיף|9א|סייג להעלאת ארנונה|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לא תשנה מועצה סיווג משנה של נכס שנעשה בו שיפוץ, באופן שיש בו העלאה של סכום הארנונה שהיה מוטל על אותו נכס לפי חוק זה אילולא השיפוץ.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף לנכס שטח עקב שיפוץ שנעשה בו, רשאית המועצה, על אף האמור בסעיף קטן (א) ובכפוף להוראות חוק זה, להטיל ארנונה על השטח הנוסף לפי סיווג המשנה המתאים לאחר השיפוץ.

{{ח:סעיף|9ב|סייג להטלת ארנונה בשל נכס הנמצא בתחום ועד מקומי|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)(2)}}, ועד מקומי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המועצות המקומיות#סעיף 3|בסעיף 3 לפקודת המועצות המקומיות}}, לא יטיל לראשונה ארנונה כללית על סוג נכס המצוי בתחומו, אלא לאחר שקיבל את אישור השרים לכך; הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)(2) סיפה}} יחולו לענין אישור השרים לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|10|אי הטלת ארנונה|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:ת}} לא הטילה מועצה ארנונה כללית לשנת כספים מסויימת, תשולם הארנונה לאותה שנה בתחום הרשות המקומית בסכומים ובמועדים אשר נקבעו בשנה הקודמת, כשהיא מעודכנת בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב) רישה}}.

{{ח:סעיף|11|תוספת ארנונה|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:תת|(א)}} שר הפנים רשאי להתיר לרשות מקומית שאושרה לה תכנית הבראה לפי {{ח:חיצוני|פקודת העיריות#סעיף 140ד|סעיף 140ד(ב) לפקודת העיריות}} או לפי {{ח:חיצוני|פקודת המועצות המקומיות#סעיף 35ד|סעיף 35ד(ב) לפקודת המועצות המקומיות}}, להטיל בתוך שנת הכספים שבה אושרה תכנית ההבראה כאמור, תוספת לארנונה בעד התקופה שמיום האישור ועד סוף שנת הכספים, ולקבוע מועדים לתשלום התוספת; היתר שעל פיו מוטלים סכומי ארנונה שאינם בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)}}, טעון גם הסכמת שר האוצר.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות המקומית תודיע לכל מחזיק החייב בתשלום התוספת את סכומה ומועדי תשלומה.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה בדבר אישור תוספת, סכומיה ומועדי תשלומה – תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ד)}} לענין כל הנחה מסכום הארנונה הכללית לפי כל דין יראו, על אף האמור בסעיף קטן (ג), ובכל דין, ועל אף האמור בתקנות שנקבעו לפי סעיף קטן (ב), שתי דירות המשמשות למגורים בלבד שאוחדו לדירה אחת, כדירה אחת המשמשת למגורים בלבד, וזאת אף אם נאמר אחרת לענין זה בכל דין.

{{ח:סעיף|12|הנחות בארנונה|תיקון: תשנ״ו, תשס״ה, תשס״ז, תש״ע, תשע״ז, תשפ״ד־2, תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} השרים יקבעו בתקנות את שיעור ההנחה המרבי שיינתן למי שישלם ארנונה כללית בתשלום אחד בתחילת שנת הכספים.
{{ח:תת|(ב)}} שר הפנים יקבע בתקנות תנאים וכללים למתן הנחות אחרות בתשלומי הארנונה הכללית, ואת שיעורי ההנחה המרביים וכן רשאי הוא לקבוע את שיעורי ההנחה המזעריים.
{{ח:תת|(ג)}} מועצה לא תפחית תשלומי ארנונה כללית אלא אם כן נתקיימו במחזיק בנכס התנאים שנקבעו בתקנות לפי סעיף זה, ובהתאם לכללים ולשיעורים שנקבעו.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג) ובכל דין, ועל אף האמור בתקנות שנקבעו לפי סעיף קטן (ב), לענין כל הנחה מסכום הארנונה הכללית לפי כל דין, בחישוב ההכנסה של מחזיק בנכס לא יובאו בחשבון קצבה המשולמת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ד|פרקים ד׳}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יא|ו־י״א לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, או תשלומים לאומן לפי {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים|חוק אומנה לילדים, התשע״ו–2016}}, ולא יראו בהם הכנסה, וזאת אף אם נאמר אחרת לענין זה בכל דין.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), בנכס המשמש למגורי נכה, יחול חיוב ארנונה למגורים שיופחת בשיעור ההנחה שאותו נכה היה זכאי לה כמחזיק בנכס לפי קביעת המועצה, לרבות תנאים שקבעה, גם אם המחזיק בנכס הוא אדם אחר בעבור הנכה; בסעיף קטן זה, ”נכס המשמש למגורי נכה“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} נכס המשמש או הנועד לשמש, כולו או חלקו, למגורי אדם עם מוגבלות כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}}, שאדם כאמור מתגורר בו בהתאם להפניה של משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים;
{{ח:תתתת|(ב)}} נכס שהוא מסוגי הדיור המפורטים {{ח:חיצוני|חוק שיקום מתמודדי נפש בקהילה#תוספת פרט ב|בפרט ב(1) לתוספת לחוק שיקום מתמודדי נפש בקהילה, התש״ס–2000}}, שמתמודד נפש זכאי להם בהתאם לתכנית שיקום לפי {{ח:חיצוני|חוק שיקום מתמודדי נפש בקהילה|החוק האמור}}.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות פסקה (1) יחולו הן על שטחים בנכס המשמשים למגורי נכה והן על שטחים אחרים באותו נכס המשמשים את הנכה או את מי ששוהה בנכס לשם טיפול בנכה או מתן שירות לנכה.
{{ח:תתת|(3)}} הופחת חיוב הארנונה לפי הוראות פסקה (1), לא יהיה הנכה זכאי להנחה בארנונה למגורים בעד נכס אחר שהוא מחזיק בו.
{{ח:תת|(ז)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג) ובכל דין, ועל אף האמור בתקנות שנקבעו לפי סעיף קטן (ב), לעניין כל הנחה מסכום הארנונה הכללית שנקבעה לפי כל דין, בנכס המשמש למגורים של בן או בת, לרבות ילד במשפחת אומנה, של מחזיק בנכס, שמשתלמת בעדו ובשל נכותו גמלה על ידי המוסד לביטוח לאומי, סכום ההנחה יחושב בעד כל אחד מהזכאים לגמלה אף אם הוא מעל גיל 18 ולא השתלמה בעדו גמלת ילד נכה, ובלבד ששיעורה הכולל לא יעלה על 90%.

{{ח:סעיף|13|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת העיריות|בפקודת העיריות}}.}}

{{ח:סעיף|14|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פיטורין)|בפקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פיטורין), התשנ״ב–1992}}.}}

{{ח:סעיף|15|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין|בחוק מס שבח מקרקעין, התשכ״ג–1963}}.}}

{{ח:סעיף|16|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מס קניה (טובין ושירותים)|בחוק מס קניה (טובין ושירותים), התשי״ב–1952}}.}}

{{ח:סעיף|17|ביטול חוק הרשויות המקומיות (תמורת ארנונת רכוש)}}
{{ח:ת}} חוק הרשויות המקומיות (תמורת ארנונת רכוש), התשל״ה–1975 – בטל.

{{ח:סעיף|18|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת המועצות המקומיות|בפקודת המועצות המקומיות}}.}}

{{ח:סעיף|19|תחולה והוראת מעבר|תיקון: תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב) ו־(ג)}} יחולו החל בשנת הכספים 1994; יתר ההוראות הקודמות של {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} יחולו החל בשנת הכספים 1993.
{{ח:תת|(ב)}} כל מועצה תתקן את החלטתה בדבר הטלת ארנונה כללית לשנת הכספים 1993 ככל שיידרש להתאמתה לתקנות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|20|}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (ערר על קביעת ארנונה כללית)|בחוק הרשויות המקומיות (ערר על קביעת ארנונה כללית), התשל״ו–1976}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} תחילתו של סעיף זה ביום ח׳ באדר התשנ״ג (1 במרס 1993).

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: חישוב עלות המים והתעריפים לדמי מים}}

{{ח:סעיף|21|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המים|בחוק המים, התשי״ט–1959}}.}}

{{ח:סעיף|22|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הריבית (שינוי שיעורים)|בחוק הריבית (שינוי שיעורים), התשל״ג–1972}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: ענף הלול}}

{{ח:סעיף|23|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הגליל|בחוק הגליל, התשמ״ח–1988}}.}}

{{ח:סעיף|24|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הגליל|בחוק הגליל, התשמ״ח–1988}}.}}

{{ח:סעיף|25|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק)|בחוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק), התשכ״ד–1964}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: תיקונים שונים}}

{{ח:סעיף|26|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הבזק|בחוק הבזק, התשמ״ב–1982}}.}}

{{ח:סעיף|27|תיקון {{ח:חיצוני|חוק הליכי תכנון ובניה (הוראת שעה)|חוק הליכי תכנון ובניה (הוראת שעה)}}}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הליכי תכנון ובניה (הוראת שעה)|בחוק הליכי תכנון ובניה (הוראת שעה), התש״ן–1990}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211690.pdf|בחוק הליכי תכנון ובניה (הוראת שעה) (תיקון מס׳ 2), התשנ״ב–1992}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} תחילתו של סעיף קטן (ב) ביום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211690.pdf|תיקון מס׳ 2}}.

{{ח:סעיף|28|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|בחוק יציבות מחירים במצרכים ובשירותים (הוראת שעה), התשמ״ו–1985}}.}}

{{ח:סעיף|29|תיקון {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון}}}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|בחוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210842.pdf|בחוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס׳ 39), התשנ״א–1990}}.}}

{{ח:סעיף|30|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|בחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה), התשמ״ט–1989}}.}}

{{ח:סעיף|31|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|בחוק לשכת עורכי הדין, התשכ״א–1961}}.}}

{{ח:סעיף|32|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הנגב|בחוק הרשות לפיתוח הנגב, התשנ״ב–1992}}.}}

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ז׳ בטבת התשנ״ג (31 בדצמבר 1992).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''אברהם (בייגה) שוחט'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]