פקודת מס הכנסה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת מס הכנסה [נוסח חדש]}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000944}} {{ח:תיבה|דמ״י תשכ״א, 120|פקודת מס הכנסה [נוסח חדש]|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_vn_525693.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״א, 47|חוק לתיקון פקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_208740.pdf}}, {{ח:תיבה|122|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_ec_317430.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ב, 60|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208741.pdf}}, {{ח:תיבה|129|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208742.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 73|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208743.pdf}}, {{ח:תיבה|XII|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_517982.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ד, 86|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208744.pdf}}, {{ח:תיבה|114|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208745.pdf}}, {{ח:תיבה|XII|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_517988.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 28|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_211085.pdf}}, {{ח:תיבה|205|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_317752.pdf}}, {{ח:תיבה|290|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208747.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ו, 34|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208748.pdf}}, {{ח:תיבה|38|תיקון מס׳ 9|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208749.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ז, 18|תיקון מס׳ 10|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208755.pdf}}, {{ח:תיבה|94|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208756.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ח, 46|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208757.pdf}}, {{ח:תיבה|171|תיקון מס׳ 13|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208758.pdf}}, {{ח:תיבה|XII|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_ec_517770.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 130|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209760.pdf}}, {{ח:תיבה|153|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_208759.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 104|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_208760.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ב, 65|תיקון מס׳ 17|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_211848.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 100|תיקון מס׳ 18|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_208763.pdf}}, {{ח:תיבה|174|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_ec_317431.pdf}}, {{ח:תיבה|238|תיקון מס׳ 19|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_208764.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 16|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317432.pdf}}, {{ח:תיבה|64|תיקון מס׳ 20|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208769.pdf}}, {{ח:תיבה|78|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317770.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ה, 42|תיקון מס׳ 21|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208770.pdf}}, {{ח:תיבה|168|תיקון מס׳ 22|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208771.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 45|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317433.pdf}}, {{ח:תיבה|84|תיקון מס׳ 23|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208773.pdf}}, {{ח:תיבה|156|תיקון מס׳ 24|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208774.pdf}}, {{ח:תיבה|237|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317434.pdf}}, {{ח:תיבה|XVI|ת״ט}}; {{ח:תיבה|תשל״ז, 194|תיקון מס׳ 25|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_211767.pdf}}, {{ח:תיבה|207|תיקון מס׳ 15 לחוק לעידוד השקעות הון|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209075.pdf}}, {{ח:תיבה|218|תיקון מס׳ 30 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_207972.pdf}}, {{ח:תיבה|318|תיקון מס׳ 28|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208775.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 45|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317792.pdf}}, {{ח:תיבה|133|תיקון מס׳ 29|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208776.pdf}}, {{ח:תיבה|173|תיקון מס׳ 17 לחוק לעידוד השקעות הון|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211749.pdf}}, {{ח:תיבה|204|תיקון לפקודת הסטטיסטיקה|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209023.pdf}}, {{ח:תיבה|216|תיקון מס׳ 32|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208778.pdf}}, {{ח:תיבה|232|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317435.pdf}}, {{ח:תיבה|234|תיקון מס׳ 33|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208779.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ט, 92|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317436.pdf}}, {{ח:תיבה|93|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317803.pdf}}, {{ח:תיבה|103|תיקון מס׳ 34|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208780.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ם, 27|תיקון מס׳ 35|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208781.pdf}}, {{ח:תיבה|38|תיקון מס׳ 36|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208782.pdf}}, {{ח:תיבה|52|תיקון מס׳ 37|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208783.pdf}}, {{ח:תיבה|101|תיקון מס׳ 38|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208784.pdf}}, {{ח:תיבה|164|תיקון מס׳ 39|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208785.pdf}}, {{ח:תיבה|204|תיקון מס׳ 40|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208786.pdf}}, {{ח:תיבה|205|תיקון מס׳ 41|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208787.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 3|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317811.pdf}}, {{ח:תיבה|4|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317812.pdf}}, {{ח:תיבה|18|תיקון מס׳ 42|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208789.pdf}}, {{ח:תיבה|37|תיקון מס׳ 41 (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208788.pdf}}, {{ח:תיבה|69|חוק מס הכנסה (עידוד להשכרת דירות) (הוראת שעה ותיקוני חוק)|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208721.pdf}}, {{ח:תיבה|88|תיקון מס׳ 44|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211696.pdf}}, {{ח:תיבה|111|תיקון מס׳ 15 לחוק התכנון והבניה|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209765.pdf}}, {{ח:תיבה|154|תיקון מס׳ 46|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208790.pdf}}, {{ח:תיבה|160|חוק מס עזבון (ביטול)|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208884.pdf}}, {{ח:תיבה|282, 283|תיקון מס׳ 48|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211745.pdf}}, {{ח:תיבה|289|חוק מס הכנסה (ניכויים מיוחדים בשל אינפלציה) (הוראות שעה ותיקוני חוק)|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208722.pdf}}, {{ח:תיבה|313|תיקון מס׳ 20 לחוק לעידוד השקעות הון|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209070.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 4|תיקון לפקודת הטלגרף האלחוטי|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208414.pdf}}, {{ח:תיבה|158|תיקון מס׳ 52|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_203794.pdf}}, {{ח:תיבה|211|חוק מס הכנסה (ניכויים מיוחדים בשל אינפלציה) (הוראת שעה ותיקוני חוק)|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208723.pdf}}, {{ח:תיבה|259|תיקון מס׳ 54|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208793.pdf}}, {{ח:תיבה|272|תיקון מס׳ 7 לחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_209756.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ג, 2|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_ec_317437.pdf}}, {{ח:תיבה|59|תיקון מס׳ 56|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208794.pdf}}, {{ח:תיבה|103|תיקון לחוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה)|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208725.pdf}}, {{ח:תיבה|159|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_ec_317438.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 19|חוק מס הכנסה (הטבות להשקעה בניירות ערך שתמורתם נועדה למחקר מדעי)|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210090.pdf}}, {{ח:תיבה|47|תיקון מס׳ 51 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210136.pdf}}, {{ח:תיבה|56|תיקון מס׳ 59 [צ״ל 60]|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210165.pdf}}, {{ח:תיבה|82|חוק השפיטה (הוראות מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210153.pdf}}, {{ח:תיבה|124|תיקון מס׳ 3 לחוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה)|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210141.pdf}}, {{ח:תיבה|147|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_ec_317439.pdf}}, {{ח:תיבה|161|תיקון מס׳ 63|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210213.pdf}}, {{ח:תיבה|162|תיקון מס׳ 64|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210226.pdf}}, {{ח:תיבה|185|תיקון מס׳ 62|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210214.pdf}}, {{ח:תיבה|186|תיקון מס׳ 65|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210212.pdf}}, {{ח:תיבה|192|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_ec_317440.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ה, 42|תיקון מס׳ 18 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210401.pdf}}, {{ח:תיבה|43|תיקון מס׳ 66|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210399.pdf}}, {{ח:תיבה|185|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210435.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ה, 1616|תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4830.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ו, 20, 21|חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210452.pdf}}, {{ח:תיבה|146|תיקון מס׳ 3 לחוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210478.pdf}}, {{ח:תיבה|170|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_ec_317827.pdf}}, {{ח:תיבה|206|תיקון מס׳ 7 לחוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210501.pdf}}, {{ח:תיבה|240|תיקון מס׳ 69 [צ״ל 68]|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210502.pdf}}, {{ח:תיבה|261|תיקון והארכת תוקף לחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210508.pdf}}, {{ח:תיבה|276|תיקון מס׳ 6 לחוק מס ערך מוסף|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210510.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 2|תיקון מס׳ 71|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210522.pdf}}, {{ח:תיבה|89|תיקון מס׳ 72|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210568.pdf}}, {{ח:תיבה|97|תיקון מס׳ 73|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210547.pdf}}, {{ח:תיבה|127|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_ec_317441.pdf}}, {{ח:תיבה|143|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_ec_317442.pdf}}, {{ח:תיבה|158|תיקון מס׳ 75 [צ״ל 74] – השכרת דירה למגורים|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210611.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 28|תיקון מס׳ 76 [צ״ל 75]|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_211764.pdf}}, {{ח:תיבה|173|תיקון מס׳ 34 לחוק לעידוד השקעות הון|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210603.pdf}}, {{ח:תיבה|186|תיקון מס׳ 77|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210564.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 28, 36, 36|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210719.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 36|תיקון מס׳ 80|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210777.pdf}}, {{ח:תיבה|52|תיקון מס׳ 81|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210778.pdf}}, {{ח:תיבה|131, 134, 136|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210812.pdf}}, {{ח:תיבה|137|תיקון מס׳ 82 [צ״ל 83]|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210813.pdf}}, {{ח:תיבה|188|תיקון מס׳ 15 לחוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211705.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 86|תיקון מס׳ 84|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210853.pdf}}, {{ח:תיבה|120|חוק מס הכנסה (דחיית תשלומים) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211723.pdf}}, {{ח:תיבה|125|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211727.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 6|תיקון מס׳ 85|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211758.pdf}}, {{ח:תיבה|37|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211707.pdf}}, {{ח:תיבה|41|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211668.pdf}}, {{ח:תיבה|106|חוק מס הכנסה (תיקוני חקיקה והוראות שונות)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210921.pdf}}, {{ח:תיבה|174|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מס׳ 3)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211733.pdf}}, {{ח:תיבה|177|תיקון מס׳ 89|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210800.pdf}}, {{ח:תיבה|182|תיקון מס׳ 90|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210930.pdf}}, {{ח:תיבה|252|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_ec_317838.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 6|תיקון מס׳ 91|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210970.pdf}}, {{ח:תיבה|22|חוק מס הכנסה (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210977.pdf}}, {{ח:תיבה|82|תיקון מס׳ 92|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210983.pdf}}, {{ח:תיבה|97|תיקון מס׳ 93|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210982.pdf}}, {{ח:תיבה|170|תיקון מס׳ 4 לחוק המפלגות|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211788.pdf}}, {{ח:תיבה|190|תיקון מס׳ 94 [צ״ל 95]|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211746.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 42|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211692.pdf}}, {{ח:תיבה|74|תיקון מס׳ 97|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211043.pdf}}, {{ח:תיבה|74|תיקון מס׳ 92 (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211026.pdf}}, {{ח:תיבה|137|חוק קליטת חיילים משוחררים|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210948.pdf}}, {{ח:תיבה|142|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_203768.pdf}}, {{ח:תיבה|259|חוק לצמצום ממדי העוני והפערים בהכנסות (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211056.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 10|תיקון מס׳ 99א|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211061.pdf}}, {{ח:תיבה|22|תיקון מס׳ 100|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211078.pdf}}, {{ח:תיבה|68|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211073.pdf}}, {{ח:תיבה|142, 143|תיקון מס׳ 102|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_216379.pdf}}, {{ח:תיבה|336|תיקון מס׳ 103|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211183.pdf}}, {{ח:תיבה|340|תיקון מס׳ 104|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211187.pdf}}, {{ח:תיבה|353|תיקון מס׳ 105|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211194.pdf}}, {{ח:תיבה|435|תיקון מס׳ 106 (ביטול האפליה על סוגי הכנסות)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211220.pdf}}, {{ח:תיבה|438|חוק התגמולים לחסידי אומות העולם|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211653.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 24|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211272.pdf}}, {{ח:תיבה|69|תיקון מס׳ 3 לפקודת פשיטת הרגל|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211260.pdf}}, {{ח:תיבה|79|תיקון מס׳ 110|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211330.pdf}}, {{ח:תיבה|325|תיקון מס׳ 11 לחוק הבנקאות (רישוי)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211342.pdf}}, {{ח:תיבה|385|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_ec_317856.pdf}}, {{ח:תיבה|386|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_ec_317855.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 20|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 1997)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211373.pdf}}, {{ח:תיבה|100|תיקון מס׳ 113|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211398.pdf}}, {{ח:תיבה|188|תיקון מס׳ 114|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211438.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 109|תיקון מס׳ 42 לחוק מס שבח מקרקעין|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211464.pdf}}, {{ח:תיבה|134|חוק דחיית מועד הגשת דין וחשבון (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211474.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 10|תיקון מס׳ 118|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211570.pdf}}, {{ח:תיבה|14|תיקון מס׳ 11 לחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211570.pdf}}, {{ח:תיבה|36|תיקון מס׳ 119|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211646.pdf}}, {{ח:תיבה|100|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 1999)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211661.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 69|חוק ההסדרים במשק מדינת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2000)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300181.pdf}}, {{ח:תיבה|149|תיקון מס׳ 121 (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300191.pdf}}, {{ח:תיבה|257|תיקון מס׳ 21 לחוק ניירות ערך|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300244.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 29|תיקון מס׳ 123|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300279.pdf}}, {{ח:תיבה|84|תיקון מס׳ 124|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300298.pdf}}, {{ח:תיבה|89|הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300304.pdf}}, {{ח:תיבה|142|תיקון מס׳ 125 – הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300624.pdf}}, {{ח:תיבה|240|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 2001) (תיקון, ביטול והתליה של חקיקה שמקורה בהצעות חוק פרטיות)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300364.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 20|תיקון מס׳ 127|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300429.pdf}}, {{ח:תיבה|96|חוק חופש העיסוק (הקלה בהגבלות – גיל, תושבות ועיסוק אחר) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300449.pdf}}, {{ח:תיבה|166, 168|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300554.pdf}}, {{ח:תיבה|238|תיקון מס׳ 50 והוראת שעה לחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300623.pdf}}, {{ח:תיבה|398|תיקון מס׳ 131|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300482.pdf}}, {{ח:תיבה|429, 436|חוק תכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002 ו־2003)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300504.pdf}}, {{ח:תיבה|530|תיקון מס׳ 132|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300605.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 122|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-1880.pdf}}, {{ח:תיבה|126|תיקון מס׳ 132 (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300606.pdf}}, {{ח:תיבה|189|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300607.pdf}}, {{ח:תיבה|415, 428|חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו־2004)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299931.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 49|חוק גיל פרישה|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300990.pdf}}, {{ח:תיבה|108|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf}}, {{ח:תיבה|287|תיקון מס׳ 137 והוראות שעה|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299764.pdf}}, {{ח:תיבה|371|תיקון מס׳ 12 לחוק הפיקוח על עסקי ביטוח|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299655.pdf}}, {{ח:תיבה|415|תיקון מס׳ 139|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299765.pdf}}, {{ח:תיבה|433|תיקון מס׳ 12 (תיקון) לחוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299767.pdf}}, {{ח:תיבה|441|תיקון מס׳ 140 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299974.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 2|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-1960.pdf}}, {{ח:תיבה|15|חוק מס הכנסה (מכירת נייר ערך או יחידה בקרן נאמנות בשנת המס 2003) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299754.pdf}}, {{ח:תיבה|30|חוק מס הכנסה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299654.pdf}}, {{ח:תיבה|52|תיקון מס׳ 142|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299714.pdf}}, {{ח:תיבה|123|חוק הסדרת העיסוק בייצוג על־ידי יועצי מס|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299750.pdf}}, {{ח:תיבה|365|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_301004.pdf}}, {{ח:תיבה|450|תיקון מס׳ 55 לחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299668.pdf}}, {{ח:תיבה|658|תיקון מס׳ 146|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299941.pdf}}, {{ח:תיבה|766, 814|תיקון מס׳ 147|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299994.pdf}}, {{ח:תיבה|910|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299984.pdf}}, {{ח:תיבה|935|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299985.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 286|חוק הסכמים בנכסים פיננסיים|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300034.pdf}}, {{ח:תיבה|307, 309|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300065.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 32|תיקון מס׳ 152 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300683.pdf}}, {{ח:תיבה|44|תיקון מס׳ 153|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300685.pdf}}, {{ח:תיבה|64, 65|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300638.pdf}}, {{ח:תיבה|143|תיקון מס׳ 155|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300082.pdf}}, {{ח:תיבה|320|חוק זכויות הסטודנט|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300141.pdf}}, {{ח:תיבה|374|תיקון מס׳ 157|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300636.pdf}}, {{ח:תיבה|459|חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300673.pdf}}, {{ח:תיבה|467|תיקון מס׳ 158 – הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300761.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 2|תיקון מס׳ 159|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300771.pdf}}, {{ח:תיבה|26|תיקון מס׳ 59 לחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300801.pdf}}, {{ח:תיבה|79|תיקון מס׳ 160 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300855.pdf}}, {{ח:תיבה|92|חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300854.pdf}}, {{ח:תיבה|158|תיקון מס׳ 162|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300852.pdf}}, {{ח:תיבה|167|תיקון מס׳ 3 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300727.pdf}}, {{ח:תיבה|227|תיקון מס׳ 20 לחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300850.pdf}}, {{ח:תיבה|448|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-2147.pdf}}, {{ח:תיבה|524|תיקון מס׳ 165|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300853.pdf}}, {{ח:תיבה|684|תיקון מס׳ 166|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300820.pdf}}, {{ח:תיבה|685|תיקון מס׳ 167|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300822.pdf}}, {{ח:תיבה|797, 797|תיקון לחוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300913.pdf}}, {{ח:תיבה|902|תיקון מס׳ 168 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300918.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 128|תיקון מס׳ 169 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300938.pdf}}, {{ח:תיבה|152|תיקון מס׳ 170|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301069.pdf}}, {{ח:תיבה|264|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301061.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 233|חוק מס הכנסה (תרומה לקרן לאומית או למוסד ציבורי בשנות המס 2009 ו־2010) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301057.pdf}}, {{ח:תיבה|248|תיקון מס׳ 172|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301055.pdf}}, {{ח:תיבה|294|תיקון מס׳ 173|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300924.pdf}}, {{ח:תיבה|326|תיקון מס׳ 174 – הוראת שעה לגבי שנות המס 2007, 2008 ו־2009|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300912.pdf}}, {{ח:תיבה|407|תיקון מס׳ 175|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300717.pdf}}, {{ח:תיבה|457|תיקון מס׳ 2 לחוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301199.pdf}}, {{ח:תיבה|534|חוק תרומת ביציות|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300729.pdf}}, {{ח:תיבה|571|תיקון מס׳ 177|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301212.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 10|תיקון מס׳ 178 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301078.pdf}}, {{ח:תיבה|161|חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו־2012 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301268.pdf}}, {{ח:תיבה|194|תיקון מס׳ 180|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301299.pdf}}, {{ח:תיבה|194|תיקון מס׳ 181|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301277.pdf}}, {{ח:תיבה|204|תיקון מס׳ 182|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301292.pdf}}, {{ח:תיבה|380|תיקון מס׳ 3 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301283.pdf}}, {{ח:תיבה|823|חוק מיסוי רווחי נפט|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301328.pdf}}, {{ח:תיבה|1023|תיקון מס׳ 3 לחוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301366.pdf}}, {{ח:תיבה|1046|תיקון מס׳ 185|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301300.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 23|תיקון מס׳ 186|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301371.pdf}}, {{ח:תיבה|42, 47|חוק לשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301335.pdf}}, {{ח:תיבה|110|תיקון מס׳ 188|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301365.pdf}}, {{ח:תיבה|202|תיקון מס׳ 189|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301288.pdf}}, {{ח:תיבה|358|תיקון מס׳ 190 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301456.pdf}}, {{ח:תיבה|424|תיקון מס׳ 191|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301262.pdf}}, {{ח:תיבה|506|תיקון מס׳ 19 לחוק החברות|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301358.pdf}}, {{ח:תיבה|581|תיקון מס׳ 11 לחוק הדואר|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301460.pdf}}, {{ח:תיבה|674|תיקון מס׳ 194|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301421.pdf}}, {{ח:תיבה|754|חוק לצמצום הגירעון ולשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301505.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 35|תיקון מס׳ 196|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301479.pdf}}, {{ח:תיבה|140, 166, 170|חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו־2014)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301574.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 158|תיקון מס׳ 198|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301599.pdf}}, {{ח:תיבה|238|תיקון לחוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו־2014)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301624.pdf}}, {{ח:תיבה|249|תיקון מס׳ 199|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301949.pdf}}, {{ח:תיבה|590|חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303815.pdf}}, {{ח:תיבה|602|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}, {{ח:תיבה|656|תיקון מס׳ 202|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303830.pdf}}, {{ח:תיבה|656|תיקון מס׳ 203|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303831.pdf}}, {{ח:תיבה|724|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303844.pdf}}, {{ח:תיבה|735|תיקון מס׳ 2 לחוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303848.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 26|תיקון מס׳ 13 והוראת שעה לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_315848.pdf}}, {{ח:תיבה|34|תיקון מס׳ 207|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_316627.pdf}}, {{ח:תיבה|233, 238, 238, 242, 243, 243, 251|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו־2016)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_316719.pdf}}, {{ח:תיבה|270, 274|חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_318394.pdf}}, {{ח:תיבה|332|תיקון מס׳ 216|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_319243.pdf}}, {{ח:תיבה|340|תיקון מס׳ 217|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_320104.pdf}}, {{ח:תיבה|610|חוק אומנה לילדים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_323013.pdf}}, {{ח:תיבה|643|תיקון מס׳ 8 לחוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_323703.pdf}}, {{ח:תיבה|648|תיקון מס׳ 220 והוראות שעה|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_323970.pdf}}, {{ח:תיבה|687|תיקון מס׳ 221|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_338726.pdf}}, {{ח:תיבה|722|תיקון מס׳ 222|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_338810.pdf}}, {{ח:תיבה|753|תיקון מס׳ 223|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_338815.pdf}}, {{ח:תיבה|876|חוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים (אישור מיוחד ואי־התרת הוצאה לצורכי מס בשל תגמול חריג)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_340803.pdf}}, {{ח:תיבה|885|תיקון מס׳ 15 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_343169.pdf}}, {{ח:תיבה|951|תיקון מס׳ 226|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_344833.pdf}}, {{ח:תיבה|954|תיקון מס׳ 227|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_346549.pdf}}, {{ח:תיבה|1129|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_348251.pdf}}, {{ח:תיבה|1261|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_348687.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 46|תיקון מס׳ 230|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366875.pdf}}, {{ח:תיבה|151|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו־2018)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366409.pdf}}, {{ח:תיבה|221, 224, 245, 272, 273, 274, 282, 314|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו־2018)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366872.pdf}}, {{ח:תיבה|330|חוק להחלפת המונח מפגר (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366910.pdf}}, {{ח:תיבה|427|תיקון מס׳ 192 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_369728.pdf}}, {{ח:תיבה|695|תיקון מס׳ 63 לחוק ניירות ערך|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_382526.pdf}}, {{ח:תיבה|954|תיקון מס׳ 247 [במקור: הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה]|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_385253.pdf}}, {{ח:תיבה|1048|תיקון מס׳ 241|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390344.pdf}}, {{ח:תיבה|בג״ץ 10042/16|החזרת פרק י״ב לוועדות הכנסת|https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path{{=}}HebrewVerdicts/16/420/100/o23&fileName{{=}}16100420_o23.pdf&type{{=}}4}}, {{ח:תיבה|1092|תיקון מס׳ 242|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390361.pdf}}, {{ח:תיבה|1109, 1109|תיקון והוראת שעה לחוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390363.pdf}}, {{ח:תיבה|1199|חוק העיצובים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390481.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 84|תיקון מס׳ 244|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_457541.pdf}}, {{ח:תיבה|118|תיקון מס׳ 245|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_489220.pdf}}, {{ח:תיבה|278|תיקון מס׳ 28 לפקודת המכס|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491910.pdf}}, {{ח:תיבה|514, 514|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491980.pdf}}, {{ח:תיבה|940|תיקון מס׳ 248|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504279.pdf}}, {{ח:תיבה|940|תיקון מס׳ 249|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504280.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 293, 294|חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528394.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 86|חוק מענק לעידוד תעסוקה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_573892.pdf}}, {{ח:תיבה|244|חוק הארכת תקופות ודחיית מועדים בענייני הליכי מס ומענקי סיוע (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_577630.pdf}}, {{ח:תיבה|321, 322|חוק התכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_578653.pdf}}, {{ח:תיבה|330|חוק התכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש – מענק חד–פעמי) (הוראת שעה ותיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_578863.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 96|תיקון מס׳ 256|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_590495.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 73|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611567.pdf}}, {{ח:תיבה|248|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611801.pdf}}, {{ח:תיבה|744|תיקון מס׳ 7 לחוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_619526.pdf}}, {{ח:תיבה|746|תיקון מס׳ 259|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_619527.pdf}}, {{ח:תיבה|844|חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והגדלת מענק עבודה (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_624898.pdf}}, {{ח:תיבה|996|תיקון מס׳ 261|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_645269.pdf}}, {{ח:תיבה|1000|תיקון מס׳ 262|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_648920.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 30|תיקון מס׳ 263|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783703.pdf}}, {{ח:תיבה|132|תיקון לחוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והגדלת מענק עבודה (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2301411.pdf}}, {{ח:תיבה|163, 171, 177|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2023 ו־2024)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2572039.pdf}}, {{ח:תיבה|400|חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והרחבת מענק עבודה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2656507.pdf}}, {{ח:תיבה|420|תיקון מס׳ 15 לחוק תאגידי מים וביוב|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2722100.pdf}}, {{ח:תיבה|575|חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3012773.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 67|חוק תגמולים לבני משפחה של חטופים ונעדרים בפעולת איבה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3506207.pdf}}, {{ח:תיבה|619|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4232982.pdf}}, {{ח:תיבה|630|חוק סיוע להורים לילדים עד גיל שלוש (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4239836.pdf}}, {{ח:תיבה|786|תיקון מס׳ 272|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4303082.pdf}}, {{ח:תיבה|1124|תיקון מס׳ 273|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4730155.pdf}}, {{ח:תיבה|1490|תיקון מס׳ 13 לחוק הגנת הפרטיות|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4810658.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 136|תיקון מס׳ 275|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5336499.pdf}}, {{ח:תיבה|150|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2025) (הקפאת עדכוני מס ומס יסף)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5396578.pdf}}, {{ח:תיבה|154|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2025) (מיסוי רווחים לא מחולקים)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5396731.pdf}}, {{ח:תיבה|391, 391, 394, 408, 423|חוק להשגת יעדי התקציב וליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2025 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_6133485.pdf}}, {{ח:תיבה|788|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_7926200.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 26|תיקון מס׳ 283|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_9913658.pdf}}, {{ח:תיבה|79|חוק מס חברות מזערי בקבוצה רב־לאומית|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_10503660.pdf}}.

''הוספת חוק לענין קביעת אחוז נכות:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשס״א, 232|צו מס הכנסה (הוספת חוק לענין קביעת אחוז נכות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6074.pdf}}. ''דחיית תחילה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשע״ח, 2068|צו הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (דחיית יום התחילה המאוחר)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8011.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 690|צו ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו־2016) (תחילתו של סעיף 166(ב) לפקודת מס הכנסה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8367.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}
{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|חלק א|חלק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב׳: הטלת המס}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1|פרק ראשון: המקור}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2|פרק שני: המקום}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3|פרק שלישי: תקופת השומה}}

{{ח:פנימי|חלק ג|חלק ג׳: חישוב ההכנסה לענין מס}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 1|פרק ראשון: פטור}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 1 סימן א|סימן א׳: פטור על פי הדין}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: סמכות לפטור}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2|פרק שני: ניכויים וקיזוזים}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן א|סימן א׳: ניכויי הוצאות}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: ניכויי פחת}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: קיזוז הפסדים}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|פרק שלישי: ניכויים, זיכויים וקיצבאות ילדים}}

{{ח:פנימי|חלק ד|חלק ד׳: חישוב ההכנסה במקרים מיוחדים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 1|פרק ראשון: חברות ביטוח}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 1-1|פרק ראשון 1: הפקדות לעצמאים המשרתים בשירות מילואים ולבני זוגם}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2|פרק שני: גופים שיתופיים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳: קיבוצים שיתופיים או מתחדשים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: מושבים ואגודות חקלאיות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ב1|סימן ב׳1: בעל שליטה בחברת מעטים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: שותפויות וחברות בית}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: חברות משפחתיות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: חברה שקופה}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק שני 1: קרן להשקעות במקרקעין}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|פרק שלישי: הכנסת בני־זוג}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3-1|פרק שלישי 1: תושב ישראל השוהה בחוץ לארץ}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3-2|פרק שלישי 2: פטור השתתפות לחברת החזקות ישראלית}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 4|פרק רביעי: תושבי־חוץ}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-1|פרק רביעי 1: חברה נשלטת זרה וחברת משלח יד זרה}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|פרק רביעי 2: נאמנויות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|פרק חמישי: רווחי חברת מעטים שלא חולקו}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן א|סימן א׳: תחולה}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ב|סימן ב׳: רווחים לא מחולקים שרואים אותם כמחולקים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן ג׳: תוספת למס על רווחי חברת מעטים שלא חולקו}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 6|פרק ששי: עסקאות מיוחדות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 7|פרק שביעי: תקני דיווח כספי בין־לאומיים – אי־תחולה בקביעת ההכנסה החייבת לגבי שנות המס 2007 עד 2013}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 8|פרק שמיני: בעל עסק זעיר}}

{{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳: רווחי הון}}

{{ח:פנימי|חלק ה1|חלק ה׳1: הקצאת מניות לעובדים}}

{{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2: שינוי מבנה ומיזוג}}

{{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 1|פרק ראשון: פרשנות ותחולה}}

{{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|פרק שני: מיזוג חברות ואגודות שיתופיות}}

{{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 3|פרק שלישי: העברת נכסים תמורת מניות}}

{{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 4|פרק רביעי: פיצולי חברות, אגודות שיתופיות ועמותות}}

{{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 5|פרק חמישי: שינוי מבנה נוסף}}

{{ח:פנימי|חלק ה3|חלק ה׳3: הכנסות מיוחדות משוק ההון {{ח:הערה|(בוטל)}}}}

{{ח:פנימי|חלק ו|חלק ו׳: חיוב במס על ידי נציג}}

{{ח:פנימי|חלק ו1|חלק ו׳1: הצמדת תקרות ההכנסה, נקודות זיכוי ונקודות קיצבה, הנחות סוציאליות וסכומי תרומה מוכרים}}

{{ח:פנימי|חלק ז|חלק ז׳: שיעורי המס}}

{{ח:פנימי|חלק ח|חלק ח׳: דו״חות, הודעות וידיעות}}

{{ח:פנימי|חלק ח פרק 1|פרק ראשון: הכנת דו״ח והגשתו}}

{{ח:פנימי|חלק ח פרק 2|פרק שני: סמכות להשיג ידיעות}}

{{ח:פנימי|חלק ח פרק 3|פרק שלישי: שונות}}

{{ח:פנימי|חלק ט|חלק ט׳: שומת הכנסה, החלטת מיסוי, השגה וערעור}}

{{ח:פנימי|חלק ט פרק 1|פרק ראשון: השומה}}

{{ח:פנימי|חלק ט פרק 2|פרק שני: השגה וערעור}}

{{ח:פנימי|חלק ט פרק 2א|פרק שני־א{{ח:הערה|׳}}: שמיעה והנמקה במיטב השפיטה}}

{{ח:פנימי|חלק ט פרק 2ב|פרק שני־ב{{ח:הערה|׳}}: החלטת מיסוי}}

{{ח:פנימי|חלק ט פרק 3|פרק שלישי: טעויות והחזרת מס}}

{{ח:פנימי|חלק י|חלק י׳: תשלומים וגביה}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 1|פרק ראשון: ניכויים על חשבון מס}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 1 סימן א|סימן א׳: ניכוי מדיבידנד ומריבית}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: ניכוי מהכנסת עבודה ומהכנסה אחרת}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 1 סימן ג|סימן ג׳: ניכוי מתושב־חוץ}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 1 סימן ד|סימן ד׳: סמכויות עזר}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 1 סימן ה|סימן ה׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2|פרק שני: גביה}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן א׳: מקדמות}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א1|סימן א{{ח:הערה|׳}}1: מקדמה בשל הוצאות שניכויין אינו מותר}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: המועדים לתשלום המס}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: ריבית וקנסות}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: אכיפת תשלום}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: זקיפת תשלומיו של נישום}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ו|סימן ו׳: עיצום כספי לעניין דוח מקוון}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן ז׳: עיצום כספי לעניין יישום הסכם בין־לאומי}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 3|פרק שלישי: הקלה ממסי־כפל}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן א|סימן א׳: הסכם גומלין בין־לאומי}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: קביעת סכום ההקלה}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|חלק י פרק 4|פרק רביעי: חילופי מידע לפי הסכם בין־לאומי}}

{{ח:פנימי|חלק יא|חלק י״א: עונשין}}

{{ח:פנימי|חלק יב|חלק י״ב: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה {{ח:הערה|(אינה חלה)}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 1א|תוספת ראשונה א׳}}

{{ח:פנימי|תוספת 1א1|תוספת ראשונה א׳1}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה}}

{{ח:קטע1|חלק א|חלק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשל״ג, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־5, תשמ״ד־5, תשמ״ה־2, תשמ״ז, תשמ״ז־2, תשנ״ב־6, תשנ״ג־6, תשנ״ה־8, תשס״א, תשס״ב־5, תשס״ב־9, תשס״ד, תשס״ד־4, תשס״ה־3, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ה־10, תשס״ז, תשס״ח־4, תשס״ח־13, תש״ע־3, תשע״ב־5, תשע״ד־5, תשע״ד־8, תשע״ו, תשע״ו־14, תשע״ו־25, תשע״ז־3, תשע״ז־13}}
{{ח:ת}} בפקודה זו –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם“ – לרבות חברה וחבר בני־אדם, כהגדרתם בסעיף זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אחוזת־בית“, בשטח עירוני – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש העירוני, 1940}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בורסה“ – בורסה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך}}, או בורסה לניירות ערך מחוץ לישראל, שקיבלה אישור מידי מי שרשאי לתיתו על פי דין במדינה שבה היא מתנהלת, וכן שוק מוסדר, בישראל או מחוץ לישראל, אלא אם כן נאמר במפורש אחרת; שר האוצר רשאי, בצו, לקבוע תנאים או הגבלות לעניין הגדרה זו;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת בורסה)|צו מס הכנסה (קביעת בורסה), התשס״ד–2004}}.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן זוג“ – אדם נשוי החי ומנהל משק בית משותף עם מי שהוא נשוי לו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן זוג רשום“ – בן זוג שנקבע או נבחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 64ב|סעיף 64ב}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בנין תעשייתי“, בשטח שאינו עירוני – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש החקלאי, 1942}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גיל הפרישה“ – גיל הפרישה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק גיל פרישה|בחוק גיל פרישה, התשס״ד–2004}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה“ – סך כל הכנסתו של אדם מן המקורות המפורשים {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}}, בצירוף סכומים שנקבע לגביהם בכל דין שדינם כהכנסה לענין פקודה זו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – הכנסה לאחר הניכויים, הקיזוזים והפטורים שהותרו ממנה לפי כל דין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרשי הצמדה“ – כל סכום שנוסף לחוב או לסכום תביעה – עקב הצמדה לשער המטבע, למדד המחירים לצרכן או למדד אחר, לרבות הפרשי שער, ואולם לענין פטור ממס יראו כהפרשי הצמדה כל סכום שנוסף לחוב או לסכום תביעה עקב הצמדה לשער המטבע או למדד המחירים לצרכן, לרבות הפרשי שער;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרשי הצמדה וריבית“ – כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרשי שער“ – סכום שנוסף עקב שינוי בשער החליפין לקרן מילווה, שהיא פקדון במטבע חוץ או שהיא הלוואה שיש להחזירה במטבע חוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסת עבודה“ – הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(2)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זכות באיגוד מקרקעין“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זכות במקרקעין“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חבר בני אדם“ – כל גוף ציבורי, מואגד או מאוחד, וכל חברה, אגודת אחים, חברותה או התאחדות, בין שהן מואגדות ובין שאינן מואגדות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה“ – חברה שהואגדה או שנרשמה על פי כל דין בר־תוקף בישראל או במקום אחר, לרבות אגודה שיתופית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חודש“ – לרבות חלק ממנו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מיסוי בתנאי אינפלציה“ – {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה)|חוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה), התשמ״ב–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק תיאומים בשל אינפלציה“ – {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה), התשמ״ה–1985}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק לעידוד השקעות הון“ – {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני“ – {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו, התשע״ד–2014}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מיסוי מקרקעין“ – {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), התשכ״ג–1963}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מס ערך מוסף“ – {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת החברות“ – {{ח:חיצוני|פקודת החברות|פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ״ג–1983}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק החברות“ – {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות, התשנ״ט–1999}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק עידוד החיסכון“ – {{ח:חיצוני|חוק עידוד החיסכון, הנחות במס הכנסה וערבות למילוות|חוק עידוד החיסכון, הנחות במס הכנסה וערבות למילוות, התשט״ז–1956}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק ניירות ערך“ – {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|חוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק העמותות“ – {{ח:חיצוני|חוק העמותות|חוק העמותות, התש״ם–1980}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק עידוד התעשיה“ – {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|חוק עידוד התעשיה (מסים), התשכ״ט–1969}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הפיקוח על קופות גמל“ – {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס״ה–2005}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק ההתייעלות הכלכלית 2017 ו־2018“ – {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018)|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו־2018), התשע״ז–2016}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק השקעות משותפות“ – {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|חוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ״ד–1994}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סכום מתואם“ – סכום כלשהו בתוספת אותו סכום כשהוא מוכפל בשיעור עליית המדד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ או ”תושב“ –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי יחיד – מי שמרכז חייו בישראל; ולענין זה יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} לשם קביעת מקום מרכז חייו של יחיד, יובאו בחשבון מכלול קשריו המשפחתיים, הכלכליים והחברתיים, ובהם בין השאר:
{{ח:תתתתת|(א)}} מקום ביתו הקבוע;
{{ח:תתתתת|(ב)}} מקום המגורים שלו ושל בני משפחתו;
{{ח:תתתתת|(ג)}} מקום עיסוקו הרגיל או הקבוע או מקום העסקתו הקבוע;
{{ח:תתתתת|(ד)}} מקום האינטרסים הכלכליים הפעילים והמהותיים שלו;
{{ח:תתתתת|(ה)}} מקום פעילותו בארגונים, באיגודים או במוסדות שונים;
{{ח:תתתת|(2)}} חזקה היא שמרכז חייו של יחיד בשנת המס הוא בישראל –
{{ח:תתתתת|(א)}} אם שהה בישראל בשנת המס 183 ימים או יותר;
{{ח:תתתתת|(ב)}} אם שהה בישראל בשנת המס 30 ימים או יותר, וסך כל תקופת שהייתו בישראל בשנת המס ובשנתיים שקדמו לה הוא 425 ימים או יותר;
{{ח:תתתת}} לענין פסקה זו, ”יום“ – לרבות חלק מיום;
{{ח:תתתת|(3)}} החזקה שבפסקה (2) ניתנת לסתירה הן על ידי היחיד והן על ידי פקיד השומה;
{{ח:תתתת|(4)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים ולפיהם יראו יחיד שאינו תושב ישראל לפי פסקאות (1) ו־(2) כתושב ישראל, ובלבד שהתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(א)}} הוא עובד מדינת ישראל;
{{ח:תתתתת|(ב)}} הוא עובד רשות מקומית בישראל;
{{ח:תתתתת|(ג)}} הוא עובד הסוכנות היהודית בארץ ישראל;
{{ח:תתתתת|(ד)}} הוא עובד הקרן הקיימת לישראל, קרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל;
{{ח:תתתתת|(ה)}} הוא עובד חברה ממשלתית;
{{ח:תתתתת|(ו)}} הוא עובד רשות ממלכתית או תאגיד שהוקם לפי חוק, וכן רשאי הוא לקבוע כאמור כי סוגי יחידים שרואים אותם כתושבי ישראל לפי פסקאות (1) או (2), לא יראו אותם ככאלה, והכל בתנאים שיקבע;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת יחידים שיראו אותם כתושבי ישראל וקביעת יחידים שלא יראו אותם כתושבי ישראל)|תקנות מס הכנסה (קביעת יחידים שיראו אותם כתושבי ישראל וקביעת יחידים שלא יראו אותם כתושבי ישראל), התשס״ו–2006}}.}}
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי חבר בני אדם – חבר בני אדם שהתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הוא התאגד בישראל;
{{ח:תתתת|(2)}} השליטה על עסקיו וניהולם מופעלים בישראל למעט חבר בני אדם שהשליטה על עסקיו וניהולם כאמור מופעלים בישראל בידי יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, וטרם חלפו עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור, או בידי מי מטעמו, ובלבד שאותו חבר בני אדם לא היה תושב ישראל גם אם השליטה על עסקיו וניהולם לא היו מופעלים בידי יחיד כאמור או בידי מי מטעמו, אלא אם כן חבר בני האדם ביקש אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב חוץ“ – מי שאינו תושב ישראל, וכן יחיד שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} הוא שהה מחוץ לישראל 183 ימים לפחות, בכל שנה, בשנת המס ובשנת המס שלאחריה;
{{ח:תתת|(ב)}} מרכז חייו לא היה בישראל, כאמור בפסקה (א)(1) להגדרה ”תושב ישראל“ או ”תושב“, בשתי שנות המס שלאחר שנות המס האמורות בפסקת משנה (א);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה מיגיעה אישית“ – לרבות –
{{ח:תתת|(1)}} קיצבה המשתלמת מאת מעביד לשעבר;
{{ח:תתת|(2)}} קיצבה המשתלמת מאת קופת גמל לקיצבה בשל עבודה, או מכוח חברות בה במשך חמש שנים לפחות, לאדם שבחמש השנים שקדמו לתחילת תשלום הקיצבה היתה מרבית הכנסתו החייבת מיגיעה אישית;
{{ח:תתת|(3)}} קיצבה המשתלמת לשאיריו של מי שחלות עליו פסקאות (1) או (2) מכוח זכאותו לקיצבה כאמור בהן;
{{ח:תתת|(3א)}} קצבת אבדן כושר עבודה המשתלמת מקופת גמל לקצבה או מקופת גמל לתגמולים או המשתלמת על פי ביטוח מפני אבדן כושר עבודה; לענין זה, ”אבדן כושר עבודה“ – פגיעה בכושר עבודה בשל מחלה, נכות או תאונה, שגרמה לאבדן או להפסד של השתכרות או רווחים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}};
{{ח:תתת|(4)}} קיצבה חבת־מס המשתלמת מאת המוסד לביטוח לאומי;
{{ח:תתת|(5)}} מענק שנתקבל עקב פרישה או עקב מוות;
{{ח:תתת|(6)}} סכום המתקבל עקב היוון קיצבה מהקיצבאות האמורות בפסקאות (1) עד (4);
{{ח:תתת|(7)}} סכום המתקבל בידי אדם מדמי שכירות מהשכרת נכס, שבמשך עשר שנים לפחות לפני תחילת השכרתו שימש בידי האדם להפקת הכנסה מיגיעה אישית, מעסק או ממשלח יד; לענין זה, ”אדם“ – לרבות מי שהיה בן זוגו ערב פטירתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיעור עליית המדד“, בתקופה פלונית – ההפרש בין המדד שפורסם לאחרונה לפני סוף התקופה לבין המדד שפורסם לאחרונה לפני תחילת התקופה, מחולק במדד שפורסם לאחרונה לפני תחילת התקופה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מילוות מועדפים“ – מילוות, או פקדונות על פי תכניות חסכון, שהריבית עליהם פטורה מהמס כולו או מקצתו על פי כל דין, זולת אם נאמר אחרת באותו דין, וכן תעודת השתתפות בהן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מס הכנסה“ או ”מס“ – בין מס הכנסה ובין מס חברות המוטלים על פי פקודה זו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסי חוץ“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 199|בסעיף 199}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינה גומלת“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 196|בסעיף 196}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משלח־יד“ – מקצוע וכל משלח־יד אחר שאיננו עסק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נייר ערך“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נישום“ – אדם שהיתה לו הכנסה בשנת המס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל“ – המנהל שנתמנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 229|סעיף 229}}, לרבות סגן המנהל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעביד“, ”מעסיק“ – מי שמעסיק אדם במסגרת יחסי עבודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עסק“ – לרבות מסחר, מלאכה, חקלאות או תעשיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פלט“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המחשבים|בחוק המחשבים, התשנ״ה–1995}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פנקסים קבילים“ – פנקסי חשבונות שפקיד השומה לא סירב לקבלם ולא פסל אותם, או שסירב לקבלם או פסלם אולם ועדה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 146|בסעיף 146}} או בית המשפט ביטלו את החלטתו ובלבד שלא יראו פנקסים כקבילים אם הנישום הודה כי אינם קבילים ואישר בכתב שהוסברו לו התוצאות המשפטיות הנובעות מהודאתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסולי־דין“ – קטין, שוטה, חולה־רוח וכל שאינו כשר לפעולה משפטית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקיד שומה“ – פקיד ששר האוצר הרשהו לשום לפי פקודה זו, וכן סגן פקיד שומה, עוזר פקיד שומה או גובה ראשי שהמנהל הרשה אותם בכתב לשמש בסמכות פלונית של פקיד שומה לפי פקודה זו, או למלא תפקיד פלוני מתפקידיו; מינוים של פקיד שומה, של סגן פקיד שומה, של עוזר פקיד שומה וגובה ראשי שהורשו כאמור יפורסם ברשומות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פיקדון“ – סכום שהופקד בתאגיד בנקאי, או במוסד בנקאי מחוץ לישראל המתנהל על פי הדין במדינה שבה הוא מתנהל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קופת גמל“, ”קופת גמל לתגמולים“, ”קופת גמל לפיצויים“, ”קופת גמל לקיצבה“, ”קופת גמל לחיסכון“, ”קרן פנסיה“, ”קופת גמל מרכזית לקצבה“, ”קופת גמל להשקעה“, ”קרן השתלמות“, ”קרן ותיקה“, ”קופת ביטוח“ ו”תכנית ביטוח“ – כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרקע“, בשטח עירוני – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש העירוני, 1940}}; בשטח שאינו עירוני – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש החקלאי, 1942}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ריבית על איגרות חוב“ – ריבית שגוף מואגד חייב לשלם לפי איגרת חוב או לפי שטר נאמנות על איגרת חוב, או מכוחם, בין בצורת משכנתה ובין בצורת מסמך או תעודה מסוג אחר שיש בהם הודאה בחבות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רָשות מקומית“ – עיריה, מועצה מקומית או רָשות אחרת כיוצא באלה, שנתכוננה לפי כל חוק בר־תוקף אותה שעה המורה על הקמתן של רָשויות שלטון מקומיות, ולרבות אגודה שיתופית וכל גוף אחר הממלאים אותה שעה תפקידה של רָשות מקומית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שוק מוסדר“ – מערכת שבאמצעותה מתנהל מסחר בניירות ערך, על פי כללים שנקבעו על ידי מי שרשאי לקבעם על פי דין במדינה שבה הוא מתנהל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטח עירוני“ – שטח שחייבים בו לשלם מס רכוש עירוני לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|פקודת מס הרכוש העירוני, 1940}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנת מס“ – תקופה של שנים עשר חדשים רצופים, שתחילתה ב־1 בינואר, ואם נקבעה תקופת שומה מיוחדת – תקופת השומה שנקבעה כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד בנקאי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית חיסכון“ – בתאגיד בנקאי, לרבות תכנית חיסכון שאושרה לפי {{ח:חיצוני|חוק עידוד החיסכון, הנחות במס הכנסה וערבות למילוות|חוק עידוד החיסכון}} וכן מרכיב החיסכון בפוליסה לביטוח חיים, או תכנית חיסכון שצורפה לפוליסה כאמור ושאושרה על ידי הממונה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}}.

{{ח:קטע1|חלק ב|חלק ב׳: הטלת המס}}
{{ח:קטע2|חלק ב פרק 1|פרק ראשון: המקור}}

{{ח:סעיף|2|מקורות הכנסה|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} מס הכנסה יהא משתלם, בכפוף להוראות פקודה זו, לכל שנת מס, בשיעורים המפורטים להלן, על הכנסתו של אדם תושב ישראל שהופקה או שנצמחה בישראל או מחוץ לישראל ועל הכנסתו של אדם תושב חוץ שהופקה או שנצמחה בישראל, ממקורות אלה:

{{ח:סעיף*||עסק ומשלח־יד|עוגן=סעיף 2.1}}
{{ח:תת|(1)}} השתכרות או ריווח מכל עסק או משלח־יד שעסקו בו תקופת זמן כלשהי, או מעסקה או מעסק אקראי בעלי אופי מסחרי;

{{ח:סעיף*||עבודה|תיקון: תשל״ה־2, תשס״ב־3|עוגן=סעיף 2.2}}
{{ח:תת|(2)|(א)}} השתכרות או ריווח מעבודה; כל טובת הנאה או קצובה שניתנו לעובד ממעבידו; תשלומים שניתנו לעובד לכיסוי הוצאותיו, לרבות תשלומים בשל החזקת רכב או טלפון, נסיעות לחוץ לארץ או רכישת ספרות מקצועית או ביגוד, אך למעט תשלומים כאמור המותרים לעובד כהוצאה; שוויו של שימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד שהועמד לרשותו של העובד; והכל – בין שניתנו בכסף ובין בשווה כסף, בין שניתנו לעובד במישרין או בעקיפין או שניתנו לאחר לטובתו;
{{ח:תתת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבע את שוויו של השימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד שהועמד כאמור לרשות העובד;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברכב)|תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברכב), התשמ״ז–1987}} בדבר השווי לכל חודש של השימוש ברכב.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברכב) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברכב) (הוראת שעה), התשע״ו–2015}} בדבר הפחתת שווי השימוש עבור רכב משולב מנוע (hybrid), רכב פלאג־אין או רכב חשמלי.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברדיו טלפון נייד)|תקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברדיו טלפון נייד), התשס״ב–2002}} לפיהן שווי השימוש לכל חודש ברדיו טלפון נייד שהועמד לרשות העובד יהיה מחצית מההוצאה החודשית, או 80 שקלים חדשים (נקוב לשנת 2002; בשנת 2022, 105 ש״ח; בשנים 2023–2027, 115 ש״ח), לפי הנמוך.}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשכ״ח־2|עוגן=סעיף 2.3}}
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}

{{ח:סעיף*||דיבידנד, ריבית והפרשי הצמדה|תיקון: תשל״ה־2|עוגן=סעיף 2.4}}
{{ח:תת|(4)}} דיבידנד, לרבות דיבידנד המשתלם מתוך רווחי הון של חברה, ריבית, הפרשי הצמדה או דמי נכיון;

{{ח:סעיף*||גימלאות|עוגן=סעיף 2.5}}
{{ח:תת|(5)}} קיצבָּה, מלוֹג או אַנוֹנָה;

{{ח:סעיף*||אחוזת־בית וקרקע|עוגן=סעיף 2.6}}
{{ח:תת|(6)}} דמי שכירות, תַּמלוּגים, דמי מפתח, פרמיות ורווחים אחרים שמקורם באחוזת־בית או בקרקע או בבנין תעשייתי; בנה אדם אחוזת־בית והשכירה וקיבל בעד ההשכרה דמי מפתח או פרמיה ואחר ההשכרה מכר אותה אחוזת־בית לאחר, במישרין או בעקיפין, על פי הסכם שנעשה בשעת ההשכרה או לפני כן, יראו את הקונה כאילו קיבל הוא ביום הקניה דמי מפתח או פרמיה באותו סכום; נעשתה הקניה תוך שנה לאחר ההשכרה יראו זאת כראיה לכאורה שאמנם היה הסכם כאמור;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים)|חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים), התש״ן–1990}}, יחיד שהיתה לו בשנת המס הכנסה של דמי שכירות, יהא פטור ממס על הכנסה זו, ובלבד שלא היתה לו הכנסה מהשכרת דירות מגורים בסכום כולל העולה על 4,200 שקלים חדשים (נקוב לשנת 2007; בשנת 2022, 5,196 ש״ח; בשנת 2023, 5,470 ש״ח, בשנים 2024–2027, 5,654 ש״ח) בשל חודש השכרה כלשהו בשנת המס.}}

{{ח:סעיף*||נכסים אחרים|עוגן=סעיף 2.7}}
{{ח:תת|(7)}} השתכרות או ריווח שמקורם בכל נכס שאינו אחוזת־בית ולא קרקע ולא בנין תעשייתי;

{{ח:סעיף*||חקלאות|עוגן=סעיף 2.8}}
{{ח:תת|(8)}} השתכרות או ריווח שמקורם בחקלאות, בעבודת אדמה, בייעור או בגידולי קרקע, לרבות שוויה של תוצרת המתקבלת בשל השימוש בהון, בנכס, בזרעים או בחיות־בית לצרכי מקורות ההכנסה האמורים בפסקה זו, ולרבות חלק ברווחים המתקבלים מן השימוש כאמור;

{{ח:סעיף*||פטנט וזכות יוצרים|תיקון: תשע״ז־19|עוגן=סעיף 2.9}}
{{ח:תת|(9)}} תמורה המתקבלת בעד מכירת פטנט, מדגם או עיצוב על ידי הממציא, או בעד מכירת זכות יוצרים על ידי היוצר, אם הומצאה האמצאה או נוצרה היצירה שלא בתחום עיסוקם הרגיל של הממציא או היוצר;

{{ח:סעיף*||מקורות אחרים|עוגן=סעיף 2.10}}
{{ח:תת|(10)}} השתכרות או ריווח מכל מקור אחר שאינו כלול {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בפסקאות (1) עד (9)}}, אך לא הוצא מהם בפירוש ולא ניתן עליו פטור בפקודה זו או בכל דין אחר.

{{ח:סעיף|2א|השתכרות או רווח מהימורים מהגרלות או מפרסים|תיקון: תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} השתכרות או רווח של אדם תושב ישראל, שהופקו או שנצמחו בישראל או מחוץ לישראל, וכן השתכרות או רווח של אדם תושב חוץ, שהופקו או שנצמחו בישראל, שמקורם בהימורים, בהגרלות או בפעילות נושאת פרסים, יובאו בחשבון בקביעת רווחיו או הכנסתו ויראו אותם לענין פקודה זו כהכנסה, למעט לענין קיזוז הפסדים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} השתכרות או רווח שהם הכנסה ממקור אחר על פי פקודה זו;
{{ח:תתת|(2)}} השתכרות או רווח מפרסים שניתנו במסגרת אישית;
{{ח:תתת|(3)}} השתכרות או רווח מהגרלות או מפרסים שנקבעו על ידי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת.

{{ח:סעיף|3|הכנסות אחרות|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ה־3, תשכ״ח־2}}

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|ביטוח רווחים}}|תיקון: תשס״ד־4, תשס״ד־7|עוגן=סעיף 3.א}}
{{ח:תת|(א)}} סכום שהגיע לידי אדם על פי ביטוח מפני הפסד רווחים או על פי ביטוח מפני אבדן כושר עבודה, יבוא בחשבון לקביעת רווחיו או הכנסתו; לענין זה, ”ביטוח מפני אבדן כושר עבודה“ – ביטוח מפני פגיעה בכושר עבודה, אבדן השתכרות או הפסד רווחים, הנובעים ממחלה, מנכות או מתאונה, והכל בין אם הכספים על פי הביטוח שולמו בסכום חד־פעמי ובין אם שולמו בתשלומים תקופתיים, בין אם שולמו בידי קופת גמל ובין אם שולמו בידי אחר.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|מחילת חוב}}|תיקון: תשל״ה, תשמ״א־10|עוגן=סעיף 3.ב}}
{{ח:תת|(ב)|(1)}} אדם שבשנת מס פלונית נמחל לו חוב או חלק ממנו, והחוב נובע מהוצאה שניכויה הותר בבירור הכנסתו החייבת, יראו את החוב כחלק מהכנסתו באותה שנה.
{{ח:תתת|(2)}} אדם שניתנה לו הלוואה אשר אילו היה ניתן במקומה מענק היה המענק בגדר הכנסה, ונותן ההלוואה נתן לו מענק לפני שההלוואה נפרעה או תוך שנה מיום שנפרעה, יראו את המענק עד לסכום ההלוואה כחלק מההכנסה של מקבלו בשנת המס שבה ניתן; לענין זה יראו מחילת הלוואה כמתן מענק.
{{ח:תתת|(3)|(א)}} אדם שבשנת מס פלונית נמחל או שומט לו חוב או חלק ממנו, והחוב נובע מסכומים שקיבל לצורך ייצור הכנסתו מעסק או ממשלח־יד, או שניתן לו מענק לצורך ייצור הכנסתו כאמור, והוא אינו חייב במס עליהם על פי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} או על פי פסקאות (1) או (2) לסעיף קטן זה וגם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 20א|סעיפים 20א}} {{ח:פנימי|סעיף 21|ו־21(ב)}} אינן חלות עליהם, יראו את החוב כהכנסה בשנה שבה נמחל או שומט ואת המענק כהכנסה בשנה שבה ניתן, ואותו אדם יהיה חייב עליהם במס בשיעור שלא יעלה על 50%.
{{ח:תתתת|(ב)}} לפי בקשתו של אדם שהיתה לו הכנסה כאמור בפסקת משנה (א), יראוה לענין {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(ב)}} כהכנסה מעסק.
{{ח:תתתת|(ג)}} מס על פי פסקת משנה (א), יראוהו לענין {{ח:פנימי|סעיף 92|סעיף 92(א)}} כמס על ריווח הון.
{{ח:תתת|(4)}} הוראות פסקאות (2) ו־(3) לא יחולו על מענק או על הלוואה שנמחלה או שומטה, שנתנו המדינה, קרן קיימת לישראל, קרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל, הסוכנות היהודית לארץ־ישראל, ההסתדרות הציונית העולמית או חברה להתיישבות חקלאית ועירונית ”רסקו“ בע״מ, לאגודה שיתופית שרשם האגודות השיתופיות סיווג אותה כאגודה שיתופית חקלאית או לחבר באגודה כאמור, אולם אם היה לאגודה או לחבר הפסד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 28|בסעיף 28}} יוקטן סכום ההפסד בסכום המענק או ההלוואה שנמחלה או שומטה.
{{ח:תתת|(5)}} לענין סעיף קטן זה, מי שנמחל לו חוב – לרבות מי שנהג בחוב כאילו נמחל לו או מי ששומט חובו.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|מניות הטבה}}|תיקון: תשכ״ב, תשכ״ג, תשכ״ג־2, תשכ״ו־2, תשל״ה, תשמ״ב־4, תשמ״ג, תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ה־9, תשע״ב־2, תשע״ג־2|עוגן=סעיף 3.ג}}
{{ח:תת|(ג)|(1)}} אדם שקיבל סכומים מפדיון של מניות הניתנות לפדיון שהוצאו על ידי חברה ללא תשלום, וכן אדם שקיבל מפדיון של מניות הניתנות לפדיון סכומים העולים על הסכום ששולם בעדם לחברה (בסעיף זה – סכום ההכנסה), למעט פדיון מניות באגודה שיתופית במקרה של פרישת חבר באגודה כאמור, מותו או פירוק האגודה, ולמעט סכומים מפדיון של מניות שהוקצו לעובד או למספק שירותים כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|בסעיף 3(ט)}}, יהיה חייב במס בשיעור של 35% על חלק מסכום ההכנסה שעד למועד הקובע, גם אם הוא פטור ממס או ששיעור המס שהוא חייב בו נמוך מ־35%, ועל יתרת סכום ההכנסה – בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}}, ואם הוא יחיד – בשיעור של 25%, ואולם אם היה יחיד בעל מניות מהותי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} – בשיעור של 30%, גם אם הוא פטור ממס או ששיעור המס שהוא חייב בו נמוך מהשיעור האמור; לענין סעיף זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חלק מסכום ההכנסה שעד למועד הקובע“ – חלק מסכום ההכנסה שיחסו לכלל סכום ההכנסה הוא כיחס שבין התקופה שמיום ההנפקה של המניה ועד למועד הקובע לבין התקופה שמיום ההנפקה של המניה ועד ליום הפדיון שלה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יתרת סכום ההכנסה“ – הסכום המתקבל מהפחתת חלק מסכום ההכנסה שעד למועד הקובע, מסכום ההכנסה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”המועד הקובע“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(2)}} החברה המשלמת תנכה את המס בעת תשלום הסכומים כאמור בפסקה (1) ותשלמו לפקיד השומה תוך שבוע ימים מיום התשלום בצירוף דין־וחשבון.
{{ח:תתת|(3)}} הסכומים כאמור בפסקה (1) ששולמו על־ידי החברה לא יינתנו כניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|הסעיפים 17}}, {{ח:פנימי|סעיף 127|127}}, {{ח:פנימי|סעיף 128|ו־128}}.
{{ח:תתת|(4)}} החיוב על פי פסקאות (1) ו־(2) לא יחול על סכומים שקיבל תושב חוץ כתוספת לסכומים ששילם לחברה בעד המניות עקב שינוי בשער החליפין הרשמי.
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״א־7, תשע״ו־3|עוגן=סעיף 3.ג1}}
{{ח:תת|(ג1)}} סכומים שקיבל מי שחייב בתשלום היטל רווחי נפט או היטל רווחי יתר לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע|חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע, התשע״א–2011}}, המוחזרים לו בשל תשלום היטל ביתר, יראו אותם כהשתכרות או כרווח מעסק או ממשלח יד של מי שקיבל אותם, בעת שקיבל אותם.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|תשלומי קופות גמל}}|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תש״ן־6|עוגן=סעיף 3.ד}}
{{ח:תת|(ד)|(1)}} סכומים ששולמו למעביד מאת קופת גמל כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 1|בסעיף 47}}, לרבות ריבית, הפרשי הצמדה ורווחים אחרים, ושמקורם בתשלומי המעביד לאותה קופה, יובאו בחשבון בקביעת הכנסתו; לענין זה, ”סכומים ששולמו למעביד“ – לרבות סכומים שהמעביד נהג בהם כאילו נתקבלו מהקופה והופקדו בה מחדש, ותבע ניכויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 17.5|סעיף 17(5)}}.
{{ח:תתת|(2)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים לענין מתן פטור ממס בשל סכומים שהועברו מקופת גמל לקופת גמל אחרת, או בשל סכומים ששונה ייעודם באותה קופה.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (פטור ממס בשל העברה ושינוי יעוד של כספים בקופות גמל)|כללי מס הכנסה (פטור ממס בשל העברה ושינוי יעוד של כספים בקופות גמל), התש״ן–1990}}.}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2, תשמ״ד־3, תש״ן, תשס״ה־10|עוגן=סעיף 3.ה}}
{{ח:תת|(ה)}} סכומים ששילם מעביד לקרנות השתלמות בשביל עובדו בגבולות שנקבעו בהסכם קיבוצי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, תשי״ז–1957}} (להלן – הסכם קיבוצי), ולגבי עובד שאין הסכם קיבוצי החל עליו – בגבולות שנקבעו בהסכם קיבוצי החל על עובד שמקצועו, הוותק שלו ותנאי העבודה שלו דומים, אך לא יותר מ־8.4% מהמשכורת הקובעת לגבי עובד הוראה ולא יותר מ־7.5% מהמשכורת הקובעת לגבי כל עובד אחר, יראום כהכנסת עבודה של העובד בעת שקיבל אותם; ואילו סכומים ששילם מעביד מעל לגבולות כאמור יראום כהכנסת עבודה של העובד בעת ששולמו לקרן; לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משכורת קובעת“ – הכנסת עבודה – למעט תשלומים שניתנו לעובד לכיסוי הוצאותיו, שכר שעות נוספות ותשלומים בשל מאמץ מיוחד או אירוע מסויים – אך לא יותר מכפל הסכום המהווה תקרה לענין תשלום תוספת היוקר כפי שהוא נקבע מעת לעת בהסכם בין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים לבין ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|כפל הסכום המהווה תקרה: עד שנת 2004, 15,400 ש״ח; החל ממרץ 2004, 15,712 ש״ח.}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד הוראה“ – חבר באחת מקרנות השתלמות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} קרן השתלמות למורים וגננות בע״מ;
{{ח:תתתת|(ב)}} קרן השתלמות למורים על יסודיים, מורי סמינרים ומפקחים בע״מ;
{{ח:תתתת|(ג)}} קרן השתלמות למורים על יסודיים בע״מ;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרן השתלמות“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשמ״א־6, תשמ״ז, תשס״ד־4, תשס״ד־7|עוגן=סעיף 3.ה1}}
{{ח:תת|(ה1)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ו, תשס״ב־9|עוגן=סעיף 3.ה2}}
{{ח:תת|(ה2)}} סכומים שקיבל יחיד מקרן השתלמות לעצמאים כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|בסעיף 17(5א)}}, לרבות ריבית, הפרשי הצמדה ורווחים אחרים ולמעט סכומים שהפקיד, שלא הותרו בניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|סעיף 17(5א)}}, יראו אותם כהשתכרות או כרווח מעסק או ממשלח יד של היחיד בעת שקיבל אותם, ואולם סכומי ריבית, הפרשי הצמדה ורווחים אחרים שקיבל מקרן ההשתלמות במועדים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 9.16ב|בסעיף 9(16ב)}}, יראו אותם כהכנסה מריבית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.4|בסעיף 2(4)}};
{{ח:תת}} {{ח:הערה|תקרת הסכום: בשנת 2022, 270,000 ש״ח; בשנת 2023, 283,905 ש״ח; בשנים 2024–2027, 293,397 ש״ח.}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ס, תשס״ד־4, תשס״ד־7, תשס״ה־9, תשס״ה־10, תש״ע־3, תשע״ו־4, תשע״ז־4|עוגן=סעיף 3.ה3}}
{{ח:תת|(ה3)|(1)}} סכומים ששילמו כל מעבידיו של עובד, בעבורו, לקופות גמל לקצבה, על חשבון מרכיב תגמולי המעביד, העולים על השיעור להפקדה כשהוא מוכפל במשכורתו של העובד או בסכום התקרה, לפי הנמוך מביניהם, יראו אותם כהכנסת עבודה של העובד, במועד שבו שולמו לקופות הגמל; סכומים ששולמו כאמור, לקופות הגמל, אשר אינם עולים על שיעור ההפקדה כשהוא מוכפל כאמור, יראו אותם כהכנסת עבודה של העובד, במועד שקיבל אותם.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|תקרת הסכום: בשנת 2022, 26,378 ש״ח; בשנת 2023, 29,675 ש״ח; בשנת 2024, 31,340 ש״ח; בשנת 2025, 33,290 ש״ח.}}
{{ח:תתת|(1א)|(א)}} סכומים ששילמו כל מעבידיו של עובד, בעבורו, לקופות גמל לקצבה, על חשבון מרכיב הפיצויים, העולים על תקרת הפיצויים, יראו אותם כהכנסת עבודה של העובד, במועד שבו שולמו לקופות הגמל; סכומים ששולמו כאמור, לקופות הגמל, אשר אינם עולים על תקרת הפיצויים, יראו אותם כהכנסה של העובד, במועד שקיבל אותם.
{{ח:תתתת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 3.א|בסעיף קטן (א)}}, סכומים ששילמו כל מעבידיו של עובד, בעבורו, לקרן ותיקה, העולים על תקרת הפיצויים, יראו אותם כהכנסה של העובד, במועד שקיבל אותם.
{{ח:תתתת|(ג)}} החל משנת המס 2018 וב־1 בינואר של כל שנת מס שלאחר מכן, יתואם הסכום הנקוב בתקרת הפיצויים לפי שיעור עליית השכר הממוצע במשק, כשהוא מעוגל ל־100 שקלים חדשים.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|תקרת ההפקדה: בשנת 2022, 34,900 ש״ח; בשנת 2023, 39,300 ש״ח; בשנת 2024, 41,500 ש״ח; בשנת 2025, 44,100 ש״ח.}}
{{ח:תתת|(1ב)}} סכומים ששילמו כל מעבידיו של עובד, בעבורו, לקופות גמל לקצבה על חשבון השלמה לפיצויים, העולים על תקרת ההשלמה לפיצויים, יראו אותם כהכנסת עבודה של העובד, במועד שבו שולמו לקופות הגמל; סכומים ששולמו כאמור לקופות הגמל, אשר אינם עולים על תקרת ההשלמה לפיצויים, יראו אותם כהכנסה של העובד, במועד שקיבל אותם;
{{ח:תתת|(2)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הכללים“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השכר הממוצע במשק“ – השכר הממוצע כפי שהוא מחושב לצורך גמלאות ודמי ביטוח לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 2|סעיף 2(ב) לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, כפי שמפרסם המוסד לביטוח לאומי;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השיעור להפקדה“ – השיעור הקבוע לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, להפקדה על חשבון מרכיב תגמולי המעביד, או השיעור ממשכורתו של העובד שאותו הפקיד המעביד בקופת הגמל, על חשבון מרכיב תגמולי המעביד, לפי הנמוך מביניהם;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב הפיצויים“ – כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 21|סעיף 21 לחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב תגמולי מעביד“ – כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 21|סעיף 21 לחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”משכורת“ – כמשמעותה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, שבשלה שילם המעביד לקופת גמל;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”סכום התקרה“ – סכום השווה לשתי פעמים וחצי השכר הממוצע במשק בחודש;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”סכומים צבורים החייבים במס“ – סכומים שנצברו במרכיב הפיצויים של עובד בקופת גמל לקצבה, אף אם נמשכו בידי העובד, אשר רואים אותם כהכנסה של העובד לפי פסקה (1א) או (1ב), במועד שקיבל אותם;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שנות העבודה“ – השנים או החלק היחסי מתוכן, שבהם היה העובד מועסק;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”סכומים לפיצויים“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תקרת הכנסה מזכה“ – הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 47|בפסקה (1) שבהגדרה ”הכנסה מזכה“ שבסעיף 47}}, לפי הענין;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תקרת השלמה לפיצויים“ – הסכום המתקבל מהכפלת תקרת הפיצויים בשנות העבודה אצל אותו מעביד, בניכוי סכומים צבורים החייבים במס ששולמו בידי כל מעבידיו של העובד, בעד שנות העבודה כאמור;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תקרת הפיצויים“ – משכורת העובד ביום ההפקדה או 32,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; בשנת 2022, 34,900 ש״ח; בשנת 2023, 39,300 ש״ח; בשנת 2024, 41,500 ש״ח; בשנת 2025, 44,100 ש״ח)}}, לפי הנמוך.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9, תשס״ה־10, תשס״ט־3, תשע״ב־6, תשע״ו־14|עוגן=סעיף 3.ה4}}
{{ח:תת|(ה4)|(1)}} ריבית ורווחים אחרים, שקיבל יחיד מקרן השתלמות, במועדים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 9.16א|בסעיף 9(16א)}} {{ח:פנימי|סעיף 9.16ב|או (16ב)}}, לפי הענין, יראו אותם כהכנסה מריבית; ואולם רווחים שקיבל כאמור בסכום הפרשי הצמדה שחושבו על תשלומים ששולמו לקרן ההשתלמות, יראו אותם כהכנסה מהפרשי הצמדה;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} ריבית ורווחים אחרים שמשך יחיד מקופת גמל לקצבה שאינה קרן פנסיה או קופת גמל מרכזית לקצבה והנובעים מכספים שהועברו לחשבון חדש כאמור {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|בסעיף 23(א)(2א) או (2ב) לחוק הפיקוח על קופות גמל}} או שמשך יחיד מקופת גמל להשקעה, יראו אותם כהכנסה מריבית, ואולם רווחים שקיבל כאמור בסכום הפרשי הצמדה שחושבו על הכספים כאמור יראו אותם כהכנסה מהפרשי הצמדה; משך יחיד חלק מהכספים כאמור, יראו אותם כאילו נמשכו על חשבון קרן, ריבית והפרשי הצמדה, באופן יחסי.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ג־2, תשס״ה־9|עוגן=סעיף 3.ה5}}
{{ח:תת|(ה5)}} רווחים שקיבל יחיד מתכנית חיסכון בפוליסת ביטוח חיים, יראו אותם כהכנסה מריבית, ואולם רווחים שקיבל כאמור בסכום הפרשי הצמדה שחושבו על תשלומים ששולמו לתכנית החיסכון, יראו אותם כהכנסה מהפרשי הצמדה.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ה־9|עוגן=סעיף 3.ה6}}
{{ח:תת|(ה6)}} הכנסה מהפרשי הצמדה חלקיים, יראו אותה כהכנסה מריבית; בסעיף קטן זה, ”הפרשי הצמדה חלקיים“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9.13|בסעיף 9(13)(1)}}, ואולם לענין זה יראו כמדד את מדד המחירים לצרכן, שער המטבע, לרבות הפרשי שער, או כל מדד אחר.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ד־8, תשע״ו־14|עוגן=סעיף 3.ה7}}
{{ח:תת|(ה7)|(1)}} סכומים שהועברו לחשבון חדש בקופת גמל לקצבה על שם בן זוג לשעבר של עמית בקופה, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(א) או (ה)(1)(א) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}}, יראו אותם כהכנסה שהתקבלה בידי העמית.
{{ח:תתת|(2)}} סכומים ממרכיב פיצויים בקופת גמל לקצבה של עמית שהועברו לקופת גמל לקצבה שאינה קרן פנסיה או קופת גמל מרכזית לקצבה על שם בן זוגו לשעבר של העמית, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ה)(1)(ב) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}}, או שנמשכו מקופת הגמל לקצבה של העמית בידי בן זוגו לשעבר, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ה)(1)(ג) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}}, יראו אותם כהכנסה שהתקבלה בידי העמית.
{{ח:תתת|(3)}} לעניין סעיף קטן זה, ”עמית“ ו”בן זוג לשעבר“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו|בחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ז־3|עוגן=סעיף 3.ה8}}
{{ח:תת|(ה8)}} סכומים מקופת גמל לקצבה שמשך יחיד לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|סעיף 23(ב3) לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, יראו אותם כהכנסה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בסעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.8|או (8)}} שהתקבלה בידי היחיד.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשכ״ח־2|עוגן=סעיף 3.ו}}
{{ח:תת|(ו)}} אדם שבשנת מס פלונית נפסקה התעסקותו והכנסתו נקבעת בשומה לפי בסיס מזומנים, יראו את כל הסכומים שלא חוייבו בידי אותו אדם במס לפני ההפסקה מחמת קביעת ההכנסה על בסיס מזומנים כהכנסה בידי מי שזכאי לאותם סכומים בעת קבלתם{{ח:הערה|,}} ולענין זה, ”הפסקת התעסקות“ – לרבות שינוי התעסקות או פטירה; אולם סכומים כאמור שנכללו בעזבונו של אותו אדם, יופחתו לענין מס עזבון על פי {{ח:חיצוני|חוק מס עזבון|חוק מס עזבון, תש״ט–1949}}, בסכום המס המגיע עליהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 125א|סעיף 125א}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ב, תשל״ה־2, תשמ״א־6, תשמ״ז, תשמ״ז־2|עוגן=סעיף 3.ז}}
{{ח:תת|(ז)}} חבר בני אדם שבשנת המס היה מוסד ציבורי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}}, או שעיסוקו לא היה לשם קבלת רווחים או שכל הכנסתו היתה פטורה ממס, או שנקבע לגביו בחיקוק שדינו לענין תשלום מסים כדין המדינה, יהיה חייב על הסכומים שלהלן במס בשיעור של 90%, ללא זכות לפטור, לניכוי או לקיזוז כלשהם:
{{ח:תתת|(1)}} סכומים שהוציא למטרות המפורטות בתקנות על פי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}} אשר לפי אותן תקנות אינם מותרים בניכוי או עולים על הסכומים המותרים בניכוי;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסוימות של מתנדב במוסד ציבורי)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסוימות של מתנדב במוסד ציבורי), התשס״ז–2007}}.}}
{{ח:תתת|(2)}} סכומים שהוציא ושאינם מותרים בניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(11)}};
{{ח:תתת|(3)}} סכומים ששילם לקופת גמל לפיצויים והעולים על הסכומים שהיו מותרים לו בניכוי אילולא היה פטור ממס.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ו־5, תשל״ז, תשל״ח־5, תשמ״ז־2|עוגן=סעיף 3.ח}}
{{ח:תת|(ח)}} קיבל אדם סכומים כריבית על איגרות־חוב – ולגבי איגרת חוב שלא בשל מילווה מועדף, ריבית – לרבות הפרשי הצמדה – בשל תקופה שהאיגרת היתה בבעלותו של אחר (להלן – ריבית צבורה) יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} אם הריבית הצבורה איננה מהווה אצל מקבלה הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} – יראו את הריבית הצבורה כהכנסה שאין לגביה זכות לפטור, למעט פטור שניתן על הריבית עצמה, לזיכוי, לניכוי או לקיזוז כל שהם; הוראה זו לא תחול על אותו חלק מריבית צבורה שמקבלת קופת גמל פלונית, אשר נצבר בידיהן של קופות גמל אחרות, כל עוד יש רציפות במכירה מקופת גמל אחת לשניה; לענין זה, ”קופת גמל“ – קופת גמל פטורה ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.2|סעיף 9(2)}};
{{ח:תתת|(2)}} אם הריבית הצבורה מהווה אצל מקבלה הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, ובאיגרת חוב צמודה – אם נתקיימו שתי אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הריבית נצברה לגבי תקופה העולה על שנה;
{{ח:תתתת|(ב)}} איגרת־החוב נרכשה בתוך שנה וחצי לפני פדיונה או לפני המועד לתשלום הריבית,
{{ח:תתת}} ובאיגרת חוב בלתי צמודה – אם נתקיימו שתי אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הריבית נצברה לגבי תקופה העולה על שלושה חדשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} איגרת החוב נרכשה בתוך שלוש שנים לפני פדיונה או לפני המועד לתשלום הריבית –
{{ח:תתת}} לא יובא בחשבון, לענין חישוב הריווח או ההפסד של מקבל הריבית ממכירת האיגרת או מפדיונה, אותו חלק מהסכום שהוציא לרכישת האיגרת השווה לריבית הצבורה, בניכוי המס החל עליה;
{{ח:תת}} האמור בסעיף קטן זה לגבי ריבית, יחול, בשינויים המחוייבים לפי הענין, גם על דמי נכיון כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9.13ב|בסעיף 9(13ב)}} שאינם פטורים ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.13ב|הסעיף האמור}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ה־9|עוגן=סעיף 3.ח1}}
{{ח:תת|(ח1)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ח|סעיף קטן (ח)}} לא יחולו על סוגי השקעות או על סוגי נישומים, והכל בתנאים ובתיאומים שיקבע.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ה־2, תשמ״ה־3, תשמ״ו־7, תשס״ח־7, תשע״א־9|עוגן=סעיף 3.ט}}
{{ח:תת|(ט)|(1)}} מימש אדם זכות שקיבל בעבר לרכישת נכס או שירות, ובעת המימוש היה הפרש בין המחיר המשתלם כרגיל בעד אותו נכס או שירות לבין המחיר ששילם אותו אדם, או קיבל אדם הלוואה, בין שניתנה לו במישרין או בעקיפין או לאחר לטובתו, וההלוואה היא ללא ריבית או בריבית נמוכה משיעור שקבע לענין זה שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת בין דרך כלל ובין לסוגי הלוואות או להלוואות למטרות שונות, יראו את ההפרש –
{{ח:תתתת|(א)}} בזכות או בהלוואה שניתנו בקשר ליחסי עובד ומעביד – כהכנסת עבודה;
{{ח:תתתת|(ב)}} בזכות או בהלוואה שקיבל אדם ממי שהוא מספק לו שירותים – כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} זולת אם הוכיח שניתנו ללא קשר עם השירותים שסיפק;
{{ח:תתתת|(ג)}} בזכות או בהלוואה שפסקאות משנה (א) או (ב) אינן חלות עליה שקיבל בעל שליטה, או קרובו, מחברה שבשליטתו – כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.4|סעיף 2(4)}}; לענין זה –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)(1)}};
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – מי שמחזיק או זכאי לרכוש, במישרין או בעקיפין, לבדו או ביחד עם קרובו, אחד מאלה:
{{ח:תתתתתת|(1)}} 5% לפחות מהון המניות שהוצא;
{{ח:תתתתתת|(2)}} 5% לפחות מכוח ההצבעה בחברה;
{{ח:תתתתתת|(3)}} זכות לקבל 5% לפחות מרווחי החברה או מנכסיה בעת פירוק;
{{ח:תתתתתת|(4)}} זכות למנות מנהל;
{{ח:תתת}} לענין סעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הלוואה“ – לרבות כל חוב, למעט אחת מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} עסקה בין־לאומית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 85א|בסעיף 85א}};
{{ח:תתתתת|(2)}} הלוואה שניתנה עד יום כ״ח באדר א׳ התשס״ח (5 במרס 2008), שהיתה נכס קבוע בידי המלווה לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}}, ביום כ״ב בטבת התשס״ח (31 בדצמבר 2007), או שהיתה נכס קבוע בידי המלווה במועד החל בתקופה שמיום כ״ג בטבת התשס״ח (1 בינואר 2008) עד יום כ״ח באדר א׳ התשס״ח (5 במרס 2008), אילו הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}} היו חלות לגבי אותה תקופה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”ריבית“ – לרבות הפרשי הצמדה.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|תקרת ההלוואה: בשנת 2022, 7,920 ש״ח; בשנת 2023, 8,400 ש״ח; בשנים 2024–2027, 8,640 ש״ח.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|שיעור הריבית המקסימלי לפי {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת שיעור ריבית)#סעיף 2|תקנה 2(א)(2) לתקנות מס הכנסה (קביעת שיעור ריבית), התשמ״ה–1985}}: בשנת 2023, 3.87%; בשנת 2024, 6.91%; בשנת 2025, 6.69%; בשנת 2026, 6.53%}}
{{ח:תתת|(2)}} לפי בקשת הנישום יחושב המס על הפרש במימוש זכות כאמור כאילו היה הכנסה שנתקבלה בחלקים שנתיים שווים שמספרם כמספר השנים שמיום מתן הזכות ועד למימושה אך לא יותר משש שנים המסתיימות בשנת המימוש.
{{ח:תתת|(3)}} שר האוצר רשאי לקבוע את דרך חישוב ההפרש האמור בפסקאות (1) ו־(2) וכן את דרך חישובו של כל נתון הנחוץ לצורך זה.
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תתת|(5)}} הוראות פסקה (1)(ג) לא יחולו על הלוואה שקיבל בעל שליטה שהוא חבר בני אדם שאינו חברה משפחתית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}} או חברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ז־8, תשע״ח־2|עוגן=סעיף 3.ט1}}
{{ח:תת|(ט1)|(1)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בעל מניות מהותי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, למעט חברה שאינה תאגיד שקוף כהגדרתו בפסקה (9);
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”דירה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק המכר (דירות)#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק המכר (דירות), התשל״ג–1973}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יתרת זכות“ – יתרה הניתנת לקיזוז על פי דין, לרבות שטר הון שהונפק לתקופה של עד חמש שנים;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מועד החיוב“ – אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} במשיכת כספים מחברה – בתום שנת המס שלאחר שנת המס שבה נמשכו;
{{ח:תתתתת|(2)}} בהעמדת נכס לשימוש – בתום שנת המס שבה הועמד הנכס לשימוש, ובתום כל שנה לאחר מכן עד למועד שבו הושב הנכס;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”משיכה מחברה“ – משיכה של כספים מחברה על ידי בעל מניות מהותי או קרובו, או העמדת נכס של חברה לשימושם, והכול במישרין או בעקיפין, למעט משיכה או העמדה לשימוש כאמור המהווה הכנסה אשר חויבה במלוא המס;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”משיכה של כספים מחברה“ – לרבות כל אחד מהמפורטים להלן, ובלבד שלא יראו כמשיכה של כספים מחברה סכום משיכות מצטבר, שלא עלה ביום כלשהו בשנת המס וביום כלשהו בשנת המס שלפניה, על מאה אלף שקלים חדשים:
{{ח:תתתתת|(1)}} הלוואה, לרבות השאלה או כל חוב אחר;
{{ח:תתתתת|(2)}} מזומנים, ניירות ערך, פיקדונות וכל ערובה אחרת שהחברה העמידה כבטוחה כלשהי לטובת בעל המניות המהותי; לעניין זה, ”ערובה“ – ערבון, ערבות, התחייבות או בטוחה בכל צורה אחרת, והכול עד לסכום שהועמד לטובתו;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} דירה שעיקר השימוש בה הוא לצרכיו הפרטיים של בעל המניות המהותי, ולרבות תכולתה;
{{ח:תתתתת|(2)}} חפצי אמנות או תכשיטים;
{{ח:תתתתת|(3)}} כלי טיס וכלי שיט שעיקר השימוש בהם הוא לצרכיו הפרטיים של בעל המניות המהותי;
{{ח:תתתתת|(4)}} נכס אחר שקבע שר האוצר לעניין זה, בצו, באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עלות נכס“ – הגבוה מבין אלה: יתרת שווי הרכישה כאמור {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק מיסוי מקרקעין}} בתוספת הפחת, או עלות הנכס בדוח על המצב הכספי של החברה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}.
{{ח:תתת|(2)}} יראו משיכה מחברה, במועד החיוב, כהכנסתו של בעל המניות המהותי –
{{ח:תתתת|(א)}} מדיבידנד, אם היו רווחים בחברה ובהתאם לחלקו בהם; לעניין זה, ”רווחים“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 302|בסעיף 302(ב) לחוק החברות}};
{{ח:תתתת|(ב)}} במשיכה שפסקת משנה (א) אינה חלה עליה, אם מתקיימים יחסי עובד מעביד – כהכנסת עבודה;
{{ח:תתתת|(ג)}} במשיכה שפסקת משנה (ב) אינה חלה עליה – כהכנסה מעסק או ממשלח יד.
{{ח:תתת|(3)}} כספים שהושבו לחברה עד מועד החיוב ונמשכו מחדש בתוך שנתיים מהמועד שבו הושבו, יראו אותם, עד גובה הסכום שנמשך מחדש כאילו לא הושבו, למעט אם נמשכו מחדש באופן חד־פעמי, והוחזרו בתוך 60 ימים.
{{ח:תתת|(4)}} נכס שהועמד לרשות בעל המניות המהותי והושב לחברה עד מועד החיוב, ולאחר מכן הועמד לשימושו מחדש בתוך שלוש שנים מהמועד שבו הושב, יראו אותו כאילו לא הושב.
{{ח:תתת|(5)}} יתרת זכות שנוכתה מהכנסה כאמור בפסקה (6)(א)(1) או (6)(ב)(1) ונפרעה בתוך 18 חודשים מהמועד שבו נוכתה, יראו אותה, עד גובה הסכום שנפרע, כאילו לא נוכתה.
{{ח:תתת|(6)}} לעניין חישוב ההכנסה כאמור בפסקה (2), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} נמשכו מהחברה כספים, יראו כהכנסה במועד החיוב, את סכום משיכת הכספים בניכוי הסכומים האמורים בפסקאות משנה (1) ו־(2) שלהלן כשהם בערכי מועד החיוב:
{{ח:תתתתת|(1)}} יתרת זכות של בעל המניות המהותי שביצע את המשיכה, בדוח על המצב הכספי של החברה;
{{ח:תתתתת|(2)}} סכום הלוואה שנטלה החברה מתאגיד בנקאי בלבד, לתקופה של שנתיים לפחות, אשר הועבר בתוך 60 ימים לידי בעל המניות המהותי, ובעל המניות המהותי הוא שנושא בכל עלויות ההלוואה, ובלבד שהחברה לא העמידה ערובה כנגד אותה הלוואה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הועמד נכס לשימוש בעל המניות המהותי, יראו כהכנסתו במועד החיוב, את עלות הנכס בניכוי הסכומים האמורים בפסקאות משנה (1) ו־(2) שלהלן כשהם בערכי מועד החיוב:
{{ח:תתתתת|(1)}} יתרת זכות של בעל המניות המהותי אשר הנכס הועמד לשימושו, בדוח על המצב הכספי של החברה;
{{ח:תתתתת|(2)}} בנכס שהוא דירה – יתרת הלוואה מתאגיד בנקאי בלבד שכנגדה שעבוד קבוע של הדירה, אם השעבוד הוא לתקופה של שלוש שנים לפחות, שמוטל על אותה דירה שהועמדה לשימוש בעל המניות המהותי.
{{ח:תתת|(7)}} בגין השימוש בנכס עד להשבתו לחברה, תיזקף לבעל המניות המהותי הכנסה {{ח:פנימי|סעיף 2.2|מסעיף 2(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.10|או (10)}}, לפי העניין, בשיעורים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, לפי הגבוה מבין שווי השוק בגין השימוש בנכס או השיעור שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|סעיף 3(ט)(1)}} לעניין הלוואה, כשהוא מוכפל בעלות הנכס, והכול בניכוי תשלומים בגין השימוש בנכס ששילם בעל המניות המהותי.
{{ח:תתת|(8)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|סעיף קטן (ט)}} יחולו על משיכה של כספים מחברה עד למועד החיוב.
{{ח:תתת|(9)}} לא יראו הלוואה שניתנה לחברה אחרת המשמשת לתכלית כלכלית בחברה המקבלת את ההלוואה כמשיכה מחברה בעקיפין, ובלבד שהחברה המקבלת אינה תאגיד שקוף; לעניין פסקת משנה זו, ”תאגיד שקוף“ – חברה שהכנסתה או הכנסתה החייבת מיוחסת לבעלי הזכויות בה, למעט אם כל בעלי הזכויות בה הן חברות החייבות במס לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(א)}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשמ״ה־3, תשמ״ו־7, תשמ״ז־2, תשס״ח־7, תשס״ח־8, תשע״א־9|עוגן=סעיף 3.י}}
{{ח:תת|(י)|(1)}} אדם שנתן הלוואה שנרשמה בפנקסי חשבונות שנוהלו לגבי הכנסה שלגביה היו חייבים לנהל פנקסים לפי שיטת החשבונאות הכפולה או חבר בני אדם שנתן הלוואה, וההלוואה היא ללא ריבית או בריבית נמוכה משיעור שקבע לעניין זה שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יראו את הפרש הריבית כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.4|סעיף 2(4)}} בידי נותן ההלוואה, ובלבד שמתקיימים יחסים מיוחדים בין נותן ההלוואה לבין מקבל ההלוואה; לעניין פסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”ריבית“ – לרבות הפרשי הצמדה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הלוואה“ – לרבות כל חוב שאיננו אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} חוב של לקוחות או חוב של ספקים בשל שירותים או נכסים;
{{ח:תתתתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(4)}} הלוואה {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|שסעיף קטן (ט)}} חל עליה;
{{ח:תתתתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(6)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(7)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(8)}} הלוואה שנתן מוסד ציבורי, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2) לפקודה}} לשם מטרתו הציבורית;
{{ח:תתתתת|(9)}} הלוואה שהיא עסקה בין־לאומית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 85א|בסעיף 85א}};
{{ח:תתתתת|(10)}} הלוואה שאינה צמודה למדד כלשהו ואינה נושאת ריבית או תשואה כלשהי, שנתן חבר בני אדם לחבר בני אדם שבשליטתו כנגד שטר הון שהונפק לתקופה של חמש שנים לפחות, ובלבד שההלוואה אינה ניתנת לפירעון לפני תום התקופה האמורה והפירעון נדחה בפני התחייבויות אחרות וקודם רק לחלוקת עודפי הרכוש בפירוק;
{{ח:תתתתת|(11)}} שטרי הון ואיגרות חוב שהנפיק חבר בני אדם אחר, בתנאים הקבועים {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#תוספת ב|בפסקה (5) שבהגדרה ”נכסים קבועים“ שבתוספת ב׳ לחוק תיאומים בשל אינפלציה}} עד יום כ״ח באדר א׳ התשס״ח (5 במרס 2008), שהיו נכס קבוע בידי נותן ההלוואה, לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}}, ביום כ״ב בטבת התשס״ח (31 בדצמבר 2007), או שהיו נכס קבוע בידי נותן ההלוואה במועד החל בתקופה שמיום כ״ג בטבת התשס״ח (1 בינואר 2008) עד יום כ״ח באדר א׳ התשס״ח (5 במרס 2008), אילו הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}} היו חלות לגבי אותה תקופה;
{{ח:תתתתת|(12)}} הלוואה שנתן אדם עד יום כ״ב בטבת התשס״ח (31 בדצמבר 2007) שנרשמה בפנקסי חשבונות שנוהלו לגבי הכנסה שלגביה לא היו חייבים לנהל פנקסים לפי שיטת החשבונאות הכפולה, והוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#פרק ב|פרק ב׳ לחוק תיאומים בשל אינפלציה}} לא יחולו בקביעתה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יחסים מיוחדים“ – לרבות יחסים שבין אדם לקרובו, וכן שליטה של צד אחד להלוואה במשנהו, או שליטה של אדם אחד בצדדים להלוואה, במישרין או בעקיפין, לבד או יחד עם אחר;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – החזקה, במישרין או בעקיפין, ב־5% או יותר, באחד או יותר מאמצעי השליטה, ביום אחד לפחות בשנת המס, ולעניין פסקה (10) להגדרה ”הלוואה“ – החזקה ב־25% לפחות מכוח ההצבעה או מהזכות לרווחים, במישרין או בעקיפין, ביום אחד לפחות בשנת המס;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ ו”יחד עם אחר“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)}}.
{{ח:תתת|(2)}} שר האוצר רשאי לקבוע את דרך חישוב הפרש הריבית וכן את דרך חישובו של כל נתון הנחוץ לצורך זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|שיעור הריבית לפי {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת שיעור ריבית לענין סעיף 3(י))|תקנות מס הכנסה (קביעת שיעור ריבית לענין סעיף 3(י)), התשמ״ו–1986}}: בשנת 2023, 2.9%; בשנת 2024, 5.18%; בשנת 2025, 5.02%; בשנת 2026, 4.9%.}}

{{ח:סעיף|3א|הכנסה מאזור|תיקון: תשל״ח־5, תשל״ט, תש״ן־2, תשנ״ה־3, תשס״ב־9, תשע״ו־21}}
{{ח:תת|(א)}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אזרח ישראלי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} אזרח ישראלי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק האזרחות|בחוק האזרחות, התשי״ב–1952}};
{{ח:תתתת|(2)}} תושב ישראל;
{{ח:תתתת|(3)}} מי שזכאי לעלות לישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, התש״י–1950}}, והוא תושב אזור;
{{ח:תתתת|(4)}} חבר בני־אדם שאזרח ישראלי כמשמעותו בפסקאות (1) עד (3) הוא בעל שליטה בו; לענין זה, ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אזור“ – כל אחד מאלה: יהודה והשומרון וחבל עזה כולל השטחים הכלולים בתחום השיפוט הטריטוריאלי של הרשות הפלסטינית על פי ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו שנחתם בקהיר בין ישראל לבין ארגון השחרור הפלסטיני, ביום כ״ג באייר התשנ״ד (4 במאי 1994);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב אזור“ – {{ח:פנימי|סעיף 1|כהגדרת ”תושב ישראל“ או ”תושב“ בסעיף 1}}, אלא שבכל מקום שנאמר שם ”בישראל“ קרי ”באזור“;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רווחים“ – כמשמעותם לענין מס על פי חוק המס החל באזור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה שהופקה באזור“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} הכנסתו של אזרח ישראלי שהופקה או שנצמחה באזור, יראו אותה כהכנסה שהופקה או שנצמחה בישראל.
{{ח:תת|(ב1)}} הכנסתו של אזרח ישראלי תושב האזור שהופקה או שנצמחה מחוץ לישראל ומחוץ לאזור, יראו אותה כאילו היתה הכנסתו של תושב ישראל שהופקה או שנצמחה מחוץ לישראל.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} אזרח ישראלי הנמנה עם חבר בני־אדם תושב האזור – יראו חלק מרווחי החבר, כיחס חלקו של אותו אזרח בזכויות לרווחי החבר, כהכנסתו.
{{ח:תתת|(2)}} לענין האמור בפסקה (1), הופקה הכנסתו של חבר בני אדם בישראל או באזור – יראו את הכנסתו של האזרח הישראלי כאילו הופקה בישראל; הופקה הכנסתו של החבר מחוץ לישראל ומחוץ לאזור, יראו את הכנסתו של האזרח הישראלי כאילו היתה הכנסתו של תושב ישראל שהופקה מחוץ לישראל.
{{ח:תתת|(3)}} דיבידנד שקיבל אזרח ישראלי מתוך רווחים ששילם עליהם מס לפי סעיף קטן זה – פטור ממס.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)}} אזרח ישראלי ששילם על הכנסה כאמור בסעיף קטן (ב) או בסעיף קטן (ב1) מס לשלטונות האזור, יזוכה מהמס הישראלי בסכום המס ששילם באזור; לגבי הכנסה כאמור בסעיף קטן (ג) יזוכה אזרח ישראלי בחלק מסכום המס ששילם החבר על רווחיו, ביחס חלקו בזכויות לרווחי החבר. מס ששולם כאמור בסעיף זה לא ייחשב כמסי חוץ כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 199|בסעיף 199}}.
{{ח:תת|(ו)}} בכפוף להוראות סעיף זה, יחולו על אזרח ישראלי שהוא תושב אזור או פועל באזור, הוראות פקודה זו כאילו היה תושב ישראל, בשינויים המחוייבים לפי הענין.
{{ח:תת|(ז)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף זה, תושב ישראל, או אזרח ישראלי שהוא תושב האזור, שיש לו הכנסה שהופקה או שנצמחה באזור, והוא זכאי למענק לעידוד השקעות הון בשל המפעל שממנו הופקה או נצמחה אותה הכנסה, לפי ההסדר המינהלי החל באזור, זכאי, בשל אותה הכנסה, להטבות המס הניתנות בישראל לפי חוקי עידוד השקעות הון, בתנאים ובהיקף הקבועים באותם חוקים ובשינויים המחויבים; לעניין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ההסדר המינהלי החל באזור“ – הסדר מינהלי שנקבע בהחלטת ממשלה, הקובע זכאות למענקים לעידוד השקעות הון באזור, והמקביל בפרטיו להסדר לפי חוקי עידוד השקעות הון הקובע זכאות למענקים כאמור בישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוקי עידוד השקעות הון“ – {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון}}, {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות, התשמ״א–1980}}, והתקנות לפיהם.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ״ה–1994}}, {{ח:חיצוני|חוק יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (תיקוני חקיקה והוראות שונות)|חוק יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (תיקוני חקיקה והוראות שונות), התשנ״ה–1995}} {{ח:חיצוני|חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה)|וחוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה), התשנ״ו–1996}}.}}

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 2|פרק שני: המקום}}

{{ח:סעיף|4|מקום ההכנסה במכירה לחוץ לארץ}}
{{ח:ת}} אדם העוסק בישראל במפעל חקלאי או תעשייתי או בכל מפעל יצרני אחר, יחולו עליו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} מכר האדם מוצר של מפעלו בסיטונות בחוץ לארץ, או לשם מסירה בחוץ לארץ, בין שהחוזה נערך בישראל ובין בחוץ לארץ, יראו את כל הרווחים שמקורם במכר כהכנסתו שנצמחה או שהופקה בישראל, אלא שאם יוכח להנחת דעתו של פקיד השומה, כי הריווח עלה מחמת מעשה שנעשה באותו מוצר בחוץ לארץ – למעט טיפול, סיווג, פיטום, מיון, אריזה או הסבה – לא יראו עליית ריווח זו כהכנסה שנצמחה או שהופקה בישראל;
{{ח:תת|(2)}} אם בדרך אחרת הסב האדם בחוץ לארץ מוצר של מפעלו, או השתמש בו או עסק בו, יראו כריווח שמקורו בפעולה האמורה וכהכנסתו שנצמחה או שהופקה בישראל, את הריווח שהיה יכול להשיג אילו מכר את המוצר בסיטונות לחוץ לארץ במיטב התנאים.

{{ח:סעיף|4א|מקום הפקת ההכנסה|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} המקום שבו הופקה או נצמחה הכנסה, השתכרות או רווח מכל אחד מהמקורות המפורטים להלן יהיה –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי הכנסה מעסק – המקום שבו מתקיימת הפעילות העסקית מניבת ההכנסה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי הכנסה מעסקה או מעסק אקראי בעלי אופי מסחרי – המקום שבו מתבצעים העסקה או העסק;
{{ח:תתת|(3)}} לגבי הכנסה ממשלח יד – מקום ביצוע השירות;
{{ח:תתת|(4)}} לגבי הכנסה מעבודה – מקום ביצוע העבודה;
{{ח:תתת|(5)}} לגבי ריבית, דמי ניכיון והפרשי הצמדה – מקום מושבו של המשלם;
{{ח:תתת|(6)}} לגבי דמי שכירות או דמי שימוש בנכס – מקום השימוש בנכס;
{{ח:תתת|(7)}} לגבי השתכרות או רווח, לרבות תמלוגים, שמקורם בנכס לא מוחשי – מקום מושבו של המשלם;
{{ח:תתת|(8)}} לגבי קצבה, מלוג ואנונה – מקום מושבו של המשלם;
{{ח:תתת|(9)}} לגבי הכנסה מחקלאות – מקום הנכס מניב ההכנסה;
{{ח:תתת|(10)}} לגבי דיבידנד – מקום מושבו של חבר בני האדם משלם הדיבידנד;
{{ח:תתת|(11)}} לגבי השתכרות או רווח מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בסעיף 2א}} – מקום מושבו של משלם ההשתכרות או הרווח כאמור;
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור בפסקאות (4) ו־(8) של סעיף קטן (א), יראו את מקום הפקת ההכנסה, לפי הפסקאות האמורות, בישראל, אם המעביד הוא אחד הגופים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (א)(4) להגדרה ”תושב ישראל“ או ”תושב“ בסעיף 1}}, ובתנאי שיחסי העבודה עם מעביד כאמור החלו כאשר העובד היה תושב ישראל.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקאות (5), (7) ו־(8) של סעיף קטן (א), יראו את מקום הפקת ההכנסה לפי אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} בישראל, גם כאשר המשלם הוא תושב חוץ – אם התשלום מהווה הוצאה של מפעל הקבע של תושב החוץ בישראל;
{{ח:תתתת|(ב)}} מחוץ לישראל, גם כאשר המשלם הוא תושב ישראל – אם התשלום מהווה הוצאה של מפעל הקבע של תושב ישראל מחוץ לישראל.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי הכנסה שהופקה ביותר ממקום אחד ולא נקבעה לגביה הוראה אחרת – כללים לייחוס הפקת ההכנסה למקומות שונים;
{{ח:תתת|(2)}} את מקום הפקת ההכנסה במקרים מסוימים שלגביהם לא נקבעו הוראות אחרות.

{{ח:סעיף|5|הוראות מיוחדות לעניין חכירת כלי שיט או כלי טיס|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ד־3, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ח־13, תשע״ד}}
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}
{{ח:תת|(4)|(א)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תתת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לפטור ממס, כולו או מקצתו ובתנאים שיקבע, דמי שכירות כאמור ששולמו לחכירת כלי טיס או כלי שיט הפועלים בקווים בין־לאומיים וכן ריבית והפרשי הצמדה על הלוואות לרכישתם; פטור זה יכול שיהא כללי או לסוגים של חכירות או של הלוואות.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור) (ריבית ודמי שכירות בשל כלי טיס וכלי שיט)|צו מס הכנסה (פטור) (ריבית ודמי שכירות בשל כלי טיס וכלי שיט), תשל״ו–1976}}.}}
{{ח:תת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 3|פרק שלישי: תקופת השומה}}

{{ח:סעיף|6|שנת מס}}
{{ח:ת}} המס לכל שנת מס יוטל על הכנסתו החייבת של אדם באותה שנה.

{{ח:סעיף|7|תקופת שומה מיוחדת|תיקון: תשמ״ז, תשס״ה־4, תש״ע־8, תשע״ד־7}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}}, רשאי המנהל לקבוע, לבקשתם של הנישומים המפורטים להלן, שהמס לגבי כל שנת מס יוטל על הכנסתם בתקופה של שנים עשר חדשים רצופים, שתחילתה במועד אחר מ־1 בינואר (להלן – תקופת שומה מיוחדת):
{{ח:תתת|(1)}} קרן להשקעות משותפות בנאמנות כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|בחוק להשקעות משותפות בנאמנות, התשכ״א–1961}};
{{ח:תתת|(2)}} חברה ממשלתית כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}};
{{ח:תתת|(3)}} חברה שמניות שלה רשומות למסחר בבורסה שהוכרה לענין {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|חוק להשקעות משותפות בנאמנות, התשכ״א–1961}};
{{ח:תתת|(4)}} חברה ש־51% לפחות מהון מניותיה ומכוח ההצבעה בה מוחזקים, במישרין או בעקיפין, בידי חברה תושבת חוץ שמניות שלה נסחרות בבורסה מחוץ לישראל, או חברה שהזכות לקבל 51% לפחות מרווחיה היא בידי חברה תושבת חוץ כאמור;
{{ח:תתת|(5)}} מוסד להשכלה גבוהה אשר דוחותיו הכספיים המוגשים למועצה להשכלה גבוהה, מתייחסים לתקופת דיווח בת שנים עשר חודשים המתחילה ב־1 באוקטובר; לעניין זה, ”מוסד להשכלה גבוהה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.29|בסעיף 9(29)}}.
{{ח:תת|(ב)}} בנוסף לאמור בסעיף קטן (א), רשאי המנהל לקבוע תקופת שומה מיוחדת גם לנישום שיש לו יחסים מיוחדים, בין במישרין ובין בעקיפין, עם חברה או מוסד להשכלה גבוהה שנקבעה להם תקופת שומה מיוחדת לפי סעיף קטן (א)(2) עד (5), ובלבד שיקבע כאמור רק אם הסכים לכך הנישום.
{{ח:תת|(ג)}} קבע המנהל לנישום תקופת שומה מיוחדת לפי סעיפים קטנים (א) או (ב), יוטל המס לכל תקופה כאמור בכפוף לכל תיאום שהמנהל יראהו צודק וסביר.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להתנות קביעת תקופת שומה מיוחדת לפי סעיף זה בתנאים, ורשאי הוא שלא לקבוע תקופת שומה מיוחדת לחברה או למוסד להשכלה גבוהה כאמור בסעיף קטן (א)(2) עד (5) אם לנישום שיש לו יחסים מיוחדים עמם, בין במישרין ובין בעקיפין, לא נקבעה תקופת שומה מיוחדת לפי סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ה)}} קבע המנהל תקופת שומה מיוחדת, רשאי הוא לבטל קביעתו, בין לבקשתו של הנישום ובין שלא לבקשתו, והכל אם ראה טעמים סבירים לעשות כן, ורשאי הוא לקבוע לענין הביטול כל תיאום שייראה לו צודק וסביר; ביטול כאמור, שנעשה שלא לבקשת הנישום, ייכנס לתקפו בתום תקופת השומה המיוחדת שבה נעשה הביטול.

{{ח:סעיף|8|חלוקת הכנסה ליותר משנה אחת|תיקון: תשל״ז, תשס״ה־4, תשע״ב־5, תשע״ז־19}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי להתיר שדמי מפתח או פרמיה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.6|סעיף 2(6)}}, שהיא דמי השתתפות בהוצאות בנין, או תשלום בדומה לכך, יחולקו בתור הכנסה לכל תקופת חוזה השכירות או לכל תקופה אחרת שיקבענה המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} הכנסה ממכירת פטנט, מדגָם או עיצוב על ידי הממציא או ממכירת זכות־יוצרים על ידי היוצרים, רשאי המנהל להתיר חלוקתה לתקופה שיקבע המנהל; הוראה זו לא תחול על הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.9|סעיף 2(9)}}.
{{ח:תת|(ג)}} לפי בקשת הנישום או יורשיו, יראו את ההכנסות שלהלן, לענין חישוב סכום המס החל עליהן, כאילו נתקבלו כאמור לצידן:
{{ח:תתת|(1)}} הפרשי שכר או הפרשי קצבה – בשנים שאליהן הם מתייחסים, אך לא יותר משש שנות מס המסתיימות בשנה שבה נתקבלו; לעניין זה, ”קצבה“ – קצבה המשתלמת מכוח הסדר פנסיה תקציבית כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.6ו|בסעיף 9(6ו)}}, וכן קצבה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקאות (2) עד (3א) להגדרה ”הכנסה מיגיעה אישית“ שבסעיף 1}}.
{{ח:תתת|(2)}} דמי פדיון חופשה שקיבל עובד – בחלקים שנתיים שווים תוך תקופה שאינה עולה על שש שנות מס המסתיימות בשנה שבה נתקבלו, אך לא יותר משנות עבודתו;
{{ח:תתת|(3)}} הכנסה מיגיעה אישית כאמור בפסקאות (5) או (6) להגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 1|שבסעיף 1}} – בחלקים שנתיים שווים בשנות העבודה שבשלהן משולם המענק או בתקופה שבה נוצרה הזכות לקיצבה, לפי הענין, אך בלא יותר משש שנות המס המסתיימות בשנה שבה נתקבלו המענק או היוון הקיצבה; אולם רשאי המנהל, אם נתבקש על כך, להתיר חלוקה לתקופה אחרת לרבות לשנים הבאות, בתנאים שיקבע, לרבות תשלום מקדמה.
{{ח:תת|(ד)}} התיר המנהל לפי סעיף זה או לפי {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיף 9א(ד)}} חלוקתה של הכנסה ומת הנישום, או שהוחל בפירוקה של החברה הנישומה, לפני תום התקופה שקבע המנהל, תיווסף להכנסת הנישום בשנת המס שבה מת, או להכנסת החברה בשנת המס שבה הוחל בפירוקה, כל ההכנסה העולה לפי אותה חלוקה בחלקן של השנים שלאחר אותה שנת מס; אולם לפי בקשתם של יורשי הנישום, מנהל עזבונו או המוציא לפועל של צוואתו, תחולק כל ההכנסה כולה חלוקה חדשה לתקופת השנים שנסתיימה בשנת המס שבה מת הנישום או, לפי בקשתם של יורשי הנישום, תיחשב כל ההכנסה העולה לפי אותה חלוקה בחלקן של השנים שלאחר אותה שנת מס כהכנסתם של יורשי הנישום בשנים אלה, לפי שיעור חלקיהם בעזבון הנישום, לאחר שנתנו ערובה, להנחת דעתו של המנהל, לתשלום המס שיגיע מהם לפי חישוב זה; ובלבד שאם שילם כדין מקדמה על פי סעיף קטן (ג)(3) או {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיף 9א(ד)}} או אם נוכה מס במקור לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}} – יראו את סכום המקדמה ששולם או את סכום המס שנוכה, כאמור, המתייחסים לשנים שלאחר הפטירה, כסכום המס המגיע.

{{ח:סעיף|8א|חלוקת הכנסה מעבודות שמשך ביצוען עולה על שנה|תיקון: תשמ״ב־4, תשמ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבודה ממושכת“ – עבודה שמשך ביצועה עולה על שנה, לרבות עבודות בניה בבנין בידי מי שמבצע את העבודה על פי הזמנתו של אדם אחר ולמעט בניית בנין בידי בעלו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות מעבודה ממושכת“ – הכנסות מעבודה ממושכת שהן הכנסות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, בין מביצוע ובין ממכירה.
{{ח:תת|(ב)}} נישום העוסק בעבודה ממושכת ידווח על הכנסותיו ממנה כך:
{{ח:תתת|(1)}} בשנת המס שבה גמר לבצע 25% לפחות מההיקף הכספי של העבודה, כפי שהוא מחושב לאותה שנה, או מההיקף הכמותי של העבודה, לפי בחירתו, ידווח על ההכנסה שנצמחה לו, על פי אומדן, מחלק העבודה שביצע, ובכל שנת מס שלאחר מכן ידווח על ההכנסות שנצמחו לו, על פי אומדן, בהתאם לחלק העבודה שביצע באותה שנה כשהוא מחושב לפי הבסיס שבו לראשונה בחר לחישוב היקף הביצוע; בשנת המס שבה סיים את העבודה ידווח על התוצאה העסקית בשלמותה בניכוי ההכנסות שעליהן דיווח בשנים הקודמות;
{{ח:תתת|(2)}} הפסד מעבודה ממושכת יובא בחשבון לענין קביעת ההכנסה החייבת בשנות מס שלפני שנת המס שבה נסתיימה העבודה, רק לאחר שהנישום גמר לבצע 50% לפחות מההיקף הכספי של העבודה כפי שהוא מחושב לשנה שבה תבע את קיזוז ההפסד, או 50% לפחות מההיקף הכמותי של העבודה;
{{ח:תתת|(3)}} נישום שחלה עליו פסקת משנה (1) או (2) יצרף לדו״ח שעל פי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, דו״ח מאושר בידי רואה חשבון כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק רואי חשבון|בחוק רואי חשבון, התשט״ו–1955}}, שבו יפרט את דרך קביעת ההכנסה או ההפסד, לפי הענין, ואת דרך חישוב היקף הביצוע.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בנין“ – בנין שבנה בעלו ואשר משך בנייתו עולה על שנה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בנין ראוי לשימוש“ – בנין או חלק ממנו שחובר לרשת החשמל או בנין שנתמלאו לגביו התנאים לקבלת תעודת גמר בניה על פי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}} (להלן – חוק התכנון);
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות מבנין“ – הכנסות ממכירת הבנין שהן הכנסות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}.
{{ח:תתת|(2)}} נישום שיש לו הכנסות מבנין יחולו לגביו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} בשנת המס הראשונה שבה היה הבנין ראוי לשימוש ידווח הנישום על כל ההכנסות שהיו לו מהבנין עד לאותה שנת מס ובאותה שנת מס, ובכל שנת מס שלאחר מכן ידווח על ההכנסות שהיו לו מהבנין באותה שנת מס;
{{ח:תתתת|(ב)}} לענין קביעת הכנסתו החייבת של נישום ממכירת חלק מבנין ראוי לשימוש, יובא בחשבון חלק מעלות הבנין כולו כיחס חלקו של השטח שנמכר באותה שנת מס לשטח הבנין כולו, כפי שהוא מפורט בהיתר הבניה שניתן לגביו על פי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון}}, ובלבד ששטחי חניה שנמכרו לא ייכללו לענין זה בשטח שנמכר;
{{ח:תתתת|(ג)}} הפסד מבנין לא יובא בחשבון לענין קביעת ההכנסה החייבת בשנות מס שלפני שנת המס שבה היה הבנין ראוי לשימוש.

{{ח:סעיף|8ב|דינן של הכנסות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.6|סעיף 2(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.7|או (7)}}|תיקון: תשמ״ב־4}}
{{ח:ת}} הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.6|סעיף 2(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.7|או (7)}} תיכלל בהכנסתו החייבת של הנישום בשנת המס שבה קיבל אותה בפועל גם אם היא הכנסה מראש, וההוצאות שהוצאו בשנות מס שלאחריה בייצורה של הכנסה לפי ההוראות האמורות יותרו בניכוי מכל מקור בשנת המס שבה הוצאו, ובלבד שאם לא ניתן לנכות את ההוצאות בשנת המס שבה הוצאו הן יותרו בניכוי בשנת המס שבה נתקבלה ההכנסה, ואת השומה לשנה האמורה יראו כמתוקנת בהתאם לכך, ואולם לא תחול בשל כך חובת תשלום ריבית והפרשי הצמדה על פי {{ח:פנימי|סעיף 159א|סעיף 159א}}.

{{ח:סעיף|8ג|מועד החיוב של הכנסה מהפרשי שער|תיקון: תשמ״ב־4}}
{{ח:ת}} הכנסתו של אדם מהפרשי שער תיחשב כהכנסה בשנת המס שבה נצברה גם כשהדיווח הוא על בסיס מזומנים.

{{ח:קטע1|חלק ג|חלק ג׳: חישוב ההכנסה לענין מס}}
{{ח:קטע2|חלק ג פרק 1|פרק ראשון: פטור}}
{{ח:קטע3|חלק ג פרק 1 סימן א|סימן א׳: פטור על פי הדין}}

{{ח:סעיף|9|הכנסות פטורות}}
{{ח:ת}} פטורים ממס:

{{ח:סעיף*||הנשיא|תיקון: תשכ״ז, תשל״ח־5, תשמ״ח|עוגן=סעיף 9.1}}
{{ח:תת|(1)}} תשלומים, שירותים וטובות הנאה המשתלמים או הניתנים מאוצר המדינה לנשיא או לנשיא לשעבר או לשאיריו בקשר למילוי תפקידו כנשיא, למעט משכורת וקיצבה.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|ראש הממשלה}}|תיקון: תשע״ח־6|עוגן=סעיף 9.1א}}
{{ח:תת|(1א)}} תשלומים, שירותים וטובות הנאה המשתלמים או הניתנים מאוצר המדינה לראש הממשלה או לראש הממשלה לשעבר או לשאיריו בקשר למילוי תפקידו כראש הממשלה, למעט משכורת וקצבה.

{{ח:סעיף*||רשות מקומית, קופת גמל ומוסד ציבור|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תש״ם־3, תשנ״ג־4, תשס״ג־3, תשס״ה־9, תשס״ח־9, תשס״ט־3, תשע״ב־7, תשע״ג, תשע״ו־16, תשע״ז, תשפ״ג־7, תשפ״ה־4, תשפ״ה־9|עוגן=סעיף 9.2}}
{{ח:תת|(2)|(א)}} הכנסתם של רשות מקומית, מפעל הפיס ומוסד ציבורי, במידה שלא הושגה מעסק שהם עוסקים בו, או מדיבידנד או מריבית או מהפרשי הצמדה ששולמו על ידי חבר בני־אדם שבשליטתם העוסק בעסק וכן הכנסתה של קופת גמל אם לא הושגה מעסק שקופת הגמל עוסקת בו או מכל הכנסה ששולמה על ידי חבר בני אדם העוסק בעסק שהוא בשליטת קופת הגמל או שלקופת הגמל יש בו החזקה מהותית; אך שר האוצר רשאי, בצו, לפטור הכנסה שהושגה על ידי רשות מקומית, או על ידי מפעל הפיס, או על ידי מוסד ציבורי שהוא קופה לגמילות חסדים, מהמקורות האמורים, למשך תקופה ובתנאים שיקבע, אם נוכח כי ראוי לעשות כן לטובת הציבור;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור של רשויות מקומיות)|צו מס הכנסה (פטור של רשויות מקומיות), תשט״ו–1955}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס למפעל הפיס)|צו מס הכנסה (פטור ממס למפעל הפיס), תשל״ו–1975}}.}}
{{ח:תתת|(א1)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), הכנסתה של רשות מקומית מדיבידנד בתקופת ההטבה ומריבית והפרשי הצמדה בתקופת ההטבה – פטורה ממס; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תקופת ההטבה“ – שנות המס 2011 עד 2026;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”דיבידנד בתקופת ההטבה“ – דיבידנד מרווחי תאגיד מים וביוב המחולק בתקופת ההטבה לרשות מקומית המחזיקה באמצעי שליטה באותו תאגיד;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”ריבית והפרשי הצמדה בתקופת ההטבה“ – ריבית והפרשי הצמדה שנצברו בתקופת ההטבה, ומשולמים בתקופת ההטבה על ידי תאגיד מים וביוב לרשות מקומית שמחזיקה באמצעי שליטה באותו תאגיד, בשל הלוואה שנתנה אותה רשות מקומית לאותו תאגיד מים וביוב;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד מים וביוב“ – חברה או חברת ביוב כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק תאגידי מים וביוב|בחוק תאגידי מים וביוב, התשס״א–2001}}, שרשות מקומית, אחת או יותר, מחזיקה בכל אמצעי השליטה בה;
{{ח:תתת|(ב)}} בפסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”קופת גמל“ – למעט קופת ביטוח;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה“, לענין קופת גמל לגיל פרישה – לרבות שבח ממכירת זכות במקרקעין או זכות באיגוד מקרקעין;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מס“, לענין קופת גמל לגיל פרישה – לרבות מס לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 6|סעיפים 6}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 7|או 7 לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”קופת גמל לגיל פרישה“ – קופת גמל לקיצבה, קופת גמל לתגמולים או קופת גמל לפיצויים;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מוסד ציבורי“ – חבר בני־אדם של שבעה לפחות שרוב חבריו אינם קרובים זה לזה, או הקדש שמרבית נאמניו אינם קרובים זה לזה, הקיימים ופועלים למטרה ציבורית ונכסיהם והכנסותיהם משמשים להשגת המטרה הציבורית בלבד והם מגישים דין וחשבון שנתי לגבי נכסיהם, הכנסותיהם והוצאותיהם להנחת דעתו של פקיד השומה על פי תקנות שהתקין שר האוצר; לענין זה, ”קרוב“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)}};
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דו"חות שיגיש מוסד ציבורי)|תקנות מס הכנסה (דו״חות שיגיש מוסד ציבורי), התשנ״ז–1997}}.}}
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מטרה ציבורית“ – מטרה שענינה דת, תרבות, חינוך, עידוד התיישבות, מדע, בריאות, סעד או ספורט וכן מטרה אחרת שאושרה על ידי שר האוצר כמטרה ציבורית;
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|שר האוצר אישר כי מטרות ציבוריות נוספות הן: עידוד החסכון לחינוך תיכון ולחינוך גבוה (י״פ תשל״ח, 1291); מטרות האגודה למען בטחון ישראל (לב״י) – הקרן להתעצמות צה״ל (י״פ תש״ם, 162); מתן שירותים מוניציפליים לישובים באזור יהודה ושומרון ואזור רמת הגולן (י״פ תשמ״א, 574); מתן שירותים מוניציפליים לישובים באזור חבל עזה, סיני ודרום סיני (י״פ תשמ״א, 1245); עידוד התיישבות מעבר לקו הירוק (י״פ תשמ״ד, 3502; תשנ״ה, 3463); מניעת תאונות (י״פ תשמ״ה, 8); מטרתה של העמותה ”תנופה לצמיחה“ לסיוע למניעת אבטלה במשק (י״פ תשמ״ז, 2049); מטרתה של קרן ג׳נסיס לפעול לקידום פיתוח הנגב (י״פ תשמ״ח, 1808); סיוע לישובים במצוקה (י״פ תש״ן, 484); קליטת עליה (י״פ תשנ״ב, 2868); סיוע לחיילים משוחררים (י״פ תשנ״ג, 1906); פעילות למען טוהר מידות בשירות הציבורי ומינהל תקין (י״פ תשנ״ח, 4657); עידוד התיישבות מעבר לקו הירוק (י״פ תשנ״ט, 1894; תש״ס, 3858); שמירה על איכות הסביבה למען הכלל (י״פ תשנ״ט, 3451); הגנה על זכויות האזרח בישראל (י״פ תש״ס, 3507); הגנה אזרחית על ביטחון תושבי ישראל ואזרחיה מפני מלחמה או פעולות איבה (י״פ תשס״ב, 2553); פעילות למען קידום וטיפוח מגזר ההתנדבות בישראל ומינהל תקין במוסדות ציבור (י״פ תשס״ה, 2902); עידוד תעסוקה והכשרה מקצועית של אוכלוסיות חלשות (י״פ תשע״א, 6094); סיוע למוסד ציבורי בקידום יכולותיו הכלכליות, הארגוניות או הניהוליות (י״פ תשע״א, 6094); פעילויות להקמת יישובים חדשים ולהוספת תושבים ביישובים קיימים – בהתאם למדיניות ההתיישבות כפי שתקבע הממשלה מעת לעת (י״פ תשע״ב, 2864).}}
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“, בחבר בני אדם – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} זכות למנות מנהל;
{{ח:תתתתת|(2)}} זכות להצבעה;
{{ח:תתתתת|(3)}} זכות לרווחים;
{{ח:תתתתת|(4)}} זכות ליתרת נכסים בעת פירוקו של החבר לאחר סילוק חובותיו;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – היכולת, בין לבד ובין יחד עם אחרים, לכוון את פעילותו של חבר בני אדם, במישרין או בעקיפין; בלי לגרוע מכלליות האמור, יראו יכולת למנוע קבלת החלטות עסקיות בחבר בני אדם, כשליטה בו, למעט יכולת למנוע החלטות עסקיות מהותיות; לענין זה, ”החלטות עסקיות מהותיות“ – החלטות שענינן הנפקה של אמצעי שליטה בחבר בני אדם או מכירה או חיסול של רוב עסקי אותו חבר בני אדם או שינוי מהותי בהם; בלי לגרוע מכלליות האמור יראו כאילו מתקיימת יכולת כאמור ברשות מקומית, במפעל הפיס, בקופת גמל או במוסד ציבורי, בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} בידי רשות מקומית, מפעל הפיס או מוסד ציבורי – הכוח למנות, במישרין או בעקיפין, מנהל באותו חבר, או הזכות, במישרין או בעקיפין, ל־25% לפחות מכוח ההצבעה בו או מיתרת נכסיו בעת פירוקו לאחר סילוק חובותיו או למרבית רווחיו;
{{ח:תתתתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(3)}} בידי כמה גופים מגופים אלה: רשות מקומית, מפעל הפיס, מוסד ציבורי או קופת גמל – החזקה או זכות להחזקה, יחד או לחוד, במישרין או בעקיפין, בשיעור העולה על 50% מאמצעי השליטה בחבר בני אדם;
{{ח:תתתתת|(4)}} על אף האמור בפסקה (3), לעניין הכנסתה של קופת גמל מדיבידנד, מריבית או מהפרשי הצמדה שהתקבלו מאת קרן טכנולוגיה עילית, החזקה או זכות להחזקה, יחד או לחוד, במישרין או בעקיפין, באמצעי השליטה בקרן בידי כמה קופות גמל, בשיעור שאינו עולה על 75% מאמצעי השליטה בקרן – לא תהווה שליטה; לעניין זה, ”קרן טכנולוגיה עילית“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|בחוק השקעות משותפות}}, ובלבד שהיא קרן נאמנות פטורה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”החזקה מהותית“,
{{ח:תתתתת|(1)}} בידי קופת גמל אחת – החזקה או זכות להחזקה, במישרין או בעקיפין, בשיעור העולה על 20% באחד או יותר מאמצעי השליטה בחבר בני אדם;
{{ח:תתתתת|(2)}} בידי כמה קופות גמל, המנוהלות או המוחזקות, במישרין או בעקיפין, בידי אדם אחד – החזקה או זכות להחזקה, במישרין או בעקיפין, יחד או לחוד בשיעור העולה על 20% באחד או יותר מאמצעי השליטה בחבר בני אדם, ואם היו מנוהלות או מוחזקות כאמור בידי בנק – בשיעור העולה על 10%; לענין זה יראו כמה קופות גמל כמנוהלות בידי אדם אחד גם אם השקעותיהן מנוהלות, במישרין או בעקיפין, על ידיו ויראו כמה קופות גמל, כמוחזקות בידי אדם אחד אם בידיו היכולת לכוון את פעילותן של קופות הגמל; בלי לגרוע מהוראות פסקה זו יראו כאילו מתקיימת יכולת כאמור גם אם לאותו אדם, במישרין או בעקיפין, 50% לפחות באחד או יותר מאמצעי השליטה בכל אחת מקופות הגמל;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בנק“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}}, ויראו כמה בנקים כבנק אחד אם לאחד היכולת לכוון את פעילותו של האחר, במישרין או בעקיפין, או אם לאדם אחד היכולת לכוון את פעילותם כאמור, הכל אם לא התקיימו בהם מערכות נפרדות לניהול קופות גמל, כפי שנקבע לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 26|סעיף 26 לחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתת|(ג)|(1)}} שר האוצר רשאי לקבוע, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הוראות לחישוב שיעור השליטה בעקיפין וההחזקה המהותית בעקיפין של קופות גמל בחבר בני אדם;
{{ח:תתתת|(2)}} שר האוצר רשאי לקבוע, כי החזקת אחד או יותר מאמצעי השליטה בחבר בני אדם, בידי כמה גופים כאמור, בשיעור המביא אותם לשליטה בחבר בני האדם או להחזקה מהותית בו, לא תהווה שליטה או החזקה מהותית, לפי הענין, אם נעשתה לתקופה שאינה עולה במצטבר על שלושה חודשים בשנת המס או על תקופה קצרה יותר שקבע השר, שבסופה ירד שיעור ההחזקה לשיעור שאינו מביא אותם לשליטה או להחזקה מהותית, לפי הענין, הכל בהתאם לכללים שקבע;
{{ח:תתתת|(3)}} לעניין הכנסתה של קופת גמל מדיבידנד, מריבית או מהפרשי הצמדה שהתקבלו מאת חבר בני אדם – על אף האמור בפסקה (3) להגדרה ”שליטה“ ובפסקה (1) להגדרה ”החזקה מהותית“, שבפסקת משנה (ב), החזקת אחד או יותר מאמצעי השליטה בחבר בני האדם בידי קופת גמל או בידי כמה קופות גמל, בשיעור המביא אותם לשליטה בחבר בני האדם או להחזקה מהותית בו, לא תהווה שליטה או החזקה מהותית, לפי העניין, אם השינוי בשיעור נעשה בעקבות הסדר חוב עם חבר בני האדם, ובלבד שמתקיימים תנאים שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לשם הגבלת היכולת של קופת הגמל או קופות הגמל, לפי העניין, לכוון את פעילות חבר בני האדם, לרבות הוראות בעניין צמצום שיעור האחזקה באותו חבר בני אדם בתוך תקופה שיקבע ולעניין אופן החזקת אמצעי השליטה; לעניין זה, ”הסדר חוב“ – קבלת אמצעי שליטה, במישרין או בעקיפין, בחבר בני אדם, במועד החל בתקופה שתחילתה ביום י״א באב התשס״ט (1 באוגוסט 2009) וסיומה בתום שנתיים מהמועד האמור, חלף חוב שאותו חבר בני אדם חב לקופת הגמל לפני יום תחילתה של התקופה האמורה, כולו או חלקו.

{{ח:סעיף*||ארגון מקצועי|תיקון: תשנ״ט־3, תשס״ה־4, תשע״ז־16|עוגן=סעיף 9.2א}}
{{ח:תת|(2א)|(א)}} הכנסתו של ארגון מקצועי לרבות הכנסה מדמי חבר, ובלבד שלא הושגה מעסק שהוא עוסק בו, או מכל הכנסה מחבר בני אדם שבשליטתו העוסק בעסק, לרבות מדיבידנד, מריבית או מהפרשי הצמדה;
{{ח:תתת|(ב)|(1)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), יתרת ההכנסה של הארגון המקצועי העולה על שיעור של 50% מהוצאותיו, לא תהיה פטורה ממס;
{{ח:תתתת|(2)}} סכום הוצאות העולה על סכום הכנסות בשנת מס מסוימת יראו כאילו היה סכום הוצאות שהוצא בשנת המס הבאה אחריה, כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד בשנת המס הבאה כאמור;
{{ח:תתתת|(3)}} לענין זה –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”יתרת ההכנסה“ – ההכנסות הפטורות לפי פסקת משנה (א) לאחר שהופחתו מהן ההוצאות שהוצאו בייצור אותן הכנסות;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות“ – הוצאות המותרות לניכוי, למעט פחת, וכן הוצאות לרכישת נכס בר־פחת המשמש למטרות הארגון או ליצירת נכס כאמור;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”נכס בר־פחת“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} לרבות זכות במקרקעין, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(ג)}} בפסקה זו, ”ארגון מקצועי“ – חבר בני אדם שאישר המנהל ושהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} חברים בו שבעים חברים לפחות או שחברה בו המדינה ועשרה חברים לפחות; במנין מספר החברים בחבר בני אדם שבין חבריו כלול חבר שהוא ארגון מקצועי, יובאו בחשבון מספר החברים בארגון המקצועי;
{{ח:תתתת|(2)}} כל מטרתו קידום ענינים מקצועיים משותפים, השתלמות מקצועית או ייצוג ציבורי של ציבור בעלי משלח יד מסוים או של עוסקים בענף או במגזר כלכלי מסוים, וכל נכסיו והכנסותיו משמשים לקידום מטרות אלה;
{{ח:תתתת|(3)}} פעילותו אינה לשם הגדלת רווחיהם של חברים מסוימים בו;
{{ח:תתתת|(4)}} הוא מגיש דו״ח שנתי לגבי נכסיו, הכנסותיו והוצאותיו, להנחת דעתו של פקיד השומה, על פי תקנות שהתקין שר האוצר.
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דוחות שיגיש ארגון מקצועי)|תקנות מס הכנסה (דוחות שיגיש ארגון מקצועי), התשס״ג–2002}}.}}

{{ח:סעיף*||אגודה שיתופית|עוגן=סעיף 9.3}}
{{ח:תת|(3)}} הכנסתה של אגודה שיתופית שעסקיה עם חבריה בלבד, או שעסקיה עם אדם שאינו חבר הם בהיקף בלתי ניכר או באורח מקרי בלבד, אם הוכח, להנחת דעתו של פקיד השומה, כי עסקיה של האגודה הם בהספקת טובין, ציוד או שירותים לשימוש ביתי או פרטי בלבד, ולא לצורך עסקו או משלח־ידו של אותו חבר או אדם.

{{ח:סעיף*||דיפלומטים וקונסולים|עוגן=סעיף 9.4}}
{{ח:תת|(4)}} סכומים המשתלמים לנציגים דיפלומטיים ולפקידים קונסולריים בשירות סדיר של מדינה זרה בעד משרותיהם או בעד שירותיהם בתפקידם הרשמי, במידה שאותה מדינה זרה גומלת פטורים כאלה למדינת ישראל.

{{ח:סעיף*||עיוור ונכה 100%|תיקון: תשכ״ה, תשל״א, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־5, תשל״ח־7, תשמ״ב־5, תשמ״ז, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ג־4, תשס״ה, תשס״ה־9, ק״ת תשס״א, תשע״ו־13, תשע״ז־5, תשפ״ב|עוגן=סעיף 9.5}}
{{ח:תת|(5)|(א)}} הכנסה מיגיעתם האישית של עיוור או של נכה שזכאי לתגמול חודשי לפי {{ח:חיצוני|חוק הנכים (תגמולים ושיקום)|חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי״ט–1959 [נוסח משולב]}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש״ל–1970}}, ונקבעה לו נכות של 100%, או נכות של 90% לפחות מחמת שלקה באיברים שונים והאחוז האמור הוא תוצאה של חישוב מיוחד של הליקוי באיברים השונים שבלעדיו היה נקבע אחוז נכות של 100% לפחות, כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} נקבעה נכות כאמור לתקופה של 365 ימים או יותר – הכנסה עד לסכום של 501,500 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2005; בשנת 2022, 628,800 ש״ח; בשנת 2023, 661,200 ש״ח; בשנים 2024–2027, 684,000 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(2)}} נקבעה נכות כאמור לתקופה שבין 185 ימים לבין 364 ימים – הכנסה עד לסכום של 60,120 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2005; בשנת 2022, 75,360 ש״ח; בשנת 2023, 79,320 ש״ח; בשנים 2024–2027, 81,960 ש״ח)}};
{{ח:תתת}} לענין זה ולעניין פסקת משנה (א1) –
{{ח:תתתת|(א)}} נקבע אחוז נכותו של נכה על פי אחד החוקים שלהלן תחול הקביעה האמורה:
{{ח:תתתתת|(1)}} {{ח:חיצוני|חוק הנכים (תגמולים ושיקום)|חוק הנכים (תגמולים ושיקום), תשי״ט–1959 [נוסח משולב]}};
{{ח:תתתתת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק נכי המלחמה בנאצים|חוק נכי המלחמה בנאצים, תשי״ד–1954}};
{{ח:תתתתת|(3)}} {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים|חוק נכי רדיפות הנאצים, תשי״ז–1957}};
{{ח:תתתתת|(4)}} {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, תש״ל–1970}};
{{ח:תתתתת|(5)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תתתתת|(6)}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרקים ה׳}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ט|ט׳}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג|י״ג}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג1|או י״ג1 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}};
{{ח:תתתתת|(7)}} {{ח:חיצוני|חוק לפיצוי נפגעי גזזת|חוק לפיצוי נפגעי גזזת, התשנ״ד–1994}};
{{ח:תתתת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להוסיף על החוקים האמורים;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא נקבע אחוז נכותו של נכה כאמור ייקבע על פי תקנות שיתקין שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת אחוז נכות)|תקנות מס הכנסה (קביעת אחוז נכות), תש״ם–1979}}.}}
{{ח:תתת|(א1)}} הכנסה מיגיעתם האישית של עיוור או של נכה שאינו זכאי לתגמול חודשי לפי החוקים האמורים בפסקת משנה (א) רישה, שנקבעה לו נכות של 90% לפחות, אף אם נכות כאמור נקבעה מחמת שלקה באיברים שונים והאחוז האמור הוא תוצאה של חישוב מיוחד של הליקוי באיברים השונים, ובלבד שנקבעה לו נכות בשיעור של 40% לפחות בשל ליקוי אחד, כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} נקבעה נכות כאמור לתקופה של 365 ימים או יותר – הכנסה עד לסכום של 400,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2021; בשנת 2022, 409,200 ש״ח; בשנת 2023, 430,800 ש״ח; בשנים 2024–2027, 445,200 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(2)}} נקבעה נכות כאמור לתקופה שבין 185 ימים לבין 364 ימים – הכנסה עד לסכום כאמור בפסקת משנה (א)(2);
{{ח:תתת|(ב)}} היתה ההכנסה מיגיעה אישית של עיוור או נכה כאמור נמוכה מ־60,120 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2005; בשנת 2022, 75,360 ש״ח; בשנת 2023, 79,320 ש״ח; בשנים 2024–2027, 81,960 ש״ח)}} או שלא היתה לו הכנסה כאמור, תהיה פטורה ממס גם הכנסתו שלא מיגיעה אישית, עד לסכום כולל של 60,120 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2005; ראו לעיל)}}; ואולם אם היתה לו הכנסה מריבית המשולמת מכספים שהופקדו בפקדון, בתכנית חסכון או בקופת גמל, אשר מקורם בפיצויים או בכספי ביטוח שקיבל היחיד בשל פגיעת גוף – עד לסכום כולל של 300,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2016; בשנת 2022, 309,960 ש״ח; בשנת 2023, 326,280 ש״ח; בשנים 2024–2027, 337,200 ש״ח)}} או סכום גבוה יותר שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתת|(ג)|(1)}} לגבי עיוור או נכה, שנקבעה לו נכות כאמור בפסקאות משנה (א)(1) או (א1)(1) לגבי חלק משנת המס, יחולו הוראות פסקה זו על חלק מהכנסתו בשנת המס, שיחסו לכלל הכנסתו בשנת המס הוא כיחס שבין מספר הימים בשנת המס שלגביהם נקבעה הנכות לבין 365 (בפסקה זו – יחס תקופת הנכות), ויקראו את הסכומים הנקובים בפסקאות משנה (א)(1), (א1)(1) ו־(ב) כסכומים שיחסם לסכומים הנקובים כאמור הוא כיחס תקופת הנכות;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי עיוור או נכה, שנקבעה לו נכות כאמור בפסקאות משנה (א)(2) או (א1)(2), יחולו הוראות פסקה זו על חלק מהכנסתו בשנת המס שיחסו לכלל הכנסתו בשנת המס הוא כיחס תקופת הנכות, ואולם אם תקופת הנכות שנקבעה לו חלה בשתי שנות מס, סך הסכום הפטור בשתי שנות המס לא יעלה על הסכום הנקוב בפסקאות משנה (א)(2) או (א1)(2).

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|תשלומים המשולמים לאומן}}|תיקון: תשע״ו־14|עוגן=סעיף 9.5א}}
{{ח:תת|(5א)}} תשלומים המשולמים לאומן לפי {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים#סעיף 46|סעיף 46(א) לחוק אומנה לילדים, התשע״ו–2016}}, והחזר הוצאות לפי {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים#סעיף 46|סעיף 46(ד) או (ז) לחוק האמור}}.

{{ח:סעיף*||קצבאות לנכי מלחמה|תיקון: תשל״א, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ב־5, תשפ״ד|עוגן=סעיף 9.6}}
{{ח:תת|(6)}} קצבאות המשתלמות בשל פצעי מלחמה, פגיעת ספר או פגיעת איבה, וקצבאות המשתלמות מאת אוצר המדינה למי שהיה תלוי בפרנסתו בחייל שמת עקב פעולת מלחמה, ובכלל זה קצבאות המשתלמות לפי {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש״י–1950}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק תגמולים לבני משפחה של חטופים ונעדרים בפעולת איבה|חוק תגמולים לבני משפחה של חטופים ונעדרים בפעולת איבה, התשפ״ד–2023}}, ולפי {{ח:חיצוני|חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים, חטופים ונעדרים#סעיף 2א|סעיף 2א לחוק מימון הוצאות למשפחות שבויים, חטופים ונעדרים, התשס״ח–2008}}, בתקופת תוקפו של {{ח:חיצוני|חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים, חטופים ונעדרים#סעיף 2א|אותו סעיף}}; לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פצעי מלחמה“ – מחלה, החמרת מחלה או חבלה שאירעו ליחיד בתקופת שירותו עקב שירות צבאי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הנכים (תגמולים ושיקום)|בחוק הנכים (תגמולים ושיקום), תשי״ט–1959 [נוסח משולב]}}, או עקב שירות מלחמתי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק נכי המלחמה בנאצים|בחוק נכי המלחמה בנאצים, תשי״ד–1954}}, או בנסיבות המזכות אותו לגימלה לפי {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים|חוק נכי רדיפות הנאצים, תשי״ז–1957}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פגיעת ספר“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פגיעת איבה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, תש״ל–1970}}.

{{ח:סעיף*||סכומים להחזקת רכב לנכה רגלים|תיקון: תשל״ז|עוגן=סעיף 9.6א}}
{{ח:תת|(6א)}} סכומים שנכה ברגליו מקבל על פי דין להחזקת רכבו.

{{ח:סעיף*||קיצבאות לעובדי ממשלת א״י|תיקון: תשל״ז|עוגן=סעיף 9.6ב}}
{{ח:תת|(6ב)}} קיצבאות המשתלמות מאת המדינה בשל עבודה בממשלת ארץ ישראל.

{{ח:סעיף*||קצבאות נכות ואזרח ותיק מהביטוח הלאומי|תיקון: תשל״ח־5, תש״ם, תשמ״א־8, תשמ״א־10, ק״ת תשמ״ה, תשמ״ו, תשמ״ו־5, תשע״ז־5, תשע״ז־12|עוגן=סעיף 9.6ג}}
{{ח:תת|(6ג)}} קצבת נכות המשתלמת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה סימן ה|סימן ה׳ לפרק ה׳}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ט|פרק ט׳}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג|פרק י״ג}} או {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג1|פרק י״ג1 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, קצבת אזרח ותיק וקצבת שאירים המשתלמות לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יא|פרק י״א לחוק האמור}}, וקצבת תלויים המשתלמת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרקים ה׳}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג|י״ג}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג1|או י״ג1 לאותו חוק}};

{{ח:סעיף*||הטבות לאסירי ציון|תיקון: תשל״ח־5|עוגן=סעיף 9.6ד}}
{{ח:תת|(6ד)}} הטבה סוציאלית או תגמול לאסירי ציון ולבני משפחותיהם של אסירי ציון והרוגי מלכות, מכוח חוק.

{{ח:סעיף*||קיצבאות־נכות ממדינות חוץ|תיקון: תשל״ח־5|עוגן=סעיף 9.6ה}}
{{ח:תת|(6ה)}} קיצבת נכות המשתלמת מאת מדינת חוץ מכוח דיניה.

{{ח:סעיף*||קצבאות שאירים|תיקון: תשמ״ד־3, תשמ״ד־9, תשע״ב־5|עוגן=סעיף 9.6ו}}
{{ח:תת|(6ו)|(א)}} קצבת שאירים הנובעת מתשלומים פטורים;
{{ח:תתת|(ב)}} קצבת שאירים שאינה נובעת מתשלומים פטורים, המשתלמת מקופת גמל לקצבה או בהתאם לתכנית ביטוח, או המשתלמת מכוח הסדר פנסיה תקציבית, והכל בסכום שאינו עולה על תקרת הקצבה המזכה;
{{ח:תת}} לעניין פסקה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הסדר פנסיה תקציבית“ – הסדר לפי דין או הסכם לרבות הסכם קיבוצי, שלפיו תשולם קצבה מדי חודש בחודשו באופן רציף, מקופת המעביד, לעובד שפרש מעבודתו, במשך כל ימי חייו, ולאחר מותו – לשאירו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קצבת שאירים“ – קצבה המשולמת עקב פטירתו של אדם, לאחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} בן זוגו של הנפטר בעת הפטירה, לרבות מי שהיה הידוע בציבור כבן זוגו של הנפטר;
{{ח:תתתת|(2)}} ילדו של הנפטר, לרבות ילדו המאומץ, וכן ילדו של בן זוגו של הנפטר, ובלבד שטרם מלאו לו 21 שנים או שאין לו כושר להשתכר מעבודה או ממשלח יד;
{{ח:תתתת|(3)}} הורה של הנפטר שכל פרנסתו על הנפטר ערב פטירתו, ואין לו כושר להשתכר מעבודה או ממשלח יד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקרת הקצבה המזכה“ ו”תשלומים פטורים“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א}}.

{{ח:סעיף*||תגמול לחסידי אומות העולם|תיקון: תשנ״ה־9|עוגן=סעיף 9.6ז}}
{{ח:תת|(6ז)}} תגמול המשולם לפי {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לחסידי אומות העולם|חוק התגמולים לחסידי אומות העולם, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף*||תגמול ליתום|תיקון: תשנ״ו־2|עוגן=סעיף 9.6ח}}
{{ח:תת|(6ח)}} תגמול ליתום, המשתלם על פי {{ח:חיצוני|חוק התגמולים (ילד שנתייתם עקב מעשה אלימות במשפחה)|חוק התגמולים (ילד שנתייתם עקב מעשה אלימות במשפחה), התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף*||פיצויים כוללים|תיקון: תשכ״ה|עוגן=סעיף 9.7}}
{{ח:תת|(7)}} כל סכום הון שנתקבל כפיצויים כוללים על מוות או חבלה.

{{ח:סעיף*||מענק עקב פרישה או מוות|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־5, תשל״ח־6, תשל״ח־7, תש״ם, תש״ס, תשס״ה־4, תש״ע־3, תשע״ד־8, תשע״ז־4|עוגן=סעיף 9.7א}}
{{ח:תת|(7א)|(א)|(1)}} מענק הון שנתקבל עקב פרישה – עד סכום השווה למשכורת של חודש לכל שנת עבודה, לפי המשכורת האחרונה; עלה סכום המענק על השיעור האמור, רשאי המנהל לפטור את העודף, כולו או מקצתו, בהתחשב בתקופת השירות, בגובה השכר, בתנאי העבודה ובנסיבות הפרישה;
{{ח:תתתת|(2)}} בשום מקרה לא יעלה הסכום הפטור לפי פסקת משנה זו על 3,900 ש״ח {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1990; בשנת 2022, 12,640 ש״ח; בשנת 2023, 13,310 ש״ח; בשנים 2024–2027, 13,750 ש״ח)}} לכל שנת עבודה וחלק יחסי מסכום זה בשל עבודה בחלק משנה;
{{ח:תתתת|(3)}} לענין פסקת משנה זו, ”פרישה“ – לרבות שינוי מעמדו של עובד באגודה שיתופית משכיר לחבר בה;
{{ח:תתתת|(4)|(א)}} עובד שעם פרישתו ממעבידו עמדו לזכותו בקופת גמל לפיצויים או במרכיב הפיצויים בקופת גמל לקצבה כספים המיועדים למענק פרישה או שקיבל מענק פרישה, ובעת פרישתו הודיע למנהל כי הוא בוחר בהחלת הוראות פרט זה, לא יראו את הסכומים שהשאיר בקופת גמל כאמור או שהפקיד מיד עם פרישתו במרכיב הפיצויים בקופת גמל לקצבה, כאילו נתקבלו בידו, אם תוך שנה מפרישתו החל בעבודה אצל מעביד אחר המשלם בעדו תשלומים לפיצויים למרכיב הפיצויים בקופת גמל כאמור, והכל עד לסכום התקרה; לעניין זה –
{{ח:תתתתת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב הפיצויים“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתתתת|סוג=הגדרה}} ”סכום התקרה“ – סכום השווה לארבע פעמים השכר הממוצע במשק, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|בסעיף 3(ה3)}}, כשהוא מוכפל במספר שנות העבודה אצל המעביד שממנו פרש העובד, בצירוף הסכום הנדרש לכיסוי התחייבויות אותו מעביד בעבור אותו עובד לפי {{ח:חיצוני|חוק פיצויי פיטורים|חוק פיצויי פיטורים, התשכ״ג–1963}};
{{ח:תתתתת|(ב)}} נתקיים האמור בפרט־משנה (א), והעובד פרש לאחר מכן מעבודתו אצל מעביד אחר בלי שנתקיימו בו הוראות פרט־משנה (א) (להלן – המעביד האחרון), יחולו לגביו פרטים (1) עד (3) בכפוף להוראות אלה:
{{ח:תתתתתת|(I)}} תקופות עבודתו אצל המעבידים השונים שכללו פרישות רצופות כאמור בפרט משנה (א) יצורפו, ויראוהו כאילו עבד במשך כל שנות עבודתו האמורות אצל המעביד האחרון;
{{ח:תתתתתת|(II)}} הסכומים העומדים לזכותו בקופת הגמל לפיצויים, בעת פרישתו מהמעביד האחרון, שמקורם במענקים בשל פרישות כאמור בפרט־משנה (א), לרבות ריבית, הפרשי הצמדה ורווחים אחרים עליהם (להלן בפרט זה – רווחים על מענק), ייחשבו כחלק ממענק הפרישה של המעביד האחרון;
{{ח:תתתתת|(בא)}} נתקיים האמור בפרט־משנה (א) והעובד נפטר, יחולו לגביו הוראות פסקת משנה (ב) בכפוף להוראות (I) ו־(II) של פרט־משנה (ב) ובשינויים המחוייבים לפי הענין;
{{ח:תתתתת|(ג)}} עובד אשר בעת פרישתו כאמור בפרט־משנה (א) קיבל חלק ממענק הפרישה שנצטבר לזכותו יהיה חייב במס על הסכום שקיבל;
{{ח:תתתתת|(ד)}} עובד שבחר בהחלת הוראות פרט זה רשאי לחזור בו מבחירתו תוך שנתיים, ואם חזר בו כאמור יראו את הרווחים על המענק כחלק מהמענק; ולענין הפטור תהיה משכורתו האחרונה משכורתו כפי שהיתה בעת פרישתו כשהיא מוגדלת בשיעור עליית מדד המחירים לצרכן בתקופה מפרישתו ועד חזרתו מבחירתו, ותקרת הפטור תהיה כפי שהיתה בעת חזרתו מבחירתו, אולם תקופת עבודתו לאחר פרישתו מהמעביד האחרון לא תובא בחשבון; בכפוף לאמור, כל סכום שמשך מקופת גמל לפיצויים או ממרכיב הפיצויים בקופת גמל לקצבה לפני פרישתו מהמעביד האחרון, ושמקורו במענקי פרישה כאמור בפרט־משנה (א) והרווחים עליהם – חייבים במס;
{{ח:תתתת|(5)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 164|בסעיף 164}}, יהא מי שמשלם מענק פרישה הפטור על פי פרט (4) פטור מחובת ניכוי המס, ובלבד שקיבל על כך אישור מהמנהל או ממי שהמנהל הסמיך לכך;
{{ח:תתת|(א1)}} סכומים שראו אותם כהכנסת עבודה של העובד במועד שבו שולמו לקופת גמל לקצבה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|סעיף 3(ה3)(1א) או (1ב)}}, אשר התקבלו כמענק הון עקב פרישה, ויחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} על ריבית ורווחים אחרים שמקורם בסכומים האמורים, אשר נמשכו מהקופה בידי העובד או בעקבות פטירתו, יוטל מס בשיעור הקבוע לפי {{ח:פנימי|סעיף 125ג|סעיף 125ג(ג)}};
{{ח:תתתת|(2)}} בכל משיכה מהקופה בידי העובד של חלק מהסכומים האמורים יראו כאילו נמשכו גם ריבית ורווחים אחרים כאמור בפסקת משנה (1), בהתאם לחלקם היחסי ביתרה הצבורה;
{{ח:תתתת|(3)}} הסכומים האמורים וכן ריבית ורווחים אחרים שמקורם בסכומים אלה, אשר נמשכו מהקופה בידי המעביד, יחויבו במס כהכנסה בידי המעביד וינוכה מהם סכום השווה לסכום המתקבל מהכפלת שיעור המס המרבי לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}} בסכומים שנמשכו;
{{ח:תתתת|(4)}} סכום שנוכה כאמור בפסקת משנה (3) –
{{ח:תתתתת|(א)}} יישאר במרכיב הפיצויים בקופת הגמל של העובד;
{{ח:תתתתת|(ב)}} יראו אותו כסכום שהופקד בידי העובד במועד שבו נמשכו הסכומים בידי המעביד;
{{ח:תתתתת|(ג)}} יראו אותו כמס שנוכה במקור לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}}, על ידי הקופה, מהכספים ששולמו למעביד.
{{ח:תתת|(ב)|(1)}} מענק הון שנתקבל עקב מוות – עד סכום השווה למשכורת של שני חדשי עבודה לכל שנת עבודה, לפי המשכורת האחרונה; עלה סכום המענק על השיעור האמור, רשאי המנהל לפטור את העודף, כולו או מקצתו, בהתחשב בתקופת השירות, בגובה השכר, בתנאי העבודה ובנסיבות הפטירה;
{{ח:תתתת|(2)}} בשום מקרה לא יעלה הסכום הפטור לפי פסקת משנה זו על 7,800 ש״ח {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1990; בשנת 2022, 25,290 ש״ח; בשנת 2023, 26,620 ש״ח; בשנים 2024–2027, 27,520 ש״ח)}} לכל שנת עבודה וחלק יחסי מסכום זה בשל עבודה בחלק משנה;
{{ח:תתת|(ב1)}} סכומים שראו אותם כהכנסת עבודה של העובד במועד שבו שולמו לקופת גמל לקצבה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|סעיף 3(ה3)(1א) או (1ב)}}, אשר התקבלו כמענק הון עקב מוות, וכן ריבית וכל רווח אחר הנובעים מהם;
{{ח:תתת|(ג)}} היה המנהל סבור כי המשכורת הוגדלה סמוך למועד הפרישה באופן בלתי סביר כדי להגדיל את סכום המענק הפטור, רשאי הוא לקבוע את סכום המענק הפטור בלי להתחשב בהגדלה;
{{ח:תתת|(ד)}} היתה המשכורת האחרונה בשל עבודה חלקית, תבוא בחשבון, לגבי השנים שבהן עבד העובד עבודה מלאה, המשכורת האחרונה שהיתה משתלמת בעד עבודה מלאה;
{{ח:תתת|(ה)}} על החלטת המנהל לפי פסקאות משנה (א) עד (ג) ניתן לערער בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 153|לסעיפים 153 עד 158}};
{{ח:תתת|(ו)}} מעביד ששילם מענק עקב פרישה או מוות, יצרף אל הדו״ח שהוא מגיש על פי {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיף 166}} לחודש שבו שולם המענק, פרטים בדבר המענק כפי שנקבעו;
{{ח:תתת|(ז)}} בכפוף לאמור בפסקת משנה (א)(4)(א), רואים מענק הון עקב פרישה וכן מענק הון עקב מוות כמענק שנתקבל גם אם נשאר מופקד בקופת גמל; הוראה זו לא תחול על סכומים העומדים לזכותו של עובד שפרש בקופת גמל לקיצבה, אם בעת פרישתו הודיע למנהל על רצונו להמשיך ולהשאירם למטרת תשלום קיצבה; הודיע כאמור, רשאי הוא לחזור בו על ידי הודעה למנהל; חזר בו כאמור, יראו את כל הסכום – בכפוף {{ח:פנימי|סעיף 9.17|לפסקה (17)}} – כולל ריבית, הפרשי הצמדה ורווחים אחרים עליו, כמענק פרישה ויחולו לגביו ההוראות הבאות:
{{ח:תתתת|(1)}} לא קיבל מענק בעת פרישתו – יהיה זכאי לפטור על פי פסקת משנה (א), ותקרת הפטור תהיה כפי שהיתה בעת חזרתו מבחירתו;
{{ח:תתתת|(2)}} קיבל מענק בעת פרישתו, תופחת תקרת הפטור בשיעור השווה לסכום המענק לכל שנת עבודה, מחולק בתקרת הפטור כפי שהיתה בעת הפרישה;
{{ח:תתת|(ז1)}} לעניין פסקת משנה (ז), יראו עובד שפרש והסכומים העומדים לזכותו במרכיב הפיצויים בכל קופות הגמל לקצבה בשל עבודתו אצל אותו מעביד אינם עולים על 360,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; בשנת 2022, 373,080 ש״ח; בשנת 2023, 392,270 ש״ח; בשנים 2024–2027, 405,900 ש״ח)}} או על תקרת הפיצויים כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|בסעיף 3(ה3)(2)}} לכל שנת עבודה – לפי הגבוה, כאילו הודיע למנהל, בעת פרישתו, על רצונו להמשיך ולהשאירם למטרת תשלום קצבה, אלא אם כן הודיע למנהל אחרת;
{{ח:תתת|(ח)}} הוראות פסקה זו לא יחולו על סכומים ממרכיב הפיצויים שחל עליהם {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ה)(1) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}} ובן זוג לשעבר של עמית בחר להעבירם לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|אותו סעיף}} ולא יראו בסכומים כאמור מענק פרישה, אלא אם כן הודיע העמית למנהל, בהסכמת בן זוגו לשעבר, כי על כספים שבחר בן הזוג להעבירם לפי {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ה)(1)(א) לחוק האמור}} יחולו הוראות פסקת משנה (א)(1) עד (3); העברת הסכומים לפי בחירת בן הזוג לשעבר בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ה)(1) האמור}}, לא יראו בה חזרה של העמית מבחירתו בהחלת פסקת משנה (א)(4) על הכספים שנותרו בידי העמית, ככל שבחר בהחלה, או מהודעתו לפי פסקת משנה (ז) לעניין הכספים שנותרו בידיו, ככל שהודיע כאמור; לעניין פסקת משנה זו, ”בן זוג לשעבר“ ו”עמית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו|בחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}}.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|סכום שנמשך מקופת גמל}}|תיקון: תשע״ז־3|עוגן=סעיף 9.7ב}}
{{ח:תת|(7ב)|(א)}} הסכום הנמוך מבין אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} סכומים מקופת גמל לקצבה שמשך יחיד לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|סעיף 23(ב3) לחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתתת|(2)}} הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|בפסקה (7א)(א)(2)}}, כשהוא מוכפל במספר שנות העבודה שבהן הפקיד העצמאי תשלומים לקופת גמל לקצבה, ולאחר שהופחתו ממנו סכומים שמשך בפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|פסקה (7א)}} בגין אותן שנות עבודה;
{{ח:תתת|(ב)}} המנהל יקבע כללים לדיווח ולחישוב הסכום הפטור לפי פסקה זו;
{{ח:תתת|(ג)}} בפסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עצמאי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018)#סעיף 2|בסעיף 2 לחוק ההתייעלות הכלכלית 2017 ו־2018}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שנת עבודה“ – כל שנה החל משנת המס שבה החל עצמאי להפקיד למרכיב חיסכון למצב אבטלה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018)#פרק ב|פרק ב׳ לחוק ההתייעלות הכלכלית 2017 ו־2018}}, לראשונה, או החל משנת המס שלאחר השנה שבה ביצע משיכה ללא חבות מס לפי פסקה זו, לפי המאוחר; ולעניין עצמאי שהחל להפקיד לקופת גמל לקצבה במעמד עצמאי לפני מועד תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018)|החוק האמור}} – כל שנה החל משנת המס שבה החל להפקיד לראשונה כעצמאי, או החל משנת המס שלאחר השנה שבה ביצע משיכה בלא חבות מס, לפי המאוחר.

{{ח:סעיף*||ספן־חוץ|עוגן=סעיף 9.8}}
{{ח:תת|(8)}} רווחיו של בעל אניות שאינו תושב ישראל בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 70|בסעיף 70}}.

{{ח:סעיף*||בעל זכיון|תיקון: תשל״ה־2|עוגן=סעיף 9.9}}
{{ח:תת|(9)}} הכנסה שהפיק אדם מזכיון שניתן לו מאת המדינה, במידה שפטרוה ממס לפי תנאי הזכיון; אך שום דבר האמור בסעיף זה לא יתפרש כבא לפטור ממס כל דיבידנד, ריבית, הפרשי הצמדה, הטבה, משכורת או שכר שקיבל אדם, כולם או מקצתם, מתוך הכנסה שפטרוה כאמור.

{{ח:סעיף*||ריבית למדינת חוץ|תיקון: תשל״ח־5, תשל״ט־2|עוגן=סעיף 9.10}}
{{ח:תת|(10)}} ריבית המשתלמת למדינת חוץ, או למי ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הכיר בו כפועל בשם מדינת חוץ ובשבילה.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ה־8|עוגן=סעיף 9.11}}
{{ח:תת|(11)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ה־8|עוגן=סעיף 9.12}}
{{ח:תת|(12)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*||הפרשי הצמדה על פיקדון בנקאי או על תכנית חיסכון|תיקון: תשל״ה־2, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9, תשע״ב־5|עוגן=סעיף 9.13}}
{{ח:תת|(13)}} הפרשי הצמדה שקיבל יחיד בשל נכס, ובלבד שהתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הפרשי ההצמדה אינם הפרשי הצמדה חלקיים; לענין זה, ”הפרשי הצמדה חלקיים“ – כפי שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת הפרשי הצמדה חלקיים)|תקנות מס הכנסה (קביעת הפרשי הצמדה חלקיים), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תתת|(2)}} היחיד לא תבע ניכוי הוצאות ריבית או הפרשי הצמדה בשל הנכס;
{{ח:תתת|(3)}} הפרשי ההצמדה אינם הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} ואינם רשומים בפנקסי חשבונותיו או חייבים ברישום כאמור.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|הפרשי הצמדה בשל הפקעת נכס}}|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ד־3|עוגן=סעיף 9.13א}}
{{ח:תת|(13א)}} הפרשי הצמדה ששולמו בשל הפקעת נכס שאיננו מלאי עסקי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 85|בסעיף 85}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשמ״ז־2, תשמ״ז־6, תשנ״ב־3, תשס״ב־9|עוגן=סעיף 9.13ב}}
{{ח:תת|(13ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־5, תש״ם־3, תשמ״ב־4, תשס״ב־9|עוגן=סעיף 9.14}}
{{ח:תת|(14)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ב־4|עוגן=סעיף 9.14א}}
{{ח:תת|(14א)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף*||הפרשי שער בידי חברה בשליטת תושבי חוץ|תיקון: תשל״ח־5|עוגן=סעיף 9.14ב}}
{{ח:תת|(14ב)}} הפרשי שער על פקדון של חברה במטבע חוץ הנובע מתשלומי תושבי חוץ על חשבון רכישת מניות בה, במידה שטרם נעשה שימוש בכספי הפקדון, ובלבד שרוב הון המניות של החברה, רוב זכויות ההצבעה בה ורוב הזכויות לרווחים בה הם בידי תושבי חוץ.

{{ח:סעיף*||הפרשי שער על הלוואה|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשמ״ו־4|עוגן=סעיף 9.15}}
{{ח:תת|(15)}} הפרשי שער על הלוואה שנתן תושב חוץ למעט הלוואה שניתנה על ידי מפעל הקבע שלו בישראל.

{{ח:סעיף*||ביטוח מפני שינוי שער|תיקון: תשל״ו־3|עוגן=סעיף 9.15א}}
{{ח:תת|(15א)}} סכום שקיבל תושב חוץ על פי פוליסה לביטוח הלוואה מפני שינוי שער החליפין של הלירה והמתייחס לקרן הלוואה שנתן במטבע חוץ שהחזיק כדין או בלירות שנבעו מהמרה כדין של מטבע חוץ ואשר לפי תנאיה יש להחזירה בלירות ללא הפרשי הצמדה, ובלבד שהסכום הפטור לא יעלה על סכום השווה להפרש הנובע משינוי שער החליפין.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ח־3, תשע״א־2|עוגן=סעיף 9.15ב}}
{{ח:תת|(15ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*||ריבית על איגרת חוב שרכש תושב חוץ|תיקון: תשל״ח־5, תשל״ט|עוגן=סעיף 9.15ג}}
{{ח:תת|(15ג)}} ריבית על איגרת חוב שהוצאה מכוח חוק הפוטר את בעלה ממס על הריבית, אם הוא תושב חוץ והיא משתלמת למי שהיה תושב חוץ כאשר רכש את האיגרת.

{{ח:סעיף*||ריבית, דמי ניכיון והפרשי הצמדה על איגרת חוב הנסחרת בבורסה בידי תושב חוץ|תיקון: תשס״ט|עוגן=סעיף 9.15ד}}
{{ח:תת|(15ד)}} ריבית, דמי ניכיון או הפרשי הצמדה המשולמים לתושב חוץ על איגרת חוב הנסחרת בבורסה בישראל, שהנפיק חבר בני אדם תושב ישראל (בפסקה זו – חבר בני האדם המנפיק), ובלבד שההכנסה אינה במפעל קבע של תושב החוץ בישראל; בפסקה זו, ”תושב חוץ“ – מי שהוא תושב חוץ ביום קבלת הריבית, דמי הניכיון או הפרשי ההצמדה, לפי העניין, למעט אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל מניות מהותי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, בחבר בני האדם המנפיק;
{{ח:תתת|(2)}} קרוב כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקה (3) להגדרה ”קרוב“ שבסעיף 88}}, של חבר בני האדם המנפיק;
{{ח:תתת|(3)}} מי שעובד בחבר בני האדם המנפיק, נותן לו שירותים, מוכר לו מוצרים, או שיש לו יחסים מיוחדים אחרים עמו, אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה ששיעור הריבית או דמי הניכיון, לפי העניין, נקבע בתום לב ובלי שהושפע מקיומם של יחסים כאמור בין תושב החוץ לבין חבר בני האדם המנפיק.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשכ״ח, תשכ״ח־2, תשל״ג, תשל״ה־2, תשמ״ד־3, תשנ״ו|עוגן=סעיף 9.16}}
{{ח:תת|(16)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*||משיכת תשלומי מעביד מקרן השתלמות|תיקון: תשמ״ד־3, תש״ן, תשנ״ו, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ד, תשס״ה־10|עוגן=סעיף 9.16א}}
{{ח:תת|(16א)|(א)}} סכומים שמשך עובד מחשבונו בקרן השתלמות, לרבות הפרשי הצמדה, וכן ריבית ורווחים אחרים שמקורם בהפקדה המוטבת; אם חלפו 6 שנים ממועד התשלום הראשון לאותו החשבון, ולגבי עובד שהגיע לגיל הפרישה – אם חלפו 3 שנים ממועד התשלום הראשון לאותו חשבון; ולגבי סכומים ששימשו את העובד לצורך השתלמותו – אם חלפו 3 שנים ממועד התשלום הראשון לאותו החשבון; נפטר העובד, יהיו הזכאים לקבלת הסכומים כאמור רשאים למשכם מקרן ההשתלמות בפטור ממס;
{{ח:תתת|(ב)}} הפטור לפי פסקה זו מותנה בכך שאם משך עובד סכום כלשהו מחשבונו, ייסגר החשבון לתשלומים נוספים; נסגר החשבון כך, יחולו הוראות פסקת משנה (א) לגבי משיכת יתרת הסכום שבחשבון; ובלבד שאם נמשך לשם השתלמות בישראל סכום שאינו עולה על שליש הסכום שעמד לרשות בעל החשבון בעת המשיכה, ולא קדמה למשיכה זו משיכה אחרת של סכום כאמור ב־12 החדשים שקדמו למשיכה האמורה, לא יראוה כמשיכה לענין זה;
{{ח:תתת|(ג)}} לענין פסקה זו,
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מועד התשלום הראשון“ – המוקדם מבין אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} סוף החודש שבו שולם התשלום הראשון;
{{ח:תתתתת|(2)}} סוף החודש שלגביו שולם התשלום הראשון, אך לא לפני תחילת שנת המס שבה שולם;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הפקדה מוטבת“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} סכום ששילם מעביד, עד גובה הסכום או השיעור שאין רואים אותו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ה|סעיף 3(ה)}}, כהכנסת עבודה בעת ששולם לקרן;
{{ח:תתתתת|(2)}} סכום ששילם העובד שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתתתתת|(א)}} סכום שאינו עולה על שליש מהסכום ששילם המעביד בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 3.ה|בסעיף 3(ה)}}, בשל משכורתו הקובעת של העובד כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 3.ה|בסעיף האמור}};
{{ח:תתתתתת|(ב)}} סכום בשיעור שאינו עולה על 2.5% ממשכורתו הקובעת של העובד;
{{ח:תתתתתת|(ג)}} סכום בשיעור אחר שנקבע לתשלומי העובד בהסכם קיבוצי שאושר לפי {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|חוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}, לפני יום ב׳ בתמוז התשס״ב (12 ביוני 2002);
{{ח:תתתתת|(3)}} סכום ששולם לקרן השתלמות לחברי קיבוץ, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 58א|בסעיף 58א}}, עד לסכום השווה ל־14,140 שקלים חדשים לשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2003; בשנת 2019, 18,480 ש״ח; בשנת 2020, 18,600 ש״ח; בשנת 2021, 18,480 ש״ח; בשנת 2022, 18,960 ש״ח; בשנת 2023, 19,920 ש״ח; בשנת 2024, 20,520 ש״ח בשנת 2025, 20,566 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(ד)}} שר האוצר רשאי לקבוע בתקנות כללים לענין סגירת חשבון לתשלומים נוספים ולענין תנאים שבהם חשבונות שונים של עובד בקרן השתלמות אחת או יותר ייחשבו לחשבון אחד לצורך פסקה זו;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (כללים לתנאים שבהם חשבונות שונים בקרן השתלמות ייחשבו לחשבון אחד)|תקנות מס הכנסה (כללים לתנאים שבהם חשבונות שונים בקרן השתלמות ייחשבו לחשבון אחד), התשנ״ג–1993}}.}}
{{ח:תתת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף*||משיכה מקרן השתלמות לעצמאים|תיקון: תשנ״ו, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ד, תשס״ה־4|עוגן=סעיף 9.16ב}}
{{ח:תת|(16ב)|(א)}} סכומים שמשך יחיד מחשבונו בקרן השתלמות לעצמאים כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|בסעיף 17(5א)}}, לרבות הפרשי הצמדה, וכן ריבית ורווחים אחרים שמקורם בהפקדה המוטבת – אם חלפו 6 שנים ממועד התשלום הראשון לאותו חשבון, ולגבי יחיד שהגיע לגיל הפרישה, אם חלפו 3 שנים ממועד התשלום הראשון לאותו חשבון, ולגבי סכומים ששימשו את היחיד לצורך השתלמותו – אם חלפו 3 שנים ממועד התשלום הראשון לאותו החשבון; נפטר היחיד, יהיו הזכאים לקבלת סכומים כאמור למשכם מקרן ההשתלמות בפטור ממס; המנהל רשאי לקבוע כללים לענין הזכאות למשוך סכומים לצורך השתלמות בפטור ממס; לענין זה, ”ההפקדה המוטבת“ – 14,140 שקלים חדשים לשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2003; בשנת 2022, 18,960 ש״ח; בשנת 2023, 19,920 ש״ח; ; בשנת 2024, 20,520 ש״ח בשנת 2025, 20,566 ש״ח)}};
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (זכאות למשיכת סכומים להשתלמות מקרן השתלמות)|כללי מס הכנסה (זכאות למשיכת סכומים להשתלמות מקרן השתלמות), התשנ״ז–1997}}, לפיהם יחיד יהא זכאי למשוך סכומים בפטור ממס מקרן השתלמות, לצורך השתלמות, עד לסכום הזכאות ובתנאי שההשתלמות נועדה לשמירת רמתו המקצועית בתחום עיסוקו או משלח ידו.}}
{{ח:תתת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9.16א|פסקה (16א)(ב) עד (ד)}} יחולו על משיכת סכומים לפי פסקה זו, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ף־3|עוגן=סעיף 9.16ג}}
{{ח:תת|(16ג)}} {{ח:הערה|(פקעה).}}

{{ח:סעיף*||כספי עובד מקופת גמל|תיקון: תשל״א, תשל״ג־3, תשל״ה־2, תשמ״א־6, תשס״ב־9, תשס״ד־4, תשס״ה־10|עוגן=סעיף 9.17}}
{{ח:תת|(17)}} כספים שקיבל עובד, למעט כספים שקיבל על פי ביטוח מפני אבדן כושר עבודה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3.א|בסעיף 3(א)}}, עד גובה תשלומי המעביד לקופת גמל לתגמולים וכספים אלה אינם חייבים במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 87|סעיף 87}}, ובלבד שלגבי תשלומים שנעשו משנת המס 1964 ואילך יהיו פטורים רק אותם כספים עד גובה תשלומי המעביד בגבולות הסכומים על פי השיעורים שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק הפיקוח על קופות גמל}} וכן כספים שחוייבו במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|סעיף 3(ה3)}}.

{{ח:סעיף*||חלוקת כספים מקופת גמל לבן זוג לשעבר|תיקון: תשע״ד־8, תשע״ו־14|עוגן=סעיף 9.17א}}
{{ח:תת|(17א)|(א)}} סכומים שהועברו לחשבון חדש על שם בן זוגו לשעבר של עמית בקופת גמל לקצבה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(א) או (ה)(1)(א) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}} (להלן – הסכום המועבר) עד לגובה הסכום כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} היתה היתרה הצבורה עד גובה התקרה – הסכום המועבר כולו;
{{ח:תתתת|(2)}} היתה היתרה הצבורה גבוהה מהתקרה – הסכום המועבר בניכוי ההפרש שבין היתרה הצבורה ובין התקרה, ולא פחות מ־0.
{{ח:תתת|(ב)}} נכללו בסכום המועבר סכומים מהיתרה הכוללת שהם תשלומים פטורים וסכומים בחשבון חדש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א}} של העמית, לרבות הרווחים שנצמחו מהם – יירשמו אצל בן הזוג לשעבר כקרן וכרווחים ביחס השווה ליחס שלפני העברתם, ויראו אותם כרווחים בידי בן הזוג לשעבר ממועד צבירתם אצל העמית לפני ההעברה, וסכומים שלפני העברתם היו בחשבון חדש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א}} על שם העמית – יועברו לחשבון חדש במשמעותו כאמור על שם בן הזוג לשעבר.
{{ח:תתת|(ג)}} על אף האמור בפסקאות משנה (א) ו־(ב), פטור כאמור יינתן לכל מרכיב בסכום המועבר בהתאם לחלקו היחסי ביתרה הכוללת.
{{ח:תתת|(ד)}} לעניין פסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בן זוג לשעבר“, ”חיסכון פנסיוני באמצעות צבירת זכויות“, ו”עמית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו|בחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חשבון חדש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א}}“ – חשבון חדש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9א|בפסקה (2) להגדרה ”תשלומים פטורים“ בסעיף 9א}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יתרה כוללת“ – היתרה בכל קופות הגמל לקצבה שיש ליחיד, המחושבת לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ב) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}}, למעט חיסכון פנסיוני באמצעות צבירת זכויות;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יתרה צבורה“ – יתרה כוללת למעט תשלומים פטורים, סכומים בקופת גמל להשקעה וסכומים בחשבון חדש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א}}, לרבות הרווחים שנצמחו מהם המחושבים לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו#סעיף 6|סעיף 6(ב) לחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תקרה“ – מכפלת תקרת הקצבה המזכה במכפיל ההמרה להון;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מכפיל ההמרה להון“, ”תקרת הקצבה המזכה“ ו”תשלומים פטורים“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א}}.

{{ח:סעיף*||משיכת יתרה צבורה נמוכה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|חוק הפיקוח על קופות גמל}}|תיקון: תשע״ו|עוגן=סעיף 9.17ב}}
{{ח:תת|(17ב)}} קופות גמל סכומים שמשך יחיד מכל מרכיבי החשבון על פי הוראות {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|סעיף 23(ב)(1א) לחוק הפיקוח על קופות גמל}}.

{{ח:סעיף*||רווחים מקופת גמל לתגמולים|תיקון: תשל״ה־2, תשנ״ו־2, תשס״ב־9, תשס״ה־9, תשס״ה־10, תשס״ט־3|עוגן=סעיף 9.18}}
{{ח:תת|(18)}} ריבית, הפרשי הצמדה ורווחים אחרים שאינם חייבים במס לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ד|סעיף 3(ד)}} או {{ח:פנימי|סעיף 87|סעיף 87}}, שקיבל יחיד מקופת גמל לתגמולים, אשר מקורם בסכומים שהפקידו היחיד או מעבידו לקופת הגמל.

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ד, תשס״ה־10, תשס״ט־3|עוגן=סעיף 9.18א}}
{{ח:תת|(18א)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ז־10, בג״ץ 10042/16|עוגן=סעיף 9.18ב}}
{{ח:תת|(18ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף*||ביטוח חיים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ז, תשס״ב־9|עוגן=סעיף 9.19}}
{{ח:תת|(19)}} סכום המתקבל על פי פוליסה לביטוח חיים, למעט –
{{ח:תתת|(1)}} סכום שקיבל אדם בשל ביטוח חייו של אחר למעט קרובו כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} שהפרמיה לביטוחו לא הותרה למבטח כהוצאה;
{{ח:תתת|(2)}} סכום שאינו פטור לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|פסקאות (7א)}} {{ח:פנימי|סעיף 9.17|או (17)}}, או שחייבים עליו במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 3.ד|סעיפים 3(ד)}} {{ח:פנימי|סעיף 87|או 87}};
{{ח:תת}} בפסקה זו, ”סכום המתקבל על פי פוליסה לביטוח חיים“ – סכום המתקבל במותו של המבוטח על חלק הסיכון למקרה מוות בלבד, שבפוליסה לביטוח חיים, למעט סכום שהתקבל ממרכיב החיסכון או הנובע ממנו.

{{ח:סעיף*||הנחות ומתנות מעביד לעובדו ושוויה של הסעה מאורגנת|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו־2, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־5, תשל״ח־7, תשמ״א־6, תשמ״א־8, ק״ת תשמ״ה, תשמ״ו, תשמ״ו־5, תשמ״ז, תש״ן־4, תשס״ה־4|עוגן=סעיף 9.20}}
{{ח:תת|(20)}} שוויה של נסיעת העובד מביתו למקום העבודה ובחזרה בהסעה מרוכזת המאורגנת וממומנת בידי המעביד, אם המנהל או מי שהוא הסמיך לכך קבע שהסעה מרוכזת של העובדים למקום העבודה היא הכרחית בשל תנאי העבודה ומיקומו של מקום העבודה, וההסעה היא בהתאם לתנאים שקבע.

{{ח:סעיף*||פיצויי הלנת שכר|תיקון: תשל״ה־2, תש״ן־2|עוגן=סעיף 9.21}}
{{ח:תת|(21)|(א)}} סכום שקיבל עובד כפיצוי הלנת שכר על פי {{ח:חיצוני|חוק הגנת השכר|חוק הגנת השכר, התשי״ח–1958}}, בגבולות סכום הפרשי הצמדה וריבית על השכר המולן;
{{ח:תתת|(ב)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), לגבי מי שהכנסתו החייבת בחודש כלשהו מ־24 החדשים שקדמו לקבלת הפיצוי עלתה על סכום התקרה לאותו חודש, מרכיב המס שבפיצוי הפטור ישולם כמס;
{{ח:תתת|(ג)}} בפסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב המס“ – הפיצוי הניתן בשל חלק השכר שהיה משתלם כמס אילו שולם השכר במועדו;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”סכום התקרה“ – סכום של 2300 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1990; בשנת 2022, 8,280 ש״ח; בשנת 2023, 8,760 ש״ח; בשנים 2024–2027, 9,000 ש״ח)}}, כשהוא מתואם כאילו היה תקרת הכנסה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 120א|בסעיף 120א}}.

{{ח:סעיף*||דמי מזונות|תיקון: תשל״ז, תשמ״ח־3|עוגן=סעיף 9.22}}
{{ח:תת|(22)}} דמי מזונות שמקבל יחיד ממי שהיה נשוי לו או ממי שהוא נשוי לו וחי בנפרד ממנו, ודמי מזונות שמקבל יחיד בעד ילדיו מההורה האחר, או תשלום שמקבל יחיד, בשבילו או בשביל ילדיו, מהמוסד לביטוח לאומי על פי {{ח:חיצוני|חוק המזונות (הבטחת תשלום)|חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל״ב–1972}}.

{{ח:סעיף*||סכומים על פי הסכם עזבון בחיים|תיקון: תשל״ז|עוגן=סעיף 9.23}}
{{ח:תת|(23)|(א)}} שיעור מקיצבה שמקבל אדם על פי הסכם למתן עזבון בחיים לקרן קיימת לישראל, לקרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל או לכל מוסד אחר שקבע שר האוצר, כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} אם לנותן העזבון בחיים לא מלאו 50 שנה בעת נתינתו – 50%;
{{ח:תתתת|(2)}} אם בעת נתינת העזבון בחיים מלאו לנותן 50 שנה אך לא מלאו לו 60 שנה – 60%;
{{ח:תתתת|(3)}} אם בעת נתינת העזבון בחיים מלאו לנותן 60 שנה אך לא מלאו לו 70 שנה – 75%;
{{ח:תתתת|(4)}} אם בעת נתינת העזבון בחיים מלאו לנותן 70 שנה אך לא מלאו לו 80 שנה – 80%;
{{ח:תתתת|(5)}} אם בעת נתינת העזבון בחיים מלאו לנותן 80 שנה – 90%;
{{ח:תתת|(ב)}} הפטור שלפי פסקת משנה (א) הוא במקום הפטור שלפי {{ח:פנימי|סעיף 9ב|סעיף 9ב}}, ונותן העזבון לא יהא זכאי לזיכוי או לניכוי לפי כל דין בשל מתן אותו עזבון בחיים.

{{ח:סעיף*||הפרשי הצמדה וריבית על מס ששולם ביתר|תיקון: תשמ״ב־3, תשמ״ו־8, תשמ״ז|עוגן=סעיף 9.24}}
{{ח:תת|(24)}} ריבית והפרשי הצמדה שקיבל נישום בשל מס ששילם ביתר, ריבית והפרשי הצמדה שקיבל עוסק לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 105|סעיף 105 לחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}}, וריבית והפרשי הצמדה שקיבל נישום מכוח {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין#סעיף 103א|סעיף 103א לחוק מס שבח}}; הוראה זו לא תחול לגבי נישום שריבית והפרשי הצמדה הן בידיו הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}.

{{ח:סעיף*||דמי שכירות שקיבל קשיש|תיקון: תשמ״ז־6|עוגן=סעיף 9.25}}
{{ח:תת|(25)}} הכנסה מדמי שכירות מהשכרת דירה למגורים שקיבל קשיש המתגורר בבית אבות בשל הדירה שבה גר לפני כניסתו לבית האבות – עד לסכום מחצית התשלום השנתי ששילם בעד החזקתו בשנת המס בבית האבות; לענין זה, ”בית אבות“ – מקום מגורים קבוע לשלושים יחידים לפחות שגילם מעל 65 שנים, שניתן לו רשיון על פי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מעונות|חוק הפיקוח על מעונות, התשכ״ה–1965}}.

{{ח:סעיף*||תרומה למועמד בבחירות מוקדמות|תיקון: תשנ״ג־5|עוגן=סעיף 9.26}}
{{ח:תת|(26)}} תרומה למועמד בבחירות מוקדמות המותרת לפי {{ח:חיצוני|חוק המפלגות#פרק ב|פרק ב׳ לחוק המפלגות, התשנ״ב–1992}}.

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|תשלומים לחיילים משוחררים}}|תיקון: תשנ״ד־4|עוגן=סעיף 9.27}}
{{ח:תת|(27)}} כספים שקיבלה הקרן או שקיבל חייל משוחרר לפי {{ח:חיצוני|חוק קליטת חיילים משוחררים|חוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ״ד–1994}}.

{{ח:סעיף*||הימורים הגרלות או פרסים|תיקון: תשס״ג־4|עוגן=סעיף 9.28}}
{{ח:תת|(28)}} השתכרות או רווח, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בסעיף 2א}}, שערכם פחת מסכום שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, והכל בתנאים ובתיאומים שקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סכום לענין השתכרות או רווח מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים)|צו מס הכנסה (קביעת סכום לענין השתכרות או רווח מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים), התשס״ג–2003}}, לפיו תקרת הפטור עומדת על 30,500 ש״ח (נקוב לשנת 2019; בשנת 2022, 31,200 ש״ח; בשנת 2023, 32,760 ש״ח; בשנים 2024–2027, 33,840 ש״ח).}}

{{ח:סעיף*||מלגה לסטודנט או לחוקר|תיקון: תש״ע־5, תשע״א־5|עוגן=סעיף 9.29}}
{{ח:תת|(29)}} מלגה שניתנת לסטודנט או לחוקר בתקופת לימודיו במוסד לימוד ומחקר, ולגבי חוקר – עד לסכום התקרה; בפסקה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוקר“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מי שמלאו לו 18 שנים והוא משמש חמש שנים לפחות חוקר במכון מחקר תורני ולומד במכון בתחומי פעילותו;
{{ח:תתתת|(2)}} מי שהוא בעל תואר אקדמי ראשון לפחות ממוסד להשכלה גבוהה בישראל, או ממוסד אקדמי בחוץ לארץ המוכר על ידי משרד החינוך, המשמש חוקר במוסד מחקרי ולומד במוסד המחקרי בתחומי פעילותו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד לימוד ומחקר“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מוסד להשכלה גבוהה, לעניין סטודנט;
{{ח:תתתת|(2)}} מוסד מחקרי, לעניין חוקר;
{{ח:תתתת|(3)}} מכון מחקר תורני, לעניין חוקר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד להשכלה גבוהה“ – מוסד שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מוסד שהוכר לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 9|סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי״ח–1958}} (להלן – חוק המועצה להשכלה גבוהה);
{{ח:תתתת|(2)}} מוסד שקיבל תעודת היתר או אישור לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 21א|סעיף 21א לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תתתת|(3)}} מוסד שהתואר שהוא מעניק הוכר לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 28א|סעיף 28א לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד מחקרי“ – מוסד ציבורי שמקדם, עורך או מקיים מחקרים בתחומי הפעילות והלימודים המתקיימים בו, ומפרסם מחקרים בפרסומים היוצאים לאור על ידו או בסיוע או בשיתוף עם מוסדות להשכלה גבוהה, ושאינו מוסד להשכלה גבוהה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכון מחקר תורני“ – מוסד ציבורי, שמקדם עורך או מקיים מחקרים בתחומי לימודים תורניים, והוא זכאי לתמיכה ממשרד התרבות לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד ציבורי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בפסקה (2) של סעיף זה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מלגה“ – מענק, פרס או פטור מתשלום שניתן לסטודנט או לחוקר, במישרין או בעקיפין, באופן חד־פעמי או עתי, בתקופת לימודיו, למימון שכר הלימוד או לצורך קיומו בתקופת לימודיו, והכל בלבד שלא ניתנת בעדם כל תמורה מצד הסטודנט או החוקר והם ניתנו בתקופת הלימודים; לעניין זה תמלוגים בשל שימוש במחקר לא ייחשבו מענק, פרס או פטור מתשלום כאמור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”סטודנט“ – מי שלומד במוסד להשכלה גבוהה בתחומי הלימודים המתקיימים בו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”סכום התקרה“ – 90,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2010; בשנת 2022, 100,000 ש״ח; בשנת 2023, 105,000 ש״ח; בשנים 2024–2027, 109,000 ש״ח)}}; יראו את הסכום האמור כסכום כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 120ב|בסעיף 120ב}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שימוש במחקר“ – שימוש של מוסד הלימוד והמחקר במחקרו או בממצאיו של הסטודנט או החוקר, לרבות בדרך של פרסום ספר או פרסום שמו של המוסד כאמור במחקר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תמורה“ – לרבות כל התחייבות של הסטודנט או החוקר למתן שירות כלשהו לנותן המלגה או למילוי תפקיד בו; ולעניין זה, כל אלה לא ייחשבו תמורה:
{{ח:תתתת|(1)}} התחייבות של הסטודנט או החוקר להקדיש את מרב מרצו וזמנו ללימודים או למחקר והכל במוסד הלימוד והמחקר;
{{ח:תתתת|(2)}} שימוש במחקר;
{{ח:תתתת|(3)}} פעילות קהילתית או חברתית של הסטודנט או החוקר מטעם מוסד הלימוד והמחקר, או בזיקה אליו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקופת הלימודים“ –
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי סטודנט – תקופת הלימודים של סטודנט שהוגדרה בתקנון המוסד להשכלה גבוהה לגבי סוג הלימודים האמור, ולגבי המנויים להלן, תקופת הלימודים לא תעלה על –
{{ח:תתתתת|(א)}} לגבי מי שלומד לתואר אקדמי שני – תקופה של ארבע שנות מס מהיום שהחל את לימודיו לתואר האמור;
{{ח:תתתתת|(ב)}} לגבי מי שלומד לתואר אקדמי שלישי – תקופה של שמונה שנות מס מהיום שהחל את לימודיו לתואר האמור;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי חוקר – תקופת המחקר כפי שהוגדרה על ידי המוסד המחקרי או המכון למחקר תורני, ובלבד שלא תעלה על 12 שנים.

{{ח:סעיף*||פיצוי לתורמת ביציות|תיקון: תש״ע־7|עוגן=סעיף 9.30}}
{{ח:תת|(30)}} פיצוי ששולם לתורמת לפי {{ח:חיצוני|חוק תרומת ביציות#סעיף 43|סעיף 43 לחוק תרומת ביציות, התש״ע–2010}}.

{{ח:סעיף*||מענק לספורטאי בעד זכייה בתחרות|תיקון: תשפ״ב־4|עוגן=סעיף 9.31}}
{{ח:תת|(31)}} מענק ששילמו משרד התרבות והספורט, הוועד האולימפי בישראל, הוועד הפאראלימפי הישראלי או התאחדות איל״ת – התאחדות ישראלית לספורט תחרותי שאינו אולימפי, לזוכה במקום הראשון, השני או השלישי בתחרות שהתקיימה במסגרת המשחקים האולימפיים, המשחקים הפאראלימפיים או משחקי העולם, או לזוכה כאמור בתחרות לבוגרים שהתקיימה במסגרת אליפות עולם, אליפות אירופה או אליפות מוכרת, והכול בעד זכייה בתחרות כאמור; לעניין פסקה זו, ”אליפות מוכרת“ – אליפות חלופית לאליפות עולם או לאליפות אירופה, בענפי ספורט שבהם לא מתקיימת אליפות כאמור, שהוכרה על ידי משרד התרבות והספורט, בהתייעצות עם היחידה לספורט הישגי או היחידה לספורט תחרותי, לפי העניין.

{{ח:סעיף|9א|פטור לקיצבה המשתלמת מאת מעביד או קופת גמל ולקיצבה המשתלמת על פי ביטוח מפני אבדן כושר עבודה|תיקון: תשל״ג, תשל״ה, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־7, תשל״ט־3, תש״ם, תשמ״ד־3, ק״ת תשמ״ה, תשמ״ו, תשמ״ו־5, תשנ״ב־6, תש״ס, תשס״ד, תשס״ד־2, תשס״ה־4, תשס״ה־10, תשס״ז־2, תשס״ח־6, תשע״ב־5, תשע״ד־8, תשע״ו, תשע״ו־14, תשע״ז־3, תשע״ז־4, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קיצבה“ – קיצבה המשתלמת מאת מעביד, או המשתלמת מאת קופת גמל וכן קצבה המשתלמת על פי ביטוח מפני אבדן כושר עבודה, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (3א) להגדרה ”הכנסה מיגיעה אישית“ שבסעיף 1}} והכל למעט קצבת שאירים כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 9.6ו|בסעיף 9(6ו)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קצבה מוכרת“ – חלק מקצבה המשולמת על ידי קופת גמל לקצבה שאינה קרן ותיקה, הנובע מתשלומים פטורים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תשלומים פטורים“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} סכומים ששולמו לקופת גמל לקצבה –
{{ח:תתתתת|(א)}} על ידי מעבידיו של עובד, בעבור העובד, על חשבון מרכיב תגמולי המעביד, העולים על השיעור להפקדה כשהוא מוכפל במשכורתו של העובד או בסכום התקרה, לפי הנמוך;
{{ח:תתתתת|(ב)}} על ידי העובד על חשבון מרכיב תגמולי העובד, העולים על השיעור המרבי להפקדה של מרכיב תגמולי העובד לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, כשהוא מוכפל במשכורתו של העובד או בשכר הממוצע במשק לחודש, לפי הנמוך;
{{ח:תתתתת|(ג)}} על ידי מעבידיו של עובד, בעבור העובד, על חשבון מרכיב הפיצויים, אשר ראו אותם כהכנסת עבודה של העובד במועד שבו שולמו לקופות גמל לקצבה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|סעיף 3(ה3)(1א) או (1ב)}};
{{ח:תתתת}} בפסקה זו –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”השכר הממוצע במשק“, ”השיעור להפקדה“, ”משכורת“ ו”סכום התקרה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|בסעיף 3(ה3)}};
{{ח:תתתתת}} {{ח:הערה|(לעניין הגדרה זו, השכר הממוצע בשנת 2025: 12,536 ש״ח).}}
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב הפיצויים“, ”מרכיב תגמולי העובד“, ו”מרכיב תגמולי המעביד“ – כמשמעותם לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 21|סעיף 21 לחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתתת|(2)}} כספים שהועברו לחשבון חדש כאמור {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|בסעיף 23(א)(2א) או (2ב) לחוק הפיקוח על קופות גמל}};
{{ח:תתתת|(3)}} סכומים ששילם יחיד בעד עצמו לקופת גמל לקצבה, בלא תשלום מקביל מטעם מעביד, ושהיחיד אינו זכאי בשלהם לזיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 45א|סעיף 45א}} או לניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47}};
{{ח:תתתת|(4)}} סכומים ששילם יחיד בעד עצמו לקופת גמל להשקעה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קצבה מזכה“ – סך כל הקצבאות שמקבל אדם, למעט קצבה מוכרת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקרת הקצבה המזכה“ – 8,190 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2012; בשנת 2022, 8,660 ש״ח; בשנת 2023, 9,120 ש״ח; בשנים 2024–2027, 9,430 ש״ח)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”גיל הזכאות“ – גיל הפרישה או הגיל שבו החל יחיד לקבל קצבה מזכה, כולה או חלקה, לפי המאוחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”גיל פרישה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}}, ואולם לענין סעיף זה יראו אדם כאילו הגיע לגיל פרישה אף אם:
{{ח:תתתת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(2)}} הוא פרש פרישה מוקדמת בשל נכות יציבה בדרגה של 75% או יותר, שנקבעה על פי אחד החוקים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 9.5|בסעיף 9(5)(א)}} או על פי תקנות שהותקנו מכוח {{ח:פנימי|סעיף 9.5|סעיף 9(5)(ב)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכפיל ההמרה להון“ – 180 או מכפיל אחר שקבע שר האוצר בצו, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מענק פטור“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”כוחות הבטחון“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} קצבה מזכה שמקבל יחיד שהגיע לגיל פרישה, תהיה פטורה ממס עד לסכום שלא יעלה על 67% {{ח:הערה|(בשנת 2024, 52%; בשנת 2025, 57%)}} מתקרת הקצבה המזכה.
{{ח:תת|(ב1)}} הקצבה המוכרת שמקבל אחד מאלה פטורה ממס:
{{ח:תתת|(1)}} יחיד שמלאו לו 60 שנים;
{{ח:תתת|(2)}} יחיד שפרש פרישה מוקדמת כאמור בפסקה (2) להגדרה ”גיל פרישה“ שבסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יתרת ההון הפטורה“ – הסכום המתקבל מהפחתת הסכום האמור בפסקת משנה (ב) מהסכום האמור בפסקת משנה (א) –
{{ח:תתתתת|(א)}} סכום השווה ל־67% {{ח:הערה|(בשנת 2024, 52%; בשנת 2025, 57%)}} מתקרת הקצבה המזכה כשהוא מוכפל במכפיל ההמרה להון;
{{ח:תתתתת|(ב)}} המענקים הפטורים כשהם צמודים למדד מהיום שבו התקבלו עד יום 1 בינואר בשנה שבה חל גיל הזכאות, ומוכפלים במקדם; לעניין זה, ”מקדם“ – סכום השווה ל־35% מתקרת הקצבה המזכה כשהוא מוכפל במכפיל ההמרה להון ומחולק בסכום המתקבל מהכפלת הסכום הפטור המרבי לכל שנת עבודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|בסעיף 9(7א)(א)(2)}} ב־32;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מענקים פטורים“ – סכומים פטורים לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7ב|סעיף 9(7ב)}} שקיבל יחיד וכן סכום המענקים הפטורים לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|סעיף 9(7א)(א)}} שקיבל יחיד בעד שנות עבודתו שקדמו לגיל הזכאות, ולא יותר מ־32 שנות עבודה, ולמעט אלה:
{{ח:תתתתת|(א)}} מענקים שקיבל יחיד שחלה עליו פסקה (2) להגדרה ”גיל פרישה“ שבסעיף קטן (א);
{{ח:תתתתת|(ב)}} מענק נוסף לקצבה ששולם –
{{ח:תתתתתת|(1)}} לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות)#סעיף 15|סעיף 15 לחוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות) [נוסח משולב], התשמ״ה–1985}};
{{ח:תתתתתת|(2)}} לשוטר או לסוהר לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], התש״ל–1970}}, בכפוף {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)#סעיף 77|לסעיף 77 לחוק האמור}};
{{ח:תתתתתת|(3)}} לעובד שירותי הביטחון, לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)#סעיף 63ב|סעיף 63ב לחוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], התש״ל–1970}}.
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב), נישום הזכאי לפטור ממס לפי הסעיף הקטן האמור, שקיבל גם מענקים פטורים, לא יעלה סכום הפטור לגביו, לפי אותו סעיף קטן, על יתרת ההון הפטורה כשהיא מעודכנת לפי הוראות פסקה (3), ומחולקת במכפיל ההמרה להון.
{{ח:תתת|(3)}} ב־1 בינואר של כל שנת מס, החל ב־1 בינואר של השנה שבה חל גיל הזכאות, תתואם יתרת ההון הפטורה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 120ב|סעיף 120ב}}.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)|(1)}} סכום שקיבל יחיד עקב היוון קצבאות – פטור ממס עד לסכום כולל שלא יעלה על 67% {{ח:הערה|(בשנת 2024, 52%; בשנת 2025, 57%)}} ממכפלת תקרת הקצבה המזכה במכפיל ההמרה להון, ואם קיבל היחיד מענקים פטורים כאמור בסעיף קטן (ג) – עד ליתרת ההון הפטורה כהגדרתה בסעיף הקטן האמור, ובלבד שהיחיד הגיש לפקיד השומה בקשה לקבלת פטור על סכום מהוון לפי פסקה זו, בטופס שקבע המנהל, לא יאוחר מתום 90 ימים מהיום שבו ניתן לו לראשונה פטור ממס בשל קצבה מזכה לפי סעיף זה.
{{ח:תתת|(2)}} ניתן פטור ממס לפי פסקה (1), יופחת סכום הפטור לפי סעיפים קטנים (ב) ו־(ג) בסכום השווה לסכום הפטור לפי פסקה (1) כשהוא מחולק במכפיל ההמרה להון.
{{ח:תתת|(3)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, על סכום שהתקבל עקב היוון קצבה מוכרת, אשר אינו פטור ממס לפי פסקה (1), יוטל מס רק בשל מרכיב הרווח היחסי, בשיעור של 15%; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב הרווח היחסי“ – הסכום המתקבל מחלוקת הסכום האמור בפסקת משנה (א) בסכום האמור בפסקת משנה (ב) –
{{ח:תתתתת|(א)}} הסכום שהתקבל עקב היוון קצבה מוכרת, כשהוא מוכפל בהפרש החיובי שבין היתרה הצבורה לבין התשלומים הפטורים;
{{ח:תתתתת|(ב)}} היתרה הצבורה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”היתרה הצבורה“ – הכספים שנצברו לזכותו של יחיד בחשבונו בקופת גמל לקצבה שאינה קרן ותיקה, עד למועד חישוב רווחי הקופה שקדם לגיל הזכאות של היחיד, והנובעים מתשלומים פטורים.
{{ח:תתת|(4)}} יחיד שמשך סכומים מקופת גמל כהיוון קצבה שמקורה במרכיב הפיצויים, שהופקדו בלא מרכיב תגמולי המעביד כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|בסעיף 3(ה3)}}, יראו אותו כמי שחזר בו מכוונתו להשאיר את הכספים למטרת קצבה, ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|סעיף 9(7א)(ז)}}.
{{ח:תת|(ה1)}} על אף האמור בסעיף קטן (ה), על היוון קצבה מוכרת הנובעת מכספים שהועברו לחשבון חדש כאמור {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|בסעיף 23(א)(2א) או (2ב) לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, יחול האמור {{ח:פנימי|סעיף 3.ה4|בסעיף 3(ה4)(3)}}.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} יחיד שנפטר לאחר שמלאו לו 75 שנים וטרם החל לקבל קצבה מוכרת, יראו אותו כמי שהיוון את הקצבה המוכרת ערב פטירתו ויחולו על היוון כאמור הוראות סעיף קטן (ה).
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), תשלומים פטורים שהיו בקופת הגמל של היחיד בעת שנפטר (בפסקה זו – תשלומים פטורים בעת הפטירה) וכן ריבית ורווחים הנובעים מהם, שהועברו לקופת גמל לקצבה של מוטב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על קופות גמל}} (בסעיף קטן זה – מוטב) לשם משיכתם כקצבה מוכרת, יהיו פטורים ממס אם נמשכו כקצבה, ואולם אם ביקש המוטב להוונם יחולו על ההיוון הוראות סעיף קטן (ה) ויראו לעניין זה כתשלומים פטורים רק את התשלומים הפטורים בעת הפטירה.
{{ח:תתת|(3)}} יחיד שנפטר לאחר שהתחיל לקבל קצבה מוכרת מקופת גמל לקצבה והובטח לו מספר מזערי של תשלומי קצבה שישולם לו, ולאחר פטירתו – למוטביו, יראו ביתרת התשלומים המשולמים למוטביו כקצבה או כקצבת שאירים, לפי העניין, ואולם אם ביקש המוטב להוון את יתרת התשלומים יחולו על ההיוון הוראות סעיף קטן (ה)(3); לעניין סעיף זה, ”יתרת התשלומים“ – לרבות הסכום שנותר בקופת הגמל שממנו היו עתידים להשתלם תשלומי הקצבה המוכרת.
{{ח:תת|(ז)}} לגבי שנות המס 2012 עד 2027 יקראו סעיף זה כך:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי שנות המס 2012 עד 2015 – בכל מקום, במקום ”67%“ יקראו ”43.5%“;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי שנות המס 2016 עד 2019 – בכל מקום, במקום ”67%“ יקראו ”49%“;
{{ח:תתת|(3)}} לגבי שנות המס 2020 עד 2024 – בכל מקום, במקום ”67%“ יקראו ”52%“;
{{ח:תתת|(4)}} לגבי שנת המס 2025 – בכל מקום, במקום ”67%“ יקראו ”57%“;
{{ח:תתת|(5)}} לגבי שנת המס 2026 – בכל מקום, במקום ”67%“ יקראו ”57.5%“;
{{ח:תתת|(6)}} לגבי שנת המס 2027 – בכל מקום, במקום ”67%“ יקראו ”62.5%“.
{{ח:תת|(ח)}} לעניין סעיף זה, יראו כתשלומים פטורים כספים שהועברו לחשבון חדש בקופת גמל לקצבה על שם בן זוג לשעבר על פי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9.17א|סעיף 9(17א)}} והיו תשלומים פטורים בידי העמית בקופת הגמל לקצבה שממנה הועברו.

{{ח:סעיף|9ב|פטור לקיצבה אחרת|תיקון: תשל״ג, תשל״ג־2, תשל״ט־3, תש״ם, תשמ״ד־3, תשע״ב־5}}
{{ח:ת}} 35% מההכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.5|סעיף 2(5)}} שמקבל אדם בהגיעו לגיל פרישה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א(א)}} ואיננה קיצבה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א(א)}} או שמקבלים שאירים ואשר אינה פטורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.6ו|סעיף 9(6ו)}} – פטורים ממס; סכום המתקבל עקב היוון קיצבה פטורה לפי סעיף זה – פטור ממס.

{{ח:סעיף|9ג|הנחה לקצבה של תושב ישראל לראשונה ושל תושב חוזר ותיק|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ח־13}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיפים 9א}}, {{ח:פנימי|סעיף 9ב|9ב}} {{ח:פנימי|סעיף 121|ו־121}}, לפי הענין ובכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, סכום המס על קצבה שמקורה מחוץ לישראל שמקבל יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, בשל עבודתו במדינת חוץ, לא יעלה על סכום המס שהיה משלם על אותה קצבה במדינה שבה משולמת הקצבה, אילו היה נשאר תושב אותה מדינה.

{{ח:סעיף|9ד|פטור להכנסה מדמי שכירות מסוימים|תיקון: תשס״ג־2, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} 35% מהכנסת שכירות מוטבת שמקבל יחיד זכאי, פטורים ממס, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ליחיד או לבן זוגו לא היו הכנסות מקצבה, שחלות עליה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיפים 9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|או 9ב}}, או הכנסות מריבית, שחלות עליה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 125ד|סעיפים 125ד}} {{ח:פנימי|סעיף 125ה|או 125ה}};
{{ח:תתת|(2)}} דמי השכירות אינם משולמים על ידי קרוב, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 105יא}}, או על ידי חבר בני אדם שהיחיד הוא בעל שליטה בו.
{{ח:תת|(ב)}} פטור לפי סעיף קטן (א) יינתן לאחד מבני הזוג בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסת שכירות מוטבת“ – הכנסה חייבת מדמי שכירות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.6|סעיף 2(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.7|או (7)}} שמקבל יחיד מהשכרת נכס שהיה בבעלותו, ששימש בידיו במישרין להפקת הכנסתו מיגיעה אישית מעסק או ממשלח יד בישראל, עד לתקרת ההכנסה, כשהיא מוכפלת בשיעור הזכאות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יחיד זכאי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} יחיד שהגיע לגיל הפרישה;
{{ח:תתתת|(2)}} יחיד, אם הוא או בן זוגו הגיעו לגיל הפרישה;
{{ח:תתת}} והכל אם הוא תושב ישראל ומלאו לו במועד הקובע, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, 55 שנים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שיעור הזכאות“ – שיעור של 2% לכל שנת מס שבה שימש הנכס, במישרין, בידי היחיד להפקת הכנסה מיגיעה אישית מעסק או ממשלח יד בישראל, אך לא יותר מ־70%;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקרת ההכנסה“ – הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 9א|בהגדרה ”קצבה מזכה“ שבסעיף 9א}}, כשהוא מוכפל ב־12.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: סמכות לפטור}}

{{ח:סעיף|10|הנחה ממס על הענקה בעד פריון עבודה ושכר עבודה בעד עבודה במשמרות|תיקון: תשכ״ח, תשל״ה־2, תשמ״ו־6, תש״ן־4}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הטבה במס“ – זיכוי ממס או ניכוי מהכנסה או שיעורי מס נמוכים מהשיעורים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הענקה בעד פריון עבודה“ – הענקה, הטבה או פרמיה, שהיא הכנסת עבודה המשתלמת על פי חוזה עבודה שאושר לענין סעיף זה כפי שנקבע בתקנות, בנוסף על המשכורת או השכר המקובלים הקבועים בחוזה העבודה, בעד פריון עבודה העולה על הפריון הרגיל ואשר נקבע על פי נורמות מדודות שאישר המכון לפריון העבודה והייצור, או גוף אחר שקבע לענין זה שר האוצר על פי המלצת המכון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משמרת שניה ושלישית“ – כפי שהגדיר שר האוצר בתקנות, לאחר התייעצות עם שר העבודה והרווחה.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע בתקנות הטבה במס, לגבי הכנסה מעבודה במשמרת שניה או שלישית או מהענקה המשתלמת בעד פריון עבודה, במפעלי תעשיה שעיקר פעילותם בשנת המס היא פעילות ייצורית כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|בחוק עידוד התעשיה (מסים), תשכ״ט–1969}}, שקבע שר האוצר לאחר התייעצות עם שר התעשיה והמסחר, ויכול שיקבע לענין זה מפעלים מסויימים או לפי ענפי תעשיה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעור המס על הכנסה בעד עבודה במשמרות)|תקנות מס הכנסה (שיעור המס על הכנסה בעד עבודה במשמרות), התשמ״ז–1986}} לפיהן יינתן זיכוי מהמס בשיעור של 15% לפי התנאים המפורטים {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעור המס על הכנסה בעד עבודה במשמרות)|בתקנות האמורות}}; סכום הזיכוי לא יעלה על 1800 שקלים חדשים לשנה (נקוב לאוקטובר 1986; בשנת 2022, 11,520 ש״ח; בשנת 2023, 12,120 ש״ח; בשנים 2024–2026 12,540 ש״ח).}}
{{ח:תת|(ג)}} מי שסך כל ההכנסה שהוא זכאי לה מאת מעביד המשלם לו הכנסה כאמור בסעיף קטן (ב) עולה על 38,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1990; בשנת 2022, 131,520 ש״ח; בשנת 2023, 138,840 ש״ח; בשנים 2024–2026, 143,040 ש״ח)}} (להלן – סכום התקרה), לא יהא זכאי להטבה לפי סעיף זה בשל חלק ההכנסה העולה על סכום התקרה, ולענין זה יראו את הכנסתו שחל עליה סעיף קטן (ב) כהכנסתו הגבוהה ביותר בסולם הכנסותיו; סכום התקרה יתואם כאילו הוא תקרת הכנסה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 120א|בסעיף 120א}}.
{{ח:תת|(ד)}} בתקנות כאמור בסעיף קטן (ב) ניתן לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} שהטבה במס תחול לגבי כל ההכנסה כאמור בו או לגבי חלק ממנה;
{{ח:תתת|(2)}} הטבה במס בשיעורים שונים או בסכומים שונים, לענפי תעשיה שונים, למקצועות שונים ולסוגי נישומים שונים;
{{ח:תתת|(3)}} כללים ותנאים להחלת ההטבה במס;
{{ח:תתת|(4)}} סוגי עובדים שעל הכנסתם לא תחול ההטבה במס.

{{ח:סעיף|11|הטבות מס ביישובים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשס״ג־4, תשס״ה־3, תשס״ה־4, תשס״ה־8, תשס״ז־8, תשס״ט, תש״ע־6, תשע״ו־10, תשע״ז־17, תשע״ז־18, תשע״ח־7, תשע״ט־2, תשפ״א, תשפ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דירת מגורים“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 9|בסעיף 9(ג) לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חייל“ – חייל המשרת על פי התחייבות לשירות קבע בצבא־הגנה לישראל, שוטר, לרבות שוטר במשמר הגבול שבמשטרת ישראל, סוהר וכן עובד בשירות הביטחון הכללי או במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, ובלבד שהם משרתים במערך הלוחם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב מוטב“ – יישוב שב־31 בדצמבר שלפני שנת המס שלגביה ניתן הזיכוי לפי סעיף זה, מתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הוא יישוב סמוך לגבול או יישוב שדירות המגורים שבתחומו, כולן או חלקן, שוכנות מצפון לקו רוחב 750, מדרום לקו רוחב 610 או ממזרח לקו אורך 250, למעט יישוב שעל תושביו חלות הוראות {{ח:חיצוני|חוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים)#סעיף 11|סעיף 11 לחוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים), התשמ״ה–1985}};
{{ח:תתתת|(2)}} אוכלוסייתו מונה פחות מ־85,000 תושבים, על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:תתתת|(3)}} הוא משויך לאשכול 8 או לאשכול נמוך יותר במדרג החברתי–כלכלי, אלא אם כן הוא יישוב סמוך לגבול;
{{ח:תתתת|(4)}} הקמתו אושרה על פי כל דין;
{{ח:תתתת|(5)}} הניקוד הכולל שלו הוא 25 נקודות לפחות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב סמוך לגבול“ – יישוב שדירות המגורים שבתחומו, כולן או חלקן, שוכנות עד 7 קילומטרים מגבול ישראל עם ירדן, סוריה או מצרים או מגדר המערכת המקיפה את רצועת עזה, או עד 9 קילומטרים מגבול ישראל עם לבנון, והכול בקו אווירי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב עירוני“ – עירייה או מועצה מקומית, למעט מועצה אזורית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב עירוני בנגב“ – עירייה או מועצה מקומית, למעט מועצה אזורית, המשתייכות למחוז הדרום כפי שנקבע {{ח:חיצוני|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ונפות ותיאור גבולותיהם|בהודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ונפות ותיאור גבולותיהם}}, לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 3|סעיף 3 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב עירוני סמוך לגבול עימות בצפון“ – עירייה או מועצה מקומית, למעט מועצה אזורית, המשויכת לאשכול 6 או לאשכול נמוך יותר במדרג החברתי–כלכלי, המשתייכת למחוז הצפון כפי שנקבע {{ח:חיצוני|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ונפות ותיאורי גבולותיהם|בהודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ונפות ותיאורי גבולותיהם}} לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 3|סעיף 3 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}, ושדירות המגורים בתחומה, כולן או חלקן, שוכנות עד 9 קילומטרים מגבול ישראל עם לבנון, והכול בקו אווירי, ובלבד שאינה יישוב צמוד לגבול עימות בצפון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב צמוד לגבול עימות בצפון“ – יישוב שדירות המגורים בתחומו, כולן או חלקן, שוכנות עד 2 קילומטרים מגבול ישראל עם סוריה או לבנון, והכול בקו אווירי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יישוב עירוני צמוד לגבול עימות בצפון“ – עירייה או מועצה מקומית, למעט מועצה אזורית, המשויכות לאשכול 6 או לאשכול נמוך יותר במדרג החברתי–כלכלי, ושדירות המגורים בתחומן, כולן או חלקן, שוכנות עד 2 קילומטרים מגבול ישראל עם סוריה או לבנון, והכול בקו אווירי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מדד הפריפריאליות“ – אשכול הפריפריאליות של רשויות מקומיות לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לגבי כל יישוב, ולגבי יישוב במועצה אזורית – לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי כל יישוב במועצה האזורית או לגבי המועצה האזורית, לפי הנמוך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המדרג החברתי–כלכלי“ – אפיון רשויות מקומיות וסיווגן באשכול לפי הרמה החברתית–כלכלית של האוכלוסייה לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי כל יישוב, ולגבי יישוב במועצה אזורית – לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי כל יישוב במועצה האזורית או לגבי המועצה האזורית, לפי הנמוך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משכורת מיוחדת“ – משכורת הכוללת תוספת פעילות רמה א׳ אשר שולמה במשך תקופה של שלושה חודשים רצופים לפחות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ניקוד כולל“, של יישוב – הניקוד הכולל של היישוב המתקבל מחיבור הניקוד החברתי–כלכלי, ניקוד הפריפריאליות וניקוד הסמיכות לגבול של אותו יישוב, מעוגל למספר השלם הקרוב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ניקוד חברתי–כלכלי“ – 35% ממספר הנקודות כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת}}

אשכול במדרג החברתי–כלכלי	מספר נקודות

1	100

2	90

3	80

4	60

5	30

6	15

7 ומעלה	0;

{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ניקוד סמיכות לגבול“ – 25% ממספר הנקודות כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת}}

יישוב	מספר נקודות

יישוב סמוך לגבול	100

יישוב אחר	0;

{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ניקוד פריפריאליות“ – 40% ממספר הנקודות כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת}}

אשכול במדד הפריפריאליות	מספר נקודות

1 או 2	100

3	80

4	55

5	30

6	10

7 ומעלה	0;

{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה“ – הנתונים המופיעים בפרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הידועים ב־31 בדצמבר שלפני שנת המס שלגביה ניתן הזיכוי לפי סעיף זה; הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תפרסם, עד יום ג׳ בטבת התשע״ז (1 בינואר 2017), מדד פריפריאליות ומדרג חברתי–כלכלי לגבי כל אחד מהיישובים הנמצא בתחום שיפוטה של מועצה אזורית, בנפרד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תוספת פעילות רמה א׳“ – תוספת שכר המשולמת לחייל בשל פעילות במערך הלוחם בשטח פיתוח, המוגדרת על פי הדין החל לגבי החייל כתוספת רמה א׳ ושאישר המנהל לענין זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שטח פיתוח“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} אזור יהודה, שומרון וחבל עזה;
{{ח:תתתת|(2)}} כל מקום צפונה מקו הרוחב 270;
{{ח:תתתת|(3)}} כל מקום דרומה מקו הרוחב 070, לרבות אזור ים המלח;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב“, ביישוב מסוים – יחיד שמרכז חייו באותו ישוב.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהניקוד הכולל שלו הוא בין 25 נקודות ל־49 נקודות, זכאי באותה שנה לזיכוי ממס בשיעור של 7% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית עד לתקרת הכנסה של 132,000 {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2022, 134,760 ש״ח; בשנת 2023, 141,840 ש״ח; בשנים 2024–2027, 146,640 ש״ח)}} שקלים חדשים.
{{ח:תתת|(2)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהניקוד הכולל שלו הוא בין 50 נקודות ל־59 נקודות, זכאי באותה שנה לזיכוי ממס בשיעור של 10% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית עד לתקרת הכנסה של 162,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2022, 165,360 ש״ח; בשנת 2023, 174,120 ש״ח; בשנים 2024–2027, 180,000 ש״ח)}}.
{{ח:תתת|(3)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהניקוד הכולל שלו הוא 60 נקודות לפחות, זכאי באותה שנה לזיכוי ממס בשיעור של 12% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית עד לתקרת הכנסה של 192,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2022, 196,080 ש״ח; בשנת 2023, 206,400 ש״ח; בשנים 2024–2027, 213,240 ש״ח)}}.
{{ח:תתת|(3א)|(א)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהוא יישוב עירוני בנגב, ייווסף לזיכוי ממס שהוא זכאי לו לפי פסקאות (1) עד (3), לפי העניין, שיעור של 6% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית ולתקרת ההכנסה ייווסף סכום נוסף על הסכום הקבוע בפסקאות (1) עד (3), לפי העניין, של 30,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2021, 29,880 ש״ח; בשנת 2022, 30,600 ש״ח)}}; ואולם אם היישוב האמור משויך לאשכול 3 או לאשכול נמוך יותר במדרג החברתי–כלכלי, ייווסף סכום נוסף כאמור של 42,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2021, 41,880 ש״ח; בשנת 2022, 42,960 ש״ח)}}.
{{ח:תתתת|(א1)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהוא יישוב עירוני סמוך לגבול עימות בצפון, ייווסף לזיכוי ממס שהוא זכאי לו לפי פסקאות (1) עד (3), לפי העניין, שיעור של 2% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית, ולתקרת ההכנסה ייווסף סכום נוסף על הסכום הקבוע בפסקאות (1) עד (3), לפי העניין, של 42,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2021, 41,880 ש״ח; בשנת 2022, 42,960 ש״ח)}}.
{{ח:תתתת|(ב)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהוא יישוב צמוד לגבול עימות בצפון, ייווסף לזיכוי ממס שהוא זכאי לו לפי פסקאות (1) עד (3), לפי העניין, שיעור של 2% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית ולתקרת ההכנסה ייווסף סכום נוסף על הסכום הקבוע בפסקאות (1) עד (3), לפי העניין, של 6,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2021, 6,000 ש״ח; בשנת 2022, 6,120 ש״ח)}}.
{{ח:תתתת|(ג)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהוא יישוב עירוני צמוד לגבול עימות בצפון, ייווסף לזיכוי ממס שהוא זכאי לו לפי פסקאות (1) עד (3), לפי העניין, שיעור של 6% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית ולתקרת ההכנסה ייווסף סכום נוסף על הסכום הקבוע בפסקאות (1) עד (3), לפי העניין, של 36,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2021, 35,880 ש״ח)}}; אין בזכאות לפי פסקת משנה זו כדי לגרוע מזכאות לפי פסקת משנה (ב).
{{ח:תתתת|(ד)}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב שהוא יישוב עירוני המשויך לאשכול 4 או לאשכול נמוך יותר במדרג החברתי–כלכלי, ולאשכול 4 או לאשכול נמוך יותר במדרג הפריפריאלי, ייווסף לזיכוי ממס שהוא זכאי לו לפי פסקאות (1) עד (3), לפי העניין, שיעור של 5% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית, ולתקרת ההכנסה ייווסף סכום נוסף על הסכום הקבוע בפסקאות (1) עד (3), לפי העניין, של 36,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2020)}}, ובלבד שסך שיעור הזיכוי ממס לתושב ביישוב מוטב שהוא יישוב עירוני לפי חוק זה לא יעלה על 12% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית עד לתקרת הכנסה של 168,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2020; בשנת 2022, 171,000 ש״ח; בשנת 2023, 180,000 ש״ח; בשנת 2024, 186,000 ש״ח)}}; תושב ביישוב מוטב שהוא יישוב עירוני שזכאי לזיכוי כאמור בפסקת משנה זו וכן לזיכוי אחר לפי הוראות סעיף זה, הברירה בידו לבחור באחד מהם; הוראות פסקת משנה זו וההגדרה ”יישוב עירוני“ יחולו בתקופה שמיום כ״ה בסיוון התש״ף (17 ביוני 2020) עד יום ז׳ בטבת התשפ״ג (31 בדצמבר 2022); שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך בצו את התקופה האמורה כך שתחול לגבי שנות מס נוספות.
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|שר האוצר קבע כי הוראות פסקת משנה זו יחולו גם לגבי שנות המס 2023, 2024 ו־2025 (ק״ת תשפ״ג, 1270).}}
{{ח:תתת|(4)}} מי שבמהלך שנת המס היה לתושב ביישוב המפורט בסעיף קטן זה או חדל להיות תושב ביישוב כאמור, זכאי לזיכוי ממס כאמור בסעיף קטן זה באופן יחסי לתקופת תושבותו ביישוב, ובלבד שהיה תושב היישוב 12 חודשים רצופים לפחות.
{{ח:תתת|(4א)}} תושב של יישוב שחדל להיות יישוב מוטב, זכאי בשנת המס שבה חדל היישוב להיות יישוב מוטב (בפסקה זו – שנת ההפסקה) ובשנת המס שלאחריה, לזיכוי ממס על פי הניקוד הכולל של היישוב בשנת המס שקדמה לשנת ההפסקה, ובלבד שהיה תושב היישוב האמור במהלך כל שנת המס שקדמה לשנת ההפסקה ושנות המס שלגביהן מתבקש הזיכוי לפי פסקה זו, ולא יחולו לעניין זה הוראות פסקה (4); חזר היישוב להיות יישוב מוטב בשנת המס שלאחר שנת ההפסקה לא יינתן באותה שנת מס זיכוי ממס לפי פסקה זו.
{{ח:תתת|(5)}} סכום הזיכוי לפי סעיף זה לא יעלה על סכום המס שהנישום חייב בו, בשל ההכנסה שלגביה ניתן הזיכוי.
{{ח:תתת|(6)}} הסכומים הנקובים בסעיף זה יתואמו, החל משנת המס 2020 לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 120ב|סעיף 120ב}}, ויחולו עליהם לענין זה ההוראות החלות על תקרת ההכנסה.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנים 2017 עד 2026):}} מי שהיה במשך כל שנת המס תושב אזור קו עימות דרומי, זכאי באותה שנה לזיכוי ממס בשיעור של 20% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית עד לתקרת הכנסה של 241,080 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; בשנת 2022, 246,120 ש״ח; בשנת 2023, 259,080 ש״ח; בשנים 2024–2026, 267,840 ש״ח)}}, ובלבד שאם הוא זכאי לזיכוי כאמור וכן לזיכוי אחר לפי הוראות סעיף זה, הברירה בידו לבחור באחד מהם; לעניין זה, ”אזור קו עימות דרומי“ – כהגדרתו לפי {{ח:חיצוני|חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה)|חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה), התשס״ז–2007}}.
{{ח:תת|(ג)}} חייל שמשולמת לו משכורת מיוחדת זכאי לזיכוי ממס בשיעור של 5% ממשכורתו המיוחדת עד לסכום של 160,560 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2015; בשנת 2022, 163,920 ש״ח; בשנת 2023, 172,560 ש״ח; בשנים 2024–2027, 178,320 ש״ח)}}, ובלבד שאם הוא זכאי לזיכוי כאמור וכן לזיכוי אחר לפי הוראות סעיף זה, הברירה בידו לבחור באחד מהם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הנחות ממס על הכנסות לפועלים במערכת הבטחון ולעובדי המדינה באזור)|תקנות מס הכנסה (הנחות ממס על הכנסות לפועלים במערכת הבטחון ולעובדי המדינה באזור), התשמ״ג–1983}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע ניכוי נוסף בשל נכסים של מפעל הנמצא בשטח התיישבות חדשה או באזור פיתוח כפי שקבע, ובתנאים שקבע.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לעניין הוכחת מרכז חיים ביישוב לשם קבלת הטבת מס לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ו)}} המנהל יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של רשות המסים, עד ה־15 בינואר של כל שנת מס, את רשימת היישובים המוטבים וכן את הניקוד הכולל של כל יישוב כאמור, לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; ברשימה כאמור יפרסם המנהל גם את היישובים שחדלו להיות יישובים מוטבים באותה שנת מס.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|הודעת מס הכנסה (רשימת יישובים מוטבים לשנת 2024)|הודעת מס הכנסה (רשימת יישובים מוטבים לשנת 2024), התשפ״ד–2024}} ו{{ח:חיצוני|הודעת מס הכנסה (רשימת יישובים מוטבים לשנת 2025)|הודעת מס הכנסה (רשימת יישובים מוטבים לשנת 2025), התשפ״ה–2025}}.}}
{{ח:תת|(ז)}} בתוך שלוש שנים מיום כ׳ בטבת התשע״ה (1 בינואר 2016) יערוך בנק ישראל מחקר לבחינת השפעתן של הטבות המס על יישובים מוטבים ויגישו עם מסקנותיו לוועדת הכספים של הכנסת; המחקר יבחן, בין השאר, את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} השפעות מתן ההטבות במס ליישובים על תחומי רווחה וחינוך;
{{ח:תתת|(2)}} השינוי בגודל האוכלוסייה ביישוב, לפי פילוח של האוכלוסייה והיישובים;
{{ח:תתת|(3)}} שינויים שחלו במעמדו החברתי–כלכלי של היישוב.

{{ח:סעיף|11א||תיקון: תש״ס־3, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11ב||תיקון: תשס״א־4, תשס״א־5, תשס״ב־3, תשס״ב־4, תשס״ב־7, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11ג|הגבלה על הנחה או הטבה|תיקון: תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} הנחה או הטבת מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיפים 11}}, {{ח:פנימי|סעיף 11א|11א}} {{ח:פנימי|סעיף 11ב|או 11ב}} לא יינתנו לגבי הכנסה כאמור {{ח:פנימי|חלק ה3|בחלק ה3}} או לגבי הכנסה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 125ג|בסעיף 125ג}}, אם שיעור המס החל עליה אינו עולה על 15%.

{{ח:סעיף|12||תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|13||תיקון: תשכ״ה־3, תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|13א|דיבידנד מהכנסה מועדפת|תיקון: תשכ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להורות בצו, כי דין דיבידנד המשתלם על ידי סוגים מסויימים של חברות, מתוך הכנסה מועדפת שתפורט בצו, יהא כדין הכנסה מועדפת.
{{ח:תת}} בסעיף זה, ”הכנסה מועדפת“ – הכנסה מריבית או מדיבידנד שעליה ניתנת הקלה או פטור ממס לפי כל חיקוק.
{{ח:תת|(ב)}} דיבידנד, המשתלם על ידי חברה כאמור בסעיף קטן (א) בשנת מס מסויימת, יראוהו ככולל הכנסה מועדפת בשיעור שהוא כיחס שבין ההכנסה המועדפת לבין כלל הכנסתה של החברה בשנה שבה נוצרה ההכנסה שממנה מחולק הדיבידנד.

{{ח:סעיף|14|תושב ישראל לראשונה ותושב חוזר|תיקון: תשל״ח־3, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ג־4, תשס״ה־9, תשס״ח־13, תשס״ט־3, תשפ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה ותושב חוזר ותיק יהיו פטורים ממס במשך עשר שנים מהמועד שהיו לתושבי ישראל כאמור, על הכנסותיהם מכל המקורות המנויים {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיפים 2}}, {{ח:פנימי|סעיף 2א|2א}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}}, שהופקו או שנצמחו מחוץ לישראל או שמקורן בנכסים מחוץ לישראל, אלא אם כן ביקשו אחרת לעניין ההכנסות, כולן או חלקן; בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – למעט נכס שהגיע לידי היחיד בפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(א)(5)}} החל ביום י״א בטבת התשס״ז (1 בינואר 2007);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב חוזר ותיק“ – יחיד ששב והיה לתושב ישראל לאחר שהיה תושב חוץ במשך עשר שנים רצופות לפחות {{ח:הערה|(לגבי מי שהיה לתושב ישראל בשנות המס 2007–2009, יקראו כאילו נאמר ”חמש שנים רצופות“ במקום ”עשר שנים רצופות“)}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור בפסקה (א) להגדרה ”תושב ישראל“ או ”תושב“, לא יראו יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, כתושב ישראל, במשך שנה אחת מהמועד שבו עלה או שב לישראל, לפי העניין (בסעיף קטן זה – שנת ההסתגלות), ובלבד שהיחיד הודיע, בתוך 90 ימים מיום הגעתו לישראל כאמור, בטופס שקבע המנהל, על בחירתו בהחלת הוראות סעיף קטן זה.
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות פסקה (1), הודיע יחיד על בחירתו בשנת ההסתגלות, כאמור באותה פסקה, תבוא שנת ההסתגלות במניין לעניין התקופות המפורטות להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} תקופת הפטור האמורה בסעיף קטן (א);
{{ח:תתתת|(ב)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (ב)(2) להגדרה ”תושב ישראל“ או ”תושב“}};
{{ח:תתתת|(ג)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בפסקה (2) להגדרה ”חברת משלח יד זרה“ שבסעיף 75ב1(א)}}, והתקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בפסקה (4) בסעיף 75ב1(ד)}};
{{ח:תתתת|(ד)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בהגדרה ”תושב ישראל“ שבסעיף 75ב(א)(15)}};
{{ח:תתתת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75טז1|בסעיף 75טז1(א1) ו־(ג)(2)(א)}};
{{ח:תתתת|(ו)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(ב)(1)}};
{{ח:תתתת|(ז)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 134ב|בסעיף 134ב}};
{{ח:תתתת|(ח)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 135|בסעיף 135(1)(ב)}}.
{{ח:תת|(ג)}} תושב חוזר יהיה פטור ממס במשך חמש שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל, על הכנסות שהופקו או שנצמחו מחוץ לישראל או שמקורן בנכסים מחוץ לישראל, שאינן הכנסות מעסק, כמפורט להלן, אלא אם כן ביקש אחרת, לעניין ההכנסות, כולן או חלקן:
{{ח:תתת|(1)}} הכנסות מקצבה, מתמלוגים, מדמי שכירות, מריבית ומדיבידנד, שמקורן בנכסים מחוץ לישראל שרכש התושב החוזר בתקופת שהותו מחוץ לישראל לאחר שחדל להיות תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הכנסות מריבית ומדיבידנד שמקורן בנכסים מחוץ לישראל שהם ניירות ערך מוטבים;
{{ח:תת}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ניירות ערך מוטבים“ – ניירות ערך הנסחרים בבורסה, שרכש התושב החוזר בתקופת שהותו מחוץ לישראל לאחר שחדל להיות תושב ישראל, המנוהלים מחשבון במוסד בנקאי, וכן ניירות ערך הנסחרים בבורסה, שרכש התושב החוזר מתוך הכנסה שהיא ריבית או דיבידנד שמקורם בניירות ערך מוטבים או הכנסה שהיא רווח הון ממכירת ניירות ערך מוטבים, שהופקדה באותו חשבון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בורסה“ – בורסה לניירות ערך מחוץ לישראל, שקיבלה אישור מידי מי שרשאי לתתו על פי דין במדינה שבה היא מתנהלת, וכן שוק מוסדר מחוץ לישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חשבון במוסד בנקאי“ – חשבון במוסד בנקאי שלא בוצעו בו הפקדות לאחר שהתושב החוזר היה לתושב ישראל, פרט להפקדה של הכנסה שהיא ריבית או דיבידנד שמקורם בניירות ערך מוטבים או הכנסה שהיא רווח הון ממכירת ניירות ערך מוטבים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב חוזר“ – יחיד ששב והיה לתושב ישראל לאחר שהיה תושב חוץ במשך שש שנים רצופות לפחות.
{{ח:תת|(ג1)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ד)|(1)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך את התקופות המפורטות בפסקאות משנה (א) עד (ח), כולן או חלקן, לגבי יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לגבי תושב חוזר ותיק, לתקופה שלא תעלה על עשר שנות מס, ובלבד שביצע השקעה משמעותית בישראל שיש בה כדי לקדם יעדים לאומיים הנוגעים למשק המדינה, בתוך שנתיים מהמועד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, לפי העניין, או בתוך שנתיים מיום כניסתן לתוקף של תקנות לפי פסקה זו, לפי המאוחר מביניהם, ורשאי שר האוצר לקבוע תקופות הארכה שונות, בהתחשב בין השאר, בסוג ההשקעה, בהיקפה ובמיקומה הגאוגרפי, והכל בתנאים ובתיאומים שקבע:
{{ח:תתתת|(א)}} תקופת הפטור האמורה בסעיף קטן (א);
{{ח:תתתת|(ב)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (ב)(2) להגדרה ”תושב ישראל“ או ”תושב“}};
{{ח:תתתת|(ג)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בפסקה (2) להגדרה ”חברת משלח יד זרה“, ובהגדרה ”הכנסה של בעלי המניות תושבי ישראל“, שבסעיף 5(5)(ה)}};
{{ח:תתתת|(ד)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בהגדרה ”תושב ישראל“ שבסעיף 75ב(א)(15)}};
{{ח:תתתת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 75טז1|בסעיף 75טז1(א1) ו־(ג)(2)(א)}};
{{ח:תתתת|(ו)}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(ב)(1)}};
{{ח:תתתת|(ז)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 134ב|בסעיף 134ב}};
{{ח:תתתת|(ח)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 135|בסעיף 135(1)(ב)}}.
{{ח:תתת|(2)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כי תקנות שנקבעו לפי פסקה (1), יחולו גם על יחיד כאמור באותה פסקה שביצע את ההשקעות בישראל לפני המועד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק או לפני כניסתן לתוקף של תקנות שנקבעו לפי הפסקה האמורה, בתנאים ובתיאומים שיקבע.

{{ח:סעיף|14א|הכנסות חברה שהשליטה על עסקיה היא מחוץ לישראל|תיקון: תשל״ח־3}}
{{ח:ת}} חברה שהשליטה על עסקיה ועל הנהלתה היא מחוץ לישראל, שקיבלה בישראל הכנסה שהושגה או שנבעה מחוץ לישראל, רשאי שר האוצר, לפי בקשתה, להורות שהיא תשלם מס בשיעור שלא יעלה על 15% מאותה הכנסה, ובמקרים מיוחדים – אף לפטרה ממס.

{{ח:סעיף|14ב|סמכות לפטור|תיקון: תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לתת הקלה במס לגבי הכנסה בעלת אופי סוציאלי או לגבי פיצוי, שקיבל יחיד תושב ישראל, אם שולמו לו על ידי מדינה זרה או רשות רווחה שלה, וכן רשאי הוא לפטור ממס הכנסה כאמור, הכל כפי שיקבע.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על תקבולי ביטוח סוציאלי מחוץ לישראל)|צו מס הכנסה (פטור ממס על תקבולי ביטוח סוציאלי מחוץ לישראל), תשל״ז–1976}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על פיצויים מממשלת צרפת לתושבי ישראל שהוריהם נרצחו בשואה)|צו מס הכנסה (פטור ממס על פיצויים מממשלת צרפת לתושבי ישראל שהוריהם נרצחו בשואה), התשס״א–2001}}.}}

{{ח:סעיף|15|מילווה המדינה|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשל״ט־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להורות כי הריבית והפרשי ההצמדה המשתלמים על מילווה שהכנסות המדינה משועבדות לו יהיו פטורים ממס, בין בכלל ובין רק לגבי הריבית והפרשי ההצמדה המשתלמים לתושבי חוץ; וכן רשאי הוא, באישור כאמור, להורות כי הריבית המשתלמת על מילווה שערבים להחזרתו מדינת חוץ או מי ששר האוצר הכיר בו כפועל בשמה של מדינת חוץ ובשבילה, או ריבית על הלוואה שקיבלה הסוכנות היהודית לארץ ישראל, תהיה פטורה ממס.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמה {{ח:חיצוני|אכרזת מס הכנסה (פטור)|אכרזת מס הכנסה (פטור), תשט״ז–1956}} לפיה ריבית המשתלמת מיום 15.6.1956 ואילך על טבי דולר כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק טבי דולר|בחוק טבי דולר, תשי״א–1951}} תהא פטורה ממס, חוץ מן המס בשיעור של 25% שיש לנכותו מאותה ריבית לפי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיף 161}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור כללי ממס על מילווה במטבע חוץ שמקבלת המדינה)|צו מס הכנסה (פטור כללי ממס על מילווה במטבע חוץ שמקבלת המדינה), התשנ״א–1991}} לפיו הכנסה מריבית והפרשי הצמדה על מילווה שמשלמת המדינה לתושב חוץ או למי שהיה תושב חוץ כאשר נתן את המילווה, פטורה ממס.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס לריבית המשתלמת על מילווה מדינה)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס לריבית המשתלמת על מילווה מדינה), התשס״ה–2004}} לפיהן ריבית, דמי ניכיון או הפרשי הצמדה, המשולמים לתושב חוץ על מילווה מדינה שאינו במפעל קבע של תושב החוץ בישראל ושאינם מהווים בידיו הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, יהיו פטורים ממס.}}

{{ח:סעיף|15א|סמכות לפטור הפרשי הצמדה וריבית על פיקדון, תכנית חיסכון ואיגרות חוב|תיקון: תשמ״ג־3, תשמ״ד־8, תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לפטור ממס, כולו או מקצתו, הפרשי הצמדה או ריבית בגובה הפרשי הצמדה המשתלמים על סוגי פיקדונות, סוגי תכניות חיסכון וסוגי איגרות חוב של סוגי נישומים, בהתאם לתנאים שקבע באישור כאמור.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס לריבית שמשלם תושב ישראל בשל הלוואה מתושב חוץ)|צו מס הכנסה (פטור ממס לריבית שמשלם תושב ישראל בשל הלוואה מתושב חוץ), התשמ״ח–1988}}.}}

{{ח:סעיף|15ב|חישוב הריבית הריאלית|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע שיטה לחישוב חלק הריבית העולה על שיעור עליית המדד, בתנאים ובתיאומים שקבע, ורשאי הוא לקבוע כאמור לענין סוגי נכסים או לענין סוגי נישומים, והכל על פי תקופת ההחזקה בנכס או על פי כל מבחן אחר.

{{ח:סעיף|16|פטור על ריבית מסויימת|תיקון: תשכ״ג, תשכ״ג־2, תשכ״ח־2, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להורות, בצו שיפורסם ברשומות –
{{ח:תת|(1)}} כי הכנסה מריבית המשתלמת על איגרות חוב שהוצאו לתושב־חוץ שאינו מנהל עסק או משלח־יד בארץ, תהא פטורה מסכום המס העודף על 25% מן הריבית המנוכים לפי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיף 161(א) לפקודה}}, וכי הפרשי הצמדה המשתלמים על איגרות חוב כאמור יהיו פטורים ממס, כולו או מקצתו;
{{ח:תת|(2)}} כי יינתנו פטור או הנחה ממס על הכנסה מריבית המשתלמת על ידי המדינה או המשתלמת, באישור המפקח על מטבע חוץ, על ידי מוסד בנקאי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)#סעיף 1|בחוק בנק ישראל, תשי״ד–1954}}, על פקדונות במטבע חוץ המוחזקים אצלם;
{{ח:תת|(3)}} כי הכנסה מריבית המשתלמת על איגרות חוב שהוצאו על ידי לווה ישראלי לבנק הבין־לאומי לשיקום ופיתוח, תהא פטורה ממס גם כשהיא בידי תושב־חוץ שאיגרות החוב הועברו אליו;
{{ח:תת|(4)}} כי ריבית שמשלם חבר־בני־אדם תושב ישראל בשל הלוואה שקיבל במטבע חוץ מתושב חוץ שאינו מנהל עסק או משלח יד בארץ, כאשר ההלוואה משמשת למטרה מהמטרות המפורטות {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}}, תהא פטורה מהמס כולו או חלקו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס של הכנסה מריבית על פקדון במטבע-חוץ של תושבי ישראל)|צו מס הכנסה (פטור ממס של הכנסה מריבית על פקדון במטבע־חוץ של תושבי ישראל), תשכ״ג–1963}} לפיו הכנסה מריבית המשתלמת על ידי תאגיד בנקאי על פקדונות במטבע־חוץ, כהגדרתן {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס של הכנסה מריבית על פקדון במטבע-חוץ של תושבי ישראל)|בצו}}, תהא פטורה ממס.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על ריבית מאיגרות חוב שהוצאו לבנק הבין-לאומי לשיקום ולפיתוח)|צו מס הכנסה (פטור ממס על ריבית מאיגרות חוב שהוצאו לבנק הבין־לאומי לשיקום ולפיתוח), תשכ״ט–1969}} לפיו הכנסה מריבית המשתלמת על איגרות חוב שהוצאו על־ידי לווה ישראלי לבנק הבין־לאומי לשיקום ולפיתוח, תהא פטורה ממס גם כשהיא בידי תושב חוץ שאיגרות החוב הועברו אליו.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (הנחה במס על הכנסה מריבית על תעודות השתתפות הוליס)|צו מס הכנסה (הנחה במס על הכנסה מריבית על תעודות השתתפות הוליס), תשל״ו–1976}} לפיו תושב ישראל המקבל הכנסה מריבית המשתלמת על תעודות השתתפות הוליס והחייב עליה במס רק משום שנתקבלה בישראל, יהיה חייב עליה במס בשיעור שלא יעלה על 35%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס לריבית שמשלם תושב ישראל בשל הלוואה מתושב חוץ)|צו מס הכנסה (פטור ממס לריבית שמשלם תושב ישראל בשל הלוואה מתושב חוץ), התשמ״ח–1988}} לפיו ריבית שמשלם חבר בני אדם תושב ישראל לתושב חוץ שאינו מנהל עסק או משלח יד בישראל, בשל הלוואה שקיבל ממנו במטבע חוץ, תהיה פטורה ממס בהתקיים התנאים המפורטים {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס לריבית שמשלם תושב ישראל בשל הלוואה מתושב חוץ)|בצו}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על פיקדון של תושב חוץ)|צו מס הכנסה (פטור ממס על פיקדון של תושב חוץ), התשס״ג–2002}} לפיו ריבית המשולמת על פיקדון במטבע חוץ לתושב חוץ פטורה ממס, בהתקיים התנאים המפורטים {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על פיקדון של תושב חוץ)|בצו}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ)|צו מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ), התשס״ג–2002}} לפיו ריבית המשולמת ליחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה, על פיקדון במטבע חוץ, תהיה פטורה ממס אם התקיימו התנאים המפורטים {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ)|בצו}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוזר על הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ)|צו מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוזר על הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ), התשס״ד–2003}} לפיו ריבית המשולמת לתושב חוזר על פיקדון במטבע חוץ, תהיה פטורה ממס אם התקיימו התנאים המפורטים {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוזר על הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ)|בצו}}.}}

{{ח:סעיף|16א|סמכות להחזיר מס לתושב חוץ|תיקון: תשל״ח־3, תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להורות על החזרת מס, כולו או מקצתו, לאדם שאינו תושב ישראל אם סכום המס שאותו אדם שילם בישראל עולה על הסכום שהותר לו, בגלל תשלום זה, בארץ מושבו הקבוע כזיכוי מן המס שחל באותה ארץ על הכנסתו שהושגה או שנבעה בישראל, גם אם הסכום לא הותר לו או לא ניתן לו כזיכוי בארץ מושבו, בשל הוראות קיזוז הפסדים באותה ארץ.

{{ח:סעיף|16ב|הפרשי הצמדה מסויימים|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״א־6, תשמ״ד־3, תשנ״ה־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לפטור ממס הפרשי הצמדה כולם או חלקם שנוספו לסכום חוב או תביעה מסוגי חובות או תביעות שנקבעו. לענין זה, ”הפרשי הצמדה“ – לרבות ריבית, בסכום כולל שאינו עולה על הסכום שהיה צריך להוסיפו לפי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, אילו היו החוב או התביעה צמודים למדד בתקופה המתאימה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהפרשי שער לחברה ישראלית המוכרת מניות בבורסה מחוץ לישראל)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהפרשי שער לחברה ישראלית המוכרת מניות בבורסה מחוץ לישראל), התשמ״א–1981}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה)|צו מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה), התשמ״ד–1984}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה בהלוואה של בעל שליטה)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה בהלוואה של בעל שליטה), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה בשל יתרה מזכה של בעל שליטה)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה בשל יתרה מזכה של בעל שליטה), התשנ״ח–1998}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת לתושבי חוץ)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת לתושבי חוץ), התשס״ג–2003}}.}}

{{ח:סעיף|16ג|הכנסה ממכירת מים|תיקון: תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי בצו, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לפטור ממס בתנאים שנקבעו בצו הכנסה ממכירת מים של מי שכל עיסוקו בהספקת מים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה ממכירת מים)|צו מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה ממכירת מים), תשל״ט–1979}}.}}

{{ח:סעיף|16ד||תיקון: תש״ן, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16ה||תיקון: תשנ״ב־7, תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ג פרק 2|פרק שני: ניכויים וקיזוזים}}
{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן א|סימן א׳: ניכויי הוצאות}}

{{ח:סעיף|17|הניכויים המותרים|תיקון: תשל״ב}}
{{ח:ת}} לשם בירור הכנסתו החייבת של אדם ינוכו – זולת אם הניכוי הוגבל או לא־הותר על פי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}} – יציאות והוצאות שיצאו כולן בייצור הכנסתו בשנת המס ולשם כך בלבד, לרבות –

{{ח:סעיף*||ריבית והפרשי הצמדה|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ז־2, תשל״ח־5, תשמ״ב־4|עוגן=סעיף 17.1}}
{{ח:תת|(1)|(א)}} סכומים המשתלמים בתור ריבית או הפרשי הצמדה על כסף שלווה, אם נוכח פקיד השומה שהם משתלמים על הון ששימש בהשגת ההכנסה;
{{ח:תתת|(ב)}} נישום התובע ניכוי ריבית או הפרשי הצמדה על פי פסקת משנה (א) בשנה שבה קיבל ריבית או הפרשי הצמדה פטורים ממס על פי {{ח:פנימי|סעיף 9.24|סעיף 9(24)}}, לא יותר לו לניכוי סכום השווה לסכום הריבית והפרשי ההצמדה הפטורים כאמור, למעט הגבוה משני אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} סכום שקיבל בשל מס יתר ששילם משום שפקיד השומה דרש ממנו לשלמו או שנוכה ממנו במקור;
{{ח:תתתת|(2)}} סכום שקיבל בשל אותו חלק ממס היתר שאינו עולה על 15% מהמס המגיע ממנו על פי שומתו העצמית;

{{ח:סעיף*||דמי שכירות|עוגן=סעיף 17.2}}
{{ח:תת|(2)}} דמי שכירות ששילם שוכר קרקע או בנין שהיו תפוסים בידו לשם השגת ההכנסה;

{{ח:סעיף*||תיקונים|עוגן=סעיף 17.3}}
{{ח:תת|(3)}} סכומים שהוצאו לתיקונים של חֲצֵרים, מוּצָבָה או מכונות, ששימשו בהשגת ההכנסה, וכן לחידושם, לתיקונם, או לשינויים של כלי מלאכה, כלי שָרת או חפצים ששימשו כאמור;

{{ח:סעיף*||חובות רעים|עוגן=סעיף 17.4}}
{{ח:תת|(4)}} חובות רעים שנתהוו בעסק או במשלח־יד והוכח להנחת דעתו של פקיד השומה, שהחובות נעשו רעים בשנת המס, וכן חובות מסופקים במידה שנאמדו, להנחת דעתו של הפקיד, כחובות שנעשו רעים בשנת המס, אף אם זמן פרעונם של החובות הרעים או המסופקים חל לפני תחילתה של שנת המס; אלא שכספים שנגבו בשנת המס לחשבון סכומים שנמחקו או שנוכו לפני כן בשל חובות רעים או מסופקים, ינהגו בהם לענין פקודה זו כמו בתקבוליו של העסק או משלח־היד לאותה שנה;

{{ח:סעיף*||תשלומי מעביד לקופת גמל|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ח־5, תשס״ה־6, תשס״ה־10|עוגן=סעיף 17.5}}
{{ח:תת|(5)}} סכומים ששילם מעביד – בתנאים ובשיעורים שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, בתור השתתפות שנתית סדירה לקופת גמל, וכן סכומים בשיעורים ובתנאים כאמור אך בשינויים המחוייבים על פי הענין ששילם מעביד למדינה, לרשות מקומית או לגוף אחר שקבע שר האוצר לענין זה, לשם שמירת זכות הפנסיה של עובדו, וכן כל סכום או חלק ממנו ששילם מעביד – באישור המנהל – לקופת גמל כאמור או למוסד או לגוף כאמור שלא בתור השתתפות שנתית סדירה;

{{ח:סעיף*||תשלומים לקרן השתלמות לעצמאים|תיקון: תשנ״ו, תשס״ה־10, תשע״ז־3|עוגן=סעיף 17.5א}}
{{ח:תת|(5א)}} סכומים ששילם יחיד לקרן השתלמות לעצמאים לא יעלו על 4.5% מהכנסתו הקובעת; לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה קובעת“ – הכנסתו החייבת של היחיד מעסק או ממשלח יד, לפני הניכוי לפי פסקה זו, ועד לסכום של 156,000 שקלים חדשים בשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1995; בשנת 2022, 270,000 ש״ח; בשנת 2023, 283,905 ש״ח; בשנים 2024–2027, 293,397 ש״ח)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרן השתלמות לעצמאים“ – קרן השתלמות המיועדת ליחיד שיש לו הכנסה מעסק או ממשלח יד;

{{ח:סעיף*||נזקי טבע|עוגן=סעיף 17.6}}
{{ח:תת|(6)}} הוצאות בנקיטת אמצעים למניעת סחף־קרקע ונגד שטפונות ופגעי טבע אחרים שייקבעו;

{{ח:סעיף*||התקפות מהאויר|עוגן=סעיף 17.7}}
{{ח:תת|(7)}} הוצאות בנקיטת אמצעי זהירות מפני התקפות מן האויר;

{{ח:סעיף*||פחת|עוגן=סעיף 17.8}}
{{ח:תת|(8)}} ניכוי בעד פחת כאמור {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ב|בסימן ב׳}};

{{ח:סעיף*||הטבות באגודה שיתופית|תיקון: תשס״ה־4|עוגן=סעיף 17.9}}
{{ח:תת|(9)}} סכומים שאגודה שיתופית החזירה לחבריה בתור הטבה שנתית, לפי יחס עסקאותיה עם כל חבר, ובלבד –
{{ח:תתת|(א)}} שלא יותר ניכוי בסכום העולה על אותו חלק מהכנסתה החייבת לפני החזרת ההטבה, שיחסו לכלל הכנסתה החייבת הוא כיחס סכום עסקאותיה עם חבריה לסך־כל עסקאותיה;
{{ח:תתת|(ב)}} שההטבה ניתנה לחברים תוך תשעה חדשים מתום שנת החשבון שאליה היא מתייחסת או במועד מאוחר יותר שקבעו המנהל;
{{ח:תתת|(ג)}} שההטבות ייחשבו כאילו נתקבלו על ידי החברים ביום תום שנת החשבון שאליה הן מתייחסות;

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ב־3|עוגן=סעיף 17.10}}
{{ח:תת|(10)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}

{{ח:סעיף*||הוצאות הכרוכות בתשלום המס|תיקון: תשל״ה־2|עוגן=סעיף 17.11}}
{{ח:תת|(11)|(א)}} הוצאות בקשר להכנת הדו״חות והטיפול בקשר למס בכל הליכי שומה וערעור, אולם אם קבעו בית משפט או ועדה לקבילות פנקסים שהיה בערעור או בערר משום הטרדה ולא היה צידוק סביר להגשתם לא יותרו הוצאות משפטיות הכרוכות בהם; נפסקו הוצאות משפטיות לטובת הנישום, יופחת סכום ההוצאות שנפסק מסכום ההוצאות שתבע;
{{ח:תתת|(ב)}} הוצאות כאמור בפסקה זו לא יותרו בקשר להכנסות מעסק או משלח יד שלגביהם לא נוהלו פנקסי חשבונות או אם הדו״ח לא בוסס על פנקסי חשבונות;

{{ח:סעיף*||דמי שכירות שמשלם יחיד שעבר זמנית|תיקון: תשל״ז, תשמ״א־5|עוגן=סעיף 17.12}}
{{ח:תת|(12)}} דמי שכירות ששילם יחיד בעד דירה ששכר בישראל ושאליה עבר לגור לרגל עבודתו או עיסוקו, במשך חמש שנים מיום שעבר לגור בדירה האמורה; דמי שכירות אלה יותרו לניכוי מדמי השכירות שהוא מקבל בשל השכרת דירת הקבע שלו באותה תקופה;

{{ח:סעיף*||דמי לינה או שכירות באיזור פיתוח|תיקון: תשל״ז|עוגן=סעיף 17.13}}
{{ח:תת|(13)|(א)}} סכומים ששילם נישום בעד לינה או שכירת דירה באזור שנקבע כשטח פיתוח על פי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}}, אשר בו עובד הנישום דרך קבע אך אינו גר בו עם משפחתו שעמה היה גר אילולא עבד שם;
{{ח:תתת|(ב)}} שר האוצר רשאי לקבוע את תקרת הסכום שיותר לניכוי על פי פסקת משנה (א) ואת תקופת הניכוי;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויים בשל דמי לינה או שכירת דירה באיזור פיתוח)|תקנות מס הכנסה (ניכויים בשל דמי לינה או שכירת דירה באיזור פיתוח), תשל״ז–1977}} לפיהן סכומי הניכוי בעד לינה או שכירת דירה לא יעלו – (1) בעד הוצאות לינה ללילה – על סכום שמשרד התיירות קבע למלון בעל שלושה כוכבים לרבות המסים החלים על לינה זו; (2) בעד שכירת דירה – על סכום של 100,000 שקלים לכל חודש בשנת המס (נקוב לשנת 1985; בשנת 2022, 1,830 ש״ח; בשנת 2023, 1,930 ש״ח; בשנים 2024–2027, 1,990 ש״ח).}}

{{ח:סעיף*||ניכויים אחרים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ז|עוגן=סעיף 17.14}}
{{ח:תת|(14)}} ניכויים אחרים שייקבעו בתקנות לפי פקודה זו;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי התחלתי בעד קופות רושמות)|תקנות מס הכנסה (ניכוי התחלתי בעד קופות רושמות), תשל״ה–1975}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי לימאים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי לימאים), תשל״ח–1978}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שהייה לתושב חוץ)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שהייה לתושב חוץ), תשל״ט–1979}}.}}

{{ח:סעיף*||{{ח:הערה|היטל רווחי נפט}}|תיקון: תשע״א־7, תשע״ו־3|עוגן=סעיף 17.15}}
{{ח:תת|(15)}} היטל רווחי נפט או היטל רווחי יתר, ששולם לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע|חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע, התשע״א–2011}}, על ידי מי שחב בו לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע|אותו חוק}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסת בעלי זכויות נפט)|תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסת בעלי זכויות נפט), תשט״ז–1956}}.}}

{{ח:סעיף|18|סייגים לניכוי הוצאות מסויימות|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ב־4, תשמ״ד־5, תשמ״ה־2, תשמ״ה־3, תשמ״ו־7, תשמ״ז־2, תשס״ה־10, תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} מענק פרישה, דמי חופשה, דמי הבראה, דמי חגים, דמי מחלה והוצאות אחרות כיוצא באלה – ניכויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} יותר רק בשנת המס שבה שולמו לזכאי להם או לקופת גמל, ובלבד שתשלומים כאמור ששולמו לקופת גמל לגבי החודש האחרון של שנת המס, יראו כאילו שולמו בתוך שנת המס אם שולמו לה תוך חודש מתום שנת המס.
{{ח:תת|(ב)}} הכנסת עבודה, דמי ניהול, הפרשי הצמדה או ריבית, או תשלומים אחרים, שמשלמת חברה שהיא בשליטתם של לא יותר מחמישה בני אדם כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}} לאחד מחבריה שהוא בעל שליטה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}} – ניכוים לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} בשנת מס מסויימת יותר אם שולמו לו באותה שנת מס או שהוא כלל אותם בדו״ח על הכנסותיו לאותה שנת מס והמס עליהם נוכה לפי תקנות הניכויים ממשכורת לא יאוחר משלושה חדשים לאחר תום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת, לפי הענין, והועבר לפקיד השומה בתוך 7 ימים מיום הניכוי בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מתום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת ועד מועד הניכוי.
{{ח:תת|(ב1)}} שר האוצר רשאי לקבוע, באישור ועדת הכספים של הכנסת, שהוראות סעיף קטן (ב) לא יחולו על סוגי תשלומים המהווים הכנסה פטורה בידי בעל שליטה, ורשאי הוא באישור כאמור להתנות את קביעתו בתנאים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה בשל יתרה מזכה של בעל שליטה)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הפרשי הצמדה בשל יתרה מזכה של בעל שליטה), התשנ״ח–1998}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} כללה הכנסתו של אדם הכנסה שלגביה נקבע שיעור מס מיוחד או שהיא פטורה ממס (להלן – הכנסה מועדפת), ההוצאות שבהן עמד אותו אדם לשם השגת ההכנסה המועדפת יותרו לניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} רק כנגד הכנסה זו; לא ניתן לקבוע את ההוצאות כאמור, ינוכה כנגד ההכנסה המועדפת חלק יחסי מן ההוצאות שבהן עמד בייצור כלל הכנסתו, כיחס ההכנסה המועדפת לכלל הכנסתו; אך רשאי שר האוצר להורות על אופן חלוקה אחר של ההוצאות אם ראה לעשות כן לפי הנסיבות.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בסעיף זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יחידת עבודה“ –
{{ח:תתתתת|(1)}} מבנה שמשך בנייתו עולה על שנה כולל מרכיביו שמשך ביצועם כאמור ולרבות עבודות כאמור בפסקה (2) המהוות חלק ממנו, ואם הוא נכס הון – כשטרם החל לשמש בייצור הכנסה במחצית הראשונה של שנת המס או תקופת השומה המיוחדת, והכל בין שההכנסה ממכירתו היא הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} ובין שהיא ריווח הון או שבח;
{{ח:תתתתת|(2)}} עבודות חפירה, ביוב, סלילת כבישים או דרכים, ועבודות עפר – שמשך ביצועם עולה על שנה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות ריבית“ – ריבית והפרשי הצמדה המותרים בניכוי על פי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} וכן ריבית והפרשי הצמדה בשל הון ששימש לבנייה או לרכישה של נכס הון, בניכוי הכנסה מריבית והפרשי הצמדה על הלוואות שניתנו למוסד כספי, למדינה, לרשות מקומית, לחברה ממשלתית, לחברת בת ממשלתית, או לאדם אחר שקבע שר האוצר;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות אחרות“ – הכנסות שלא מאחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} מכירת יחידת עבודה;
{{ח:תתתתת|(2)}} מכירת קרקע;
{{ח:תתתתת|(3)}} ריבית והפרשי הצמדה על הלוואות שניתנו למוסד כספי, למדינה, לרשות מקומית, לחברה ממשלתית, לחברת בת ממשלתית, או לאדם אחר שקבע שר האוצר;
{{ח:תתתתת|(4)|(א)}} בתקופת תחולתו של {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה)|חוק מיסוי בתנאי אינפלציה}} – מכירת נכס הון שאיננו ניירות ערך נסחרים בלתי מוגנים כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה)|בחוק האמור}};
{{ח:תתתתתת|(ב)}} בתקופת תחולתו של {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}} – מכירת נכס קבוע כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|בחוק האמור}};
{{ח:תתתתתת|(ג)}} בתקופה שלאחר תחולתו של {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}} – מכירת נכס כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 104|בסעיף 104}};
{{ח:תתתתת}} ובלבד שלגבי הכנסה מניירות ערך כאמור בפסקה זו, יובא בחשבון ההכנסות האחרות רק סכום שינוי הערך שלהם או הריווח מהם, לפי הענין;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מוסד כספי“ –
{{ח:תתתתת|(1)}} חברה או אגודה שיתופית העוסקת בקבלת פקדונות כספיים בחשבונות עובר ושב על מנת לשלם מהם בשיק לפי דרישה;
{{ח:תתתתת|(2)}} חברה המשתמשת כדין במלה ”בנק“ כחלק משמה, למעט חברה ששמה מאזכר חברה או אגודה שיתופית שפסקה (1) חלה עליה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות הנהלה וכלליות“ – כל הוצאה שאיננה בגדר הוצאות ריבית והנישום איננו נוהג ליחסה במישרין ליחידת עבודה, לקרקע או להכנסות אחרות.
{{ח:תתת|(2)}} נישום שעיסוקו הוא בנייה של יחידות עבודה, שבשנת מס פלונית היו לו או שהיו בביצועו יחידות עבודה או קרקע שהיא מלאי עסקי, ייזקפו הוצאות ההנהלה וכלליות והוצאות ריבית שהיו לו באותה שנת מס לכל יחידת עבודה או קרקע כאמור, כלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} לכל יחידת עבודה ייזקף חלק יחסי מהוצאות הנהלה וכלליות, שהוא כיחס שבין סכום ההוצאות שהוציא הנישום בשנת המס לביצוע אותה יחידת עבודה, לבין סך כל ההוצאות שהוציא באותה שנת מס לביצוע כל יחידות העבודה בתוספת סכום ההכנסות האחרות שהיו לו בשנת המס;
{{ח:תתתת|(ב)|(1)}} לכל יחידת עבודה או קרקע ייזקף חלק יחסי מהוצאות הריבית, שהוא כיחס שבין סך כל ההוצאות המצטברות שהוציא הנישום עד תום שנת המס לביצוע אותה יחידת עבודה או לרכישת אותה קרקע, לבין סך כל ההוצאות המצטברות שהוציא עד תום שנת המס לביצוע כל יחידות העבודה ולרכישת כל הקרקעות בתוספת סכום ההכנסות האחרות שהיו לו בשנת המס; לענין זה, ”הוצאות לביצוע יחידת עבודה ולרכישת קרקע“ – לרבות הוצאות שיש לזקפן ליחידת עבודה ולקרקע על פי סעיף זה, עד תום שנת המס הקודמת;
{{ח:תתתתת|(2)}} יתרת הוצאות ריבית שלא נזקפה כאמור בפסקה (1) תותר בניכוי כך שחלק ממנה, שהוא כיחס שבין הכנסה מועדפת כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ג)}} לסך כל ההכנסות האחרות ייוחס להכנסה המועדפת כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} הכנסה של תושב חוץ שיש לנכות ממנה מס על פי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיפים 164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|או 170}} – ניכויה לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} בשנת המס שאליה היא מתייחסת יותר רק אם שולמה בה או שהמס עליה נוכה לא יאוחר משלושה חדשים לאחר תום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת, והועבר לפקיד השומה תוך 7 ימים מיום הניכוי בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מתום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת ועד מועד הניכוי.

{{ח:סעיף|19||תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ה־2, תשל״ו, תשל״ז, תשל״ח־5, תש״ם־2, תשמ״א־11, תשמ״ב־3, תשמ״ד־5, תשמ״ז, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|20|סמכות לקבוע כללים בדבר ניכויים מסויימים|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תשמ״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע כללים בדבר ניכוי של סכומים כמפורט להלן, כולם או מקצתם, משך תקופתו ושיעורו השנתי:
{{ח:תתת|(1)}} סכומים ששילם בעלו של בנין המושכר כולו או חלקו בשכירות מוגנת בשל פינוי דייר מוגן, או כהשתתפות בבניית המדרכה או הכביש שליד הבנין או הניקוז הקשור לבנין וכיוצא באלה;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (תוספת פחת לבנינים מושכרים בשכירות מוגנת)|כללי מס הכנסה (תוספת פחת לבנינים מושכרים בשכירות מוגנת), תשל״ח–1977}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (נכויים מסויימים לבעלי בתים המושכרים בשכירות מוגנת)|כללי מס הכנסה (נכויים מסויימים לבעלי בתים המושכרים בשכירות מוגנת), תשל״ח–1977}}.}}
{{ח:תתת|(2)}} סכומים ששילם חוכר מקרקעין בשל החכירה או בשל השקעה במקרקעין החכורים או בקשר אליהם;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (ניכוי דמי חכירה)|כללי מס הכנסה (ניכוי דמי חכירה), תשל״ח–1977}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניכוי הוצאות להתאמת מושכר)|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניכוי הוצאות להתאמת מושכר), התשנ״ח–1998}}.}}
{{ח:תתת|(3)}} סכומים שהוציא נישום לצורך שינטוע;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שינטוע)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שינטוע), התשמ״ד–1984}}.}}
{{ח:תתת|(4)}} הוצאות הוניות אחרות.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות חיבור למרשמי מחשב)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות חיבור למרשמי מחשב), התשמ״ט–1989}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויים מיוחדים למשתמש בציוד בשכר מכר)|תקנות מס הכנסה (ניכויים מיוחדים למשתמש בציוד בשכר מכר), התשמ״ט–1989}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט ישראלי) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט ישראלי) (הוראת שעה), התש״ע–2009}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע כללים –
{{ח:תתת|(1)}} בדבר מתן תוספת פחת בשל בנין המושכר כולו או חלקו בשכירות מוגנת, שיעורה ומשך תקופת נתינתה;
{{ח:תתת|(2)}} בדבר הפחתת היתרה הבלתי מופחתת של מטע שנעקר, כולו או חלקו, אם בעלו נטע מטע אחר לפני או אחרי העקירה, ובדבר דינה של ההפחתה לקביעת המחיר המקורי לענין פחת ולענין ריווח הון של המטע החדש.

{{ח:סעיף|20א|ניכויים לחקירות מדעיות|תיקון: תשל״ח־3, תשמ״א־10, תשמ״ד, תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} בקביעת הכנסתו החייבת של אדם, שהוציא הוצאות, כולל הוצאות הון, למחקר מדעי בתחומי התעשיה, החקלאות, התחבורה או האנרגיה שאושר לענין זה בידי מי שהסמיך השר הממונה על המשרד שבתחום פעולתו נוגע המחקר, יותר לו ניכוין מכלל הכנסתו בשנת המס שבה שולמו ובלבד שנתקיימה אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} המחקר מבוצע בידי בעל מפעל שהוא בתחום הענפים האמורים או בהזמנתו לשם פיתוחו או קידומו של מפעלו;
{{ח:תתתת|(ב)}} ההוצאות הן של מבצע המחקר שאיננו בעל מפעל בתחומים האמורים, או שהן מהוות השתתפות במימון מחקר שמבצע אדם אחר תמורת זכות בפרי תוצאותיו של המחקר שהיא סבירה ביחס להשתתפותו בהוצאות המחקר, והכל כאשר המדינה משתתפת במימון המחקר על ידי מענק; ”מענק“, לענין זה – לרבות הלוואה מסוג שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת ובלבד שהוצאות המהוות השתתפות כאמור יותרו בניכוי כך: בשנת המס שבה שולמו ההוצאות – חלק יחסי מהן כיחס מספר החדשים שנותרו מהחודש שלאחר החודש שבו שולמו ועד לתום שנת המס, מחולק ב־12, והיתרה – בשנת המס שלאחריה; ולענין חישוב החלק היחסי כאמור, יראו התחייבות מראש לשלם הוצאות בשנים עשר תשלומים חדשיים שווים כהוצאות ששולמו כולן עם התשלום הראשון;
{{ח:תתת|(1א)}} משתתף במימון מחקר שמבצע אדם אחר כאמור בפסקה (1)(ב) רשאי לקזז את המס שנחסך כנגד המס המנוכה במקור מהכנסת עבודה או כנגד מקדמות שהוא חייב בהן על פי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}} החל מהחודש שלאחר החודש שבו שילם את ההוצאות; נותרה לגבי שנת מס פלונית יתרה לקיזוז, יותר הקיזוז עם הגשת הדו״ח לאותה שנה; לענין זה, ”המס שנחסך“ – סכום המס שהנישום הופטר מתשלומו בשל הניכוי על פי פסקה (1), ואולם לענין קיזוז כנגד מקדמות בלבד, יחושב המס שנחסך לפי שיעור מס של 55% – לגבי נישום שהוא יחיד, ולפי שיעור המס הממוצע לשנת המס הקודמת – לגבי נישום שהוא חבר־בני־אדם;
{{ח:תתת|(1ב)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 190א|סעיף 190א}}, דין קיזוז כנגד הניכוי במקור או המקדמות על פי פסקה (1א) כדין קיזוז סכום שנוכה במקור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 177|בסעיף 177}};
{{ח:תתת|(1ג)}} אם מבצע מחקר שאישר מי שהוסמך כאמור בפסקה (1) לאשרו גייס ממשקיעים במחקר ופיתוח סכומים שביחד עם הסכום שהוא עצמו משקיע במחקר האמור עולים על הסכום שהוציא לביצוע אותו מחקר, יראו את הסכום העודף על הסכום שהוציא, כהכנסה חייבת בידו, ששיעור המס החל עליה הוא 100%, ללא זכות לפטור, לניכוי או לקיזוז כלשהם, ומועד תשלומו, לענין קביעת ריבית והפרשי הצמדה על פי {{ח:פנימי|סעיף 159א|סעיף 159א}}, הוא היום שבו נוצר הסכום העודף; שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבע כללים לחישוב הסכום העודף והיום שבו נוצר;
{{ח:תתת|(2)}} הוצאות הון למחקרים מדעיים שהוציא אדם לקידום או לפיתוח של מפעלו, שפסקה (1) איננה חלה עליהן, יותר ניכוין בשלושה שיעורים שנתיים שווים החל בשנת המס שבה שולמו;
{{ח:תתת|(3)}} סכום מענק כאמור בפסקה (1)(ב) שנתנה המדינה לצורך מימון מחקר מדעי יופחת מסכום ההוצאות שניכוין הותר על פי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יותר לניכוי לפי סעיף קטן (א) כל סכום של הוצאה שהושקעה בנכס שיש עליו ניכוי פחת לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}.

{{ח:סעיף|20א1|תקרה כוללת לניכוי בשל מחקר ופיתוח|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} הסכום שיותר בניכוי בשל השתתפות במימון מחקר ופיתוח שמבצע אדם אחר, לפי {{ח:פנימי|סעיף 20א|סעיף 20א(א)}} ולפי כל דין אחר, לא יעלה על 40% מהכנסתו החייבת של הנישום בשנת המס שבה שולמו ההוצאות.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי סכומי השתתפות של חברת אחזקה תעשייתית בחברה שבשליטתה; לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברת אחזקה תעשייתית“ – חברה שלפחות 80% מנכסיה במשך כל שנת המס – למעט נכסים שמקורם מכספים שנתקבלו מהנפקה בבורסה בחוץ לארץ עד תום שנה ממועד ההנפקה – מושקע בהון מניות של חברה תעשייתית, או בהלוואות לשלוש שנים לפחות שנתנה לחברה תעשייתית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברה תעשייתית“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|בחוק עידוד התעשיה (מסים), התשכ״ט–1969}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25}}.

{{ח:סעיף|20א2|ניכוי בשל מחקר ופיתוח – תוספת לבסיס המקדמות|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:ת}} סכום המס שהנישום הופטר מתשלומו בשל הניכוי עקב השתתפות במימון מחקר ופיתוח שמבצע אדם אחר, לפי {{ח:פנימי|סעיף 20א|סעיף 20א(א)}} ולפי כל דין אחר, ייווסף לסכום המס המהווה בסיס לקביעת מקדמות על פי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}}.

{{ח:סעיף|20א3||תיקון: תשמ״ד, תשמ״ד־10}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|20ב|ניכוי בשל מזונות לתושב חוץ|תיקון: תשמ״א־10}}
{{ח:ת}} בקביעת הכנסתו החייבת של יחיד תושב ישראל ששילם מזונות לתושב חוץ על פי פסק דין של רשות שיפוטית מוסמכת בחוץ לארץ שניתן בעת היות המשלם גם הוא תושב חוץ, יותר לו ניכוי של חלק מסכום המזונות ששילם, העולה על סכום שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת ואינו עולה על סכום עליון שנקבע כאמור.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הסכום העליון והסכום התחתון לניכוי לפי {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת סכום הניכוי בעד תשלום מזונות לתושב חוץ)|תקנות מס הכנסה (קביעת סכום הניכוי בעד תשלום מזונות לתושב חוץ), התשמ״ב–1982}}: בשנת 2022, סכום מזערי 6,010 ש״ח לחודש, סכום מרבי 12,020 ש״ח לחודש; בשנת 2023, סכום מזערי 6,290 ש״ח לחודש, סכום מרבי 12,570 ש״ח לחודש; בשנת 2024, סכום מזערי 6,460 ש״ח לחודש, סכום מרבי 12,920 ש״ח לחודש.}}

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: ניכויי פחת}}

{{ח:סעיף|21|פחת נכסים|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ז, תשל״ח־5, תשמ״א־7, תשמ״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} יותר ניכוי בעד פחת של בנין, מכונות, מוצבה, רהיטים או נכסים אחרים שבבעלותו של הנישום והמשמשים לצרכי ייצור הכנסתו, לרבות אינוונטר חי ודומם בחקלאות ולרבות נטיעות; סכום הפחת יחושב לפי אחוזים – שייקבעו באישור ועדת הכספים של הכנסת לכל מקרה או לכל סוג של מקרים – מן המחיר המקורי שעלה לנישום, למעט מחיר הקרקע שעליה הוקם הבנין או ניטעו הנטיעות, הכל לפי הענין, ובלבד שהפרטים שנקבעו הומצאו כהלכה; לענין סעיף זה דין חכירת מקרקעין לתקופה של 49 שנים או יותר, כדין בעלות בהם; וכן יראו כבעל נכס מי שעל אף שהסב אותו הוא חייב עליו במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 83|סעיפים 83}} {{ח:פנימי|סעיף 84|או 84}}, ומי שהעביר את הנכס אך השאיר לעצמו את הזכות ליהנות מפירותיו, ובלבד שהפחת שיותר לו יהיה הפחת שהיה מותר לו אילולא ההסבה או ההעברה כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} נתקבל מענק בשל רכישת נכס, שבעדו זכאים לניכוי פחת על פי סעיף קטן (א), או שנמחל או שומט חוב שמקורו בהלוואה לרכישת נכס כאמור תוך חמש שנים משנת קבלתה, או שולם מס ערך מוסף בשל רכישת נכס והנישום ניכה את המס כמס תשומות לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף, תשל״ו–1975}}, יהיה המחיר המקורי של הנכס הן לענין זה והן לענין {{ח:פנימי|סעיף 88|סעיף 88}} מחירו כאמור פחות סכום המענק, החוב או מס התשומות, לפי הענין; הוראה זו לא תחול על סכום שחוייב במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 3.ב|סעיף 3(ב)(2)}}.
{{ח:תת|(ג)}} מי שהוציא הוצאות לצורך מילוי הוראות שניתנו לו להתקנת סידורים מיוחדים לנכים בבנין ציבורי לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה#סעיף 158ג|סעיף 158ג לחוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}}, יותר לו ניכוי ההוצאות האמורות בעד פחת בשיעור של 161⁄2% לשנה; הוראה זו לא תחול על מי שהוציא הוצאות כאמור בבנין שבנייתו נסתיימה אחרי כ״ה באדר ב׳ התשמ״א (31 במרס 1981).
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כי לגבי דירה שהיתה מושכרת למגורים בשנת מס פלונית ושבעליה אינו זכאי בשלה להטבות לפי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#פרק 7-1|פרק שביעי 1 לחוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}}, יותר ניכוי פחת המחושב בשיעור משווי הדירה, ורשאי הוא, באישור כאמור, לקבוע כללים לחישוב שווי הדירה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|תקנות מס הכנסה (פחת), 1941}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויי פחת לגבי בנינים, מכונות וציוד)|תקנות מס הכנסה (ניכויי פחת לגבי בנינים, מכונות וציוד), תש״ך–1960}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (שיעורי פחת)|תקנות מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (שיעורי פחת), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעור פחת לדירה מושכרת למגורים)|תקנות מס הכנסה (שיעור פחת לדירה מושכרת למגורים), התשמ״ט–1989}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעור פחת לאניות)|תקנות מס הכנסה (שיעור פחת לאניות), התשס״א–2001}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לנכס שנרכש בתקופה הקובעת)|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לנכס שנרכש בתקופה הקובעת), התשס״ג–2002}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעור פחת למוניטין)|תקנות מס הכנסה (שיעור פחת למוניטין), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לציוד שנרכש בתקופה הקובעת)|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לציוד שנרכש בתקופה הקובעת), התשס״ו–2005}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לציוד המשמש בפעילות מזכה) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לציוד המשמש בפעילות מזכה) (הוראת שעה), התשס״ח–2008}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ בתקופת ההתמודדות עם נגיף הקורונה) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ בתקופת ההתמודדות עם נגיף הקורונה) (הוראת שעה), התשפ״א–2020}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לציוד ששימש בעסק שניזוק ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי בחודש מאי 2021) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (פחת מואץ לציוד ששימש בעסק שניזוק ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי–ערבי בחודש מאי 2021) (הוראת שעה), התשפ״א–2021}}.}}

{{ח:סעיף|22|זקיפת פחת משנה לשנה}}
{{ח:ת}} אם בשנת מס פלונית אי אפשר היה לנכות את הפחת, כולו או מקצתו, משום שלא היתה אותה שנה מן המקור שעליו נדרש הפחת כל הכנסה או שהיתה הכנסה קטנה מן הסכום שמותר לנכותו כאמור, יראו את הסכום שלא נוכה כהפסד לענין {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}}; הוראה זו לא תחול אם המקור שעליו נדרש הפחת אינו עסק או משלח־יד, ובמקרה זה יראו את הסכום שלא נוכה כהפסד הניתן לקיזוז בשנים הבאות בזו אחר זו, כנגד אותו מקור בלבד.

{{ח:סעיף|23|סייג לניכויי פחת|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} סך כל ניכויי פחת שהותרו לפי הפקודה, ביחד עם סך כל הבלאי בתקופה שלפני תחילת התאריך שבו הותר הפחת על פי פקודה זו, כשהוא מחושב לפי השיעורים שנקבעו, לא יעלה על המחיר המקורי שעלו לנישום הנכסים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 21|בסעיף 21}}, למעט מחיר הקרקע שעליה הוקם הבנין או ניטעו הנטיעות, הכל לפי הענין; ואולם לענין המחיר המקורי של מטע הדרים, לא יובאו בחשבון ניכויי הפחת והבלאי בתקופה שקדמה לשנת 1950.

{{ח:סעיף|24|פחת בהעברת נכס שאין עמה העברת שליטה|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ב־4, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} הועבר נכס בר־פחת מאדם לאדם, ונוכח המנהל והחליט, שהשליטה במועבר נשארה לאותו אדם שבידו היתה לפני המועד הקובע, יהיה סכום הפחת שמקבל ההעברה זכאי לנכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיפים 21–23}} כסכום שהמעביר היה זכאי לנכותו אילולא העביר; ואם היתה ההעברה לפני אחד באפריל 1946, ומקבל ההעברה ניכה פחת לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיפים 21–23}} בסכום העולה על הסכום שהיה זכאי לנכותו לפי הוראות סעיף זה – לא יראו את העודף כאילו נוכה שלא כדין, אבל הוא יבוא בחשבון בשעת חישוב סך כל סכומי הפחת המותרים לפי {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23}}.
{{ח:תת|(א1)}} נמכר נכס בר פחת והמוכר רכשו מחדש, יהיה סכום הפחת שהמוכר זכאי לנכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיפים 21 עד 23}} לאחר הרכישה החוזרת בסכום שהיה זכאי לנכותו אילולא מכרו.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) יחול על העברת נכסים מאת שני בני־אדם או יותר לאדם אחר, כשם שהוא חל על העברה כזו מאדם אחד לאחר, אם נוכח המנהל והחליט, שהשליטה במועבר נשארה בכללותה לאותם בני־אדם שבידי כל אחד מהם לחוד היתה בחלק מן המועבר לפני המועד הקובע.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה לא יחולו אם ההעברה נתחייבה במס רווחי הון לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}, או כשריווח ההון קוזז כנגד הפסד, ובלבד שסכום השווה לסכום אינפלציוני כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} ששולם עליו מס בשיעור של 10% יופחת מהמחיר המקורי; ההפחתה תובא בחשבון גם לענין {{ח:פנימי|סעיף 88|הגדרת ”מחיר מקורי“ בסעיף 88}}.
{{ח:תת|(ד)}} על החלטת המנהל לפי סעיף זה ניתן לערער לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|הסעיפים 153–158}}.

{{ח:סעיף|25|שליטה מהי|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:ת}} ”שליטה“{{ח:הערה|,}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}} – שליטה ישירה או עקיפה או היכולת לשלוט או הזכות לרכוש שליטה כאמור, ובמיוחד – אך בלי לגרוע מן הכלל האמור –
{{ח:תת|(1)}} כשהשליטה היא מכוח מניות – החזקת מרבית הון המניות, או מרבית הון המניות שהוצא, או מרבית כוח ההצבעה, או הזכות להחזיק באלה או לרכשם, וכן הזכות לקבלת מרבית הרווחים, או למנות מרבית המנהלים, או הזכות לרכוש זכות כאמור;
{{ח:תת|(2)}} כשהשליטה היא בדרך אחרת – הזכות למרבית ההון, למרבית הרווחים, למרבית כוח ההצבעה או למנות מרבית המנהלים או הזכות לרכוש זכות כאמור.

{{ח:סעיף|26|בעל השליטה מיהו|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} כשבאים לקבוע אם השליטה לענין {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}} היא בידי אדם פלוני או היתה בידיו, יראו את קרובו, כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)}}, כאילו הוא אותו אדם עצמו.
{{ח:תת|(ב)}} אם ביום מן הימים תוך 3 שנים לאחר ההעברה נמצאת השליטה במועבר שוב בידי המעביר, יראו כאילו נשארה בידיו מלכתחילה.

{{ח:סעיף|26א|המועד הקובע מהו|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:ת}} ”המועד הקובע“, לענין {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}} – מועד ההעברה של עסק או נכס או מועד עשיית העסקה שההעברה האמורה היא חלק ממנה או מחוברת אליה, או המועד שבו נעשתה הראשונה שבעסקאות שההעברה האמורה היא חלק מהן או מחוברת אליהן, הכל לפי הענין.

{{ח:סעיף|27|ניכוי בעד חילוף מכונות וציוד}}
{{ח:תת|(א)}} אדם העוסק בעסק או במשלח־יד כלשהם, שהוציא בשנת מס פלונית סכום פלוני לחילוף מכונות וציוד המשמשים או ששימשו באותו עסק או משלח־יד, יותר לו, לצורך בירור הכנסתו החייבת, ניכוי בסכום השווה להוצאות שהוציא לרכישת המכונות והציוד הישנים פחות סך כל הפחת שניכה בעד אותם המכונות והציוד והסכום שקיבל במכירתם, או השווה לסכום שהוציא על המכונות והציוד החדשים, הכל לפי הסכום הקטן יותר; נוכה סכום לפי סעיף קטן זה, יוקטן בסכום זה כל הפסד שניתן לקזזו לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}} בשל מכירת המכונות והציוד הישנים.
{{ח:תת|(ב)}} סעיף קטן (א) לא יחול על רכב מנועי פרטי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}}.

{{ח:סעיף|27א|ניכוי בעד פחת בחילוף מקרקעין ובפינוי ובינוי|תיקון: תשס״ה־7}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה תהא לכל מונח המשמעות הנודעת לו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, אלא אם כן נאמר במפורש אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} בחילוף זכות במקרקעין, לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#פרק 5-3|פרק חמישי 3 לחוק מיסוי מקרקעין}}, יחולו לענין ניכוי בעד פחת וכן לענין ניכוי נוסף בשל פחת או הפחתה כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 3|בסעיף 3 לחוק תיאומים בשל אינפלציה}}, הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המחיר המקורי של הזכות החלופית יהיה אחד מאלה, לפי הענין:
{{ח:תתתת|(א)}} היה שווי הזכות החלופית המתואם בגובה שווי המכירה של הזכות הנמכרת – יתרת המחיר המקורי של הזכות הנמכרת;
{{ח:תתתת|(ב)}} פחת שווי הזכות החלופית המתואם משווי המכירה של הזכות הנמכרת – יתרת המחיר המקורי של הזכות הנמכרת הפטורה;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (ב) יחולו, בשינויים המחויבים, גם לענין מכירה ליזם של יחידה אחרת במתחם, שתמורתה התקבלה יחידה אחרת כאמור {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#פרק 5-4|בפרק חמישי 4 לחוק מיסוי מקרקעין}}, עד גובה תקרת השווי;
{{ח:תתת|(2)}} המחיר המקורי של חלק הזכות החלופית יהיה יתרת המחיר המקורי של הזכות הנמכרת;
{{ח:תתת|(3)}} המחיר המקורי של הזכות החלופית הנוספת יהיה – שוויה ביום רכישתה;
{{ח:תתת|(4)}} שיעור הפחת יהיה השיעור שנקבע לניכוי בעד פחת בשל הזכות החלופית או הזכות החלופית הנוספת, לפי הענין;
{{ח:תתת|(5)}} פחת כאמור, בסעיף זה, יינתן רק אם הזכות החלופית, חלק הזכות החלופית או הזכות החלופית הנוספת, לפי הענין, הם נכסים בני פחת.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: קיזוז הפסדים}}

{{ח:סעיף|28|קיזוז הפסד|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ז־2, תשמ״ב־4, תשמ״ז, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9, תשס״ז־3, תשע״ב־2, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} הפסד שהיה לאדם בעסק או במשלח־יד בשנת המס ושאילו היה ריווח היה נישום לפי פקודה זו, ניתן לקיזוז כנגד סך כל הכנסתו החייבת של אותו אדם ממקורות אחרים באותה שנת מס.
{{ח:תת|(ב)}} מקום שלא ניתן לקזז את כל ההפסד בשנת מס כאמור, יועבר סכום ההפסד שלא קוזז לשנים הבאות בזו אחר זו ויקוזז כנגד סך כל הכנסתו החייבת של אותו אדם באותן השנים מעסק או משלח יד, לרבות ריווח הון בעסק או משלח יד, או שיקוזז כנגד סך כל הכנסתו החייבת של אותו אדם, באותן השנים, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(2)}} בהתקיים כל התנאים המפורטים להלן, והכל ובלבד שאם ניתן לקזז את ההפסד באחת השנים, לא יותר לקזזו בשנה שלאחריה:
{{ח:תתת|(1)}} לאותו אדם לא היתה הכנסה מעסק או ממשלח יד בשנת הקיזוז;
{{ח:תתת|(2)}} אותו אדם חדל לעסוק בעסק או במשלח היד שאת ההפסד שהיה לו בו הוא מבקש לקזז;
{{ח:תתת|(3)}} מקורו של ההפסד שהיה לאותו אדם אינו מחברת בית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף 64}}, מחברה משפחתית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}} או מחברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1(א)}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), אם ביקש זאת הנישום לא יקוזז הפסד לפי סעיף זה כנגד ריווח הון שהוא סכום אינפלציוני ולגבי יחיד, גם כנגד רווח הון, ריבית או דיבידנד אם שיעור המס החל עליהם אינו עולה על 25%.
{{ח:תת|(ד)}} הפסד שהיה לאדם במטע הדרים שניטע מורכב, בשנים החמישית והששית מתחילת שנת המס שבה ניטע, יקוזז כנגד הכנסתו מאותו מטע בלבד בשנה הששית והשביעית.
{{ח:תת|(ה)}} הפסד שהיה לאדם במטע הדרים שניטע לא מורכב, בשנים הששית והשביעית מתחילת שנת המס שבה ניטע, יקוזז כנגד הכנסתו מאותו מטע בלבד בשנה השביעית והשמינית.
{{ח:תת|(ו)}} הפסד שלא ניתן לקזזו כאמור בסעיפים קטנים (ד) ו־(ה) יחולו עליו הוראות סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ז)}} לענין הסעיפים הקטנים (ד) ו־(ה) יראו מטע הדרים שניטע לאחר 30 בנובמבר של כל שנה כאילו ניטע בחודש הראשון של שנת המס שלאחריה.
{{ח:תת|(ח)}} הפסד שהיה לאדם מהשכרת בנין ניתן לקזזו כנגד הכנסתו מאותו בנין בשנים הבאות.
{{ח:תת|(ט)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(י)}} בסעיף זה, ”הכנסה חייבת“ ו”ריווח הון“ – לרבות שבח כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 6|סעיף 6 לחוק מיסוי מקרקעין}} (להלן – שבח מקרקעין).

{{ח:סעיף|29|הפסד שהיה בחוץ לארץ|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 28|בסעיף 28}}, על הפסד שמקורו מחוץ לישראל, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)|(א)}} הפסד שהיה לתושב ישראל מחוץ לישראל בשנת המס ושאילו היה רווח היה חייב במס כהכנסה פסיבית, יקוזז כנגד הכנסה פסיבית חייבת מחוץ לישראל, ואולם הפסד מדמי שכירות מהשכרת בנין שמקורו בפחת, יותר בקיזוז גם כנגד רווח הון במכירת אותו בנין; לענין סעיף זה, ”הכנסה פסיבית“ – הכנסה מריבית, מהפרשי הצמדה, מדיבידנד, מדמי שכירות או מתמלוגים, שאינה הכנסה מעסק או ממשלח יד;
{{ח:תתת|(ב)}} מקום שלא ניתן לקזז את כל ההפסד בשנת המס, כאמור בפסקת משנה (א) יועבר סכום ההפסד שלא קוזז לשנים הבאות בזו אחר זו ויקוזז כנגד ההכנסה הפסיבית החייבת שהופקה מחוץ לישראל באותן שנים, ובלבד שאם ניתן היה לקזז את ההפסד באחת השנים, לא יותר לקזזו בשנה שלאחריה; ואולם, הפסד מדמי שכירות מהשכרת בנין שמקורו בפחת, המועבר משנים קודמות, יותר בקיזוז גם כנגד רווח הון במכירת אותו בנין;
{{ח:תת|(2)}} הפסד שהיה לתושב ישראל בעסק או במשלח יד, מחוץ לישראל, ושאילו היה רווח היה מתחייב עליו במס בישראל, יחולו לגביו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(א)}} הפסד שהיה בשנת המס יקוזז תחילה כנגד הכנסתו החייבת, לרבות רווח הון, באותה שנת מס מעסק או ממשלח יד מחוץ לישראל;
{{ח:תתת|(ב)}} נותרה יתרת הפסד לאחר קיזוז כאמור בפסקת משנה (א), תקוזז היתרה כאמור כנגד הכנסה פסיבית חייבת מחוץ לישראל שנותרה באותה שנת מס לאחר קיזוז כאמור בפסקה (1)(א);
{{ח:תתת|(ג)}} נותרה יתרת הפסד לאחר קיזוז הפסד כאמור בפסקאות משנה (א) ו־(ב), ויתרת הפסד כאמור היא בעסק מחוץ לישראל שהשליטה בו וניהולו מופעלים בישראל (בסעיף זה – העסק הנשלט), תקוזז, אם ביקש זאת הנישום, כנגד הכנסה חייבת שהופקה או שנצמחה בישראל באותה שנת מס;
{{ח:תתת|(ד)}} מקום שלא ניתן לקזז את כל ההפסד באותה שנה, כאמור בפסקאות משנה (א) ו־(ב), ואם בחר שהוראות פסקת משנה (ג) יחולו עליו, הפסד כאמור שלא ניתן לקזזו לפי פסקאות משנה (א) עד (ג), יועבר סכום ההפסד שלא קוזז כאמור לשנים הבאות, בזו אחר זו, ויקוזז כנגד הכנסתו החייבת של הנישום, לרבות רווח הון, באותן שנות מס, מעסק או ממשלח יד מחוץ לישראל;
{{ח:תתת|(ה)}} על אף האמור בפסקת משנה (ד), נותרה יתרת הפסד לאחר קיזוז כאמור באותה פסקת משנה ויתרת ההפסד היא מעסק נשלט, תקוזז יתרת ההפסד, אם ביקש זאת הנישום, כנגד הכנסתו החייבת, לרבות רווח הון או שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, מעסק או ממשלח יד בישראל; סכום שקוזז כאמור, לא יועבר לקיזוז לשנות המס הבאות לפי הוראות פסקת משנה (ד);
{{ח:תתת|(ו)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(3)}} לא יותר בקיזוז הפסד שהיה לתושב ישראל מחוץ לישראל, שאילו היה רווח לא היה משולם בשלו מס בישראל;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(ג)}} יחול, בשינויים המחוייבים, גם לענין סעיף זה;
{{ח:תת|(5)}} הפסד כאמור בסעיף זה, יותר בקיזוז רק אם הוגש לפקיד השומה דוח לשנת המס שבה נוצר ההפסד, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיפים 131}} {{ח:פנימי|סעיף 132|ו־132}};
{{ח:תת|(6)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לביצוע סעיף זה, לרבות לענין הדרכים להוכחת ההפסד.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|30|סייג לניכויים|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} לא יותר כל ניכוי בשל הוצאות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיפים 17–27}}, בסכום העולה על הדרוש לפי צרכי ייצור ההכנסה של הנישום; ובכל שאלה לענין סעיף זה יכריע המנהל; ובלבד ששום דבר האמור בסעיף זה לא יתפרש כמונע כל אדם הרואה עצמו מקופח על ידי החלטת המנהל מלערער עליה בהתאם לאמור {{ח:פנימי|סעיף 153|בסעיפים 153–158}}.

{{ח:סעיף|31|תקנות בדבר ניכוי הוצאות|תיקון: תשכ״ה, תשל״ב}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להתקין תקנות – בין דרך כלל ובין לסוגים של נישומים – בדבר הגבלתו או אי־התרתו של ניכוי הוצאות מסויימות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיפים 17 עד 27}}, ובמיוחד בדבר –
{{ח:תת|(1)}} שיטת החישוב או האומד של ההוצאות;
{{ח:תת|(2)}} סכומי ההוצאות שיותרו בניכוי או שיעוריהן;
{{ח:תת|(3)}} התנאים להתרת ההוצאות;
{{ח:תת|(4)}} דרכי הוכחת ההוצאות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסויימות)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסויימות), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי לימאים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי לימאים), תשל״ח–1978}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויים מיוחדים למשתמש בציוד בשכר מכר)|תקנות מס הכנסה (ניכויים מיוחדים למשתמש בציוד בשכר מכר), התשמ״ט–1989}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים לתושב חוץ)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים לתושב חוץ), התשנ״ג–1992}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות רכב)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות רכב), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות של עמית בקופת גמל מרכזית לקצבה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות של עמית בקופת גמל מרכזית לקצבה), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסוימות של מתנדב במוסד ציבורי)|תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסוימות של מתנדב במוסד ציבורי), התשס״ז–2007}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט ישראלי) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט ישראלי) (הוראת שעה), התש״ע–2009}}.}}

{{ח:סעיף|32|ניכויים שאין להתירם|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־5, תשל״ח־7, תשל״ט־3, תש״ם, תשמ״ב, תשמ״ד־2, תשמ״ז־2, תשנ״ו, תשס״ד־4, תשס״ד־6, תשס״ה־4, תשס״ה־10, תשס״ו־2, תשס״ז־2, תשס״ח־6, תשס״ט־2, תש״ע־2, תשע״א־2, תשע״ב־2, תשע״ו־4, תשע״ו־20, תשפ״ה־6, תשפ״ה־2}}
{{ח:ת}} בבירור הכנסתו החייבת של אדם לא יותרו ניכויים בשל –
{{ח:תת|(1)}} הוצאות שאינן הוצאות כרוכות ושלובות בתהליך הפקת ההכנסה, לרבות הוצאות הבית, הוצאות פרטיות, הוצאות אש״ל, הוצאות שהוצאו לשם הגעה למקום ההשתכרות ולשם חזרה ממנו, והוצאות שהוצאו לשם טיפול בילד או השגחה עליו או לשם טיפול באדם אחר או השגחה עליו; בפסקה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות כרוכות ושלובות בתהליך הפקת ההכנסה“ – הוצאות המשתלבות בתהליך הטבעי של הפקת ההכנסה ובמבנהו הטבעי של מקור ההכנסה, והמהוות חלק בלתי נפרד מהם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות אש״ל“ – הוצאות שהוציא יחיד בשל ארוחותיו, שהוצאו בין במקום ההשתכרות ובין מחוצה לו, ולמעט הוצאות בשל ארוחת בוקר הכלולה במחיר לינה המותרת בניכוי;
{{ח:תת|(2)}} תשלומים או הוצאות, שאינם כסף שהוצא כולו לייצור ההכנסה ולשם כך בלבד;
{{ח:תת|(3)}} הון שניטל או סכום כסף המשמש, או נועד לשמש, הון;
{{ח:תת|(4)}} עֲלוּת הַהָשבָחָה;
{{ח:תת|(5)}} כל הפסד או הוצאה הניתן להיפרע על פי ביטוח או חוזה שיפויים;
{{ח:תת|(6)}} דמי שכירות וַעֲלוּת תיקונים, של חצרים או של חלק מהם, ששולמו או שנגרמו שלא לשם ייצור ההכנסה;
{{ח:תת|(7)}} סכומים ששולמו, או שיש לשלמם, כמס הכנסה או כמס מקומי משלים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס חברות מזערי בקבוצה רב לאומית|בחוק מס חברות מזערי בקבוצה רב לאומית, התשפ״ו–2025}};
{{ח:תת|(8)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תת|(9)|(א)|(1)}} תשלום סכומי מענק עקב פרישה או עקב מוות הפטורים ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|סעיף 9(7א)}} ששילמה חברה שהיא בשליטתם של לא יותר מחמישה בני אדם, כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}}, לבעל שליטה שהוא חבר בה או לאחר במקומו, בשל שנות עבודה עד שנת 1975;
{{ח:תתתת|(2)}} תשלומים לקופת גמל לקצבה, בעד מרכיב הפיצויים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על קופות גמל}}, ששילמה חברה כאמור בפסקת משנה (1) בשל חבר, בסכום העולה על 11,950 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2012; בשנת 2022, 12,640 ש״ח; בשנת 2023, 13,310 ש״ח; בשנים 2024–2027, 13,750 ש״ח)}}, ותשלומים לקרן השתלמות בסכום העולה על 4.5% ממשכורתו הקובעת של החבר;
{{ח:תתתת|(3)}} קצבה ששילמה חברה כאמור בפסקת משנה (1) למי שהיה עובד בחברה ובעל שליטה בה או לקרובו, העולה על משכורתו הממוצעת בתקופת עבודתו ומוכפלת ב־1.5% בשל כל שנת עבודה; בפסקה זו, ”משכורת ממוצעת“ – סך כל הכנסתו של העובד מעבודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.2|בסעיף 2(2)}} במהלך כל שנות עבודתו בחברה, כשהוא מחולק בשנות עבודתו בחברה; ”משכורת קובעת“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 3.ה|בסעיף 3(ה)}};
{{ח:תתת}} הוראות פסקאות משנה (1) ו־(2) יחולו גם לגבי מי שטרם חלפו שנתיים מיום שחדל להיות חבר; על אף האמור בפסקה זו רשאי המנהל להורות אחרת אם ראה לעשות כן לפי הנסיבות; לענין פסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – מי שמחזיק, במישרין או בעקיפין, לבדו או ביחד עם קרובו באחת מאלה:
{{ח:תתתתת|(א)}} ב־10% לפחות מהון המניות שהוצא או ב־10% לפחות מכוח ההצבעה;
{{ח:תתתתת|(ב)}} בזכות להחזיק ב־10% לפחות מהון המניות שהוצא או ב־10% לפחות מכוח ההצבעה או בזכות לרכשם;
{{ח:תתתתת|(ג)}} בזכות לקבל 10% לפחות מהרווחים;
{{ח:תתתתת|(ד)}} בזכות למנות מנהל;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חבר“ – בעל שליטה שיש לו לבדו או יחד עם בן־זוגו, או שיש לבן־זוגו, במישרין או בעקיפין, לפחות 5% מהון המניות שהוצא או מכוח ההצבעה או מהזכות להחזיק או לרכוש כל אחד מאלה או מהזכות לקבל רווחים; ובלבד שלא יובאו בחשבון לענין זה זכויותיו של בן־זוג שנרכשו לפני הנישואין או שנתקבלו בירושה;
{{ח:תתת|(ב)}} האמור בפסקת משנה (א) לא יחול על סכום מענק עקב מוות הפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|סעיף 9(7א)}} או על סכום מענק עקב מוות שאינו עולה על 3,900 ש״ח {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1990; בשנת 2022, 12,640 ש״ח; בשנת 2023, 13,310 ש״ח; בשנים 2024–2027, 13,750 ש״ח)}} לכל שנת עבודה, הכל לפי הסכום הקטן;
{{ח:תת|(10)|(א)}} פרמיות ששילמה חברה לטובת עצמה לביטוח חייו של בעל שליטה בה כמשמעותו בפסקה (9) למעט פרמיות כאמור ששולמו לקופת גמל;
{{ח:תתת|(ב)}} פרמיות ששילמה שותפות לטובת עצמה לביטוח חייו של שותף בה, או ששילם שותף לטובת עצמו לביטוח חייו של שותפו, כשיש למבוטח 10% לפחות מהונה או מהזכות לרווחיה;
{{ח:תת|(11)}} הוצאות למתן טובת הנאה שנתן מעביד לעובדיו ואשר לא ניתן לייחסה לעובד פלוני, למעט הוצאות שהוכח כי לפי טיבן אינן מיועדות להעניק טובת הנאה אישית לעובד; הוצאות, בגבולות סכומים שנקבעו בתקנות על פי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}}, להחזקת רכב שבהחזקתו של מעביד והמשמש את עובדיו, ולא ניתן לייחס את טובת ההנאה מהשימוש בו לעובד פלוני; הוצאות שאינן ניתנות לניכוי כאמור לא ייראו כהכנסת עבודה בידי העובדים;
{{ח:תת|(12)}} סכומים ששולמו בעד פעולה האסורה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הטלגרף האלחוטי#סעיף 5א|סעיפים 5א}} {{ח:חיצוני|פקודת הטלגרף האלחוטי#סעיף 5ב|ו־5ב לפקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל״ב–1972}};
{{ח:תת|(13)}} תשלומים ששולמו כתוספת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 364|סעיף 179 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}};
{{ח:תת|(14)|(א)}} הוצאה לרכישת ביטוח מפני אבדן כושר עבודה;
{{ח:תתת|(ב)}} על אף הוראות פסקת משנה (א), היתה ההכנסה שבשלה נרכש ביטוח מפני אבדן כושר עבודה, הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}}, והביטוח הוא ביטוח מועדף, יותרו ניכויים בשל הוצאה לרכישת הביטוח המועדף שהיא בסכום של עד 3.5% מההכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} או ממשכורתו של העובד, לפי הענין, שהיא הכנסה חייבת ובלבד שניכויים לפי פסקת משנה זו, לא יותרו בשל הכנסה כאמור, העולה על סכום השווה לסך כל השכר הממוצע במשק בשנת המס כשהוא מחולק ב־4.8; ואולם אם שילם המעביד בעבור עובדו לקופת גמל, על חשבון מרכיב תגמולי המעביד, סכום בשיעור העולה על 4% ממשכורתו של העובד, יופחת מהשיעור הנקוב ברישה, לגבי הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(2)}}, ההפרש שבין השיעור ששילם המעביד כאמור, לבין 4%;
{{ח:תתת}} לענין פסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”ביטוח מועדף“ – ביטוח מפני אבדן כושר עבודה, ואם נרכש הביטוח בטרם מלאו למבוטח 60 שנים, התקיימו לגבי הביטוח גם שני אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} תקופת הביטוח, למעט ביטוח קבוצתי, נמשכת עד שימלאו למבוטח 60 שנים לפחות;
{{ח:תתתתת|(2)}} אם יקרה מקרה הביטוח בטרם ימלאו למבוטח 60 שנים, ישתלמו הכספים על פי הביטוח ממועד קרות מקרה הביטוח ועד תום תקופת אבדן כושר עבודתו או עד שימלאו למבוטח 60 שנים לפחות, לפי המוקדם;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”ביטוח מפני אבדן כושר עבודה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3.א|בסעיף 3(א)}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השכר הממוצע במשק“ ו־”מרכיב תגמולי המעביד“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|בסעיף 3(ה3)(2)}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”משכורת“ – הכנסת עבודה למעט שוויו של שימוש ברכב שהועמד לרשותו של העובד;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”קופת גמל“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(15)}} הוצאות לימודים, לרבות הוצאות לרכישת השכלה אקדמית או לרכישת מקצוע, ולמעט הוצאות השתלמות מקצועית, שאינה לרכישת השכלה או מקצוע כאמור, לצורך שמירה על הקיים;
{{ח:תת|(16)}} תשלומים, בין שניתנו בכסף ובין בשווה כסף, שיש יסוד סביר להניח שנתינתם מהווה עבירה לפי כל דין;
{{ח:תת|(16א)}} תשלומים שהוחלט שנתינתם מהווה הפרה לפי {{ח:חיצוני|חוק לצמצום השימוש במזומן|חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע״ח–2018}}, ובשל ההפרה כאמור הוטל עיצום כספי לפי {{ח:חיצוני|חוק לצמצום השימוש במזומן#סעיף 9|סעיף 9 לאותו חוק}}; התקבל ערעור שהוגש לבית המשפט על החלטה להטיל עיצום כספי כאמור, יוחזר המס ששולם ביתר בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד יום החזרתו;
{{ח:תת|(17)|(א)}} הוצאה בשל עלות שכר שנשא בה תאגיד פיננסי, במישרין או בעקיפין, בשנת המס, בעד נושא משרה בכירה או עובד, העולה על התקרה לתשלום (בפסקה זו – ההוצאה העודפת);
{{ח:תתת|(ב)}} חישוב עלות השכר לעניין פסקת משנה (א), לגבי נושא משרה בכירה או עובד בתאגיד פיננסי, יכלול את עלות השכר שנשאו בה הן התאגיד הפיננסי והן תאגידים קשורים לתאגיד הפיננסי בעד אותו נושא משרה בכירה או עובד (בפסקה זו – עלות השכר הכוללת); ההוצאה העודפת תיוחס לתאגיד הפיננסי ולתאגידים קשורים לו, בהתאם ליחס בין עלות השכר שנשא בו כל אחד מהם לעלות השכר הכוללת;
{{ח:תתת|(ג)}} לעניין חישוב עלות השכר לפי פסקת משנה (א), יראו את ההוצאה בשל מענקי פרישה, כאילו הוצאה בחלקים שנתיים שווים בשנות העבודה שבשלהן משולמת ההוצאה (בפסקה זו – תקופת העבודה); עלתה ההוצאה בשל עלות השכר בגין שנת המס שקדמה למועד ההוצאה בשל מענקי פרישה על התקרה לתשלום, ייווסף לעלות השכר בשנת ההוצאה בשל עלות פרישה החלק שבו עלתה ההוצאה האמורה על התקרה לתשלום באותה שנת מס, כשהיא מוכפלת בתקופת העבודה;
{{ח:תתת|(ד)}} הסכומים הנקובים בפסקה זו יתואמו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 120ב|סעיף 120ב}};
{{ח:תתת|(ה)}} בפסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הוצאה בשל הענקת מניות או זכות לקבלת מניות“ – סך ההוצאה השנתית שיש לרשום בדוחות הכספיים בשל הענקה של מניות או זכות לקבלת מניות, לנושא משרה בכירה או לעובד, והכול בהתאם לכללי החשבונאות המקובלים;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הוצאה בשל מענקי פרישה“ – הוצאה בעד תשלומי מעביד לקופת גמל כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 17.5|בסעיף 17(5)}} או בעד מענק עקב פרישה או מענק עקב מוות כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|בסעיף 9(7א)}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”כללי החשבונאות המקובלים“, ”נושא משרה בכירה“, ”תאגיד פיננסי“, ו”תאגיד קשור“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים (אישור מיוחד ואי-התרת הוצאה לצורכי מס בשל תגמול חריג)|בחוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים (אישור מיוחד ואי־התרת הוצאה לצורכי מס בשל תגמול חריג), התשע״ו–2016}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עודף עלות שכר“ – הפער שבין עלות שכר לשני מיליון וחצי שקלים חדשים, ובלבד שעלות השכר עולה על שני מיליון וחצי שקלים חדשים;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עלות שכר“ – שכר, וכן כל סכום ששילם מעביד לקרן השתלמות או לקופת גמל, גם אם לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} לא רואים אותו כהכנסת עבודה במועד ששולם לקרן ההשתלמות או לקופת הגמל, וכן סכום תשלום דמי ביטוח ששילם מעביד בעד עובדו לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שכר“ – כל אחד מהמנויים בפסקאות (1) עד (3) שלהלן, למעט זכות לרכישת נכס כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|בסעיף 3(ט)}} ומניה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 102|בסעיף 102}}, אשר ניתן לנושא משרה בכירה או לעובד בקשר עם עבודתו או כהונתו בתאגיד פיננסי, בין במישרין ובין בעקיפין, לרבות באמצעות חברה שבשליטתו –
{{ח:תתתתת|(1)}} הכנסה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.2|בסעיף 2(2)}};
{{ח:תתתתת|(2)}} מענק עקב פרישה או מענק עקב מוות כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|בסעיף 9(7א)}};
{{ח:תתתתת|(3)}} השתכרות או רווח כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בסעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.10|ו־(10)}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תקרה לתשלום“ – שני מיליון וחצי שקלים חדשים לשנה וחלק יחסי מסכום זה בשל חלק משנה, בניכוי הוצאה בשל הענקת מניות או זכות לקבלת מניות, ובניכוי עודף עלות שכר {{ח:הערה|( בשנת 2021, 2,583,000 ש״ח; בשנת 2022, 2,719,320 ש״ח; בשנת 2023, 2,810,280 ש״ח)}};
{{ח:תת|(18)}} הוצאה שהוציא עוסק בעד עסקה שמס התשומות ששולם בגינה לא הותר בניכוי לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 38|סעיף 38(א1) לחוק מס ערך מוסף}}; לעניין זה, ”עוסק“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}}.

{{ח:סעיף|32א|סייג להתרת ניכויים והקטנת מקדמות בשל דיווח לקוי|תיקון: תשמ״ה־2, תשפ״ה־6}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בכל דין, לא יותרו לנישום ניכוי הוצאות או הקטנת מקדמות לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175(ד)}} בשל תשלומים שחלה לגביהם חובת ניכוי במקור, אלא אם כן נוכה המס והועבר לפקיד השומה, וכן הוגש לפקיד השומה דו״ח שהנישום חייב בהגשתו על פי {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיפים 166}} {{ח:פנימי|סעיף 171|או 171}}, לפי הענין, שבו צויינו שמו, מענו ומספר תעודת הזהות של האדם אשר לו או בשבילו שולמו התשלומים, ובחבר־בני־אדם – מספר מזהה אחר, והכל בצורה מדוייקת המאפשרת לפקיד השומה לזהות את מקבל התשלום.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו אם הנישום הוכיח, להנחת דעתו של פקיד השומה, כי התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האדם אשר לו או בשבילו שולמו התשלומים כלל את התשלומים האמורים בדוח על הכנסתו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} ושילם את סכום המס החל בשלהם;
{{ח:תתת|(2)}} סכום המס נוכה והועבר בהתאם לאישור פקיד שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיפים 166}} {{ח:פנימי|סעיף 171|או 171}};
{{ח:תתת|(3)}} אין חובת ניכוי במקור בשל התשלום.

{{ח:סעיף|33|הגבלת ניכויים, זיכויים וקיזוזים בשל פנקסים בלתי קבילים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ח־5, תש״ן־4}}
{{ח:תת|(א)}} פקיד השומה רשאי לסרב להתיר ניכוי הוצאות על פי חשבונות שהגיש נישום שלא ניהל פנקסים קבילים, ולשום את ההוצאות לפי מיטב שפיטתו.
{{ח:תת|(ב)}} נישום שבשנת מס פלונית לא ניהל פנקסים קבילים לא יותר לו קיזוז הפסדים משנים קודמות כנגד הכנסתו באותה שנת מס, ואם הוא חייב בניהול פנקסי חשבונות בשנת מס פלונית ופנקסיו נמצאו בלתי קבילים בנסיבות מחמירות, לא יותרו לו באותה שנה ניכויים וקיזוזים בשל חובות אבודים והפסדים ולא יוכר לו הפסד לאותה שנה.
{{ח:תת|(ג)}} נישום החייב בניהול פנקסי חשבונות בשנת מס פלונית ולא ניהלם או שניהלם אך לא ביסס את הדו״ח שלו עליהם, לא יותרו לו באותה שנה ניכויים וקיזוזים בשל פחת, ריבית, חובות אבודים והפסדים, ולא יוכר לו הפסד לאותה שנה.
{{ח:תת|(ד)}} נישום החייב בניהול פנקסי חשבונות בשנת מס פלונית ולא ניהל פנקסים קבילים, לא יותר לו באותה שנת מס זיכוי ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 121א|סעיף 121א}}.

{{ח:קטע2|חלק ג פרק 3|פרק שלישי: ניכויים, זיכויים וקיצבאות ילדים|תיקון: תשל״ה־2}}

{{ח:סעיף|33א|הגדרות|תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ז־2, תשנ״ד־6, תשנ״ז, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נקודת זיכוי“ – סכום של 504 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1987; בשנת 2022, 2,676 ש״ח; בשנת 2023, 2,820 ש״ח; בשנים 2024–2027, 2,904 ש״ח)}} לשנת מס, צמוד למדד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 120א|בסעיף 120א}}, המקוזז כנגד המס לאותה שנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נקודת קיצבה“ – סכום השווה לסכום נקודת זיכוי כערכה ביום כ״א בטבת התשנ״ז (31 בדצמבר 1996), כשהוא מתואם לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 120ב|סעיף 120ב}} לענין נקודת קיצבה ומחולק בשנים עשר {{ח:הערה|( בשנת 2022, 223 ש״ח; בשנת 2023, 235 ש״ח; בשנים 2024–2027, 242 ש״ח)}}.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|https://secapp.taxes.gov.il/srsimulatorNZ/#/simulator|סימולטור לחישוב נקודות זיכוי}} באתר רשות המסים.}}

{{ח:סעיף|34|זיכוי לתושב ישראל|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״א, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של יחיד שהיה תושב ישראל בשנת המס יובאו בחשבון שתי נקודות זיכוי.

{{ח:סעיף|35|זיכוי לעולה|תיקון: תשכ״ה, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ז, תשנ״ב־6, תשע״א־4, תשפ״ב־7}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב המס של עולה יובאו בחשבון –
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:הערה|(חל על עולה שעלה לפני שנת 2022):}} 1⁄4 נקודת זיכוי לכל חודש משמונה עשר החדשים הראשונים לעלייתו לישראל;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(חל על עולה שעלה בשנת 2022 ולאחריה):}} 1⁄12 נקודת זיכוי לכל חודש משנים־עשר החודשים הראשונים מעלייתו לישראל;
{{ח:תתת|(1א)}} {{ח:הערה|(חל על עולה שעלה בשנת 2022 ולאחריה):}} 1⁄4 נקודת זיכוי לכל חודש משמונה־עשר החודשים שלאחריהם;
{{ח:תתת|(2)}} 1⁄6 נקודת זיכוי לכל חודש משנים עשר החדשים שלאחריהם;
{{ח:תתת|(3)}} 1⁄12 נקודת זיכוי לכל חודש משנים עשר החדשים שלאחריהם.
{{ח:תת|(ב)}} בחישוב המס של בן זוג רשום שהכנסתו החייבת כוללת הכנסה של בן זוגו שהוא עולה, והמס על הכנסתם מחושב במאוחד, יובאו בחשבון נקודות הזיכוי כאמור בסעיף קטן (א), ובלבד שאם הכנסתו של בן הזוג שאינו בן זוג רשום איננה עולה על סכום שהוא פי חמישה מסכום נקודות הזיכוי האמורות בסעיף קטן (א) {{ח:פנימי|סעיף 38|ובסעיף 38}}, לא תיכלל הכנסת בן הזוג שאינו בן זוג רשום בחישוב הכנסתו החייבת של בן הזוג הרשום, ובחישוב המס של בן הזוג הרשום לא יובאו בחשבון נקודות הזיכוי האמורות.
{{ח:תת|(ג)}} הזיכוי האמור יינתן לשנת מס שכולה או מקצתה נמצאת בתקופת 54 החודשים האמורים {{ח:הערה|(עבור מי שעלה לפני שנת 2022: ארבעים ושנים החדשים האמורים)}}, לפי מספר החדשים שהעולה ישב בישראל באותה שנה, ולא יינתן אלא בפעם הראשונה שנעשה לעולה; לפי בקשתו לא תובא במנין 54 החודשים {{ח:הערה|(עבור מי שעלה לפני שנת 2022: 42 החדשים)}} תקופת היעדרות רצופה מהארץ שאיננה פחותה מששה חדשים ואיננה עולה על שלוש שנים.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עולה“ – מי שבידו אשרת עולה או תעודת עולה לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, תש״י–1950}}, או מי שזכאי לאשרה או לתעודה כאמור ובידו אשרה או רשיון לישיבת ארעי לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|חוק הכניסה לישראל, תשי״ב–1952}}, תושב חוזר, או מי שנמנה עם סוג בני־אדם ששר האוצר קבע שדינם כדין עולה לענין זה, אך למעט מי שאזרחותו הישראלית התבטלה על פי {{ח:חיצוני|חוק האזרחות#סעיף 10|סעיף 10(ד) לחוק האזרחות, תשי״ב–1952}};
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת דין פליט ויטנאם כדין עולה)|תקנות מס הכנסה (קביעת דין פליט ויטנאם כדין עולה), התשמ״א–1980}} לפיו דין פליט ויטנאם כדין עולה מיום שנכנס לישראל.}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב חוזר“ – יחיד ששב והיה לתושב ישראל בתקופה שמיום ג׳ בסיוון התש״ע (16 במאי 2010) עד יום י״ד בתשרי התשע״ג (30 בספטמבר 2012), לאחר שהיה תושב חוץ במשך שש שנים רצופות; לעניין זה יראו מי שבידו תעודת תושב חוזר מאת המשרד לקליטת העלייה ולפיה שהה מחוץ לישראל שש שנים לפחות, כמי שהיה תושב חוץ במשך שש שנים רצופות.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג) רשאי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} כללים למתן הזיכויים על פי סעיף קטן (א) למי שהיה בעבר בגדר ”עולה“;
{{ח:תתת|(2)}} דרך כלל או במקרים מסויימים, הוראות אחרות לגבי תחילת תקופת 54 החודשים {{ח:הערה|(עבור מי שעלה לפני שנת 2022: תקופת 42 החדשים)}} והפסקה ברציפות התקופה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (זיכוי לעולים במקרים מיוחדים)|כללי מס הכנסה (זיכוי לעולים במקרים מיוחדים), תשל״ח–1977}}.}}

{{ח:סעיף|35א||תיקון: תשל״ג־3, תשל״ד, תשל״ד־3, תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|36|זיכוי בעד נסיעה למקום ההשתכרות|תיקון: תשכ״ג, תשכ״ה, תש״ל, תשל״א, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ז־4}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של יחיד תושב ישראל תובא בחשבון 1⁄4 נקודת זיכוי כזיכוי נסיעה.

{{ח:סעיף|36א|זיכוי לאשה|תיקון: תשכ״ח־2, תשכ״ח־3, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של אשה תובא בחשבון 1⁄2 נקודת זיכוי.

{{ח:סעיף|37|זיכוי בעד בן־זוג|תיקון: תשכ״ה, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשנ״ב־6, תשס״ה־6, תשס״ו, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של יחיד מוטב תושב ישראל, שהוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה כי בשנת המס שכלכלת בן זוגו היתה עליו, תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת; לענין סעיף זה, ”יחיד מוטב“ – יחיד שהוא או שבן זוגו הגיע לגיל פרישה, או שהוא או שבן זוגו, עיוור או נכה כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 9.5|בסעיף 9(5)(א) או (א1)}}.

{{ח:סעיף|38|זיכוי בעד בן זוג עובד|תיקון: תשכ״ה, תשל״א, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־5, תשנ״ב־6, תשנ״ד, תשס״ה־6}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב הכנסתו של יחיד תושב ישראל שהוא בן זוג רשום והכנסתו החייבת כוללת את הכנסת בן זוגו, והוכח להנחת דעתו של פקיד השומה כי הכנסת בן זוגו הושגה מיגיעתו האישית מעסק או משלח יד או מעבודה לרבות הכנסה מיגיעה אישית כאמור בפסקאות (1) עד (6) להגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 1|שבסעיף 1}}, יובאו בחשבון 1⁄4 נקודת זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 36|סעיף 36}}, 11⁄2 נקודות זיכוי אם הם אינם זכאים לנקודת קיצבה לפי {{ח:פנימי|סעיף 40|סעיף 40(א)}}, ו־13⁄4 נקודות זיכוי אם הם זכאים לנקודות קיצבה כאמור, ולענין יחיד מוטב כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 37|בסעיף 37}} תובא בחשבון גם נקודת זיכוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 37|באותו סעיף}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), אם הכנסתו של בן הזוג שאינו בן זוג רשום איננה עולה על סכום שהוא פי חמישה מסכום חלקי נקודות הזיכוי האמורות, לפי הענין, לא תיכלל הכנסתו של בן הזוג הרשום, ובחישוב המס של בן הזוג הרשום לא יובאו בחשבון חלקי נקודות הזיכוי האמורות.

{{ח:סעיף|39|זיכוי בעד בן־זוג עוזר|תיקון: תשכ״ה, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ח־2, תשמ״ז, תשנ״ב־6, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשס״ה־6}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של יחיד תושב ישראל שבן זוגו היה עוזר לו, לפחות 24 שעות בכל שבוע בתוך 9 חדשים של שנת המס, בהשגת הכנסתו מעסק או ממשלח ידו, יובאו בחשבון 11⁄2 נקודות זיכוי אם הוא איננו זכאי לנקודת קיצבה לפי {{ח:פנימי|סעיף 40|סעיף 40(א)}} ו־13⁄4 נקודות זיכוי אם הוא זכאי לנקודת קיצבה כאמור, ולענין יחיד מוטב כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 37|בסעיף 37}} תובא בחשבון גם נקודת זיכוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 37|באותו סעיף}}, ובלבד שאם הוא זכאי, בשל בן זוגו, גם לזיכויים שעל פי {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיף 38}}, יינתנו לו הזיכויים לפי אחד משני הסעיפים, לפי בחירתו.

{{ח:סעיף|39א|זיכוי לחייל משוחרר|תיקון: תש״ס, תשס״ז, תשס״ז־6}}
{{ח:ת}} בחישוב המס על הכנסתו מיגיעה אישית של חייל משוחרר תובא בחשבון חלק מנקודת זיכוי לכל חודש משלושים וששה החודשים הראשונים שלאחר החודש שבו סיים את שירותו הסדיר, כמפורט להלן:
{{ח:תת|(1)}} 1⁄6 נקודת זיכוי – אם שירת שירות סדיר של –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי גבר – 23 חודשים מלאים לפחות;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי אישה – 22 חודשים מלאים לפחות;
{{ח:תת|(2)}} 1⁄12 נקודת זיכוי – אם שירת שירות סדיר של פחות מ –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי גבר – 23 חודשים מלאים;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי אישה – 22 חודשים מלאים;
{{ח:ת}} לענין זה, ”חייל משוחרר“ ו”שירות סדיר“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק קליטת חיילים משוחררים|בחוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ״ד–1994}}.

{{ח:סעיף|39ב|זיכוי בעד שירות מילואים כלוחם|תיקון: תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב המס לשנת המס של יחיד ששירת שירות מילואים כלוחם בשנת המס שקדמה לה (להלן – שנת המס הקודמת), יובאו בחשבון נקודות זיכוי כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} 3⁄4 נקודת זיכוי – אם שירת שירות מילואים כלוחם 20 ימים ומעלה בשנת המס הקודמת;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה בשנים 2026 ו־2027):}} 1⁄2 נקודת זיכוי – אם שירת שירות מילואים כלוחם בין 30 ל־39 ימים בשנת המס הקודמת;
{{ח:תתת|(2)}} תוספת 1⁄4 נקודת זיכוי בעד כל חמישה ימים נוספים ששירת שירות מילואים כלוחם מעבר ל־20 הימים האמורים בפסקה (1), ובלבד שסך נקודות הזיכוי לפי סעיף זה לא יעלה על 4 נקודות זיכוי;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה בשנים 2026 ו־2027):}} 3⁄4 נקודת זיכוי – אם שירת שירות מילואים כלוחם בין 40 ל־49 ימים בשנת המס הקודמת;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה בשנים 2026 ו־2027):}} נקודת זיכוי אחת – אם שירת שירות מילואים כלוחם 50 ימים ומעלה בשנת המס הקודמת;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה בשנים 2026 ו־2027):}} תוספת 1⁄4 נקודת זיכוי בעד כל חמישה ימים נוספים ששירת שירות מילואים כלוחם מעבר ל־50 הימים האמורים בפסקה (3), ובלבד שסך נקודות הזיכוי לפי סעיף זה לא יעלה על 4 נקודות זיכוי.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”לוחם“ – לפי פקודות הצבא כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק השיפוט הצבאי|בחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שירות מילואים“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירות המילואים|בחוק שירות המילואים, התשס״ח–2008}}.

{{ח:סעיף|40|נקודות קיצבה וזיכוי בעד ילדים|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח, תשל״א, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ג־3, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ח־5, תשמ״ג־2, תשמ״ד־7, ק״ת תשמ״ה, תשמ״ו־2, תשמ״ו־3, תשמ״ז־2, תשמ״ח־3, תשמ״ט, תש״ן־4, תשנ״א־3, תשנ״ב־3, תשנ״ב־6, תשנ״ג־2, תשנ״ד־5, תשנ״ו, תשס״ה־6, תשס״ט־2, תשע״ב־2, תשע״ז־14, תשע״ח־5, תשפ״ב־5, תשפ״ג־2, תשפ״ג־6, תשפ״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד תושב ישראל זכאי לנקודות קיצבה בשל כל אחד מילדיו כקבוע {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 68|בסעיף 109 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}; תשלום נקודות הקיצבה ייעשה בידי המוסד לביטוח לאומי לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בחישוב המס של יחיד תושב ישראל שהוא הורה במשפחה חד־הורית שהיו לו ילדים שבשנת המס טרם מלאו להם תשע־עשרה שנה ושכלכלתם היתה עליו, אך אינו זכאי לנקודת זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}, יובאו בחשבון, בנוסף לנקודות הקיצבה לפי סעיף קטן (א), בשל ילדיו כאמור הנמצאים אצלו, 21⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד בשנת לידתו ו־1⁄2 נקודת זיכוי בשל כל ילד בשנת בגרותו, 41⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד החל בשנת המס שלאחר לידתו ועד לשנת המס שבה מלאו לו שנתיים, 31⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד בשנת המס שבה מלאו לו שלוש שנים, 21⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד בשנות המס שבהן מלאו לו ארבע שנים וחמש שנים ושתי נקודות זיכוי בשל כל ילד החל בשנת המס שבה מלאו לו שש שנים ועד לשנת המס שקדמה לשנת בגרותו.
{{ח:תתת|(1א)}} בחישוב המס של יחיד תושב ישראל שהוא אב לילד במשפחה חד־הורית ואינו זכאי לנקודות זיכוי לפי פסקה (1), יובאו בחשבון, כנגד המס החל על הכנסתו מיגיעה אישית, בשל כל ילד כאמור, נקודות זיכוי כמפורט להלן, ואולם אם אמו של הילד במשפחה חד־הורית היא תושבת ישראל ואינה זכאית, בשל אותו ילד, לנקודות זיכוי לפי פסקה (1), יובאו בחשבון נקודות הזיכוי לפי פסקת משנה זו, כנגד הכנסתה מיגיעה אישית, ולא כנגד הכנסתו של האב:
{{ח:תתתת|(א)}} 21⁄2 נקודות זיכוי בשנת לידתו של הילד;
{{ח:תתתת|(ב)}} 41⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד החל בשנת המס שלאחר לידתו ועד לשנת המס שבה מלאו לו שנתיים, 31⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד בשנת המס שבה מלאו לו שלוש שנים ו־21⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד בשנות המס שבהן מלאו לו ארבע שנים וחמש שנים;
{{ח:תתתת|(ג)}} נקודת זיכוי אחת בשל כל ילד החל בשנת המס שבה מלאו לו שש שנים ועד לשנת המס שקדמה לשנת בגרותו.
{{ח:תתת|(1א1)}} על אף האמור בפסקאות (1) ו־(1א), אמו של ילד תהיה זכאית לבחור אם נקודת זיכוי אחת מתוך נקודות הזיכוי שלהן היא זכאית כאמור באותן פסקאות, לפי העניין, בשנת הלידה, תובא בחשבון בשנת המס שבה נולד הילד או בשנת המס שלאחריה.
{{ח:תתת|(1ב)}} במשפחה חד־הורית שבה ילד להורה אחד ואותו הורה זכאי לנקודות זיכוי לפי פסקה (1), תובא בחשבון כנגד הכנסתו מיגיעה אישית של אותו הורה, נקודת זיכוי אחת נוספת; וכן יובאו בחשבון כנגד הכנסתו של ההורה כאמור, על אף הוראות פסקה (1א), גם נקודות הזיכוי לפי אותה פסקה.
{{ח:תתת|(2)}} הורים החיים בנפרד יקבל ההורה הזכאי לנקודת זיכוי לפי פסקה (1), נקודת זיכוי אחת נוספת ואם כלכלת ילדיהם מחולקת ביניהם, יקבל ההורה שאינו זכאי לנקודת זיכוי על פי פסקה (1) נקודת זיכוי אחת או חלק ממנה לפי חלקו בהוצאות הכלכלה.
{{ח:תתת|(3)}} לענין סעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”ילד להורה אחד“ – ילד שבשנת המס טרם מלאו לו תשע עשרה שנים ואחד מהוריו נפטר בשנת המס או קודם לכן או שהוא רשום במרשם האוכלוסין בלא פרטי אחד ההורים;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”פעוט“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שנת לידה“ – שנת המס שבה נולד הילד;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שנת בגרות“ – שנת המס שבה מלאו לילד שמונה עשרה שנים.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|40א|נקודת זיכוי לגרוש שנשא אשה אחרת|תיקון: תשל״ז, תשמ״ח־3, תשנ״ב־6}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של גרוש שהוא או בן־זוגו משלם מזונות לבן זוגו לשעבר, והוא נשוי לבן־זוג אחר, תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת.

{{ח:סעיף|40ב|נקודת זיכוי לנער|תיקון: תשמ״א־8, תשנ״ב־6}}
{{ח:ת}} בחישוב המס של יחיד שמלאו לו או לבן־זוגו 16 שנים אך לא 18 שנים תובא בחשבון נקודת זיכוי.

{{ח:סעיף|40ג|נקודות זיכוי ליחיד שסיים לימודים לתואר אקדמי|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ז־5, תשע״ב־4, תשע״ג־2, תשע״ו־7, תשע״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב המס של יחיד תושב ישראל (בסעיף זה – יחיד) תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת אם הוא זכאי לקבל תואר אקדמי ראשון ומחצית נקודת זיכוי אם הוא זכאי לקבל תואר אקדמי שני, ממוסד להשכלה גבוהה.
{{ח:תת|(ב)}} נקודת זיכוי אחת או מחצית נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה, לפי הענין, תובא בחשבון במספר שנות מס שהן כמספר שנות לימודיו האקדמיות, ובלבד שתובא בחשבון בלא יותר משלוש שנות מס בעבור לימודי תואר אקדמי ראשון ובלא יותר משתי שנות מס בעבור לימודי תואר אקדמי שני.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2014 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} נקודת זיכוי אחת או מחצית נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה, לפי הענין, תובא בחשבון במשך שנת מס אחת.
{{ח:תת|(ג)}} נקודת זיכוי אחת כאמור בסעיף זה בעבור לימודי תואר אקדמי ראשון תובא בחשבון החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר אקדמי ראשון, ומחצית נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה בעבור לימודי תואר אקדמי שני – החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר אקדמי שני.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2014 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} נקודת זיכוי אחת כאמור בסעיף זה בעבור לימודי תואר אקדמי ראשון תובא בחשבון בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר אקדמי ראשון או בשנת המס שלאחריה, לפי בחירתו של היחיד שזכאי לקבל תואר אקדמי ראשון, ומחצית נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה בעבור לימודי תואר אקדמי שני – בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר אקדמי שני או בשנת המס שלאחריה, לפי בחירתו של היחיד שזכאי לקבל תואר אקדמי שני.
{{ח:תת|(ג1)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), יחיד שזכאי לקבל תואר אקדמי ראשון או שני בתחום עיסוק שנדרשת בו התמחות והשלמתו היא תנאי להתמחות, זכאי לבחור אם נקודות זיכוי כאמור בסעיף קטן (א) יובאו בחשבון החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר האקדמי האמור או החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה סיים את התמחותו, ובלבד שתקופת ההתמחות תחל לא יאוחר משנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר האקדמי האמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2014 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), יחיד שזכאי לקבל תואר אקדמי ראשון או שני בתחום עיסוק שנדרשת בו התמחות והשלמתו היא תנאי להתמחות, זכאי לבחור אם נקודת זיכוי כאמור בסעיף קטן (א) תובא בחשבון בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר האקדמי האמור או בשנת המס שלאחר שנת המס שבה סיים את התמחותו, ובלבד שתקופת ההתמחות תחל לא יאוחר משנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר האקדמי האמור.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג) –
{{ח:תתת|(1)}} היה היחיד זכאי לקבל תואר אקדמי שלישי ברפואה או ברפואת שיניים תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת, בשלוש שנות מס, ומחצית נקודת זיכוי, בשתי שנות מס, החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר האקדמי השלישי;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2014 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} היה היחיד זכאי לקבל תואר אקדמי שלישי ברפואה או ברפואת שיניים תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת, בשנת מס אחת, ומחצית נקודת זיכוי, בשנת מס אחת, החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר האקדמי השלישי או בשנת המס שלאחריה, לפי בחירתו של היחיד שזכאי לקבל תואר אקדמי שלישי ברפואה או ברפואת שיניים;
{{ח:תתת|(2)}} למד היחיד במסלול לימודים ישיר לתואר אקדמי שלישי תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת בעבור לימודי תואר ראשון, החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר הראשון, ובמספר שנות מס כאמור בסעיף קטן (ב) לענין לימודי תואר אקדמי ראשון; כמו כן, תובא בחשבון מחצית נקודת זיכוי, למשך שתי שנות מס, החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר אקדמי שלישי.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2014 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} למד היחיד במסלול לימודים ישיר לתואר אקדמי שלישי תובא בחשבון נקודת זיכוי אחת בעבור לימודי תואר ראשון, בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר הראשון, או בשנת המס שלאחריה, לפי בחירתו של היחיד במסלול לימודים ישיר לתואר אקדמי שלישי; כמו כן, תובא בחשבון מחצית נקודת זיכוי, למשך שנת מס אחת, החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר אקדמי שלישי או בשנת המס שלאחריה, לפי בחירתו של היחיד האמור.
{{ח:תת|(ה)}} נקודת זיכוי אחת או מחצית נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה, לפי הענין, תובא בחשבון בעבור לימודים לתואר אקדמי ראשון אחד או לתואר אקדמי שני אחד, בלבד, ולאחר שהיחיד המציא לפקיד השומה אישור על סיום לימודיו וזכאותו לתואר כאמור.
{{ח:תת|(ו)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק המועצה“ – {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה|חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי״ח–1958}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד להשכלה גבוהה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה|בחוק המועצה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תואר אקדמי“ – תואר מוכר כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה|חוק המועצה}}.

{{ח:סעיף|40ד|נקודת זיכוי ליחיד שסיים לימודי מקצוע|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ו, תשע״ג־2, תשע״ו־6, תשע״ז־6, תשע״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב המס של יחיד תושב ישראל תובא בחשבון נקודת זיכוי אם סיים לימודי מקצוע והיה זכאי לתעודת מקצוע, ובלבד שהמציא לפקיד השומה אישור על סיום לימודיו וזכאותו לתעודת מקצוע כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה תובא בחשבון במספר שנות מס כמספר שנות לימודי המקצוע, ובלבד שתובא בחשבון בלא יותר משלוש שנות מס.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2018 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה תובא בחשבון במשך שנת מס אחת.
{{ח:תת|(ג)}} נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה תובא בחשבון החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לגבי מי שסיים לימודים בתקופה משנת 2018 ועד שנת 2022, יחול נוסח זה):}} נקודת זיכוי כאמור בסעיף זה תובא בחשבון בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו או בשנת המס שלאחריה, לפי בחירתו של היחיד שסיים לימודי מקצוע והיה זכאי לתעודת מקצוע.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”לימודי מקצוע“ – לימודים לרכישת מקצוע מסוים, בהיקף שעות לימוד הזהה ל־1700 שעות לימוד הנהוגות במוסד להשכלה גבוהה, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 40ג|בסעיף 40ג}}, לפחות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תעודת מקצוע“ – תעודה הניתנת בסיום לימודי מקצוע, המוכרת על ידי משרד ממשלתי.

{{ח:סעיף|40ה|מניעת כפל|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ז־5, תשע״ז־6}}
{{ח:ת}} יחיד שמתקיימים בו התנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 40ג|בסעיף 40ג}} {{ח:פנימי|סעיף 40ד|ובסעיף 40ד}}, יהיה זכאי לבחור אם יובאו בחשבון בחישוב המס שלו נקודת זיכוי אחת או מחצית נקודת זיכוי, לפי הענין, לפי {{ח:פנימי|סעיף 40ג|סעיף 40ג}} או נקודת זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 40ד|סעיף 40ד}}.

{{ח:סעיף|40ו||תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|41|בן זוג שהיה נשוי חלק מהשנה|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ו, תשל״ט־3, תשנ״ב־6}}
{{ח:ת}} בן זוג שאיננו בן זוג רשום שהיה נשוי בחלק משנת המס יהא זכאי, לענין חישוב המס שהוא חייב בו –
{{ח:תת|(1)}} בעד תקופה שבה לא היה נשוי – ל־1⁄12 מנקודות הזיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}}, {{ח:פנימי|סעיף 36|36}}, {{ח:פנימי|סעיף 40|40(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 40ב|ו־40ב}} כפול במספר החדשים בשנת המס שבהם לא היה נשוי;
{{ח:תת|(2)}} בעד התקופה שבה היה נשוי – ל־1⁄12 מנקודות הזיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66}} כפול במספר החדשים בשנת המס שבהם היה נשוי.

{{ח:סעיף|41א|דיווח לכנסת|תיקון: תשע״ח־5}}
{{ח:ת}} בתקופה החל ביום תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019)|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019), התשע״ח–2018}}, יבחנו המנהל הכללי במשרד האוצר והמנהל, תוך היוועצות עם גורמים שונים באקדמיה, את מתן נקודות הזיכוי לתא המשפחתי, בהתאם לניסיון שנצבר בישראל ובעולם, וידווחו לוועדת הכספים של הכנסת על ממצאיהם לא יאוחר מיום כ״ז בסיוון התשע״ט (30 ביוני 2019).

{{ח:סעיף|42||תיקון: תשכ״ה, תשל״ה־2, תשנ״ב־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|43||תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח, תשל״א, תשל״ג, תשל״ה־2, תשמ״א־3, תשמ״ד־10}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|44|זיכוי בעד הוצאות החזקת קרוב במוסד|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־5, תשל״ט־3, [ק״ת סכומים], תשמ״ז, תש״ן־4, תשנ״ב־6, תשנ״ה־7, תשע״ז־5, תשע״ז־11}}
{{ח:ת}} בחישוב הכנסתו החייבת של יחיד תושב ישראל שהוא או בן זוגו שילם בשנת המס בעד החזקתם במוסד מיוחד של ילד, בן זוג או הורה משותקים לחלוטין, מרותקים למיטה בתמידות, עיוורים או בלתי שפויים בדעתם, וכן בשל החזקת ילד עם מוגבלות שכלית–התפתחותית במוסד מיוחד, יותר לו זיכוי ממס של 35% מאותו חלק מהסכומים שהוא או בן זוגו שילם העולה על 12.5% מהכנסתו החייבת; שר האוצר רשאי לקבוע בתקנות תנאים לזכאות לזיכוי ממס על פי סעיף זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (זיכוי בעד נטול יכולת וזיכוי בעד הוצאות בשל החזקת קרוב במוסד)|תקנות מס הכנסה (זיכוי בעד נטול יכולת וזיכוי בעד הוצאות בשל החזקת קרוב במוסד), התשנ״ו–1996}}; תקרת ההכנסה המזכה: בשנת 2022, 173,000 ש״ח ליחיד, 277,000 ש״ח לזוג; בשנת 2023, 182,000 ש״ח ליחיד, 291,000 ש״ח לזוג; בשנים 2024–2027, 188,000 ש״ח ליחיד, 301,000 ש״ח לזוג.}}

{{ח:סעיף|45|זיכוי בעד נטולי יכולת|תיקון: תשל״ז, תשל״ח־5, תשל״ט־3, תשמ״ח־3, תשנ״ה־7, תשס״ג־3, תשע״ז־11}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד תושב ישראל שהיה לו בשנת המס ילד משותק, ילד עיוור או ילד עם מוגבלות שכלית–התפתחותית או שהיה לבן זוגו ילד כאמור, יובאו בחשבון בחישוב המס שלו או של בן זוגו שתי נקודות זיכוי בשל כל ילד כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} יחיד יהיה זכאי לנקודות הזיכוי על פי סעיף קטן (א) רק אם לא קיבל זיכוי ממס עבור אותו ילד על פי {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיף 44}}.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר רשאי לקבוע תנאים לזכאות לנקודות זיכוי על פי סעיף זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (זיכוי בעד נטול יכולת וזיכוי בעד הוצאות בשל החזקת קרוב במוסד)|תקנות מס הכנסה (זיכוי בעד נטול יכולת וזיכוי בעד הוצאות בשל החזקת קרוב במוסד), התשנ״ו–1996}}; תקרת ההכנסה המזכה: בשנת 2022, 173,000 ש״ח ליחיד, 277,000 ש״ח לזוג; בשנת 2023, 182,000 ש״ח ליחיד, 291,000 ש״ח לזוג; בשנים 2024–2027, 188,000 ש״ח ליחיד, 301,000 ש״ח לזוג.}}

{{ח:סעיף|45א|זיכוי בעד דמי ביטוח ותגמולים|תיקון: תשל״ג, תשל״ג־3, תשל״ה־2, תשל״ז־4, תשל״ח־5, תשל״ט־3, ק״ת תשמ״ה, תשמ״ו, תשמ״ו־5, תשמ״ז, תשמ״ז־2, תשס״ד־4, תשס״ד־6, תשס״ה־4, תשס״ה־10, תשס״ז־2, תשס״ח־6, תש״ע־3, תשע״ז־3}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד יזוכה ממס ב־25% מן הסכומים ששילמו הוא או בן זוגו בשנת המס –
{{ח:תתת|(1)}} לביטוח חייו או חיי בן זוגו בחברת ביטוח אם הוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} יחיד יזוכה ממס ב־35% מן הסכומים ששילמו הוא או בן זוגו בשנת המס לקופת גמל לקיצבה, או ששילמו כאמור למדינה, לרשות מקומית או לגוף אחר שקבע שר האוצר, לשם שמירת זכות הפנסיה שלו או של בן זוגו או שישולמו כאמור לביטוח קצבת שאירים.
{{ח:תת|(ב1)}} עמית מוטב יזוכה ממס כאמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב) גם בשל סכומים ששילם לביטוח חיי ילדו בחברת ביטוח, לקופת גמל לטובת ילדו או לשם שמירת זכויות הפנסיה של ילדו, בכפוף לתנאים האמורים באותם סעיפים קטנים, לפי הענין, ובלבד שגילו של אותו ילד, בשנת המס, היה 18 שנים ומעלה.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ביטוח חיים“ – ביטוח מפני הסיכון למקרה מוות של המבוטח, בלא מרכיב החיסכון שאינו כולל תשלומי פנסיה לשאירים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ביטוח קצבת שאירים“ – ביטוח מפני הסיכון למקרה מוות של המבוטח, בלא מרכיב החיסכון, הכולל תשלומי פנסיה לשאירים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה מבוטחת“, ”הכנסה מזכה“ ו”עמית מוטב“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 47|בסעיף 47}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פנסיה מקיפה“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), הסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי ליחיד שאינו עמית מוטב בעד סכומים ששולמו כאמור באותם סעיפים קטנים, לא יעלה על הגבוה מבין הסכומים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} סכום של 1,632 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2004; בשנת 2022, 2,112 ש״ח; בשנת 2023, 2,196 ש״ח; בשנים 2024–2027, 2,268 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(2)}} הסכום הנמוך מבין אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} כלל הסכומים ששולמו כאמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב);
{{ח:תתתת|(ב)|(1)}} לעניין יחיד שלא היתה לו בשנת המס הכנסת עבודה – 5% מהכנסתו המזכה, ובלבד שהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סכומים ששולמו לביטוח קצבת שאירים כאמור בסעיף קטן (ב) לא יעלה על 1.5% מהכנסתו המזכה של היחיד;
{{ח:תתתתת|(2)}} לעניין יחיד שהיתה לו בשנת המס הכנסת עבודה – 7% מהכנסתו המזכה, ובלבד שהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סכומים ששולמו לביטוח קצבת שאירים כאמור בסעיף קטן (ב) לא יעלה על 1.5% מהכנסתו המזכה של היחיד, ושהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סך הסכומים ששולמו לביטוח חיים כאמור בסעיף קטן (א)(1), לביטוח קצבת שאירים כאמור בסעיף קטן (ב) ובשל הכנסה שאינה מעבודה, לא יעלה על 5% מהכנסתו המזכה של היחיד.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) עד (ב1), הסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי לעמית מוטב בעד סכומים ששולמו כאמור באותם סעיפים קטנים, לא יעלה על הגבוה מבין הסכומים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} הסכום האמור בסעיף קטן (ד)(1);
{{ח:תתת|(2)}} הסכום הנמוך מבין אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} כלל הסכומים ששולמו כאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ב1);
{{ח:תתתת|(ב)|(1)}} לענין עמית מוטב שלא היתה לו בשנת המס הכנסה מבוטחת – 5% מהכנסתו החייבת עד לסכום השווה לפעמיים הסכום האמור {{ח:פנימי|סעיף 47|בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ שבסעיף 47(א)(1)}} לשנה ובלבד שהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סכומים ששולמו לביטוח קצבת שאירים כאמור בסעיף קטן (ב) לא יעלה על 1.5% מהכנסתו המזכה של העמית המוטב;
{{ח:תתתתת|(2)}} לענין עמית מוטב שהיתה לו בשנת המס הכנסה מבוטחת – הסכום המתקבל מצירוף הסכומים המפורטים להלן:
{{ח:תתתתתת|(א)}} 7% מהכנסתו המזכה שהיא הכנסה מבוטחת, ובלבד שהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סכומים ששולמו לביטוח קצבת שאירים כאמור בסעיף קטן (ב) לא יעלה על 1.5% מהכנסתו כאמור, ושהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סך הסכומים ששולמו לביטוח חיים לפי סעיפים קטנים (א)(1) ו־(ב1), ולביטוח קצבת שאירים לפי סעיף קטן (ב) לא יעלה על 5% מהכנסתו כאמור;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} 5% מהכנסתו החייבת שאינה הכנסה מבוטחת, עד לסכום השווה לפעמיים הסכום האמור {{ח:פנימי|סעיף 47|בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ שבסעיף 47(א)(1)}} לשנה, בניכוי סכום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 47|בפסקה (1) לאותה הגדרה}} או סכום הכנסתו המבוטחת, לפי הנמוך מביניהם, ובלבד שהסכום הכולל שבשלו יינתן זיכוי בעד סכומים ששולמו לביטוח קצבת שאירים כאמור בסעיף קטן (ב) לא יעלה על 1.5% מהכנסתו החייבת שאינה הכנסה מבוטחת.
{{ח:תת|(ו)}} יחיד שלא נוכו לו סכומים בעד רכישת ביטוח מועדף מפני אבדן כושר עבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(14)(ב)}}, יזוכה ממס בשיעור של 35% מן הסכומים שהפקיד לקופת גמל לקצבה בעבור עצמו כעמית עצמאי ולא זוכה בשלהם ממס לפי סעיף קטן (ב), עד לשיעור של 0.5% מהכנסתו מעסק או ממשלח יד עד לסכום השווה לפעמיים הסכום האמור {{ח:פנימי|סעיף 47|בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ שבסעיף 47(א)(1)}} בניכוי הכנסתו המבוטחת.

{{ח:סעיף|45ב||תיקון: תשל״ח־5, תש״ן־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|46|תרומה למוסד ציבורי|תיקון: תשכ״ב־2, תשכ״ח־2, תשל״ג, תשמ״ד־10, תשמ״ז, תש״ן, תשנ״ב־5, תשנ״ג־4, תשנ״ד, תשס״א־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ז־3, תש״ע, תשע״ב־9, [ק״ת הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שתרם בשנת מס פלונית סכום העולה על 180 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2012; בשנת 2022, 190 ש״ח; בשנת 2023, 200 ש״ח; בשנים 2024–2027, 207 ש״ח)}} לקרן לאומית, או למוסד ציבורי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}} שקבע לענין זה שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, יזוכה מהמס שהוא חייב בו באותה שנה בשיעור של 35% מסכום התרומה – אם הוא יחיד, ובשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}} מסכום התרומה – אם הוא חבר־בני־אדם, ובלבד שלא יינתן זיכוי בשנת מס פלונית בשל סכום כולל של תרומות העולה על 30% מההכנסה החייבת של הנישום באותה שנה או על 9,000,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2012; בשנת 2022, 9,517,000 ש״ח; בשנת 2023, 10,019,808 ש״ח; בשנים 2024–2027, 10,354,816 ש״ח)}}, לפי הנמוך מביניהם (להלן – התקרה לזיכוי); סכום העולה על התקרה לזיכוי שנתרם באותה שנת מס, יזוכה מהמס בהתאם להוראות סעיף זה בשלוש שנות המס הבאות בזו אחר זו, ובלבד שלא יינתן זיכוי בכל אחת משלוש שנות המס כאמור, בשל סכום כולל של תרומות העולה על התקרה לזיכוי.
{{ח:תת|(א1)}} מוסד ציבורי כאמור בסעיף קטן (א) שלא הגיש שני דו״חות שנתיים ברציפות, או שמן הדו״חות שהגיש עולה כי אינו מנהל פנקסים כדין או שחלק מהותי מפעילותו אינו להשגת המטרה הציבורית, רשאי שר האוצר לבטל את קביעתו לענין סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(א2)}} חידושה של קביעה שבוטלה לפי סעיף קטן (א1) טעון אישורה של ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”קרן לאומית“ – הסוכנות היהודית לא״י, ההסתדרות הציונית העולמית, המגבית המאוחדת לישראל והקרן הקיימת לישראל.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} נקבעו פנקסיו של מוסד ציבורי כבלתי קבילים קביעה שאינה ניתנת לערר או לערעור, רשאי המנהל לבטל את הקביעה שלפי סעיף קטן (א) מאותו יום ואילך.
{{ח:תתת|(2)}} המוסד יודיע לציבור על ביטול כאמור, בדרך ובמועד שקבע המנהל.

{{ח:סעיף|46א|תקרה כוללת להטבות מס לתרומות ולמו״פ|תיקון: תשמ״א־3, תשמ״ד־10, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} על אף האמור בכל דין, הסכום הכולל שבשלו יותר בשנת מס פלונית זיכוי בשל תרומות על פי {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיף 46}} וניכוי בשל השתתפות במימון מחקר ופיתוח שמבצע אדם אחר על פי {{ח:פנימי|סעיף 20א|סעיף 20א}} ועל פי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (הטבות להשקעה בניירות ערך שתמורתם נועדה למחקר מדעי)|חוק מס הכנסה (הטבות להשקעה בניירות ערך שתמורתם נועדה למחקר מדעי), התשמ״ד–1983}} לא יעלה על 50% מהכנסתו החייבת של נישום באותה שנה; לענין זה, ”הכנסה חייבת“ – לפני הניכוי בשל השתתפות במחקר ופיתוח.

{{ח:סעיף|46ב|זיכוי בשל תרומה – תוספת לבסיס המקדמות|תיקון: תשמ״א־3, תשמ״ד־10}}
{{ח:ת}} סכום המס שאדם הופטר מתשלומו בשל הזיכוי בעד תרומות לפי {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיף 46}} ולפי כל דין אחר, ייווסף לסכום המס המהווה בסיס לקביעת מקדמות על פי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 2)#סעיף 4|סעיף 4 לחוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס׳ 2), תשכ״ב–1962}}, אדם שבשנת מס פלונית החל משנת המס 1971 הוציא סכומים להנצחת זכרו של בן משפחתו שהיה חייל שנספה במערכה, יזוכה מהמס שהוא חייב בו אותה שנה ב־30% מהסכומים שהוציא; לענין זה – ”חייל שנספה במערכה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|בחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), תש״י–1950}}; ”בן משפחה“ – בן־זוג, בן, נכד, אח, הורה, גיס וחתן.}}

{{ח:סעיף|46ג||תיקון: תשמ״א־3, תשמ״ד־10}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|47|ניכוי תשלומים בעד תגמולים או קצבה|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״א, תשל״ג־3, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־5, תשל״ח־7, תש״ם, תשמ״ז, תש״ן, תשס״ד־4, תשס״ה־5, תשס״ה־10, תשס״ז־2, תש״ע־3, תשע״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”הכנסה מזכה“ – סך כל הכנסתו החייבת של יחיד לפני הניכוי על פי סעיף זה ועל פי {{ח:פנימי|סעיף 47א|סעיף 47א}}, כמפורט להלן, לפי הענין:
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי יחיד שהיתה לו רק הכנסת עבודה – עד לסכום של 84,000 שקלים חדשים לשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2004; בשנת 2022, 106,800 ש״ח; בשנת 2023, 112,800 ש״ח; בשנים 2024–2027, 116,400 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי יחיד שלא היתה לו הכנסת עבודה – עד לסכום של 118,800 שקלים חדשים לשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2004; בשנת 2022, 151,200 ש״ח; בשנת 2023, 159,600 ש״ח; בשנים 2024–2027, 164,400 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(3)}} לגבי יחיד שהיו לו הכנסת עבודה והכנסה שאינה הכנסת עבודה, בשל הכנסת עבודה – עד לסכום האמור בפסקה (1) ובשל הכנסה שאינה הכנסת עבודה – עד לסכום האמור בפסקה (2) בניכוי הכנסת העבודה שלו, או בניכוי הסכום האמור בפסקה (1), לפי הנמוך מביניהם, ובלבד שתובא בחשבון, תחילה, הכנסת העבודה שלו;
{{ח:תתת|(2)}} ”קופת גמל“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} ”הכנסה לעמית עצמאי“ – סך כל הכנסתו החייבת של יחיד לפני הניכוי על פי סעיף זה ועל פי {{ח:פנימי|סעיף 47א|סעיף 47א}} עד לסכום האמור בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ לשנה, בניכוי הכנסתו המבוטחת;
{{ח:תתת|(4)}} ”הכנסה מבוטחת“ – הכנסת עבודה שבשלה שילם מעביד בעד עובדו, בשנת המס, סכומים לקופת גמל לקצבה, וכן הכנסת עבודה שבשלה זכאי העובד לקצבה על פי דין או חוזה;
{{ח:תתת|(5)}} ”הכנסה נוספת“ – הסכום הנמוך מבין אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} סך כל הכנסתו החייבת של יחיד לפני הניכוי על פי סעיף זה ועל פי {{ח:פנימי|סעיף 47א|סעיף 47א}} שאינה הכנסה מבוטחת, עד לסכום האמור בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ לשנה;
{{ח:תתתת|(2)}} סך כל הכנסתו החייבת של יחיד לפני הניכוי על פי סעיף זה ועל פי {{ח:פנימי|סעיף 47א|סעיף 47א}} עד לסכום השווה לשתי פעמים וחצי הסכום האמור בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ לשנה, בניכוי הכנסתו המבוטחת או הסכום האמור בפסקה (1) לאותה הגדרה, לפי הגבוה מביניהם;
{{ח:תתת|(6)}} ”עמית יחיד“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(7)}} ”עמית מוטב“ – יחיד שבשל הכנסתו שולמו בעדו, בשנת המס, סכומים לקופת גמל לקצבה, בסכום שלא פחת מ־16% מסך כל השכר הממוצע במשק באותה שנת מס {{ח:הערה|(בשנת 2023, 16% מ־11,870 ש״ח, שהם 1,899.20 ש״ח; בשנים 2024–2025, 24,069 ש״ח שהם 2,005.76 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(8)}} ”השכר הממוצע במשק“ – בהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|בסעיף 3(ה3)(2)}};
{{ח:תת|(ב)}} יחיד שאינו עמית מוטב, שבשנת המס שילמו הוא או בן זוגו סכומים לקופת גמל לקצבה בלבד, לטובת אחד מהם, והכל, גם אם ציווה שלאחר מותו תועבר זכותו לטובת מוסד שהוכר כמוסד ציבורי לענין {{ח:פנימי|סעיף 9.2|סעיף 9(2)}}, או ששילמו כאמור למדינה, לרשות מקומית או לגוף אחר שקבע שר האוצר, לשם שמירת זכות הפנסיה של אחד מהם, יותר ניכוי הסכומים ששולמו כאמור ובלבד שהניכוי לא יעלה על –
{{ח:תתת|(1)}} 7% מהכנסתו המזכה שאיננה הכנסת עבודה; ואולם אם שילם סכום העולה על 12% מהכנסתו כאמור, יותר לו, בשל החלק העולה על 12% כאמור, ניכוי נוסף עד ל־4% מאותה הכנסה;
{{ח:תתת|(2)}} הסכום הנמוך מבין אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} 5% מהכנסתו המזכה שהיא הכנסת עבודה שאינה הכנסה מבוטחת;
{{ח:תתתת|(ב)}} 5% מהכנסתו החייבת שהיא הכנסת עבודה עד לסכום השווה לשתי פעמים וחצי הסכום האמור בפסקה (1) להגדרה ”הכנסה מזכה“ לשנה, בניכוי הכנסתו המבוטחת.
{{ח:תת|(ב1)}} לעמית מוטב שבשנת המס שילמו הוא או בן זוגו סכומים לקופת גמל לקצבה לטובת העמית המוטב, ולעמית מוטב שבשנת המס שילם סכומים כאמור לטובת ילדו שגילו, בשנת המס, 18 שנים ומעלה, יותר ניכוי הסכומים ששולמו כאמור, ובלבד שהניכוי לא יעלה על אלה, לפי הענין:
{{ח:תתת|(1)}} בשל סכומים ששולמו כאמור – 11% מההכנסה לעמית עצמאי;
{{ח:תתת|(2)}} בשל סכומים ששולמו כאמור ושבשלם לא הותר ניכוי לפי פסקה (1) – 7% מההכנסה הנוספת; ואולם אם הסכומים ששולמו כאמור עולים על 12% מהכנסתו הנוספת, יותר לו בשל החלק העולה על 12% כאמור, ניכוי נוסף שלא יעלה על 4% מההכנסה הנוספת, והכל בלבד שלא יינתן ניכוי לפי פסקה זו בשל סכומים שהופקדו בעד העמית המוטב שסכומם אינו עולה על 16% מהשכר הממוצע במשק.
{{ח:תת|(ב2)}} סכום שנוכה לפי סעיף קטן (ב), לא יהיה ניתן לנכותו לפי סעיף קטן (ב1), ולהיפך.
{{ח:תת|(ג)}} סכום שנוכה לפי סעיף קטן (ב) או (ב1) לא יובא בחשבון לצורך {{ח:פנימי|סעיף 45א|סעיף 45א}}.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע ניכויים בשיעורים גבוהים מהאמורים בסעיף קטן (ב) לסוג מסויים של בני־אדם ובתנאים ובסייגים שיקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי תשלומים בעד תגמולים או קיצבה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי תשלומים בעד תגמולים או קיצבה), תש״ם–1980}}.}}

{{ח:סעיף|47א|ניכוי בשל תשלומי ביטוח לאומי ומס מקביל|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז־3, תשמ״ד־2, תש״ן־4, תשנ״ו־3, תשנ״ז, תשפ״ג־5}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד שבשנת מס שילם דמי ביטוח לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}} (להלן – חוק הביטוח), ומס מקביל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס מקביל|חוק מס מקביל, התשל״ג–1973}} (להלן – מס מקביל), בשל הכנסה שאינה הכנסת עבודה, יותר לו ניכוי של 52% מהסכום ששילם, למעט תוספת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 364|סעיף 179(א) לחוק הביטוח}}, ובלבד שהניכוי לא יעלה על הכנסתו החייבת שלפני הניכוי.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם לגבי יחיד שמעבידו אינו חייב בתשלום מס מקביל בעדו או בתשלום דמי ביטוח לאומי בעדו והוא חייב בתשלומם לגבי הכנסת העבודה שלו.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(יחול על בירור הכנסתו החייבת של יחיד החל משנת המס 2025 ואילך):}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), קיבל יחיד בשנת מס מסוימת החזר מהמוסד לביטוח לאומי בשל תשלום ביתר של דמי ביטוח ששילם בשנת מס קודמת, כאמור {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 362|בסעיף 362 לחוק הביטוח}} (בסעיף קטן זה – החזר), יותר לו ניכוי של 52% מסכום דמי הביטוח ששילם בשנת המס המסוימת לאחר שהופחת מהם סכום ההחזר שקיבל באותה השנה; עלה סכום ההחזר שקיבל יחיד בשנת מס מסוימת על סכום דמי הביטוח ששילם באותה שנת מס, יראו 52% מההפרש, לעניין פקודה זו, כהשתכרות או כרווח מעסק או ממשלח יד של מי שקיבל אותם, בעת שקיבל אותם; לעניין זה, ”סכום ההחזר“ – למעט תוספת ששולמה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 362|סעיף 362 לחוק הביטוח}}.
{{ח:תת|(ג)}} יחיד שמעבידו אינו חייב בתשלום מס מקביל בעדו וגם הוא עצמו אינו חייב בתשלום מס מקביל, וכן יחיד אחר הפטור מתשלום מס מקביל, יותר לו ניכוי של 52% מהסכומים ששילם בעד ביטוח רפואי שאינו ביטוח רפואת שיניים, לגוף שקבע שר האוצר לאחר התייעצות עם שר הבריאות, עד לסכום המס המקביל שהיה חל לגביו אילו היה חייב בתשלומו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת גופים לענין סעיף 47א)|תקנות מס הכנסה (קביעת גופים לענין סעיף 47א), התשנ״א–1991}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} הוראות סעיף זה לענין {{ח:חיצוני|חוק מס מקביל|חוק מס מקביל}} יחולו רק בעד התקופה המסתיימת ביום כ״א בטבת התשנ״ז (31 בדצמבר 1996).

{{ח:סעיף|47ב||תיקון: תשל״ח־5, תשל״ט־3, תש״ן־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|47ג|שכר והחזר הוצאות ששולמו ליועץ פנסיוני כתשלומים לקופת גמל|תיקון: תשס״ה־10, תשע״א־6}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם יראו, לענין {{ח:פנימי|סעיף 3.ה3|סעיפים 3(ה3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|17(5א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 45א|45א}} {{ח:פנימי|סעיף 47|ו־47}}, שכר והחזר הוצאות ששולמו ליועץ פנסיוני, כתשלומים ששולמו לקופת גמל; קבע שר האוצר כאמור, יחולו התנאים, התקרות, והמגבלות הקבועים בסעיפים האמורים, בשינויים המחויבים, על שכר והחזר הוצאות ששולמו כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”יועץ פנסיוני“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ייעוץ, שיווק ומערכת סליקה פנסיוניים)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ייעוץ, שיווק ומערכת סליקה פנסיוניים), התשס״ה–2005}}.

{{ח:סעיף|48|זיכויים לתושבי האזור|תיקון: תשכ״ב־2, תשמ״ד־10, תשמ״ז, תשנ״ה־3}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע בצו כי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}}, {{ח:פנימי|סעיף 36|36}} {{ח:פנימי|סעיף 37|ו־37}}, כולן או מקצתן, יחולו, בשינויים המחוייבים, גם לגבי תושבי אזור שאינם אזרחים ישראליים, כולם או חלקם, כאילו היו תושבי ישראל; לענין זה, ”אזור“, ”תושב אזור“ ו”אזרח ישראלי“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (זיכויים לתושבי האזור)|צו מס הכנסה (זיכויים לתושבי האזור), התשנ״ה–1995}}, לפיו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}}, {{ח:פנימי|סעיף 36|36}} {{ח:פנימי|סעיף 37|ו־37}} יחולו גם לגבי תושבי אזור שאינם אזרחים ישראליים, כאילו היו תושבי ישראל.}}

{{ח:סעיף|48א|זיכויים לעובד זר|תיקון: תשס״ג־3}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי לקבוע כי הוראות {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|פרק זה}} לענין זיכויים, כולן או מקצתן, לא יחולו על עובד זר או על סוגי עובדים זרים שיקבע, או שיחולו עליהם באופן חלקי בתנאים שיקבע; לענין זה, ”עובד זר“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים)|בחוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים), התשנ״א–1991}}, אף אם רואים אותו כתושב לענין פקודה זו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (זיכויים לעובד זר)|תקנות מס הכנסה (זיכויים לעובד זר), התשע״ה–2014}}.}}

{{ח:קטע1|חלק ד|חלק ד׳: חישוב ההכנסה במקרים מיוחדים}}
{{ח:קטע2|חלק ד פרק 1|פרק ראשון: חברות ביטוח}}

{{ח:סעיף|49|חברת ביטוח כללי|תיקון: תשכ״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בפקודה זו, חברה העוסקת בביטוח כללי, בין שהשתכרויותיה או רווחיה נובעים כולם מישראל ובין שמקצתם מישראל ומקצתם מחוץ לארץ, יהיו השתכרויותיה או רווחיה הטעונים מס נקבעים בדרך זו:
{{ח:תתת|(1)}} מסך־כל הפרמיות ברוטו והריבית וכל הכנסה אחרת שקיבלה או שהיא עשויה לקבל בישראל ינוכה סך־כל הפרמיות שהחזירה למבוטחים וששילמה בעד ביטוח משנה;
{{ח:תתת|(2)}} היתרה שנתקבלה כאמור תנוכה ממנה עתודה לסיכונים שלא חלפו בסוף שנת המס, מחושבת לפי התאחוז המקובל באותה חברה לסיכונים אלה לגבי כלל עסקיה, ותיווסף עליה העתודה מחושבת כאמור, לסיכונים שלא חלפו בתחילת שנת המס, ובלבד שהתאחוז המקובל לא יעלה על התאחוז שהוא סביר ומתאים בכל מקרה ומקרה;
{{ח:תתת|(3)}} מן הסכום נטו שנתקבל לפי פסקה (2) ינוכו –
{{ח:תתתת|(א)}} סכום ההפסדים למעשה, פחות הסכום שנגבה בשל הפסדים אלה על פי ביטוח משנה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוצאות הנהלה וסוכנות בישראל;
{{ח:תתתת|(ג)}} חלק יחסי הוגן מהוצאות המשרד הראשי הנמצא בחוץ לארץ.
{{ח:תת|(ב)}} הפסיקה החברה למעשה, בתקופה מסויימת שבתוך שנת המס או בשנה שלפניה, את עסקיה בישראל בסוג פלוני של ביטוח, לא תנוכה עתודה לאותו ביטוח.

{{ח:סעיף|50|חברת ביטוח חיים|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} על אף האמור בפקודה זו, חברה העוסקת בביטוח חיים בלבד או בנוסף על ביטוח כללי (להלן – חברת ביטוח חיים) רואים את רווחיה מעסקי ביטוח חיים כשווים לסכום הרווחים כשהם מחושבים לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49}}, אגב קביעת העתודות לפי חישוב אקטוארי ובשינויים המחוייבים לפי העניין, ובלבד שלא יותרו עתודות בסכום העולה על סכום העתודות המחושבות לפי בסיס החישוב האקטוארי שהוא סביר ומתאים בכל מקרה ומקרה.

{{ח:סעיף|51|הוצאותיה של חברת ביטוח חיים}}
{{ח:ת}} הוצאות שהוציאה חברת ביטוח חיים ברכישת חוזים לביטוח חיים, ובכלל זה תשלומים לסוכן, ייחשבו כהוצאות בשנה שבה הוצאו או הועברו לזכותו של הסוכן, בין אם החברה זקפה הוצאות אלה בחשבון ריווח והפסד שלה לחובת אותה שנה ובין אם לאו.

{{ח:סעיף|52|חברת ביטוח חיים המקבלת פרמיות מחוץ לארץ}}
{{ח:ת}} חברת ביטוח חיים שקיבלה רוב הפרמיות מחוץ לארץ, רואים כרווחיה חלק יחסי מכלל הכנסותיה מהשקעות, שהוא כיחס שבין סכום הפרמיות שקיבלה בישראל לבין סך־כל הפרמיות שקיבלה, או את הכנסתה למעשה מהשקעות בישראל, הכל לפי הסכום הגדול יותר, לאחר שנוכו מסכום הרווחים הוצאות הסניף או הסוכנות בישראל וחלק יחסי הוגן של הוצאות המשרד הראשי של החברה הנמצא בחוץ לארץ.

{{ח:סעיף|53|מבטח־חוץ שקיבל פרמיות מביטוח בישראל|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} אדם שאינו תושב ישראל העוסק בעסקי ביטוח ושולמו לו פרמיות בקשר לביטוח נכסים בישראל, או בקשר לביטוח מפני מקרה העשוי לקרות בישראל בלבד, או ששולמו על ידי מבוטחים שהם תושבי ישראל, שלא באמצעות סניף או מורשה בישראל שהורשו להוציא פוליסות בשמה – רואים אותו כאילו השיג רווחים בישראל מאותם עסקי ביטוח, ואת סכום רווחיו כשווה ל־10% מהסכום הכולל של הפרמיות ששולמו לו כאמור; אולם אם הגיש האדם לפקיד השומה דו״ח של רווחיו מן העסקים האמורים והדו״ח מניח את דעתו של המנהל, יחושבו רווחים אלה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיפים 49}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50–52}}, הכל לפי הענין.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 1-1|פרק ראשון 1: הפקדות לעצמאים המשרתים בשירות מילואים ולבני זוגם|תיקון: תשפ״ד־5}}

{{ח:סעיף|53א|הארכת תקופה לעניין הפקדות לקרן השתלמות ולקופת גמל לקצבה לעצמאי המשרת בשירות מילואים ולבן זוגו|תיקון: תשפ״ד־5}}
{{ח:ת}} על אף האמור בפקודה זו, לעניין {{ח:פנימי|סעיף 9.16ב|סעיפים 9(16ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|17(5א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 45א|45א}} {{ח:פנימי|סעיף 47|ו־47}}, יחיד שהוא או בן זוגו שירת בשירות מילואים בתקופה שתחילתה ביום כ״ב בתשרי התשפ״ד (7 באוקטובר 2023) וסופה ביום י״ט בטבת התשפ״ד (31 בדצמבר 2023), ויש לו הכנסה מעסק או ממשלח יד, ששילם בשנת המס 2024 בעבור עצמו כעמית עצמאי לקרן השתלמות לעצמאים או לקופת גמל לקצבה, רשאי לבקש מגוף מוסדי כי יראו סכומים ששילם כאמור, כולם או חלקם, כאילו שולמו בשנת המס 2023; לעניין {{ח:פנימי|סעיף 9.16ב|סעיף 9(16ב)}} יראו את מועד התשלום הראשון ביום כ׳ בטבת התשפ״ד (1 בינואר 2024); בסעיף זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן זוג“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף מוסדי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרן השתלמות לעצמאים“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|בסעיף 17(5א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות מילואים“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירות המילואים|בחוק שירות המילואים, התשס״ח–2008}}.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 2|פרק שני: גופים שיתופיים}}
{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳: קיבוצים שיתופיים או מתחדשים|תיקון: תשע״ז־9}}

{{ח:סעיף|54|הגדרות|תיקון: תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חבר“ – לעניין קיבוץ שיתופי – יחיד, שעל פי תקנון הקיבוץ חלו לגביו חובות וזכויות חבר קיבוץ, בגמר שנת המס, לרבות מועמד לחברות, ולעניין קיבוץ מתחדש – יחיד כאמור שמלאו לו 21 שנים, למעט חבר בעצמאות כלכלית, כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש)#סעיף 10|בתקנה 10 לתקנות ערבות הדדית}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קיבוץ מתחדש“ – אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} אגודה שסווגה כ”קיבוץ מתחדש“ בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות)|לתקנות סוגי אגודות שיתופיות}}, ויראו אגודה כאמור כקיבוץ מתחדש החל משנת המס שבמרביתה היא סווגה כאמור או שבמרביתה היתה בתוקף הוראה בתקנונה באחד מהעניינים המפורטים {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות)#סעיף 2|בתקנה 2(5)(ב) לתקנות סוגי אגודות שיתופיות}}, לפי המוקדם;
{{ח:תתתת|(2)}} קיבוץ שיתופי אשר הגיש למנהל בקשה, לפני שנת המס, שיחולו עליו הוראות החלות לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן זה}} על קיבוץ מתחדש; הגיש קיבוץ שיתופי בקשה כאמור, לא יהיה רשאי לחזור בו ממנה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קיבוץ שיתופי“ – אגודה שסווגה כ”קיבוץ שיתופי“ בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות)|לתקנות סוגי אגודות שיתופיות}}, למעט אגודה כאמור שהתקיים לגביה האמור בפסקה (2) להגדרה ”קיבוץ מתחדש“;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקנות סוגי אגודות שיתופיות“ – {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות)|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות), התשנ״ו–1995}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקנות ערבות הדדית“ – {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש)|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש), התשס״ו–2005}}.
{{ח:תת|(ב)}} אין הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן זה}} באות לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 9.2|סעיף 9(2)}}.

{{ח:סעיף|55|שומת קיבוץ שיתופי וחבריו|תיקון: תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} שומתם של קיבוץ שיתופי ושל כל חבריו תיעשה, על אף האמור בפקודה זו, לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), שומתו של חבר קיבוץ שיתופי על הכנסה שהוא לא העביר לקיבוץ, לא תיעשה לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן זה}}, ובשומה כאמור לא יובאו בחשבון שיעורי המס ונקודות הזיכוי אשר הובאו בחשבון בשומתו של הקיבוץ וכן הפסדיו של הקיבוץ.

{{ח:סעיף|56|ההכנסה החייבת|תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשנ״ב־6, תשע״ז־9}}
{{ח:ת}} שווייה של אספקת המחיה שנתן קיבוץ שיתופי, מכוח החברות, לחבריו ולבני זוגם ולילדיהם שאינם חברים, יראו כחלק מהכנסתו החייבת של הקיבוץ ולא כהכנסת החברים.

{{ח:סעיף|57|המס בקיבוץ שיתופי|תיקון: תשל״ג, תשל״ה, תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשס״ד־2, תשס״ו־2, תשע״ד־3, תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} קיבוץ ישלם מס בסכום השווה לסך כל המס שחבריו היו חייבים לשלם, אילו היתה כל הכנסתו החייבת מתחלקת ביניהם בחלקים שווים והיתה הכנסתם היחידה החייבת; ולענין זה יחולו {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34 עד 46א}} {{ח:פנימי|סעיף 47|ו־47}} והוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|הפרק השלישי לחלק ד׳}}, למעט {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66 שבו}}, בהתאם להרכב המשפחות של חברי הקיבוץ; ואולם לענין התרת ניכויים על פי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47}} לא תובא בחשבון הכנסה של החבר מחוץ לקיבוץ שבעדה הוא זכאי לתגמולים, למענק או לקצבה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} לצורך חישוב המס שחייב בו קיבוץ, רשאי הקיבוץ לתבוע כי ייעשה חישוב נפרד על הכנסתו החייבת לאחר שחולקה בין חבריו לפי סעיף קטן (א), ובלבד שהתקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} עיקר עבודתם של שני בני הזוג חברי הקיבוץ הוא בעבודה מזכה;
{{ח:תתתת|(ב)}} עבודתו של כל אחד מבני הזוג נדרשת לייצור ההכנסה לקיבוץ;
{{ח:תתתת|(ג)}} הקיבוץ ערך רישום מדויק לגבי עבודתם של כל חברי הקיבוץ, הן במסגרת הקיבוץ והן מחוצה לו;
{{ח:תתת}} לענין פסקה זו יראו כהכנסה חייבת שבשלה רשאי הקיבוץ לתבוע חישוב נפרד, את הכנסתו החייבת של הקיבוץ, כפי שחושבה לענין סעיף קטן (א), בהפחתת הכנסה חייבת שאינה הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}}.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), הוראות {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66(ג)}}, יחולו לגבי החישוב הנפרד.
{{ח:תתת|(2א)}} על הכנסה שלגביה נתבע חישוב נפרד כאמור בסעיף קטן זה, לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיפים 38}} {{ח:פנימי|סעיף 39|ו־39}}.
{{ח:תתת|(3)}} שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים ותיאומים נוספים לרבות לענין ההכנסה החייבת שבשלה רשאי הקיבוץ לתבוע חישוב נפרד, לענין החלת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66(ג)}}, ובכלל זה יהא רשאי לקבוע סוגי עובדים אשר יראו בהם כמי שעבדו בעבודה מזכה, והכל בתנאים שיקבע.
{{ח:תת}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבודה מזכה“ – עבודה בענף המניב לקיבוץ, במישרין או בעקיפין, הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} או עבודה שבשלה משולמת הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(2)}}, והכל ובלבד שאינה עבודה במתן אספקת המחיה לחברי הקיבוץ, במישרין או בעקיפין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קיבוץ“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 54|בסעיף 54}}.
{{ח:תת|(ג)}} קיבוץ שיתופי יגיש דוח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיף 131}}, באופן מקוון, ובו פירוט הכנסתו.

{{ח:סעיף|58|נקודות זיכוי בעד ילדים|תיקון: תשל״ה־2, תשע״ז־9}}
{{ח:ת}} קיבוץ שיתופי יהא זכאי לנקודות הזיכוי שהיו חבריו זכאים להם לפי {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיף 38}} אילו היתה כלכלת ילדיהם עליהם.

{{ח:סעיף|58א|קרן השתלמות לחבר קיבוץ שיתופי|תיקון: תשנ״ו, תשס״ה־10, תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב ההכנסה החייבת של קיבוץ יותרו בניכוי סכומים ששילם הקיבוץ לקרנות השתלמות לחברי הקיבוץ המתנהלות על שם חברי הקיבוץ, לאחר שהופחת מהם סכום השווה ל־2.5% מהכנסתו הקובעת של הקיבוץ; הסכומים כאמור לא יעלו על 4.5% מהכנסתו הקובעת של הקיבוץ.
{{ח:תת|(ב)}} יראו סכומים ששולמו לחבר קיבוץ מקרן השתלמות לחברי קיבוץ, כאמור בסעיף קטן (א), כהכנסה לענין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן זה}} במועד קבלתם, ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9.16א|סעיף 9(16א)}}, בשינויים המחוייבים, כאילו היה חבר הקיבוץ עובד.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה קובעת“ – ההכנסה החייבת של הקיבוץ לפני הניכוי לפי סעיף קטן (א) ועד לסכום השווה ל־156,000 ש״ח בשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 1996; בשנת 2022, 270,000 ש״ח; בשנת 2023, 283,905 ש״ח; בשנים 2024–2027, 293,397 ש״ח)}}, מוכפל במספר חברי הקיבוץ שעבורם משלם הקיבוץ לקרן השתלמות לחברי קיבוץ;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חבר קיבוץ“ – חבר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 54|בסעיף 54}}, ובלבד שמתקיימים לגביו תנאים אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מלאו לו 21 שנים, וטרם מלאו לו 70 שנים, בשנת המס;
{{ח:תתתת|(2)}} לא מופקדים עבורו סכומים בקרן השתלמות בנוסף לסכומים כאמור בסעיף קטן (א);
{{ח:תתתת|(3)}} עובד בקיבוץ או מטעמו באופן סדיר וקבוע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קיבוץ“ – קיבוץ שיתופי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרן השתלמות לחברי קיבוץ“ – קרן השתלמות המיועדת לחברי קיבוץ.

{{ח:סעיף|59||תיקון: תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|60||תיקון: תשל״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|60א|המס בקיבוץ מתחדש|תיקון: תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת של קיבוץ מתחדש“ – הכנסתו החייבת של קיבוץ מתחדש, לרבות כלל ההכנסות החייבות במס אצל יחיד שהופקו על ידי חבר הקיבוץ שאינן מעבודתו במסגרת הקיבוץ, ולרבות חלק ההכנסה הפטור ממס אצל יחיד אשר לא הועבר לחבר הקיבוץ שהפיק הכנסה זו, ויחולו לעניין זה הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הכנסה שהובאה בחשבון הכנסתו החייבת של הקיבוץ המתחדש וניתנה כתקציב חבר לא תובא בחשבון בשנית בחישוב הכנסתו החייבת של הקיבוץ;
{{ח:תתתת|(2)}} עבודת חבר הקיבוץ המתחדש בעבור חבר אחר באותו קיבוץ לא תיחשב כעבודה במסגרת הקיבוץ;
{{ח:תתתת|(3)}} מההכנסה החייבת של הקיבוץ המתחדש יופחתו ניכויים לקופות גמל, קרנות השתלמות וביטוחי חיים על פי דין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”טובת הנאה“ – לרבות בכסף, בשווה כסף, במוצר או בשירות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יתרת הכנסה חייבת של קיבוץ מתחדש“ – הכנסה חייבת של קיבוץ מתחדש בניכוי סך כל תקציבי החבר המגולמים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקציב חבר“ – סכומים שקיבל חבר קיבוץ מתחדש, או שקיבל קרובו שאינו חבר בשל היותו קרובו, ולרבות כל טובת הנאה החייבת במס על פי דין, שניתנה לו על ידי מעבידו או על ידי הקיבוץ המתחדש, למעט טובת הנאה הניתנת על ידי הקיבוץ לכלל חבריו, וכן למעט סכומים פטורים ממס אצל יחיד אשר התקבלו בגין אותו חבר אצל הקיבוץ; לעניין זה, להכנסה הפטורה ממס שמקורה בנכסי הקיבוץ המתחדש לא ייוחס פטור נוסף אצל חבר בתקציבו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקציב חבר מגולם“ – תקציב חבר בתוספת דמי ביטוח לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, ודמי ביטוח בריאות כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}, שהיה מתחייב בהם החבר בגין רכיבי התקציב המגולם, ובתוספת סכום המס שהיה עליו לשלם כדי שיוותר לו תקציב חבר, כאילו היתה זו הכנסתו היחידה; חישוב תוספת סכום המס, דמי הביטוח הלאומי ודמי ביטוח בריאות כאמור ייעשה בהתאם להכנסה שהופקה או נצמחה בידי אותו חבר, ושיעורי המס החלים לגביה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} שומתם של קיבוץ מתחדש ושל כל חבריו תיעשה, על אף האמור בפקודה זו, לפי הוראות סעיף זה.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), שומתו של חבר קיבוץ מתחדש על הכנסה שלא דווחה על ידי החבר לקיבוץ, לא תיעשה לפי הוראות סעיף זה, ובשומה זו לא יובאו בחשבון שיעורי המס ונקודות הזיכוי אשר הובאו בחשבון בשומתו של הקיבוץ המתחדש וכן הפסדיו של הקיבוץ.
{{ח:תתת|(3)}} חבר קיבוץ מתחדש אשר אלמלא היה חבר קיבוץ היה חייב בניהול פנקסי חשבונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} ובהגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, יהיה חייב בניהול פנקסי חשבונות ובהגשת דוח כאמור באותם סעיפים, ובלבד שחישוב המס ותשלומו בגין תקציב החבר והכנסות שדיווח לקיבוץ המתחדש ייעשו במסגרת שומת הקיבוץ.
{{ח:תתת|(4)}} חבר קיבוץ מתחדש אשר לא דיווח לקיבוץ על מלוא הכנסותיו, יהיה חייב בהגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} על מלוא הכנסותיו, לרבות החלק המיוחס לו ביתרת הכנסתו החייבת של הקיבוץ המתחדש וחלקו ברווחים החייבים במס בשנת המס על ידי הקיבוץ; לצורך חישוב יתרת החיוב במס יובא בחשבון המס ששולם בגין הכנסת חבר הקיבוץ.
{{ח:תת|(ג)}} קיבוץ מתחדש ישלם מס השווה לסך כל המס שחבריו היו חייבים לשלם, אילו הכנסתו החייבת של הקיבוץ היתה מיוחסת לחברי הקיבוץ בהתאם להוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לכל אחד מחברי הקיבוץ המתחדש ייוחס תקציבו המגולם, בהתאם להכנסה שהופקה או נצמחה בידי אותו חבר, ושיעורי המס החלים לגביה;
{{ח:תתת|(2)}} יתרת הכנסתו החייבת של הקיבוץ המתחדש, לרבות הפסדים, תיוחס לכל אחד מחברי הקיבוץ בחלקים שווים, ויראו לעניין זה כאילו נצמחה או הופקה ההכנסה האמורה אצל כל אחד מהחברים בהתאם למקורות ההכנסה ושיעורי המס החלים לגבי ההכנסה אצל החבר.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} קיבוץ מתחדש יגיש, באופן מקוון, דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, ויצרף לו הצהרה, בטופס שקבע המנהל, הכוללת את שמותיהם ומענם של חברי הקיבוץ, את החלק לו זכאי כל אחד מהם בהכנסתו החייבת של הקיבוץ המתחדש, על פי מקורות ההכנסה כאמור, ואת שיעור המס המיוחס לכל אחד מהם.
{{ח:תתת|(2)}} לא כללה הצהרה שהוגשה לפי פסקה (1) את מלוא הפרטים הנדרשים באותה פסקה לגבי חבר פלוני של הקיבוץ המתחדש והמצויים בידיעתו של הקיבוץ, יראו את אותו קיבוץ כמי שחייב בתשלום שיעור המס המרבי לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 121ב|ו־121ב}} על חלקו של אותו חבר ביתרת הכנסתו החייבת של הקיבוץ ובתוספת הרווחים החייבים במס ששולמו לחבר באותה שנה; טען הקיבוץ המתחדש כי לא ידע על כך שהצהרה שהגיש לפי פסקה (1) לא כללה את מלוא הפרטים הנדרשים – עליו הראיה.

{{ח:סעיף|60ב|שומת קיבוץ מתחדש ושומת חבריו לפי החלטת הקיבוץ|תיקון: תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”הכנסה של חבר קיבוץ מתחדש“ – הכנסתו של חבר קיבוץ מתחדש, למעט חלק ההכנסה שמקורו בנכסי הקיבוץ.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 60א|בסעיף 60א}}, שומותיהם של קיבוץ מתחדש וחבריו יהיו בהתאם להוראות סעיף זה, ובלבד שהאסיפה הכללית של הקיבוץ המתחדש החליטה כאמור וניתנה הסכמתם בכתב של רוב חברי הקיבוץ.
{{ח:תתת|(2)}} הודיע הקיבוץ המתחדש על החלטתו כאמור בפסקה (1) לפקיד השומה, לא יהיה רשאי הקיבוץ לחזור בו מההחלטה.
{{ח:תת|(ג)}} השומה על הכנסתו של חבר קיבוץ מתחדש תהיה שומתו של החבר.
{{ח:תת|(ד)}} תשלומים שקיבוץ מתחדש משלם לחבר הקיבוץ, בשל עבודה או שירות, או בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש)#סעיף 2|לתקנות 2}} {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש)#סעיף 3|ו־3 לתקנות ערבות הדדית}}, ייחשבו כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.5|או (5)}}, לפי העניין, ולעניין {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}} יראו את הקיבוץ המתחדש כמי שאחראי לתשלומה של הכנסה כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} מהכנסתו החייבת של חבר קיבוץ מתחדש יופחתו סכומים אשר ניתן לגביהם אישור מאת הקיבוץ המתחדש כי החבר שילם אותם לקיבוץ כמקור להספקת צרכים בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש)#סעיף 2|לתקנות 2}} {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (ערבות הדדית בקיבוץ מתחדש)#סעיף 3|ו־3 לתקנות ערבות הדדית}}, ובלבד שהחבר דרש זאת בדוח שהגיש לפקיד השומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} {{ח:פנימי|סעיף 160|או 160}}, לפי העניין, ושהקיבוץ נהג בכספים בהתאם לכללים שקבע לעניין זה המנהל; חבר קיבוץ מתחדש הפטור מהגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} רשאי, על פי בקשתו, לדרוש הפחתת סכומים כאמור בסעיף קטן זה באמצעות דוח שהקיבוץ יגיש לפקיד השומה; סכומים שהופחתו מהכנסת החבר בהתאם לסעיף קטן זה, יראו אותם כהכנסת הקיבוץ המתחדש.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} קיבוץ מתחדש יגיש, באופן מקוון, דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, על הכנסה שמקורה בנכסיו, ויצרף לו הצהרה, בטופס שקבע המנהל, הכוללת את שמותיהם ומענם של חברי הקיבוץ, את החלק לו זכאי כל אחד מהם בהכנסת הקיבוץ, על פי מקורות ההכנסה כאמור, ואת שיעור המס המיוחס לכל אחד מהם.
{{ח:תתת|(2)}} לא כללה הצהרה שהוגשה לפי פסקה (1) את מלוא הפרטים הנדרשים באותה פסקה לגבי חבר פלוני של הקיבוץ המתחדש, יראו את אותו קיבוץ כמי שחייב בתשלום שיעור המס המרבי לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 121ב|ו־121ב}} על הכנסתו מנכסי הקיבוץ.
{{ח:תת|(ז)}} קביעת שיעור המס על הכנסה שמקורה בנכסי הקיבוץ המתחדש כאמור בסעיף קטן (ו), תיעשה בהתחשב בהוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|הפרק השלישי לחלק ד׳}}, ולעניין זה יובאו בחשבון הכנסתו של חבר הקיבוץ המתחדש כאמור בסעיפים קטנים (ג) ו־(ד) וחלק הכנסת הקיבוץ המיוחס לחבר, וכן פטורים וזיכויים אישיים שלהם זכאי חבר הקיבוץ, ובלבד שלא הובאו בחשבון בשומתו של חבר הקיבוץ על הכנסתו; מקורות הפקת הכנסת הקיבוץ כאמור בסעיף קטן זה ייחוסו באופן יחסי לכל אחד מחבריו.
{{ח:תת|(ח)}} התברר כי המס על חלק מהכנסות הקיבוץ המתחדש מנכסיו שיוחס לחבר פלוני של הקיבוץ לא תאם את נתוני האמת לגבי הכנסתו, תתוקן שומתו של אותו חבר בהתאם.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: מושבים ואגודות חקלאיות}}

{{ח:סעיף|61|מושבים שיתופיים וכד׳|תיקון: תשס״ה־4, תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי, לפי שיקול דעתו, להורות, כי הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳}} יופעלו לגבי שומתם של מושבים שיתופיים או של אגודות שיתופיות אחרות להתיישבות חקלאית ושל חבריהן, אם הוכח, להנחת דעתו, שדרכי הנהלת העסקים באגודות האמורות דומות באפיין לאלה הנהוגות בקיבוץ שיתופי או בקיבוץ מתחדש, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי, לפי שיקול דעתו, להורות, כי הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳}} לעניין קיבוץ שיתופי יופעלו לגבי שומתו של קיבוץ עירוני ושל חבריו, אם הוכח להנחת דעתו שדרכי הנהלת העסקים בקיבוץ העירוני דומות באופיין לאלה הנהוגות בקיבוץ שיתופי; לעניין זה, ”קיבוץ עירוני“ – אגודה שסווגה כ”קיבוץ עירוני“ בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות)|לתקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות), התשנ״ו–1995}}.

{{ח:סעיף|62|אגודה שיתופית חקלאית|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} דינה של אגודה שיתופית שסווגה כאגודה שיתופית חקלאית לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הבולים|פקודת מס הבולים}}, יהיה בשנת מס פלונית כדין שותפות לענין פקודה זו, אם האגודה תבעה כך בדוּ״חַ לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} לאותה שנת מס, המפרט את שמותיהם ומענם של חבריה ואת החלק המגיע לכל אחד מהם בהכנסתה החייבת באותה שנת מס, ובלבד שהחלטה על תביעה כאמור נתקבלה באסיפה הכללית של האגודה בהתאם לתקנותיה וניתנה לה הסכמתם בכתב של רוב חברי האגודה.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ב1|סימן ב׳1: בעל שליטה בחברת מעטים|תיקון: תשע״ז־8, תשפ״ה־3}}

{{ח:סעיף|62א|בעל שליטה בחברת מעטים|תיקון: תשע״ז־8, תשפ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} הכנסה חייבת של חברת מעטים למעט הכנסה חייבת שיוחסה לחברת המעטים מהכנסת שותפות שהיא שותפה בה, שאינה חברת משלח יד זרה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בסעיף 75ב1}}, הנובעת מפעילות של יחיד שהוא בעל שליטה בה, תיחשב כהכנסתו של היחיד כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} הכנסה מיגיעה אישית לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 2.2|(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 2.10|או (10)}}, לפי העניין – אם הכנסת חברת המעטים נובעת מפעילות היחיד בחבר בני אדם אחר, לרבות בצד קשור לאותו חבר בני אדם, כנושא משרה או הענקת שירותי ניהול וכיוצא באלה, והיחיד או חברת המעטים היו נושאי משרה באותו חבר בני אדם; הוראות פסקה זו לא יחולו על יחיד שמחזיק, במישרין או בעקיפין, ב־25% או יותר באחד מאמצעי השליטה בחבר בני האדם האחר ביום כלשהו בשנת המס;
{{ח:תתת|(2)}} הכנסה מיגיעה אישית לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(2)}} – אם הכנסת חברת המעטים נובעת מפעילות אותו יחיד בעבור אדם אחר, לרבות בעבור צד קשור לאותו אדם, והיא מסוג הפעולות הנעשות בידי עובד בעבור מעסיקו;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין פסקה (2), יראו את פעולות היחיד כפעולות הנעשות בידי עובד בעבור מעסיקו, על אף כל דין או הסכם, אם מקורן של 70% או יותר מסך כל הכנסתה או הכנסתה החייבת של חברת המעטים בשנת המס, למעט הכנסות מיוחדות או רווחים מיוחדים, הוא בשירות שניתן על ידי היחיד או קרובו כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}}, לרבות עובדי החברה, במישרין או בעקיפין, לרבות באמצעות חברת מעטים קשורה, לאדם אחד או לקרובו כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, במשך 22 חודשים לפחות, מתוך תקופה של שלוש שנים, ובלבד שבתום 22 החודשים יראו את פעולות היחיד כפעולות הנעשות בידי עובד בעבור מעסיקו מיום תחילת מתן השירות, וזאת לצורך דיני המס בלבד; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות מיוחדות“ – הכנסות כמשמעותן {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89}}, שווי המכירה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, או דיבידנד;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”רווחים מיוחדים“ – רווח הון, שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, או רווח מדיבידנד;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5)}} הוראות פסקה (3) לא יחולו על חברת מעטים המעסיקה ארבעה מועסקים או יותר; לעניין זה –
{{ח:תתתת|(א)}} הועסק אדם לא יותר מארבע שעות ביום – ייחשב לחצי מועסק, ואם הועסק אדם חלק משנת המס – ייחשב לחלק ממועסק כיחס תקופת עבודתו לשנה שלמה;
{{ח:תתתת|(ב)}} אדם וקרובו כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקאות (1) ו־(2) {{ח:הערה|להגדרה ”קרוב“}} לסעיף 88}} ייחשבו למועסק אחד.
{{ח:תת|(א1)|(1)}} הכנסה חייבת מפעילות עתירת יגיעה אישית של חברת מעטים בהפחתת סכום השווה למכפלה של 25% בסכום המתקבל מההפרש שבין ההכנסה מפעילות עתירת יגיעה אישית של חברת המעטים ובין תשלומים לחברה קשורה תיחשב כהכנסתו החייבת מיגיעה אישית של יחיד בעל מניות פעיל בה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, בהתאם לחלקו היחסי של בעל המניות האמור בזכויות לרווחי חברת המעטים, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ההכנסה מפעילות עתירת יגיעה אישית של חברת המעטים בשנת המס נמוכה מהמכפלה של 30 מיליון שקלים חדשים במספר בעלי השליטה בחברת המעטים באותה שנה; לעניין זה, בעל שליטה וקרובו, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)(1)}}, יימנו כאחד;
{{ח:תתתת|(ב)}} בשנת המס, שיעור הרווחיות של חברת המעטים עלה על 25%.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1) –
{{ח:תתתת|(א)}} נחשב חלק מההכנסה החייבת מפעילות עתירת יגיעה אישית של חברת המעטים כהכנסתו החייבת של בעל שליטה לפי סעיף קטן (א), יופחת החלק האמור מההכנסה החייבת שמיוחסת לו לפי סעיף קטן זה מאותה הכנסה חייבת של חברת מעטים;
{{ח:תתתת|(ב)}} הייתה לחברת המעטים הכנסה חייבת שיוחסה לה מהכנסת שותפות –
{{ח:תתתתת|(1)}} אם החלק שיוחס לחברת המעטים בשנת המס מהכנסת השותפות, במישרין או בעקיפין (בסעיף זה – חלק חברת המעטים בהכנסות השותפות), היה 10% לפחות – לעניין פסקה (1), יובאו בחשבון הכנסות והוצאות השותפות, כשהן מוכפלות בחלק חברת המעטים בהכנסות השותפות;
{{ח:תתתתת|(2)}} אם חלק חברת המעטים בהכנסות השותפות היה פחות מ־10% – לא יחולו הוראות פסקה (1), ויחולו הוראות סעיף קטן (א2);
{{ח:תתתת|(ג)}} הוראות פסקה (1) לא יחולו לגבי חברת מעטים שיש בה מחזיק מהותי אם הוכח לפקיד השומה שאף אחד מהמחזיקים המהותיים בה אינו מחזיק בעל רווחים, או בהתקיים שני אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} אין בין בעלי השליטה בה יחיד שהוא בעל שליטה בחברה אחרת; לעניין זה, חברה לא פעילה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 342מא|בסעיף 342מא לחוק החברות}} לא תיחשב כחברה אחרת, ובלבד שאין לה רווחים נצברים;
{{ח:תתתתת|(2)}} סכום הרווחים הנצברים, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 77|בסעיף 77(א)}}, של חברת המעטים בסוף שנת המס הקודמת לא עלה על 750 אלף שקלים חדשים;
{{ח:תתתת}} לעניין פסקת משנה זו –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”מחזיק בעל רווחים“ – מחזיק שבכל החברות שהוא מחזיק מהותי בהן, יחד, סכום הרווחים הנצברים, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 77|בסעיף 77(א)}}, בסוף שנת המס הקודמת לא עלה על 750 אלף שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”מחזיק מהותי“ – יחיד תושב ישראל, שמחזיק, במישרין או בעקיפין, לבדו או יחד עם אחר, ב־30% לפחות מסוג כלשהו של אמצעי השליטה בחברת מעטים; לעניין זה, ”יחד עם אחר“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}.
{{ח:תת|(א2)}} 55% מההכנסה החייבת של שותפות המיוחסת לחברת מעטים שהיא שותפה בה, בניכוי הכנסה של בעל השליטה בחברת המעטים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}}, לפי העניין, ששולמה לו על ידי חברת המעטים, תיחשב כהכנסתו החייבת מיגיעה אישית של בעל השליטה בה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, בהתאם לחלקו היחסי בזכויות לרווחי חברת המעטים, אם הכנסת השותפות, כולה או חלקה, נובעת מיגיעתו האישית של בעל השליטה האמור, ובלבד שחלק חברת המעטים בהכנסות השותפות היה פחות מ־10%.
{{ח:תת|(א3)}} 55% מסכום הדיבידנד שחולק לחברת מעטים שבעל שליטה בה הוא בעל מניות פעיל בחברה מחלקת הדיבידנד, ייחשב כהכנסה מדיבידנד של בעל השליטה, ובלבד שחברת המעטים אינה בעלת שליטה בחברה מחלקת הדיבידנד; לעניין זה, ”בעל מניות פעיל“ – בעל מניות שהכנסת החברה מחלקת הדיבידנד, כולה או חלקה, הופקה מיגיעתו האישית, לרבות מי שמשתתף בניהול החברה מחלקת הדיבידנד ולמעט כחבר דירקטוריון בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין מקדמות לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}}, של יחיד כאמור בסעיף זה, תצורף ההכנסה כאמור בסעיף זה למחזור העסקאות המהווה בסיס לסכום שלפיו מחושבות המקדמות.
{{ח:תת|(ג)}} ניתן לגבות את המס על הכנסה לפי סעיף זה, לרבות המקדמות, הן מחברת המעטים והן מהיחיד.
{{ח:תת|(ג1)}} כללה הכנסתה של חברת מעטים הכנסה שנובעת מפעילות של יחיד שהוא בעל שליטה בה או הכנסה שהיא הכנסה עתירת יגיעה אישית (בסעיף זה – הכנסה מיוחדת), יותרו לניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} כנגד הכנסה זו רק ההוצאות שבהן עמדה חברת המעטים לשם השגת ההכנסה המיוחדת; לא ניתן לקבוע את ההוצאות כאמור, ינוכה כנגד ההכנסה המיוחדת חלק יחסי מן ההוצאות שבהן עמדה חברת המעטים בייצור כלל הכנסתה, כיחס ההכנסה המיוחדת לכלל הכנסתה.
{{ח:תת|(ג2)}} ראו חלק מהכנסת חברת מעטים כהכנסתו החייבת של בעל מניות בה לפי סעיף זה, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יראו את התשלום ששולם לחברת המעטים כחלק מהכנסת חברת המעטים באותה שנה (בסעיף קטן זה – ההכנסה);
{{ח:תתת|(2)}} יראו כאילו שולמה הכנסה ליחיד על ידי חברת המעטים תמורת שירותים אשר נתן לה, וההכנסה תבוא בחשבון בקביעת הכנסתו;
{{ח:תתת|(3)}} יראו את התשלום כאמור בפסקה (2) כהוצאה של חברת המעטים;
{{ח:תתת|(4)}} יראו את רווחי חברת המעטים שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה וחולקו, כאילו לא חולקו;
{{ח:תתת|(5)}} על אף האמור בפסקאות (2) עד (4), ובלי לפגוע בהוראות {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות}}, בחרה חברת מעטים לחלק סכום לבעל המניות כדיבידנד באותה שנה, יקוזזו מס החברות ששולם על ההכנסה לפי חלקו של בעל המניות והמס אשר נוכה במקור בתשלום הדיבידנד מהמס שבעל המניות חייב בו לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ – אמצעי שליטה המנויים {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקאות (1) עד (4) להגדרה ”אמצעי שליטה“ בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל מניות פעיל“ – יחיד תושב ישראל שמחזיק, במישרין או בעקיפין, לבדו או יחד עם אחר, ב־30% לפחות מסוג כלשהו של אמצעי השליטה בחברת מעטים או בעל מניות בחברת מעטים שהכנסתה, כולה או חלקה, נובעת מיגיעתו האישית, ובכלל זה מי שמשתתף בניהול החברה, למעט כחבר דירקטוריון בלבד; לעניין זה, ”יחד עם אחר“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – בעל שליטה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב(א)(3)}} שהוא יחיד תושב ישראל, ולעניין סעיף קטן (א3) לרבות חברה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה אחרת“ – כל אחת מהכנסות אלה, לרבות הכנסה כאמור שנחשבת כהכנסה מעסק:
{{ח:תתתת|(1)}} הכנסה מריבית, מהפרשי הצמדה או מדמי ניכיון;
{{ח:תתתת|(2)}} הכנסה מדיבידנד, לרבות דיבידנד המשתלם מתוך רווחי הון של חברה;
{{ח:תתתת|(3)}} הכנסה מדמי שכירות;
{{ח:תתתת|(4)}} תמורה ממכירת נכס, כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתתת|(5)}} הכנסה ממכירת נייר ערך כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} המהווה מלאי עסקי;
{{ח:תתתת|(6)}} תמורה ממכירת זכות במקרקעין, לרבות זכות במקרקעין שאילו הייתה בישראל הייתה זכות במקרקעין, או זכות באיגוד מקרקעין, לרבות איגוד שבבעלותו מקרקעין, שאילו היו בישראל היה איגוד מקרקעין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת מפעילות עתירת יגיעה אישית“ – חלק ההכנסה החייבת הנובע מהכנסה מפעילות עתירת יגיעה אישית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה מפעילות עתירת יגיעה אישית“ – הכנסה שאינה הכנסה אחרת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברת מעטים“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}}, ובלבד שבשנת המס היא אינה אחת מאלה: חברת משלח יד זרה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בסעיף 75ב1(א)}}, חברה נשלטת זרה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב(א)(1)}}, חברה מועדפת או חברה מוטבת כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|בסעיף 51 לחוק לעידוד השקעות הון}} או מפעל מאושר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 21|בסעיף 21 לחוק האמור}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יחסים מיוחדים“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 85א|בסעיף 85א(ב)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נושא משרה“ – אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתתת|(1)}} בחברה – נושא משרה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}};
{{ח:תתתת|(2)}} בעמותה – נושא משרה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העמותות#סעיף 30|בסעיף 30(א)(4) לחוק העמותות}};
{{ח:תתתת|(3)}} בחבר בני אדם אחר – אדם הממלא תפקיד מקביל לאלה המנויים בפסקאות (1) ו־(2);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”צד קשור“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 103|בסעיף 103}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שותף“ – שותף הזכאי לחלק בהון העסק וברווחיו, וחב להשתתף בכיסוי הפסדי הון או הפסדים אחרים של השותפות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שיעור רווחיות“ – השיעור המתקבל מחלוקת האמור בפסקה (1) באמור בפסקה (2) שלהלן:
{{ח:תתתת|(1)}} ההכנסה החייבת מפעילות עתירת יגיעה אישית של חברת המעטים, בתוספת תשלומים לחברה קשורה;
{{ח:תתתת|(2)}} ההכנסה מפעילות עתירת יגיעה אישית של חברת המעטים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תשלומים לחברה קשורה“ – תשלומים המותרים בניכוי בחישוב הכנסה חייבת מפעילות עתירת יגיעה אישית, אשר שולמו לחברה שיש לחברה המשלמת יחסים מיוחדים עימה (בהגדרה זו – החברה הקשורה), שמתקיים לגביהם אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} אחת המטרות העיקריות של הקמת החברה הקשורה או מתן התשלום היא הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותה;
{{ח:תתתת|(2)}} החברה המשלמת לא הצהירה שהתשלומים לא נועדו להימנעות ממס או להפחתת מס בלתי נאותה;
{{ח:תתתת|(3)}} תשלומים ששר האוצר קבע, באישור ועדת הכספים של הכנסת.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: שותפויות וחברות בית}}

{{ח:סעיף|63|שותפויות|תיקון: תשנ״ב־4, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשע״ז־32}}
{{ח:תת|(א)}} הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה, כי בעסק פלוני או במשלח־יד פלוני עוסקים שני בני־אדם או יותר, יחד –
{{ח:תתת|(1)}} יראו את החלק שכל שותף זכאי לו בשנת המס מהכנסת השותפות – והיא תתברר בהתאם להוראות פקודה זו – כהכנסתו של אותו שותף, והיא תיכלל בדו״ח על הכנסתו שעליו להגיש לפי הוראות פקודה זו;
{{ח:תתת|(2)}} ראש השותפים, היינו אותו שותף מן השותפים תושבי ישראל ששמו נקוב ראשונה בהסכם על השותפות, – ואם אותו ראש השותפים אינו פועל, ראש השותפים הפועל – יערוך וימסור, לפי דרישת פקיד השומה, דו״ח על הכנסת השותפות בכל שנה, כפי שתתברר בהתאם להוראות פקודה זו, ויפרש בה שמם ומענם של השותפים האחרים שבפירמה ואת החלק שכל שותף זכאי לו בהכנסת אותה שנה; אם אין איש מן השותפים תושב ישראל, יערוך וימסור את הדוח מיופה־כוח, סוכן, מנהל או עמיל של הפירמה היושב בישראל;
{{ח:תתת|(3)}} על דו״ח כאמור יחולו הוראות פקודה זו בדבר אי־מסירת דו״ח או פרטים הנדרשים בהודעת פקיד שומה.
{{ח:תת|(ב)}} לא הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה שעסק פלוני או משלח־יד פלוני מתנהל על ידי שני בני־אדם או יותר יחד, יראו את ההשתכרות או הרווחים של אותו עסק או משלח־יד כאילו הגיעו לאחד הזכאים לקבל חלק מהם, אשר פקיד השומה יבחר בו, והשומה תיערך בהתאם לכך; נערכה השומה כאמור לא יראו את השותפות כחבר בני־אדם לענין {{ח:פנימי|סעיף 162|סעיף 162}}.
{{ח:תת|(ג)}} שום דבר האמור בסעיף זה אינו מונע מהשיג, בערעור בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 153|לסעיפים 153–158}}, על החלטת פקיד השומה בהשתמשו בשיקול הדעת שניתן לו בסעיף זה.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר רשאי לקבוע בצו סוגי שותפויות שיראו אותן לענין פקודה זו כחברה; קבע כאמור, יראו את השותפות לענין פקודה זו כאילו היא חברה, וסכום שחילקה השותפות לשותפים יראוהו כדיבידנד; לענין זה, ”שותפות“ – שותפות שיחידותיה הוצאו לפי תשקיף והן רשומות למסחר בבורסה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך}} או בבורסה אחרת שקבע שר האוצר לענין זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (סוגי שותפויות שיש לראותן כחברה)|צו מס הכנסה (סוגי שותפויות שיש לראותן כחברה), התשע״ז–2017}}.}}
{{ח:תת|(ה)|(1)}} המנהל רשאי להורות לענין שותפויות מוגבלות מסוימות שקבע, שיש להן הכנסה מעסק לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, כי יראו את הכנסתו החייבת של שותף מוגבל, שהתקיימו לגביו התנאים שקבע המנהל, כולה או חלקה, כרווח הון לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}, למשך תקופה שאינה עולה על 183 ימים, והכל בתנאים ובתיאומים שהורה; לענין זה, ”שותפות מוגבלת“ ו”שותף מוגבל“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת השותפויות|בפקודת השותפויות [נוסח חדש], התשל״ה–1975}}.
{{ח:תתת|(2)}} שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת רשאי, בתקנות, להאריך את תקופת תוקפה של הוראה שנתן המנהל לפי פסקה (1) לתקופה, בתנאים ובתיאומים שקבע.

{{ח:סעיף|64|חברת בית|תיקון: תשס״ה־4, תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – לרבות שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”זכות“ – זכות בחבר בני אדם, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 103|בסעיף 103}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברת בית“ – כמשמעותה בסעיף קטן (ב);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רווחי חברת בית“ – רווחים שמקורם בהכנסה החייבת של חברת הבית בשנות ההטבה, בתוספת הכנסתה הפטורה ממס, בניכוי הפסדים שנוצרו בחברת הבית בשנות ההטבה ובהפחתת המס החל על בעל המניה בשל ההכנסה, אם שולם על ידי החברה והיא לא חייבה אותו בהתאם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שנות ההטבה“ – שנות המס שבהן החברה היא חברת בית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד שקוף“ – חבר בני אדם שרווחיו והפסדיו מיוחסים לבעלי הזכויות בו.
{{ח:תת|(ב)}} חברת בית היא חברת מעטים כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}}, שמתקיימים בה כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מספר בעלי המניות בה אינו עולה על 20; לעניין זה –
{{ח:תתתת|(א)}} היה תאגיד שקוף בעל מניות בחברה, יראו כל אחד מבעלי הזכויות בתאגיד השקוף כבעל מניות בחברה;
{{ח:תתתת|(ב)}} יראו כבעל מניות אחד בחברה –
{{ח:תתתתת|(1)}} קרובים לפי {{ח:פנימי|סעיף 88|פסקאות (1) או (2), להגדרה ”קרוב“, בסעיף 88}};
{{ח:תתתתת|(2)}} חברים בקיבוץ שיתופי, או בקיבוץ מתחדש, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 54|בסעיף 54}}, במושב שיתופי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 61|בסעיף 61}} או במושב עובדים כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות)|בתקנות האגודות השיתופיות (סוגי אגודות), התשנ״ו–1995}};
{{ח:תתת|(2)}} אין בין בעלי המניות בחברה תאגיד שקוף שיש באפשרותו לבחור בכל שנת מס את אופן המיסוי שלו, ואולם לעניין זה יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} יראו את החברה כחברת בית אם יש בין בעלי המניות בחברה אגודה שיתופית חקלאית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 62|בסעיף 62}}, ובלבד שהאגודה הודיעה בכתב למנהל בתוך 30 ימים ממועד הקמת חברת הבית או ממועד רכישתה על בחירתה כי דינה, מתחילת שנת המס שבה ניתנה ההודעה ואילך, יהיה כדין שותפות או לא יהיה כדין שותפות; הודיעה אגודה שיתופית חקלאית כאמור וחזרה בה מהודעתה כאשר היתה בעלת מניות בחברה, לא יראו בחברה חברת בית;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא יראו את החברה כחברת בית אם יש בין בעלי מניותיה אגודה שיתופית חקלאית שנתנה הודעה כאמור בפסקת משנה (א), ולאחר שמכרה את מניותיה בחברת בית ביקשה בדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} כי דינה יהיה שונה מהאמור באותה הודעה;
{{ח:תתת|(3)}} כל נכסיה החל מהיום שבו חלפו שישה חודשים מיום התאגדותה הם אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} בניין או קרקע שהושלמה בניית בניין עליה בתוך חמש שנים ממועד תחילת החזקת החברה בקרקע; המנהל רשאי להאריך את התקופה הנדרשת להשלמת הבנייה כאמור בשנתיים, מטעמים מיוחדים שיירשמו; לעניין זה, ”השלמת בנייה“ – השלמת בניית מבנים ששטחם הכולל 70% לפחות מהשטח הניתן לבנייה לפי התכנית החלה עליהם;
{{ח:תתתת|(ב)}} מזומנים המשמשים אותה לרכישת נכסים כאמור בפסקת משנה (א), ובלבד שתחזיק במזומנים לכל היותר 12 חודשים מתום שנת המס שבה הושקעו בחברה, או מזומנים בשל רווחים שלו חולקו היו חלות עליהם הוראות סעיף קטן (ג)(1);
{{ח:תתתת|(ג)}} מניות בחברה שמתקיימים בה כל שאר התנאים בסעיף קטן זה;
{{ח:תתתת|(ד)}} מניות באיגוד מקרקעין, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, שנרכשו מאדם אחר, ובלבד שהרכישה הביאה להחזקה של יותר מ־50% מאמצעי השליטה, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, באיגוד;
{{ח:תתת|(4)}} החברה עוסקת רק בהחזקה, במישרין או בעקיפין, של בניינים או קרקע כאמור בפסקה (3)(א);
{{ח:תתת|(5)}} לגבי חברה תושבת חוץ, היא תאגיד שקוף גם במדינה או במדינות שבהן היא תושבת;
{{ח:תתת|(6)}} על החברה לא חל {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון}}, ואולם {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#פרק 7-1|פרק שביעי 1 לחוק האמור}} יכול שיחול עליה, לעניין הטבות מס הניתנות גם ליחיד;
{{ח:תתת|(7)}} החברה ביקשה להיחשב כחברת בית, בהודעה שחתמו עליה כל בעלי המניות ונמסרה לפקיד השומה בתוך שלושה חודשים מיום התאגדותה.
{{ח:תת|(ג)}} הכנסתה החייבת והפסדיה של חברת בית ייחשבו, מיום התאגדותה, כהכנסתם החייבת והפסדיהם של בעלי מניותיה, בהתאם לחלקם בזכויות לרווחי חברת הבית, ויחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יראו את רווחי חברת הבית שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה וחולקו, בין בתקופה שבה החברה היתה חברת בית ובין לאחר שחדלה להיות חברה כאמור, כאילו לא חולקו;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין מקדמות של בעל מניות, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 175|בסעיף 175}}, יצורף חלקו היחסי בהכנסתה החייבת של חברת הבית למחזור המהווה בסיס למקדמות;
{{ח:תתת|(3)}} ניתן לגבות את המס על הכנסת חברת הבית, לרבות המקדמות, הן מחברת הבית והן מבעלי המניות, בגובה המס החל על חלקם היחסי ברווחי חברת הבית;
{{ח:תתת|(4)}} הפסדים שהיו לבעל מניות לפני שנות ההטבה אינם ניתנים לקיזוז כנגד הכנסתה החייבת של חברת הבית;
{{ח:תתת|(5)}} במכירת מניה של חברת בית או של חברה שהיתה חברת בית יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 88|סעיף 88}}, יופחת מהתמורה לגבי מוכר המניה ומהמחיר המקורי לגבי הרוכש, סכום השווה לחלק הרווחים שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה, שהצטברו בחברה ולא חולקו עד למועד מכירת המניה, שיחסו לכלל הרווחים שחויבו והצטברו כאמור הוא כיחס חלקה של המניה הנמכרת בזכויות לרווחי חברת הבית שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה לכלל הזכויות לרווחיה שחויבו בשיעורי המס כאמור; לעניין זה, ”רוכש“ – לרבות מי שרכש מניות מחברת הבית, או שחברת הבית הקצתה לו מניות;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב לפקודה זו}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 71א|וסעיף 71א לחוק מיסוי מקרקעין}} לא יחולו לגבי רווחים שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה;
{{ח:תתתת|(ג)|(1)}} לעניין חישוב רווח ההון הריאלי או השבח הריאלי, ייווספו לתמורה של המוכר סכום בגובה ההפסדים שיוחסו למוכר בשנות ההטבה; לעניין זה, ”הפסדים“ – סכום השווה להכנסה החייבת שיוחסה למוכר המניה בניכוי הפסדים שיוחסו לו בשנות ההטבה, ובלבד שהוא סכום שלילי;
{{ח:תתתתת|(2)}} נוסף סכום בגובה הפסדים לתמורה כאמור בפסקת משנה (1), וההפסדים ניתנים לקיזוז לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}} {{ח:פנימי|סעיף 92|או 92}}, לפי העניין, וטרם קוזזו על ידי המוכר לפני מועד המכירה המניה – רשאי המוכר לקזזם כנגד רווח ההון הריאלי או השבח הריאלי בשל המכירה.
{{ח:תת|(ד)}} חדל להתקיים בחברת בית, בתוך שנת המס, תנאי אחד או יותר מהתנאים המנויים בסעיף קטן (ב), תחדל החברה מלהיות חברת בית מתחילת שנת המס שבה חדל להתקיים בה התנאי האמור; ההוראה האמורה לא תחול לעניין התנאים המנויים בסעיף קטן (ב)(3) או (4) אם חברת הבית מכרה בניין במהלך שנת המס ועד תום השנה לא היו ברשותה בניינים או מזומנים כאמור בסעיף קטן (ב)(3), והתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} במהלך שנת המס העוקבת רכשה בניין כאמור בסעיף קטן (ב)(3)(א) או מניות כאמור בסעיף קטן (ב)(3)(ג) או (ד);
{{ח:תתת|(2)}} במהלך שנת המס העוקבת החברה התפרקה.
{{ח:תת|(ה)}} חברת בית רשאית להודיע לפקיד השומה, בהודעה שחתמו עליה כל בעלי המניות, לא יאוחר מחודש לפני תחילת שנת מס פלונית, שהיא חוזרת בה מבקשתה להיחשב חברת בית; הודיעה כאמור, תחדל להיות חברת בית, מתחילת שנת המס שלאחר שנת המס שבה הודיעה כאמור.
{{ח:תת|(ו)}} חברה שחדלה להיות חברת בית, לא תוכל לשוב ולבקש להיות חברת בית.
{{ח:תת|(ז)}} על אף הוראות פקודה זו, לעניין שומה, השגה וערעור, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נקבעה לחברת בית שומה, רשאי פקיד השומה לקבוע את שומתו של בעל מניות או לתקנה, בהתאם לשומת חברת הבית, בתוך שנתיים מתום שנת המס שבה נקבעה שומת החברה או במועד שבו רשאי הוא לשום את הכנסתו של בעל המניות, לפי המאוחר;
{{ח:תתת|(2)}} חברת הבית רשאית להשיג או לערער על השומה שנקבעה לה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיף 150}} {{ח:פנימי|סעיף 153|או 153}}, לפי העניין; בעל המניות רשאי להשיג או לערער על ייחוס הכנסתה החייבת או הפסדיה של חברת הבית ועל השפעת השומה שנקבעה לחברת הבית על הכנסתו, אך לא על השומה שנקבעה לחברת הבית.
{{ח:תת|(ח)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2}}, למעט הוראות {{ח:פנימי|סעיף 104|סעיפים 104}}, {{ח:פנימי|סעיף 104א|104א}}, {{ח:פנימי|סעיף 104ב|104ב(א) עד (ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 104ד|ו־104ד עד 104ז}}, לא יחולו על חברת בית.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: חברות משפחתיות|תיקון: תשל״ח־5}}

{{ח:סעיף|64א|חברות משפחתיות|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״א־6, תשס״ב־9, תשע״ג־2, תשע״ח־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בטל מיום כניסתן לתוקף של התקנות על פי {{ח:פנימי|סעיף 64א1|סעיף 64א1}}):}}
{{ח:תת|(א)}} הכנסה חייבת, לרבות שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}} (בסעיף זה – הכנסה חייבת) והפסדים של חברה שחבריה הם קרובים לפי {{ח:פנימי|סעיף 88|פסקאות (1) או (2) להגדרה ”קרוב“ בסעיף 88}} (להלן – חברה משפחתית) ייחשבו מיום התאגדותה, לפי בקשתה שתומצא לפקיד השומה בתוך שלושה חודשים לאחר התאגדותה, כהכנסתו או הפסדו של החבר שהוא בעל הזכות לחלק הגדול ביותר ברווחים בחברה או של החבר שהחברה ציינה בבקשתה שהוא אחד מבעלי הזכויות לחלקים השווים והגדולים ביותר ברווחים בה ואשר הסכמתו בכתב צורפה לבקשה (בסעיף זה – הנישום), ויחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רווחים שחולקו מהכנסות החברה בשנים שהמס שהיא חייבת בו חושב על פי סעיף זה (להלן בסעיף זה – תקופת ההטבה) וכן רווחים שמקורם בדיבידנד החייב במס לפי סעיף קטן (א3) יראו כאילו לא חולקו, וזאת אף אם חולקו לאחר תקופת ההטבה או לאחר שהחברה חדלה להיות חברה משפחתית; לעניין זה, ”רווחים שחולקו מהכנסות החברה“ – רווחים שחולקו מהכנסתה החייבת של החברה בתקופת ההטבה, בתוספת ההכנסה הפטורה ממס, בניכוי הפסדים שנוצרו בחברה בתקופת ההטבה, ובהפחתת המס החל על הנישום בשל ההכנסה החייבת כאמור, אם שולם על ידי החברה והיא לא חייבה את הנישום בהתאם.
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} מענק פרישה או מענק מוות ששילמה החברה לחבריה בשל השנים שבהן היתה חברה משפחתית לא יותרו לה כהוצאה ולא ייחשבו כהכנסה בידי חבריה; תשלומים לקופת גמל ששילמה חברה בשל שנים כאמור לא יוכרו כהוצאה ולענין {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47}} לא תיחשב משכורתם של חבריה כהכנסת עבודה;
{{ח:תתת|(4)}} לענין מקדמות, יצורפו הסכומים המהווים בסיס למקדמות של הנישום ושל החברה;
{{ח:תתת|(5)}} ניתן לגבות את המס על הכנסת החברה, לרבות מקדמות, הן מהחברה והן מהנישום;
{{ח:תתת|(6)}} הפסדים שהיו לנישום לפני תקופת ההטבה אינם ניתנים לקיזוז כנגד הכנסת החברה;
{{ח:תתת|(7)}} במכירת מניה של חברה משפחתית או של חברה שהיתה חברה משפחתית, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 88|סעיף 88}}, מהתמורה לגבי מוכר המניה ומהמחיר המקורי לגבי הרוכש, יופחת סכום השווה לחלק מסכום הרווחים שהצטברו בחברה בשנות ההטבה ולא חולקו, שיחסו לכלל הרווחים שלא חולקו הוא כיחס חלקה של המניה בזכויות לרווחי החברה המשפחתית לכלל הזכויות לרווחיה; לעניין זה –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”רווחים“ – רווחים שמקורם בהכנסה החייבת, בתקופת ההטבה, בתוספת ההכנסה הפטורה ממס, בניכוי הפסדים שנוצרו בחברה המשפחתית בתקופת ההטבה ובהפחתת המס החל על בעל המניה בשל ההכנסה, אם שולם על ידי החברה והיא לא חייבה אותו בהתאם, והכול לרבות רווחים שמקורם בדיבידנד שחויב במס לפי סעיף קטן (א3);
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”רוכש“ – לרבות מי שרכש מניות מהחברה המשפחתית או מי שהחברה המשפחתית הקצתה לו מניות;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב}} לא יחולו בשל שנות ההטבה;
{{ח:תתתת|(ג)|(1)}} לעניין חישוב רווח ההון הריאלי או השבח הריאלי, ייווסף לתמורה של מוכר המניה סכום בגובה ההפסדים שיוחסו לנישום בתקופת ההטבה; פסקת משנה זו לא תחול אם הנישום שההפסדים יוחסו לו נפטר טרם מכירת המניה; לעניין זה, ”הפסדים“ – סכום השווה להכנסה החייבת שיוחסה למוכר המניה בניכוי הפסדים שיוחסו לו החל בשנת 2014 ואילך, ובלבד שהוא סכום שלילי;
{{ח:תתתתת|(2)}} נוסף סכום בגובה הפסדים לתמורה, כאמור בפסקה (1), וההפסדים ניתנים לקיזוז לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}} {{ח:פנימי|סעיף 92|או 92}}, לפי העניין, וטרם קוזזו על ידי הנישום לפני מועד מכירת המניה – רשאי המוכר לקזזם כנגד רווח ההון הריאלי או השבח הריאלי בשל המכירה;
{{ח:תתת|(8)}} זכאי הנישום להטבות לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9.5|סעיפים 9(5)}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14(א) או (ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב)}}, או להקלות ממס או לפטורים הניתנים לפי פקודה זו לתושב חוץ בשל היותו תושב חוץ, יינתנו ההטבות רק לפי חלקו היחסי של הנישום ברווחי החברה.
{{ח:תת|(א1)}} אם בתוך שנת המס חדל להתקיים בנישום תנאי כאמור בסעיף קטן (א), יהא הנישום חבר אחר שתנאי כאמור מתקיים בו ושעליו הודיעה החברה בתוך 60 ימים מיום שחדל להתקיים התנאי האמור; לא הודיעה החברה כאמור, תחדל החברה להיות חברה משפחתית הזכאית להחלת הוראות סעיף קטן (א) (להלן – חברה משפחתית זכאית) מתחילת שנת המס שבה חדל להתקיים בנישום התנאי האמור.
{{ח:תת|(א2)}} אם בתוך שנת המס חדל להתקיים בחברה תנאי כאמור בסעיף קטן (א), תחדל החברה להיות חברה משפחתית זכאית מתחילת שנת המס שבה חדל להתקיים בה התנאי האמור.
{{ח:תת|(א3)|(1)}} דיבידנד שהתקבל בשנת המס שבה חדלה חברה להיות חברה משפחתית זכאית לפי הוראות סעיף קטן (א1) או (א2), יהיה חייב במס בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 125ב|סעיף 125ב(3)}}, ולא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(ב)}}.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), דיבידנד שהתקבל בשנת המס שבה חדלה חברה להיות חברה משפחתית זכאית לפי הוראות סעיף קטן (א1) או (א2) בשל פטירת חבר בה או בשל רכישה של 25% מהזכויות בה על ידי מי שאינו צד קשור לה או לחבריה, יהיה חייב במס בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(ב)}}; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”צד קשור“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 103|בסעיף 103}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”רכישה“ – לרבות בדרך של הקצאת מניות.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} חברה משפחתית זכאית רשאית להודיע לפקיד השומה, לא יאוחר מחודש לפני תחילת שנת מס פלונית, שהיא חוזרת בה מבקשתה להיחשב כחברה משפחתית זכאית; משהודיעה חברה משפחתית כאמור תחדל להיות חברה משפחתית זכאית, מתחילת שנת המס שלאחר שנת המס שבה הודיעה כאמור.
{{ח:תתת|(2)}} חברה שחדלה להיות חברה משפחתית זכאית, לא תוכל לשוב ולבקש להיות חברה זכאית.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי להוציא חברה משפחתית מגדר חברה לענין {{ח:פנימי|סעיף 9.14|סעיפים 9(14)}} {{ח:פנימי|סעיף 19|ו־19}} ולענין {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|חוק עידוד התעשיה (מסים), התשכ״ט–1969}}, למעט {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)#פרק ה|פרק ה׳ שלו}}.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2}}, למעט הוראות {{ח:פנימי|סעיף 104|סעיפים 104}}, {{ח:פנימי|סעיף 104א|104א}}, {{ח:פנימי|סעיף 104ב|104ב(א) עד (ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 104ד|ו־104ד עד 104ז}}, לא יחולו על חברה משפחתית.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: חברה שקופה|תיקון: תשס״ב־9}}

{{ח:סעיף|64א1|חברה שקופה|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ח־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מיום כניסתן לתוקף של תקנות על פי סעיף זה):}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל מניות“ – חבר בחברה שקופה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – לרבות שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברה שקופה“ – חברה תושבת ישראל שהתקיימו בה כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} היא אינה חברה ציבורית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק החברות}}, ולא ניתן לפי תקנונה לשנות את סיווגה לחברה ציבורית;
{{ח:תתתת|(2)}} מספר בעלי מניותיה אינו עולה על 50, או על מספר גבוה יותר אם אישר זאת המנהל, בתנאים שקבע, ולענין זה יראו בני זוג וילדיהם, יורשים של בעל מניות, או רוכשים מבעל מניות במכירה שלא מרצון, כבעל מניות אחד;
{{ח:תתתת|(3)}} כל בעלי מניותיה הם יחידים תושבי ישראל;
{{ח:תתתת|(4)}} מניותיה הן מאותו סוג, למעט מניות המקנות זכויות הצבעה, ואין לבעלי המניות אפשרות לשנות את הזכויות המוקנות מכוח המניות, למעט שינוי בזכויות ההצבעה;
{{ח:תתתת|(5)}} הזכות לרווחי החברה מוקנית מכוח המניות בלבד;
{{ח:תתתת|(6)}} זכותו של בעל מניות לרווחים זהה לזכותו לנכסי החברה בעת פירוקה;
{{ח:תתתת|(7)}} החברה אינה מוסד כספי, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}};
{{ח:תתתת|(8)}} החברה ביקשה להיחשב כחברה שקופה, בהודעה שעליה חתמו כל בעלי מניותיה, שנמסרה לפקיד השומה בתוך 60 ימים מיום התאגדותה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שנות ההטבה“ – שנות המס שבהן היתה החברה חברה שקופה.
{{ח:תת|(ב)}} לצורך חישוב המס, שיעור המס וקיזוז ההפסדים וכן לענין פטורים ממס, תיחשב הכנסתה החייבת של חברה שקופה, לרבות הכנסתה מדיבידנד והפסדיה, כהכנסתם או כהפסדיהם של בעלי מניותיה, בהתאם לחלקיהם בזכויות לרווחים בחברה, ויחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רווחים שחולקו מהכנסתה החייבת של החברה השקופה, לא יראו אותם כהכנסה;
{{ח:תתת|(2)}} לענין זה, ”רווחים שחולקו“ – ההכנסה החייבת, בתוספת ההכנסה הפטורה ממס ובהפחתת המס החל על בעל המניה בשל ההכנסה, אם שולם על ידי החברה והיא לא חייבה אותו בהתאם;
{{ח:תתת|(3)|(א)}} הפסדיה של החברה השקופה בשנת המס אשר יוחסו לבעל מניות יקוזזו תחילה כנגד הכנסותיו של בעל המניות מהחברה השקופה, בהתאם להוראות הפקודה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הפסדים אשר יוחסו לבעל מניותיה בשנות המס הקודמות יותרו בקיזוז רק כנגד הכנסתו החייבת של אותו בעל המניות, ולא יותרו בקיזוז כנגד הכנסתה של החברה השקופה;
{{ח:תתתת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} סיווגם של ההכנסה החייבת או של ההפסד, לפי הענין, שיוחסו לבעל מניות כאמור בסעיף זה, למקור הכנסה, יהיה בהתאם למקור ההכנסה שממנו הופקה או נצמחה בידי החברה השקופה, ואולם הכנסה זו לא תיחשב כהכנסה מיגיעה אישית, אלא אם כן מילא בעל המניות תפקיד פעיל בחברה;
{{ח:תתת|(5)}} לענין הזיכוי בשל מסי חוץ, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 199|בסעיף 199}}, זכאי בעל המניות לחלקו היחסי במס החוץ ששילמה החברה השקופה;
{{ח:תתת|(6)}} לענין מקדמות של בעל מניות, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 175|בסעיף 175}}, יצורף חלקו היחסי בהכנסתה החייבת של החברה השקופה לרבות בהכנסתה מדיבידנד או בהפסדיה, למחזור המהווה בסיס למקדמות.
{{ח:תתת|(7)}} ניתן לגבות את המס על הכנסת החברה השקופה, לרבות המקדמות, הן מהחברה והן מבעלי מניותיה, בגובה המס החל על חלקם היחסי ברווחיה של החברה השקופה;
{{ח:תתת|(8)}} במכירת מניה של חברה שקופה, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 88|סעיף 88}}, יופחת מהתמורה לגבי המוכר ומהמחיר המקורי לגבי הרוכש, סכום השווה לחלק מסכום הרווחים שהצטברו בחברה בשנות ההטבה ולא חולקו, שיחסו לכלל הרווחים שלא חולקו הוא כיחס חלקה של המניה, בזכויות לרווחי החברה השקופה לכלל הזכויות לרווחיה;
{{ח:תתתת}} לענין זה –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”רווחים“ – הכנסתה החייבת של החברה השקופה בשנות ההטבה, בניכוי ההפסדים שהיו לה באותן שנים, ובלבד שהתוצאה המתקבלת לא תהיה בסכום שלילי;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”רוכש“ – לרבות מי שרכש מניות מהחברה השקופה;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב}} בשל שנות ההטבה;
{{ח:תתתת|(ג)}} לענין חישוב רווח ההון, יופחת מהמחיר המקורי המתואם סכום בגובה ההפסדים שיוחסו למוכר המניה בשנות ההטבה, עד גובה המחיר המקורי המתואם; לענין זה, ”הפסדים“ – סכום השווה להכנסה החייבת שיוחסה לבעל המניות, בניכוי ההפסדים שיוחסו לו, ובלבד שהוא סכום שלילי;
{{ח:תתת|(9)}} בעל מניות שמכר מניות בחברה שקופה יודיע לחברה השקופה, על המכירה בתוך 90 ימים מיום המכירה;
{{ח:תתת|(10)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה2}} למעט {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 3|פרק שלישי שבו}}, לא יחולו על חברה שקופה;
{{ח:תתת|(11)|(א)}} העברת נכסים מחברה שקופה שהוחל בפירוקה לבעלי מניותיה, בהתאם לשיעור זכויותיהם בה, לא תחויב במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} (בפסקה זו – המסים), ובלבד שהנכס המועבר לא שינה את ייעודו אגב ההעברה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 85|בסעיפים 85}} {{ח:פנימי|סעיף 100|ו־100}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 5|ובסעיף 5{{ח:הערה|(}}ב{{ח:הערה|)}} לחוק מיסוי מקרקעין}}; ואולם מקום שבו לא מתחייבת המכירה במס שבח בשל האמור בפסקה זו, תתחייב המכירה במס רכישה בשיעור של 0.5%; שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים שבהם לא יחול פטור מהמסים לפי פסקת משנה זו בפירוק החברה, בתנאים שיקבע; לענין זה, ”מס שבח“ ו”מס רכישה“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתתת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים, הוראות ומגבלות לענין פסקה זו, לרבות לענין קביעת המחיר המקורי של נכסי החברה השקופה המתפרקת, יום הרכישה ושווי הרכישה כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, וכן הוראות לענין הפסדים וחלוקת הכנסות וכן מקרים שבהם תחויב במס עליית ערך של נכסים.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים לענין חברה שקופה שהפסיקה למלא אחר התנאים וההוראות הקבועים בסעיף זה, ובכלל זה לקבוע כי החברה תחדל להיות חברה שקופה; קבע כאמור, לא תוכל לחזור ולהיחשב כחברה שקופה.
{{ח:תתת|(2)}} חברה שחדלה להיות שקופה, כתוצאה מהפרת הוראה מהוראות סעיף זה, רשאית, באישור המנהל ובתנאים שקבע, לבקש להתפרק, בהתאם להוראות סעיף קטן (ב)(11), בתוך שנה מתום שנת המס שבה בוצעה הפרה כאמור; לענין זה, יראו את יום ההפרה כיום שבו החלו הליכי הפירוק.
{{ח:תת|(ד)}} על אף הוראות פקודה זו, יחולו לענין שומה, השגה וערעור, הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נקבעה לחברה השקופה שומה, רשאי פקיד השומה, על אף הוראות פקודה זו, לקבוע את שומתו של בעל המניות או לתקנה, בהתאם, בתוך שנתיים מתום שנת המס שבה נקבעה שומת החברה או במועד שבו רשאי הוא לשום את הכנסתו של בעל המניות, לפי המאוחר;
{{ח:תתת|(2)}} החברה השקופה רשאית להשיג או לערער על השומה שנקבעה לה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיף 150}} {{ח:פנימי|סעיף 153|או 153}}, לפי הענין; בעל המניות רשאי להשיג או לערער כאמור על ייחוס הכנסתה החייבת או הפסדיה של החברה השקופה, ועל השפעת השומה שנקבעה לחברה השקופה על הכנסתו, אך לא על השומה שנקבעה לחברה.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים, הוראות, תנאים ומגבלות לענין סעיף זה, ובכלל זה –
{{ח:תתת|(1)}} קביעת מחיר מקורי;
{{ח:תתת|(2)}} תמורה;
{{ח:תתת|(3)}} הליכי שומה;
{{ח:תתת|(4)}} זכות ערעור והליכי ערעור;
{{ח:תתת|(5)}} קביעת מקדמה לחברה, על אף הוראות סעיף קטן (ב)(6), לפי בסיס המקדמות המחושב של החברה, בשיעור שיקבע, כללים ליחוס מקדמה כאמור לבעלי המניות, וכללים לקיזוז מקדמה בשל הוצאות עודפות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 181ב|בסעיף 181ב}};
{{ח:תתת|(6)}} ייחוסה של ההכנסה וחלוקתה בהתאם לזכות לרווחים, וכללים לעיגול חלקם היחסי של בעלי המניות בזכויות לרווחים;
{{ח:תתת|(7)}} חבות ותשלום המס בנסיבות שבהן נמכרות מניות החברה במהלך השנה;
{{ח:תתת|(8)}} דוחות שיגישו החברה השקופה ובעלי מניותיה;
{{ח:תתת|(9)}} הוראות בדבר הגבלת קיזוז הפסדים;
{{ח:תתת|(10)}} הוראות לענין בעל תפקיד פעיל בחברה, כאמור בסעיף קטן (ב)(4).

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 2-1|פרק שני 1: קרן להשקעות במקרקעין|תיקון: תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|64א2|הגדרות|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ו־18, תשפ״ב־2, תשפ״ג־3}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|בפרק זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“, ”בעל מניות מהותי“, ”מחיר מקורי“, ”קרוב“ ו”רווח הון ריאלי“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בקשה לתוספת זכויות“ – הגשת תכנית למוסד התכנון המוסמך לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}} להגדלת השטח הכולל המותר לבנייה במגרש המיועד למגורים לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 62א|סעיפים 62א(א)(14), (א1)(2)}} {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 62א2|או 62א2 לאותו חוק}} או להוספת שימוש או להגדלת השטח הכולל המותר לבנייה במגרש המיועד לתעסוקה או למסחר לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 62א|סעיף 62א(א1)(14)(א)(2) לחוק האמור}}, והכול לשם השכרה לטווח ארוך; לעניין זה יראו תכנית כאמור כתכנית שהוגשה אם התקיימו לגביה התנאים שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 83א1|סעיף 83א1 לחוק האמור}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה בסכום הוצאות הפחת“ – הכנסה בסכום הוצאות הפחת שניתן לנכות לפי הוראות פקודה זו או לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}}, בשל מקרקעין מניבים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – לרבות שבח מקרקעין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות חריגות“, של קרן להשקעות במקרקעין – הכנסותיה אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הכנסה ממכירת מלאי עסקי;
{{ח:תתתת|(2)}} הכנסות למעט הכנסות כמפורט בפסקאות משנה (א) עד (ג), ששיעורן הכולל עולה על 5% מכלל הכנסותיה של הקרן בשנת המס:
{{ח:תתתתת|(א)}} הכנסות ממקרקעין מניבים, הכנסות ממקרקעין לצורכי דיור להשכרה והכנסות ממכירת זכויות בנייה במקרקעין שהיו מקרקעין מניבים ביום רכישתם; לעניין פסקת משנה זו, ”הכנסות ממקרקעין לצורכי דיור להשכרה“ – למעט הכנסות ממכירת מקרקעין כאמור בפסקה (4) להגדרה ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“ אם נמכרו בטרם הסתיימה תקופה של 20 שנים לפחות שבה שימשו יחידות הדיור למטרת השכרה, בהתאם לאותה פסקה, ובלבד שלא נמכרו בדרך של מכירה למשכיר;
{{ח:תתתתת|(ב)}} הכנסות מניירות ערך הנסחרים בבורסה, ממילוות מדינה ומפיקדון;
{{ח:תתתתת|(ג)}} הכנסות שלפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 7|סעיף 7 לחוק תיאומים בשל אינפלציה}} רואים אותן כהכנסות מעסק;
{{ח:תתתת|(3)}} הכנסה ממכירת מקרקעין כאמור בפסקה (4) להגדרה ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“, אם נמכרו בטרם הסתיימה תקופה של 20 שנים לפחות שבה שימשו יחידות הדיור למטרת השכרה, בהתאם לאותה פסקה, ובלבד שלא נמכרו בדרך של מכירה למשכיר;
{{ח:תתת}} לעניין פסקאות (2) ו־(3), ”הכנסות“ – לרבות שבח מקרקעין, ולמעט שבח מקרקעין בשל מכירה כאמור {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 49כב|בסעיפים 49כב}}, {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 49לג|49לג}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 49לג1|או 49לג1 לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”השכרה לטווח ארוך“ – השכרה של יחידת דיור למגורים שהסכם השכירות החל עליה יהיה בכתב ויכלול לפחות את האמור {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#תוספת 6|בפסקאות (1) עד (4) להגדרה ”השכרה לטווח ארוך“ שבתוספת השישית לחוק התכנון והבנייה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”החברה הממשלתית לדיור להשכרה“ – החברה הממשלתית לדיור להשכרה שהוקמה מכוח {{ח:חיצוני|http://www.pmo.gov.il/Secretary/GovDecisions/2013/Pages/dec770.aspx|החלטת הממשלה מס׳ 770 מיום ה׳ בחשוון התשע״ד (9 באוקטובר 2013)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק התכנון והבנייה“ – {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה, התשכ״ה–1965}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מועד הרישום למסחר בבורסה“ – מועד הרישום למסחר בבורסה בישראל לראשונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 64א3|בסעיף 64א3(א)(2)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכירה למשכיר“ – מכירה של כל יחידות המגורים המושכרות כאמור בפסקה (4) להגדרה ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“ לרוכש אחד שהתחייב להשכיר את יחידות המגורים כאמור לתקופה של 10 שנים נוספות לפחות, ובלבד שלפני המכירה לאותו רוכש, שימשו יחידות הדיור האמורות למטרת השכרה למגורים, בהתאם לאותה פסקה לתקופה של 10 שנים לפחות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מס“ – לרבות מס שבח מקרקעין לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 6|סעיפים 6}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 7|או 7 לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין“ – לרבות מקרקעין מחוץ לישראל ולמעט זכות באיגוד מקרקעין, שלא חל לגביה האמור {{ח:פנימי|סעיף 64א7ג|בסעיף 64א7ג}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה“ – מקרקעין שמתקיים בהם אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הם אינם מקרקעין לצורכי דיור להשכרה, ומיום רכישתם בידי קרן להשקעות במקרקעין עד יום מכירתם, לרבות במכירה פטורה ממס, חלפו פחות מארבע שנים;
{{ח:תתתת|(2)}} הם מקרקעין לצורכי דיור להשכרה, שנמכרו בידי קרן להשקעות במקרקעין לפני שחלפו ארבע שנים מיום שהפכו למקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה, למעט מקרקעין כאמור בפסקה (4) להגדרה ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“ – מקרקעין, בתקופה שממועד רכישתם עד להפיכתם למקרקעין מניבים או עד תום חמש שנים מיום רכישתם, ובאזור הנגב או הגליל כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הנגב|בחוק הרשות לפיתוח הנגב, התשנ״ב–1991}}, {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הגליל|ובחוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ״ג–1993}}, בהתאמה – וכן מקרקעין שהוגשה לגביהם בקשה לתוספת זכויות בתוך שנתיים ממועד הרכישה – עד תום שבע שנים, לפי המוקדם, ובלבד שנרכשו במהלך התקופה שמיום א׳ בסיוון התשע״ו (7 ביוני 2016) ועד יום ט׳ בטבת התשצ״ד (31 בדצמבר 2033) בידי קרן להשקעות במקרקעין ומתקיים לגביהם אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} המקרקעין נרכשו במסגרת מכרז שפורסם על ידי המדינה או החברה הממשלתית לדיור להשכרה כשהיא פועלת בשם המדינה, שלפי תנאיו מחצית לפחות מיחידות הדיור שייבנו במקרקעין ישמשו להשכרה למגורים בלבד, לתקופה שנקבעה בתנאי המכרז שלא תפחת מ־15 שנים, ואולם יראו רק את יחידות הדיור שלפי תנאי המכרז ישמשו להשכרה למגורים בלבד כאמור ואת החלק היחסי של הרכוש המשותף הצמוד להן, כמקרקעין לצורכי דיור להשכרה;
{{ח:תתתת|(2)}} חלה על המקרקעין תכנית להשכרה למגורים אשר אושרה לפני תום התקופה שמיום א׳ בסיוון התשע״ו (7 ביוני 2016) עד יום ט׳ בטבת התשצ״ד (31 בדצמבר 2033);
{{ח:תתתת|(3)}} המקרקעין שווקו על ידי החברה הממשלתית לדיור להשכרה, למטרה של השכרה למגורים בלבד לתקופה של 15 שנים לפחות, ומטרה זו הובטחה באמצעות ההסכם שנחתם עם החברה האמורה לרכישת המקרקעין;
{{ח:תתתת|(4)}} מתקיים לגבי המקרקעין אחד מהתנאים המפורטים להלן, והכול אם אישרה החברה הממשלתית לדיור להשכרה כי יחידות הדיור ישמשו למטרה של השכרה לטווח ארוך בלבד ואם נתנה החברה האמורה בתום כל שנת מס אישור כי כל יחידות הדיור שימשו להשכרה לטווח ארוך כאמור, בשנת המס שחלפה:
{{ח:תתתתת|(א)}} נרכשו על ידי קרן להשקעות במקרקעין 20 יחידות דיור למגורים לפחות, במתחם מקרקעין רצוף, או שנבנו 20 יחידות דיור כאמור לפחות עד תום חמש שנים מיום רכישת המקרקעין, ובמקרקעין שהוגשה לגביהם בקשה לתוספת זכויות בתוך שנתיים מיום הרכישה – עד תום שבע שנים;
{{ח:תתתתת|(ב)}} נבנו על ידי קרן להשקעות במקרקעין 20 יחידות דיור למגורים לפחות עד תום שבע שנים מיום רכישת המקרקעין בידי הקרן, ובלבד שהמקרקעין נרכשו במכרז שפרסמה המדינה או החברה הממשלתית לדיור להשכרה כשהיא פועלת בשם המדינה, והוכח להנחת דעתו של המנהל, כהגדרתו בחוק מיסוי מקרקעין, שלא היה ניתן להוציא היתר בנייה בתוך תקופה של 30 חודשים מיום רכישת המקרקעין;
{{ח:תתתתת|(ג)}} נרכשו על ידי קרן להשקעות במקרקעין 15 יחידות דיור למגורים לפחות, במתחם מקרקעין רצוף, או שנבנו 15 יחידות דיור כאמור לפחות עד תום שבע שנים מיום רכישת המקרקעין, ובלבד שהן מצויות במקרקעין באזור הנגב או הגליל כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הנגב|בחוק הרשות לפיתוח הנגב, התשנ״ב–1991}}, {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הגליל|ובחוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ״ג–1993}}, בהתאמה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין מניבים“ – מקרקעין שמהשכרתם ומפעילות נלווית להשכרתם הופקה או נצמחה לקרן להשקעות במקרקעין הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.6|או (6)}}, למעט הפסקה ארעית בהפקת הכנסה כאמור, ובלבד שבנויים עליהם מבנים ששטחם הכולל 70% לפחות מהשטח הניתן לבניה לפי התכנית החלה עליהם, לרבות מיטלטלין המשמשים במישרין לפעילות באותם מקרקעין, למעט אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מקרקעין לשימוש שקבע שר האוצר, אם שירותי הניהול באותם מקרקעין ניתנים על ידי אותה קרן להשקעות במקרקעין או על ידי קרוב שלה;
{{ח:תתתת|(2)}} מקרקעין שהם מלאי עסקי בידי הקרן;
{{ח:תתת}} לעניין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק זה}}, ”תכנית“ –
{{ח:תתתתת|(א)}} במקרקעין בישראל – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}};
{{ח:תתתתת|(ב)}} במקרקעין מחוץ לישראל – התכנית על פי הדין במדינה שבה הם מצויים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה“ – מקרקעין מניבים שנרכשו על ידי קרן להשקעות במקרקעין במהלך התקופה שמיום א׳ בסיוון התשע״ו (7 ביוני 2016) עד יום ט׳ בטבת התשצ״ד (31 בדצמבר 2033), המושכרים על ידי הקרן למגורים בלבד, ושמתקיים לגביהם האמור באחת או יותר מפסקאות (1) עד (4) להגדרה ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כל רכוש, בין מקרקעין ובין מיטלטלין, וכן כל זכות או טובת הנאה ראויות או מוחזקות, והכל בין שהם בישראל ובין שהם מחוץ לישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכסי הנפקה ותמורה“ – מילווה מדינה, פיקדון או מזומנים, שמקורם בכספים כמפורט בפסקאות (1) עד (3) בהגדרה זו, המוחזקים במשך תקופה שאינה עולה על התקופה כמפורט באותן פסקאות:
{{ח:תתתת|(1)}} כספים שהתקבלו מהנפקה ראשונה של ניירות ערך של הקרן שנרשמו למסחר בבורסה בישראל – במשך שנתיים מיום ההנפקה;
{{ח:תתתת|(2)}} כספים שהתקבלו מהנפקה נוספת של ניירות ערך של הקרן שנרשמו למסחר בבורסה בישראל – במשך שנה מיום ההנפקה;
{{ח:תתתת|(3)}} תמורה ממכירת מקרקעין – במשך שנה מיום המכירה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרן להשקעות במקרקעין“ – חברה שהתקיימו בה התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 64א3|בסעיף 64א3}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תכנית להשכרה למגורים“ – תכנית המייעדת מקרקעין להשכרה למגורים בלבד לתקופה של 15 שנים לפחות; לעניין זה, יראו תכנית המייעדת מקרקעין להשכרה למגורים וכן לשימושים נלווים למגורים, כתכנית המייעדת מקרקעין להשכרה למגורים בלבד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקופה הקובעת“ – תקופה של שבע שנים מיום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_338810.pdf|חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס׳ 222), התשע״ו–2016}} {{ח:הערה|(ביום 7.6.2016)}}.
{{ח:תת|(ב)}} לכל מונח אחר {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|בפרק זה}} תהיה המשמעות הנודעת לו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, זולת אם נאמר במפורש אחרת.

{{ח:סעיף|64א3|קרן להשקעות במקרקעין|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ו־18, תשפ״ג־3}}
{{ח:תת|(א)}} קרן להשקעות במקרקעין, היא חברה שהתקיימו בה כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היא התאגדה בישראל והשליטה על עסקיה וניהולם מופעלים בישראל;
{{ח:תתת|(2)}} מניותיה נרשמו למסחר בבורסה בישראל בתוך 24 חודשים מיום התאגדותה ואולם אם בתום המועד האמור ובתום 36 חודשים מיום התאגדותה, שווי נכסיה שהם מקרקעין לצורכי דיור להשכרה או מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה לא פחת מ־30% משווי כלל נכסיה – מניותיה נרשמו למסחר בבורסה בישראל בתוך 48 חודשים ממועד התאגדותה;
{{ח:תתת|(3)}} ממועד התאגדותה ועד מועד הרישום למסחר בבורסה, לא היו לה נכסים, פעילות, הכנסות, הוצאות, הפסדים או התחייבויות (בפסקה זו – פעילות), למעט פעילות שמתקיימים בה התנאים הנקובים בפסקה (5);
{{ח:תתת|(3א)}} ממועד הרישום למסחר בבורסה ואילך מניותיה נסחרות בבורסה בישראל;
{{ח:תתת|(4)}} לא חלו לגבי העברת נכס אליה הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה2}}, או הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 70|סעיף 70 לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(5)}} ב־30 ביוני וב־31 בדצמבר בכל שנת מס, החל ממועד התאגדותה ועד מועד הרישום למסחר, התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} שווי נכסיה שהם מקרקעין מניבים, מקרקעין לצורכי דיור להשכרה, איגרות חוב, ניירות ערך הנסחרים בבורסה, מילוות מדינה, נכסים שיש לכלול בסעיף ”לקוחות“ בהתאם לכללי חשבונאות מקובלים, פיקדונות ומזומנים, לא פחת מ־95% משווי כלל נכסיה;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ג)}} שווי נכסיה שהם מקרקעין מניבים ומקרקעין לצורכי דיור להשכרה בישראל לא פחת מ־75% משווים של כלל נכסיה שהם מקרקעין מניבים ומקרקעין לצורכי דיור להשכרה;
{{ח:תתתת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5א)}} ב־30 ביוני וב־31 בדצמבר בכל שנת מס, החל ממועד הרישום למסחר, התקיימו התנאים האמורים בפסקה (5), וכן התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} שווי נכסיה שהם מקרקעין מניבים, מקרקעין לצורכי דיור להשכרה ונכסי הנפקה ותמורה, לא פחת מ־75% משווים של כלל נכסיה ומסכום של 200 מיליון שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} סכום ההלוואות שנטלה, לרבות בדרך של הנפקת איגרות חוב או שטרי הון, לא עלה על סכום השווה ל־60% משווי נכסיה שהם מקרקעין מניבים שאינם מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה, בתוספת 80% משווי נכסיה שהם מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה או מקרקעין לצורכי דיור להשכרה, ובתוספת 20% משווי נכסיה האחרים;
{{ח:תתת|(6)}} מתום שלוש שנים ממועד הרישום למסחר בבורסה ואילך, לא החזיקו חמישה בעלי מניות או פחות, במישרין או בעקיפין, ב־70% או יותר מאמצעי השליטה בה, ומתום חמש שנים ממועד הרישום למסחר ואילך (להלן – המועד השני) – ב־50% או יותר מאמצעי השליטה בה; ואולם מתום המועד השני ואילך לא יהיה בעל מניות אחד המחזיק ביותר מ־30% מאמצעי השליטה, ומתום שלוש שנים לאחר המועד השני ואילך – לא יהיה בעל מניות אחד המחזיק ביותר מ־20% מאמצעי השליטה בה; לענין זה –
{{ח:תתתת|(א)}} יראו עמיתים בקופת גמל, מבוטחים בחברת ביטוח לענין השקעות מבוטחיה, וכן בעלי יחידה בקרן נאמנות כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, כבעלי המניות בקרן;
{{ח:תתתת|(ב)}} אדם וקרובו ייחשבו כבעל מניות אחד;
{{ח:תתתת|(ג)}} ”החזקה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך}};
{{ח:תתת|(7)}} ממועד הרישום למסחר בבורסה ההכנסה החייבת הועברה לבעלי המניות כאמור בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א9|סעיף 64א9}};
{{ח:תתת|(8)}} לדוח שהגישה לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} לגבי כל אחת משנות המס החל ממועד התאגדותה צורף אישור רואה חשבון על התקיימות התנאים המנויים בפסקאות (1) עד (7).
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א)(5) ו־(5א), ”שווי“, של נכס – אחד מאלה, לפי בחירת הקרן, ובלבד שבחירתה לגבי כל שנת מס תחול על כל נכסיה:
{{ח:תתת|(1)}} המחיר המקורי או שווי הרכישה של הנכס, לפי הענין, כשהסכום מתואם מיום הרכישה עד למועד שלגביו נבדק השווי;
{{ח:תתת|(2)}} המחיר שיש לצפות לו במכירת נכס על ידי מוכר מרצון לקונה מרצון, כשהנכס נקי מכל שעבוד הבא להבטיח חוב, משכנתה, או זכות אחרת הבאה להבטיח תשלום;
{{ח:תת}} והכול בניכוי הוצאות שהוציאה הקרן להשבחת חלק המקרקעין הלא מנוצל, וזאת עד שהופקה או נצמחה לקרן הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.6|או (6)}} מאותו החלק; לעניין זה, ”חלק המקרקעין הלא מנוצל“ – חלק של המקרקעין המניבים שאינו בנוי וניתן לבנייה לפי התכנית החלה על המקרקעין.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לענין קביעת השווי, לרבות לענין קביעת נכסים שיובאו או שלא יובאו בחשבון לענין סעיף קטן (א)(5) ו־(5א).
{{ח:תת|(ג1)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים ומגבלות לעניין השיעור המזערי של מקרקעין לצורכי דיור להשכרה או מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה שמחזיקה קרן להשקעות במקרקעין, כדי שיחולו עליה הטבות המס {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|בפרק זה}} החלות רק לגבי מקרקעין כאמור.
{{ח:תת|(ג2)|(1)}} לא התקיים האמור בסעיף קטן (א)(6) סיפה, לא יקנו מניותיו של בעל מניות המחזיק ביותר מ־30% מאמצעי השליטה בקרן להשקעות במקרקעין מתום המועד השני או מ־20% מאמצעי השליטה בה מתום שלוש שנים לאחר המועד השני זכויות כלשהן, והן יהיו מניות רדומות כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 308|בסעיף 308 לחוק החברות}}, כל עוד הן מוחזקות בידיו, עד להתקיימות האמור בסעיף קטן (א)(6) סיפה.
{{ח:תתת|(2)}} לא התקיים האמור בסעיף קטן (א)(6) רישה גם לאחר שהמניות הפכו לרדומות כאמור בפסקה (1), לא יקנו מניותיו של בעל מניות מהותי בקרן להשקעות במקרקעין זכויות כלשהן, והן יהיו מניות רדומות כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 308|בסעיף 308 לחוק החברות}}, כל עוד הן מוחזקות בידיו, עד להתקיימות האמור בסעיף קטן (א)(6) רישה.
{{ח:תתת|(3)}} היו בקרן כמה בעלי מניות מהותיים כאמור בפסקה (2), יחול האמור באותה פסקה באופן יחסי לחלקם במניות הקרן.
{{ח:תתת|(4)}} על אף האמור בפסקה (3), שיעור החזקותיו של בעל מניות מהותי לא יפחת מ־9.99% ממניות הקרן שאינן רדומות כתוצאה מכך שחלק ממניותיו הפכו לרדומות על פי סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} חדל להתקיים בחברה תנאי מהתנאים המנויים בסעיף קטן (א), תחדל להיות קרן להשקעות במקרקעין.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), לא התקיים תנאי מהתנאים המפורטים לפי סעיף קטן (א)(5א), באחד מהמועדים הקבועים בו, יראוהו כאילו התקיים במועד, אם חזר להתקיים בתוך שלושה חודשים והמשיך להתקיים ברציפות במשך שנה לפחות; לא חזר והמשיך להתקיים כאמור, תחדל החברה להיות קרן להשקעות במקרקעין במועד המפורט בסעיף קטן (א)(5א) שבו לא התקיים לראשונה התנאי כאמור.
{{ח:תתת|(3)}} הוחל בפירוקה של החברה, תחדל להיות קרן להשקעות במקרקעין.
{{ח:תתת|(4)}} החברה רשאית להודיע לפקיד השומה כי בחרה שלא להיות קרן להשקעות במקרקעין; הודיעה כאמור, תחדל להיות קרן להשקעות במקרקעין מן היום שקבעה בהודעתה, או מן היום ה־90 לאחר מתן ההודעה, לפי המאוחר; ובלבד שהחלטה שלא להיות קרן להשקעות במקרקעין טעונה אישור של האסיפה הכללית של הקרן, שיתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} במניין קולות הרוב באסיפה הכללית ייכללו שלושה רבעים מכלל קולות בעלי המניות שאינם בעלי השליטה בחברה או בעלי עניין אישי באישור ההחלטה, המשתתפים בהצבעה; במניין כלל הקולות של בעלי המניות האמורים לא יובאו בחשבון קולות הנמנעים; על מי שיש לו עניין אישי יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 276|סעיף 276 לחוק החברות}};
{{ח:תתתת|(2)}} סך קולות המתנגדים מקרב בעלי המניות האמורים בפסקה (1) לא עלה על שיעור של 2% מכלל זכויות ההצבעה בחברה;
{{ח:תתת}} לעניין סעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 268|בסעיף 268 לחוק החברות}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עניין אישי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}}.

{{ח:סעיף|64א4|ההכנסה מקרן להשקעות במקרקעין|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ו־18}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך חישוב המס, שיעורי המס וקיזוז ההפסדים, תיחשב ההכנסה החייבת של קרן להשקעות במקרקעין, שהועברה לבעלי המניות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 64א9|בסעיף 64א9}}, כהכנסתם החייבת של בעלי המניות (בפקודה זו – ההכנסה החייבת של בעלי המניות).
{{ח:תת|(ב)}} ההכנסה החייבת של בעלי המניות תחויב במס במועד שבו הועברה אליהם.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), לענין שיעורי המס –
{{ח:תתת|(1)}} הכנסות חריגות יחויבו במס בשיעור של 70%, בלא זכאות לפטור, לניכוי לזיכוי או לקיזוז;
{{ח:תתת|(2)}} הכנסה חייבת ממכירת מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה תחויב במס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 126|או 126}}, לפי הענין;
{{ח:תתת|(3)}} הכנסה חייבת ממקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה שאינם מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה, וכן שבח ריאלי ממכירת מקרקעין כאמור, יחויבו במס בשיעור של 20%.
{{ח:תת|(ד)}} סיווגה של ההכנסה החייבת של בעלי המניות למקור הכנסה, יהיה בהתאם למקור ההכנסה שממנו הופקה או נצמחה בידי הקרן, ויחולו לענין זה הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ההכנסה לא תיחשב כהכנסה מיגיעה אישית;
{{ח:תתת|(2)}} הכנסה בסכום הוצאות הפחת, יראו אותה כהכנסה מרווח הון או משבח, לפי הענין;
{{ח:תתת|(3)}} סכומים שהועברו לבעלי המניות מעבר לסכום ההכנסה החייבת של הקרן ולסכום הוצאות הפחת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 64א9|בסעיף 64א9(ב)}}, יחויבו במס כהכנסה מרווח הון או משבח, לפי העניין.
{{ח:תת|(ה)}} הכנסה חייבת של קרן להשקעות במקרקעין שאינה הכנסה חייבת של בעלי המניות, תחויב במס לפי הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הכנסה חייבת ממכירת מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה תחויב במס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126}};
{{ח:תתת|(2)}} הכנסות חריגות יחויבו במס בשיעור של 60%;
{{ח:תתת|(3)}} הכנסה חייבת אחרת תחויב במס בהתאם להוראות כל דין.
{{ח:תת|(ו)}} ההכנסה החייבת של בעל מניות תהיה פטורה ממס, ובלבד שאינה הכנסות חריגות או הכנסות ממכירה כאמור בפסקה (2) להגדרה ”מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה“, אם בעל המניות הוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} קופת גמל לגיל פרישה או מוסד ציבורי – ובלבד שלעניין הכנסתו של המוסד הציבורי ממכירת מקרקעין יינתן פטור של מחצית המס; בפסקה זו, ”קופת גמל לגיל פרישה“ ו”מוסד ציבורי“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}};
{{ח:תתת|(2)}} תושב מדינה גומלת, המנהל תכנית חיסכון לגיל פרישה או תכנית חיסכון לטווח ארוך, הדומה במהותה לקופת גמל, וכן קרן פנסיה שהיא תושבת מדינה גומלת או המנוהלת על ידי תושב מדינה גומלת, ובלבד שבמדינת המושב פטורים הרווחים שקיבלו ממס, בשל היותם רווחים על חיסכון לגיל פרישה.
{{ח:תת|(ז)}} מסי חוץ ששילמה קרן להשקעות במקרקעין יותרו בניכוי מההכנסה שבשלה שולמו, ועל אף האמור בהוראות פקודה זו לא יינתן לקרן או לבעלי מניותיה זיכוי בשלהם.
{{ח:תת|(ח)}} הפסדים שהיו לקרן להשקעות במקרקעין לא יותרו בקיזוז כנגד הכנסתם של בעלי מניותיה.
{{ח:תת|(ט)}} על קרן להשקעות במקרקעין לא יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#פרק 7-1|פרק שביעי 1 לחוק לעידוד השקעות הון}}.

{{ח:סעיף|64א5|ניכוי המס|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2, תשע״ו־18}}
{{ח:תת|(א)}} בעת תשלום ההכנסה החייבת של בעלי המניות תנכה קרן להשקעות במקרקעין מס, או באישור המנהל – ינכה תאגיד בנקאי או חבר בורסה מס, לפי הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} משבח מקרקעין או מרווח הון, למעט ממכירת מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה, ומקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה שאינם מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה, וכן מהכנסה בסכום הוצאות הפחת – בשיעורים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91}}, או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|בסעיף 48א לחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין;
{{ח:תתת|(1א)}} מהכנסה חייבת ממקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה שאינם מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה, לרבות שבח ריאלי ממכירת מקרקעין כאמור – בשיעור של 20%;
{{ח:תתת|(2)}} מהכנסות חריגות – בשיעור של 70%;
{{ח:תתת|(3)}} מהכנסה חייבת אחרת – בשיעור המס המרבי הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}} או בשיעור מס אחר שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, או בשיעור המס הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}}, לפי הענין;
{{ח:תתת|(4)}} מהכנסה חייבת שהועברה לבעל מניות שהוא קרן נאמנות פטורה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} – כמפורט בפסקאות משנה (א) עד (ג) שבפסקה זו, לפי הענין, ועל אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 129ג|בסעיף 129ג}}, יראו מס ששולם לפי פסקה זו כמס סופי שקרן הנאמנות הפטורה חייבת בו והיא לא תהיה זכאית לכל פטור, ניכוי, זיכוי או קיזוז בשלו:
{{ח:תתתת|(א)}} משבח מקרקעין או מרווח הון, למעט משבח או מרווח במכירת מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה – לא ינוכה מס;
{{ח:תתתת|(ב)}} מהכנסות חריגות – בשיעור של 60%;
{{ח:תתתת|(ג)}} מהכנסה חייבת אחרת – בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), בעת תשלום ההכנסה החייבת של בעלי המניות, שאינה הכנסות חריגות או הכנסות ממכירה כאמור בפסקה (2) להגדרה ”מקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה“, לבעל מניות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 64א4|בסעיף 64א4(ו)}}, לא ינוכה מס.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} הועברה לבעלי מניות הכנסה חייבת שלפני ההעברה חויבה במס לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א4|סעיף 64א4(ה)}}, יראוה כהכנסה מדיבידנד ולא יחולו עליה הוראות סעיף קטן (א), והמס שתנכה הקרן יהיה המס שעליה לנכות בתשלום דיבידנד לבעלי מניותיה או בתשלום דיבידנד לבעלי מניות מהותיים בה, לפי הענין.
{{ח:תתת|(2)}} כנגד המס ששילמה הקרן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 64א4|בסעיף 64א4(ה)}} לא יינתן זיכוי לבעלי מניותיה.
{{ח:תת|(ד)}} פקיד השומה רשאי להתיר בכתב שלא ינוכה מס כאמור בסעיף קטן (א), או שינוכה פחות מהשיעורים הקבועים בו, אם היה סבור שההכנסה החייבת של בעל המניות אינה חייבת במס או שהמס עליה הוא פחות מהשיעורים הקבועים בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ה)}} הסכומים שינוכו ישולמו לפקיד השומה במועד שנקבע ויצורף אליהם דין וחשבון כפי שנקבע.

{{ח:סעיף|64א6|שומה, השגה, ערר, ערעור וגביה|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} על אף הוראות פקודה זו והוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, יחולו לענין שומה, השגה, ערר, ערעור וגביה, הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} פקיד השומה או המנהל כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, רשאים לקבוע, בהתאם להוראות הפקודה או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|החוק האמור}}, את הכנסתה החייבת של קרן להשקעות במקרקעין ולשום את המס שבו היא חבה גם לאחר שהועברה ההכנסה החייבת לבעלי המניות;
{{ח:תת|(2)}} הקרן להשקעות במקרקעין בלבד רשאית להשיג, לערער או לערור על השומה שנקבעה לה, בהתאם להוראות הפקודה או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|החוק האמור}}; בעל המניות רשאי להשיג או לערער על השפעת השומה שנקבעה לקרן להשקעות במקרקעין על הכנסתו, אך לא על השומה שנקבעה לקרן;
{{ח:תת|(3)}} תוספת המס בשל ההכנסה החייבת של בעלי המניות בעקבות הליכי שומה, תיגבה מן הקרן להשקעות במקרקעין בלבד, והחזר מס בשל ההכנסה האמורה יוחזר לקרן בלבד.

{{ח:סעיף|64א7|מס רווחי הון על העברת מקרקעין ומס רכישה מופחת לקרן בייסוד|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ו־18}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”העברת מקרקעין“ – העברת מקרקעין מוטבים לחברה שהפכה לאחר מכן לקרן להשקעות במקרקעין, בתמורה להקצאת מניות באותה חברה, בין שניתנה תמורה נוספת שלא במניות ובין אם לאו, ובלבד שהתקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} היחס בין שווי השוק של המניות המוקצות לשווי השוק של כלל הזכויות בחברה מיד לאחר ההקצאה, הוא כיחס שבין שווי השוק של המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות לשווי השוק של החברה מיד לאחר ההעברה;
{{ח:תתתת|(2)}} ההעברה נעשתה לפני מועד הרישום למסחר בבורסה;
{{ח:תתתת|(3)}} כל הזכויות במקרקעין המוטבים הועברו לחברה במסגרת העברת המקרקעין;
{{ח:תתתת|(4)}} ניתן אישור מראש של המנהל להעברה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות“ – החלק של המקרקעין שהועברו לחברה במסגרת העברת מקרקעין, שהועבר תמורת הקצאת מניות בלבד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מייסד“ – מי שביצע העברת מקרקעין לחברה, ובלבד שבתוך 180 ימים מיום היווסדות החברה או לאחר ההעברה, לפי המוקדם, ועד לרישום המניות למסחר בבורסה הוא בעל מניות מהותי בחברה, ואם העברת המקרקעין היא של מקרקעין לצורכי דיור להשכרה – לאחר ההעברה ועד לרישום המניות למסחר בבורסה הוא בעל מניות מהותי בחברה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניות מוקצות“ – מניות של חברה שהוקצו למייסד תמורת מקרקעין מוטבים שהוא העביר לה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין מוטבים“ – מקרקעין מניבים או מקרקעין לצורכי דיור להשכרה.
{{ח:תת|(ב)}} לכל מונח אחר בסעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 64א7א|ובסעיפים 64א7א עד 64א7ג}} תהיה המשמעות הנודעת לו {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה׳}} או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי העניין, אלא אם כן נאמר במפורש אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} העברת המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות לא תחויב במס שבח כמכירה במועד ההעברה, ויחולו לעניין מכירת המניות המוקצות הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}, והוראות סעיף זה, ולעניין זה יראו כאילו:
{{ח:תתת|(1)}} המחיר המקורי של המניות המוקצות הוא יתרת שווי הרכישה של המקרקעין בידי המייסד לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, באופן יחסי למקרקעין שהוקצו בשלהם המניות;
{{ח:תתת|(2)}} יום הרכישה של המניות המוקצות הוא יום הרכישה של הזכות במקרקעין בידי המייסד לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(3)}} יתרת המחיר המקורי המתואם של המניות המוקצות יחושב בהתאם ליתרת שווי רכישה מתואמת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק מיסוי מקרקעין}}, כפי שהיה אילו היה המייסד ממשיך ומחזיק במקרקעין.
{{ח:תת|(ד)}} הועברו מקרקעין שהוקצו בשלהם מניות, והתקיים אחד מהמפורטים להלן, יראו את הוראות סעיף קטן (ג) כאילו לא חלו, החל ממועד ההעברה, על מי שהיה מייסד, והוא יחויב במס שהיה פטור ממנו, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית ממועד ההעברה עד מועד התשלום:
{{ח:תתת|(1)}} מניות החברה לא נרשמו למסחר בבורסה במועד הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 64א3|בסעיף 64א3(א)(2)}};
{{ח:תתת|(2)}} מי שהיה המייסד חדל להיות בעל מניות מהותי בחברה על פי האמור בהגדרה ”מייסד“.
{{ח:תת|(ה)}} בהעברת מקרקעין יחולו לגבי החברה הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} החברה תשלם מס רכישה בשיעור של 0.5% משווי המקרקעין שהועברו לה, ובלבד שאם ניתנה בעד המקרקעין תמורה נוספת שלא במניות העולה על 50% מכלל התמורה בשל אותם מקרקעין, תשלם החברה מס רכישה בשיעור של 0.5% משווי המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות, ומס רכישה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} משווי המקרקעין שניתנה תמורתם תמורה נוספת שלא במניות;
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), לא נרשמו מניות החברה למסחר בבורסה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א3|סעיף 64א3(א)(2)}}, תהיה החברה חייבת בתשלום הפרש מס הרכישה בהתאם לשיעורי מס הרכישה שחלו על המקרקעין ביום רכישתם לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, בצירוף הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}} מיום הרכישה עד יום התשלום;
{{ח:תתת|(3)}} יתרת שווי הרכישה בידי החברה של המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות, תהיה יתרת שווי הרכישה שלהם בידי המייסד לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, באופן יחסי למקרקעין שהוקצו בשלהם המניות, ויום הרכישה של המקרקעין האמורים יהיה יום הרכישה של הזכות במקרקעין כפי שהיה בידי המייסד לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} אילו לא הועבר הנכס.

{{ח:סעיף|64א7א|מס רכישה מופחת על מקרקעין לצורכי דיור להשכרה או על מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה|תיקון: תשע״ו־18, תשפ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} קרן להשקעות במקרקעין שרכשה מקרקעין לצורכי דיור להשכרה או מקרקעין מניבים לצורכי דיור להשכרה, תשלם מס רכישה בשיעור של 0.5% משווי המקרקעין האמורים, ובלבד שאם התקיים אחד מהמפורטים להלן, תהיה חייבת הקרן בתשלום הפרש מס הרכישה בהתאם לשיעורי מס הרכישה שחלו על המקרקעין ביום רכישתם לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, בצירוף הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}} מיום הרכישה עד יום התשלום:
{{ח:תתת|(1)}} מניותיה לא נרשמו למסחר בבורסה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א3|סעיף 64א3(א)(2)}};
{{ח:תתת|(2)}} המקרקעין לא הפכו למקרקעין מניבים בתוך חמש שנים מיום רכישתם בידי הקרן, ובאזור הנגב או הגליל כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הנגב|בחוק הרשות לפיתוח הנגב, התשנ״ב–1991}}, {{ח:חיצוני|חוק הרשות לפיתוח הגליל|ובחוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ״ג–1993}}, בהתאמה, וכן מקרקעין שהוגשה לגביהם בקשה לתוספת זכויות בתוך שנתיים ממועד הרכישה – בתוך שבע שנים;
{{ח:תתת|(3)}} המקרקעין הפכו למקרקעין המוחזקים לתקופה קצרה.
{{ח:תת|(ב)}} רכשה קרן להשקעות במקרקעין קרקע שרק חלק מיחידות הדיור המתוכננות להיבנות עליה הן לצורכי דיור להשכרה, יקבע המנהל את שווי הרכישה.

{{ח:סעיף|64א7ב|העברת נכסים תמורת מניות|תיקון: תשע״ו־18}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”העברת מקרקעין“ – העברת מקרקעין מוטבים לקרן להשקעות במקרקעין, בתמורה להקצאת מניות באותה קרן, בין שניתנה תמורה נוספת שלא במניות ובין אם לאו, ובלבד שהעברת המקרקעין נעשתה בתקופה הקובעת והתקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} היחס בין שווי השוק של המניות המוקצות לשווי השוק של כלל הזכויות בקרן מיד לאחר ההקצאה הוא כיחס שבין שווי השוק של המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות לשווי השוק של החברה מיד לאחר ההעברה;
{{ח:תתתת|(2)}} כל הזכויות במקרקעין המוטבים הועברו לקרן במסגרת העברת המקרקעין;
{{ח:תתתת|(3)}} ההעברה נעשתה לאחר מועד הרישום למסחר בבורסה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 64א3|בסעיף 64א3(א)(2)}};
{{ח:תתתת|(4)}} המניות המוקצות יופקדו בידי נאמן לצורך הבטחת תשלום המס וקיום הוראות סעיף זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות“ – החלק של המקרקעין שהועברו לקרן במסגרת העברת מקרקעין, שהועבר תמורת הקצאת מניות בלבד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יום המכירה“ – המוקדם מבין אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} המועד שבו נמכרו המניות המוקצות;
{{ח:תתתת|(2)}} מועד תום תקופת הדחייה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מועד תום תקופת הדחייה“ – 60 חודשים מהעברת המקרקעין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מעביר“ – מי שביצע העברת מקרקעין לקרן להשקעות במקרקעין, ובלבד שאינו בעל מניות מהותי בקרן מיד לאחר ההעברה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניות מוקצות“ – מניות של קרן להשקעות במקרקעין שהוקצו למעביר תמורת מקרקעין מוטבים שהוא העביר לה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין מוטבים“ – מקרקעין מניבים או מקרקעין לצורכי דיור להשכרה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נאמן“ – מי שהמנהל אישרו כנאמן לצורך סעיף זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שווי במועד תום תקופת הדחייה“ – הסכום המתקבל מחיבור סכום שווי המניה בבורסה בסיכום המסחר בכל יום מ־30 ימי המסחר הקודמים למועד תום תקופת הדחייה, מחולק ב־30.
{{ח:תת|(ב)}} העברת חלק המקרקעין שהוקצה בשלהם מניות לא תחויב במס שבח כמכירה במועד ההעברה, ויחולו לעניין מכירת המניות המוקצות הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}, ויראו את המניות המוקצות כנמכרות ביום המכירה, והתמורה תחושב כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} נמכרו המניות המוקצות, כולן או חלקן, לפני מועד תום תקופת הדחייה, תהיה התמורה – תמורת המכירה;
{{ח:תתת|(2)}} לא נמכרו המניות המוקצות, כולן או חלקן, עד מועד תום תקופת הדחייה, תהיה התמורה – שווי המניות במועד תום תקופת הדחייה;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין פסקאות (1) ו־(2), יראו כאילו –
{{ח:תתתת|(א)}} המחיר המקורי של המניות המוקצות הוא יתרת שווי הרכישה של המקרקעין בידי המעביר לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, באופן יחסי למקרקעין שהוקצו בשלהם המניות;
{{ח:תתתת|(ב)}} יום הרכישה של המניות המוקצות הוא יום הרכישה של הזכות במקרקעין בידי המעביר לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתתת|(ג)}} יתרת המחיר המקורי המתואם של המניות המוקצות יחושב בהתאם ליתרת שווי רכישה מתואמת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק מיסוי מקרקעין}}, כפי שהיה אילו היה המעביר ממשיך ומחזיק במקרקעין.
{{ח:תת|(ג)}} במכירת המניות בידי יחיד יחול לעניין שיעורי המס {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|סעיף 48א לחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} בהעברת מקרקעין שווי הרכישה בידי הקרן של המקרקעין שהוקצו בשלהם מניות, יהיה שוויים מיד לאחר העברתם לקרן, ויום הרכישה של המקרקעין האמורים יהיה יום הרכישה של הזכות במקרקעין בידי הקרן לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תת|(ה)}} מכר המעביר את המניות המוקצות אחרי מועד תום תקופת הדחייה, יראו את –
{{ח:תתת|(1)}} המניות המוקצות כאילו נרכשו מחדש במועד תום תקופת הדחייה;
{{ח:תתת|(2)}} התמורה לפי סעיף קטן (ב)(2) כמחיר המקורי של המניות המוקצות.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} הנאמן יודיע לפקיד השומה בכתב על מועד תום תקופת הדחייה.
{{ח:תתת|(2)}} בעת המכירה ינכה הנאמן מס בהתאם להוראות סעיף קטן (ב) ו־(ג) מהתמורה ויעבירו לפקיד השומה בתוך שבעה ימים.

{{ח:סעיף|64א7ג|החזקה באיגוד מקרקעין|תיקון: תשע״ו־18, תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} לעניין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”איגוד מקרקעין“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, לרבות איגוד שבבעלותו מקרקעין שאילו היו בישראל היה איגוד מקרקעין כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק האמור}} או איגוד מקרקעין שהזכויות בו היו רשומות למסחר בבורסה במועד כלשהו טרם הרכישה, אך במועד הרכישה לא היו רשומות עוד כאמור, ובלבד שמתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מספר בעלי המניות בו אינו עולה על עשרה;
{{ח:תתתת|(2)}} אם הוא תושב ישראל – הוא אינו תאגיד שקוף אלא אם כן היה תאגיד שקוף מיום היווסדו והתקיים לגביו אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(א)}} אין בין בעלי המניות בו תאגיד שקוף שיש באפשרותו לבחור בכל שנת מס את אופן המיסוי שלו, למעט אחד מאלה:
{{ח:תתתתתת|(1)}} חברה משפחתית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}}, ובלבד שהודיעה לפקיד השומה בתוך 30 ימים ממועד רכישת המניות על בקשתה כי ממועד תחילת שנת המס שבה נרכשו המניות ואילך יחולו עליה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א|סעיף 64א}} ולא תהיה רשאית לחזור בה מהודעתה כל עוד היא בעלת מניות באיגוד המקרקעין;
{{ח:תתתתתת|(2)}} אגודה שיתופית חקלאית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 62|בסעיף 62}}, ובלבד שהודיעה בכתב למנהל בתוך 30 ימים ממועד הקמת חברת הבית או רכישתה על בחירתה כי דינה, מתחילת שנת המס שבה ניתנה ההודעה ואילך, יהיה כדין שותפות או לא יהיה כדין שותפות, ולא תהיה רשאית לחזור בה מהודעתה כל עוד היא בעלת מניות באיגוד המקרקעין;
{{ח:תתתתת|(ב)}} אין בין בעלי המניות שלו חברה משפחתית או אגודה שיתופית חקלאית, לפי העניין, שנתנה הודעה כאמור בפסקת משנה (א), ולאחר שמכרה את מניותיה באיגוד המקרקעין בחרה כי דינה יהיה שונה מהאמור באותה הודעה;
{{ח:תתתת}} בסעיף זה, ”תאגיד שקוף“ – חבר בני אדם שהכנסתו מיוחסת לבעלי הזכויות בו;
{{ח:תתתת|(3)}} הוא מחזיק בזכויות במקרקעין במישרין בלבד;
{{ח:תתתת|(4)}} לא חלות ולא חלו עליו הוראות {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון}};
{{ח:תתתת|(5)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 70|וסעיף 70 לחוק מיסוי מקרקעין}} לא יחולו על איגוד מקרקעין לפי סעיף זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מועד הרכישה“ – המועד הראשון שבו חל האמור בסעיף קטן (ב)(1).
{{ח:תת|(ב)}} על החזקה של קרן להשקעות במקרקעין באיגוד מקרקעין יחולו הוראות סעיף קטן (ג), בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לפחות 50% מאמצעי השליטה באיגוד המקרקעין נרכשו על ידי הקרן שלא בדרך של הקצאה ולא חלו ברכישה הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 70|וסעיף 70 לחוק מיסוי מקרקעין}}, והם מוחזקים על ידה;
{{ח:תתת|(2)}} היה איגוד המקרקעין תושב חוץ, תחזיק הקרן בזכויות בו רק אם קיבלה את אישור המנהל מראש, בתנאים ובתיאומים שקבע, ובלבד שאיגוד המקרקעין הוא תאגיד שקוף לצורכי מס במדינה או במדינות שבהן הוא תושב.
{{ח:תת|(ג)}} החזיקה קרן להשקעות במקרקעין בזכות באיגוד מקרקעין כאמור בסעיף קטן (ב), יחולו הוראות אלה על הקרן:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין ההוראות לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק זה}}, יראו את ההכנסה החייבת וההפסדים של איגוד המקרקעין, ממועד הרכישה כהכנסתה החייבת והפסדיה של הקרן, וכל נכסיו והתחייבויותיו של האיגוד ייחשבו לנכסיה ולהתחייבויותיה של הקרן, כפי חלקה בהחזקה באיגוד המקרקעין;
{{ח:תתת|(2)}} רכשה הקרן זכות באיגוד מקרקעין במהלך שנת המס, יחול האמור בפסקה (1) לגבי ההכנסה החייבת וההפסדים של איגוד המקרקעין באופן יחסי לחלק השנה מיום הרכישה ועד תום שנת המס, ביחס לכל שנת המס;
{{ח:תתת|(3)}} הפסד שנוצר באיגוד המקרקעין טרם רכישתו על ידי הקרן ניתן לקיזוז כנגד הכנסה מאותו איגוד בלבד;
{{ח:תתת|(4)}} על הפסד שנוצר באיגוד לאחר רכישתו, שמקורו מחוץ לישראל, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}}, בשינויים המחויבים;
{{ח:תתת|(5)}} היו באיגוד המקרקעין בעת רכישתו על ידי הקרן רווחים שטרם חולקו, שנצברו באיגוד מיום היווסדו עד למועד הרכישה, יראו אותם כדיבידנד במועד העברתם לבעלי המניות בקרן, ויחולו עליהם שיעורי המס הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 125ב|בסעיף 125ב}} {{ח:פנימי|סעיף 126|או 126}}, לפי העניין; בסעיף זה, ”רווחים שטרם חולקו“ – רווחים שנצברו באיגוד וטרם חולקו, מיום היווסדו של האיגוד ועד למועד הרכישה, שהתחייבו במס לרבות מס שבח בתקופה האמורה בניכוי המס עליהם ודיבידנד שחולק מהם ובניכוי הפסד שנוצר באיגוד שמניותיו נמכרות, אשר לא קוזז ובצירוף הרווחים שהיו חייבים במס כאמור אילולא פוטרו ממנו;
{{ח:תתת|(6)}} סכום ששילמה קרן להשקעות במקרקעין לרכישת זכות באיגוד המקרקעין לא ייחשב יתרת מחיר מקורי או יתרת שווי רכישה, לפי העניין, לצורך חישוב פחת, רווח הון או שבח, ויראו את יתרת המחיר המקורי או את יתרת שווי הרכישה, לפי העניין, ואת יום הרכישה של נכסי האיגוד כיתרת המחיר המקורי או יתרת שווי הרכישה, לפי העניין, ויום הרכישה, כפי שהם בידי איגוד המקרקעין;
{{ח:תתת|(7)}} על מסי חוץ ששילם איגוד מקרקעין יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א4|סעיף 64א4(ז)}};
{{ח:תתת|(8)}} במכירת מניה של איגוד מקרקעין, לעניין חישוב רווח ההון, ייווסף לתמורה של הקרן סכום בגובה ההפסדים שיוחסו לה בשנות ההטבה; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הפסדים“ – סכום השווה להכנסה החייבת שיוחסה לבעלי המניות בקרן בניכוי הפסדים שיוחסו לקרן בשנות ההטבה, ובלבד שהוא סכום שלילי;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שנות ההטבה“ – השנים שבהן חלו על איגוד המקרקעין הוראות סעיף קטן זה;
{{ח:תתת|(9)}} חדלה קרן להשקעות במקרקעין להחזיק בזכות באיגוד מקרקעין, לא יחולו הוראות סעיף קטן (ג), ויחולו על איגוד המקרקעין הוראות פקודה זו או הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} החזיקה קרן להשקעות במקרקעין בזכות באיגוד מקרקעין כאמור בסעיף קטן (ב), יחולו הוראות סעיף קטן (ג)(3) ו־(4) על בעלי מניות אחרים באיגוד, וכן הוראות סעיף קטן (ה).
{{ח:תת|(ה)}} הכנסתו החייבת והפסדיו של איגוד המקרקעין ייחשבו, ממועד הרכישה, כהכנסתם החייבת והפסדיהם של בעלי מניותיו, בהתאם לחלקם בזכויות לרווחי האיגוד, ויחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רווחי איגוד מקרקעין שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה וחולקו, בין בתקופה שבה חלו על האיגוד הוראות סעיף קטן זה ובין לאחר שחדלו לחול עליו, יראו אותם כאילו לא חולקו;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין מקדמות של בעל מניות, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 175|בסעיף 175}}, יצורף חלקו היחסי בהכנסת איגוד המקרקעין למחזור המהווה בסיס למקדמות;
{{ח:תתת|(3)}} רווחים שטרם חולקו המיוחסים לבעלי המניות האחרים לפי חלקם בהחזקה באיגוד, שאילו היו מחולקים כדיבידנד היו חייבים במס לפי {{ח:פנימי|סעיף 125ב|סעיף 125ב לפקודה}}, שנצברו באיגוד עד מועד הרכישה (בסעיף קטן זה – יום המעבר), יראו אותם כאילו חולקו כדיבידנד לבעלי המניות;
{{ח:תתת|(4)}} המועד לתשלום המס בהתאם להוראות פסקה (3) יהיה עד לתום ארבע שנים ממועד הרכישה (בסעיף קטן זה – תקופת הדחייה), ולא יחולו עליו הפרשי הצמדה וריבית לתקופה זו; לא שולם המס עד תום תקופת הדחייה, יחולו עליו הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} לתקופה שתחילתה לאחר תום תקופת הדחייה עד למועד התשלום בפועל;
{{ח:תתת|(5)}} מכר איגוד המקרקעין נכסים, לרבות זכות במקרקעין כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, שהיו בבעלותו ביום המעבר, יחויב בעל מניות שהוא יחיד או חבר בני אדם תושב חוץ, או מי שחל לגביו פטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.2|סעיף 9(2)}} במס, בשיעור כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} על רווח ההון הריאלי או השבח הריאלי, לפי העניין, כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה של הנכס עד מועד הרכישה לבין התקופה שמיום הרכישה של הנכס עד יום מכירתו (בפסקה זו – רווח הון ריאלי עד יום המעבר או שבח ריאלי עד יום המעבר, בהתאמה) – מס בשיעור הגבוה ביותר הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, ולגבי מי שחל לגביו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|סעיף 9(2)}} – מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(א)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} על ההפרש שבין רווח ההון הריאלי לבין רווח ההון הריאלי עד מועד הרכישה, או ההפרש שבין השבח הריאלי לבין השבח הריאלי עד יום המעבר – מס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91(ב)(1) או (2)}}, או מס בשיעור הקבוע {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|בסעיף 48א(ב)(1) או (1א) לחוק מיסוי מקרקעין}}, או מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(א)}}, לפי העניין;
{{ח:תתת|(6)}} במכירת מניה של איגוד מקרקעין או של תאגיד שהיה איגוד מקרקעין יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 88|סעיף 88}}, יופחת מהתמורה לגבי המוכר ומהמחיר המקורי לגבי הרוכש סכום השווה לחלק הרווחים שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה, והצטברו באיגוד ולא חולקו עד למועד מכירת המניה, שיחסו לכלל הרווחים שחויבו והצטברו כאמור הוא כיחס חלקה של המניה הנמכרת בזכויות לרווחי איגוד המקרקעין שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה לכלל הזכויות לרווחיו שחויבו בשיעורי המס כאמור; לעניין זה, ”רוכש“ – לרבות מי שרכש מניות מאיגוד המקרקעין;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב לפקודה זו}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 71א|וסעיף 71א לחוק מיסוי מקרקעין}} לא יחולו לגבי רווחים שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה;
{{ח:תתתת|(ג)}} לעניין חישוב רווח ההון, ייווסף לתמורה סכום בגובה ההפסדים שיוחסו לה בשנות ההטבה; לעניין זה –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”הפסדים“ – סכום השווה להכנסה החייבת שיוחסה למוכר המניה בניכוי הפסדים שיוחסו לו בשנות ההטבה, ובלבד שהוא סכום שלילי;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”שנות ההטבה“ – השנים שבהן חלו על איגוד המקרקעין הוראות סעיף קטן (ג);
{{ח:תתת|(7)}} הפסדים שהיו לבעלי מניות לפני יום הרכישה על ידי הקרן אינם ניתנים לקיזוז כנגד הכנסתו החייבת של בעל המניות שמקורה באיגוד המקרקעין.
{{ח:תת|(ו)}} על אף הוראות פקודה זו, יחולו לעניין שומה, השגה וערעור לעניין סעיף זה, הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נקבעה לאיגוד המקרקעין שומה, רשאי פקיד השומה לקבוע את שומתו של בעל מניות או לתקנה בהתאם, בתוך שנתיים מתום שנת המס שבה נקבעה שומת האיגוד או במועד שבו רשאי הוא לשום את הכנסתו של בעל המניות, לפי המאוחר;
{{ח:תתת|(2)}} איגוד מקרקעין רשאי להשיג או לערער על השומה שנקבעה לו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיפים 150}} {{ח:פנימי|סעיף 153|או 153}}, לפי העניין; בעל המניות רשאי להשיג או לערער על ייחוס הכנסתו החייבת או הפסדיו של האיגוד ועל השפעת השומה שנקבעה לאיגוד על הכנסתו, אך לא על השומה שנקבעה לאיגוד.

{{ח:סעיף|64א8|קיזוז הפסד שהיה לבעל מניות|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} הפסד שהיה בשנת המס לבעל מניה במכירת מניה בקרן להשקעות במקרקעין, ניתן לקיזוז כאמור {{ח:פנימי|סעיף 92|בסעיף 92}} או כנגד ההכנסה החייבת של בעלי המניות שהקרן העבירה אליו באותה שנה, למעט מהכנסות חריגות שהועברו אליו.

{{ח:סעיף|64א9|העברת הכנסה חייבת לבעלי המניות וחלוקת רווחים|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} ההכנסה החייבת של קרן להשקעות במקרקעין תועבר לבעלי המניות בהתאם להוראות פסקאות (1) או (2), לפי הענין, במועד שנקבע בהן:
{{ח:תתת|(1)}} 90% לפחות מהכנסה החייבת של הקרן, למעט שבח מקרקעין או רווח הון במכירת מקרקעין מניבים, בתוספת הכנסות פטורות ובניכוי הוצאות שאינן מותרות בניכוי – עד יום 30 באפריל בשנה שלאחר השנה שבה ההכנסה הופקה או נצמחה;
{{ח:תתת|(2)}} רווח הון או שבח מקרקעין שהיה לקרן במכירת מקרקעין מניבים – עד תום 12 חודשים ממועד מכירת המקרקעין;
{{ח:תת}} הוראה זו לא תחול לענין שבח מקרקעין במכירת זכות במקרקעין, אם התקיימו שני אלה:
{{ח:תתת|(א)}} השבח היה פטור ממס כאמור בהוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#פרק 5-3|פרק חמישי 3 לחוק מיסוי מקרקעין}}, בשל חילוף הזכות שמכרה הקרן בזכות במקרקעין במקרקעין מניבים אחרים;
{{ח:תתת|(ב)}} החילוף נעשה בתוך התקופה הקבועה בהוראות האמורות.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 302|בהגדרה ”רווחים“ שבסעיף 302(ב) לחוק החברות}}, קרן להשקעות במקרקעין רשאית לבצע חלוקה גם מתוך הכנסה בסכום הוצאות הפחת, ובלבד שהחלוקה בוצעה עד יום 30 באפריל של השנה שלאחר השנה שבה ההכנסה הופקה או נצמחה.
{{ח:תתת|(2)}} חילקה הקרן הכנסה כאמור בפסקה (1), תופחת ההכנסה בסכום הוצאות הפחת שחולקו מהרווחים שניתן לחלקם לבעלי המניות לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות}} וכן מרווח ההון או שבח המקרקעין ממכירת אותם מקרקעין מניבים.

{{ח:סעיף|64א10|הוראות לענין חברה שחדלה להיות קרן להשקעות במקרקעין|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} חדלה חברה להיות קרן להשקעות במקרקעין, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק זה}} יחולו על הכנסה חייבת שהופקה או שנצמחה בידי הקרן עד ליום שבו חדלה להיות קרן להשקעות במקרקעין (בסעיף זה – יום הסיום) ועל ההכנסה החייבת שהועברה לבעלי המניות עד ליום 30 באפריל של השנה שלאחר השנה שבה הופקה או נצמחה;
{{ח:תת|(2)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק זה}} לא יחולו על הכנסה שהופקה או שנצמחה בידי החברה לאחר יום הסיום.

{{ח:סעיף|64א10א|מס רכישה במכירה למשכיר|תיקון: תשפ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} מכרה קרן להשקעות במקרקעין, במכירה למשכיר, את יחידות הדיור האמורות {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בפסקה (4) להגדרה ”מקרקעין לצורכי דיור להשכרה“ שבסעיף 64א2}}, בטרם הסתיימה תקופה של 20 שנים לפחות שבה שימשו יחידות הדיור למטרת השכרה למגורים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 64א2|לאותה פסקה}}, יהיה הרוכש חייב, בשל רכישת יחידות הדיור, בתשלום מס רכישה בשיעור של 15% משווי המכירה של הזכות הנמכרת, אלא אם כן אישרה החברה הממשלתית לדיור להשכרה כי יחידות הדיור ישמשו למטרה של השכרה למגורים בלבד לתקופה של 10 שנים לפחות, ונתנה, בתום כל שנת מס, אישור כי כל יחידות הדיור שימשו להשכרה למגורים בשנת המס שחלפה, למעט הפסקות ארעיות.
{{ח:תת|(ב)}} רוכש כאמור בסעיף קטן (א) ישלם במועד הקבוע {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 90א|בסעיף 90א לחוק מיסוי מקרקעין}} את מס הרכישה שיהיה עליו לשלם אם ישכיר את יחידות הדיור שרכש לתקופה של 10 שנים לפחות בהתאם להוראות אותו סעיף קטן, וימציא ערובה להבטחת תשלום מס הרכישה בשיעור האמור באותו סעיף קטן, אם יחוב בו, להנחת דעתו של המנהל.

{{ח:סעיף|64א11|סמכות שר האוצר|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע, לענין הכנסות של קרן להשקעות במקרקעין ולענין הכנסות המועברות לבעל מניות בה, לרבות לענין שבח מקרקעין, הוראות בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} מיסוי הכנסה חייבת שקיבל בעל מניה בשל התקופה שבה היתה המניה בידי אדם אחר, לרבות קביעה שלא תהיה לגבי הכנסה כאמור זכות לפטור ממס ולרבות קביעת שיעור המס שיחול על הרווחים, כולם או חלקם, והשיעור שיחול בניכוי המס על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 64א5|בסעיף 64א5}};
{{ח:תת|(2)}} סיווג חלק רווח ההון במכירת מניה בקרן להשקעות במקרקעין כהכנסה שחלות עליה הוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב}}, בתנאים ובתיאומים שנקבעו;
{{ח:תת|(3)}} העברת ההכנסה החייבת לבעלי המניות, סדר העברתה וייחוסה להכנסות הקרן, לרווחיה או לשבח מקרקעין שהיא זכאית לו, וכן הוראות לשלילת קיזוז הפסדים;
{{ח:תת|(4)}} תנאים ותיאומים אחרים הנדרשים לביצוע {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2-1|פרק זה}}, לרבות לענין חברה שחדלה להיות קרן להשקעות במקרקעין.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 3|פרק שלישי: הכנסת בני־זוג|תיקון: תשמ״ח־3}}

{{ח:סעיף|64ב|בן זוג רשום|תיקון: תשנ״ב־6, תשנ״ו, תשנ״ו־5, תשס״ה־4, תשע״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} פקיד השומה רשאי לקבוע, בהודעה לכל שני בני זוג, כי אחד מהם הוא בן זוג רשום לענין חוק זה, באשר הכנסתו החייבת בשנת המס שקדמה בשנתיים לשנת המס הנדונה לראשונה לענין זה היתה למעלה מ־50% מסך כל ההכנסה החייבת של שני בני הזוג.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) רשאים בני זוג ביחד להודיע בכתב לפקיד השומה, לפחות שלושה חדשים לפני תחילתה של שנת מס פלונית, כי הם בוחרים שבן הזוג האחר ייחשב כבן זוג רשום ובלבד שהכנסתו בשנת המס שקדמה לשנת המס שבה ניתנה ההודעה היא לפחות בגובה של 25% מהכנסת בן זוגו; לענין סעיף קטן זה וסעיף קטן (ד)(2), ”הכנסה בשנת המס“ – למעט הכנסה ממקור הכנסה משותף לפי {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66(ד)}} שלא מתקיימות לגביה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 66|אותו סעיף}}.
{{ח:תת|(ג)}} בני זוג שלא היתה לאף אחד מהם הכנסה חייבת בשנת המס האמורה בסעיף קטן (א), רשאי פקיד השומה לקבוע אחד מהם לבן זוג רשום, ולא יהיה בכך כדי לגרוע מזכותם לפעול לפי סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בכפוף לאמור בסעיף קטן (ב), קביעה או בחירה של בן זוג רשום תעמוד בתקפה לא פחות מחמש שנות מס זולת אם בני הזוג אינם עוד בני זוג, או על פי החלטת המנהל.
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות פסקה (1), היתה בשנת מס הכנסתו של בן הזוג הרשום לפי בחירה פחותה מ־25% מהכנסת בן זוגו באותה שנת המס, רשאי פקיד השומה לקבוע בן זוג רשום לאותה שנת מס.
{{ח:תת|(ה)}} המנהל רשאי לקבוע בכללים דרכי קביעה ובחירה של בן זוג רשום.

{{ח:סעיף|65|חישוב מאוחד|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ח־3, תשנ״ב־6, תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} הכנסת בני זוג יראוה לענין פקודה זו כהכנסת בן הזוג הרשום והיא תחוייב על שמו; ולענין הכנסות מחברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}} והכנסות מריבית, מדמי ניכיון או מהפרשי הצמדה (לענין סעיף זה – ריבית) וכן מהכנסה שהועברה מקרן להשקעות במקרקעין, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בסעיף 64א2}}, או מרווח הון, יראו את הכנסותיו כאמור של בן הזוג הרשום ככוללות גם הכנסות כאמור של ילדו שטרם מלאו לו בשנת המס 18 שנים, אלא אם כן הנכסים שמהם היתה ההכנסה מריבית, מקרן להשקעות במקרקעין או מרווח הון, התקבלו בירושה, או שמקורם בפיצויים או בכספי ביטוח שהתקבלו בשל פגיעת גוף.

{{ח:סעיף|65א|תיק על שם בני זוג|תיקון: תשמ״ח־3, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} התיק המנוהל בידי פקיד השומה ביחס להכנסות בני זוג ישא את שמות שני בני הזוג.
{{ח:תת|(ב)}} הוראת סעיף קטן (א) לא תחול עד סוף שנת המס 1998 על תיקים שנפתחו לפני כ״ד בטבת התשמ״ט (1 בינואר 1989) אלא לפי החלטת המנהל או לפי בקשה בכתב שהגישו בני הזוג או אחד מהם לפקיד השומה.

{{ח:סעיף|66|חישוב נפרד|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״א, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תשל״ח־2, תשל״ח־5, תשמ״ג־2, תשמ״ג־4, תשמ״ז, תש״ן־4, תשנ״ב־6, תשנ״ה־8, תשנ״ו, תשס״א־3, תשס״ב־6, תשס״ב־8, תשס״ב־9, תשס״ה־6, תשס״ה־9, תשס״ו־2, תשס״ט־2, תשע״ב־2, תשע״ד־3, תשע״ו־8, תשע״ז־14, תשע״ח־5, תשפ״ב־5, תשפ״ג־2, תשפ״ג־6, תשפ״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 65|בסעיף 65}} –
{{ח:תתת|(1)}} רשאי בן זוג שאיננו בן זוג רשום לתבוע כי ייעשה חישוב נפרד של המס על הכנסתו מיגיעה אישית בעסק או משלח יד או מעבודה, לרבות הכנסתו מיגיעה אישית כאמור בפסקאות (1) עד (7) להגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 1|שבסעיף 1}}, ובלבד שלגבי הכנסה כאמור שהיא קיצבה ייעשה חישוב נפרד אם היא משולמת בשל הכנסת עבודה שלגביה היה בן הזוג שאיננו בן הזוג הרשום זכאי לחישוב נפרד, או אם בן הזוג שאיננו בן הזוג הרשום היה זכאי בחמש השנים האחרונות שלפני תחילת תשלום הקיצבה לחישוב נפרד בשל ההכנסה שמכוחה משתלמת הקיצבה;
{{ח:תתת|(2)}} לענין חישוב המס תיווסף ההכנסה החייבת שאינה מיגיעה אישית של בני הזוג להכנסה החייבת של בן הזוג שהכנסתו החייבת מיגיעה אישית גבוהה יותר; לא היתה לבני הזוג הכנסה חייבת מיגיעה אישית, יראו את ההכנסה שאינה מיגיעה אישית כהכנסת בן הזוג הרשום;
{{ח:תתת|(3)}} לענין הכנסות מחברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}}, הכנסות מקרן להשקעות במקרקעין, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בסעיף 64א2}}, והכנסות מריבית או מריווח הון, יראו את הכנסותיו של בן הזוג הרשום ככוללות גם הכנסות כאמור של ילדו שטרם מלאו לו בשנת המס 18 שנים; לענין סעיף זה, ”ריבית“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 65|בסעיף 65}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) {{ח:פנימי|סעיף 65|ובסעיף 65}}, בן זוג שהיתה לו הכנסה מרכוש שהיה בבעלותו שנה לפני נישואיו או מרכוש שקיבל בירושה בתקופת נישואיו, רשאי לתבוע שייעשה חישוב נפרד של המס על הכנסתו האמורה, ובלבד שאם היתה לבן הזוג האמור הכנסה אחרת לגביה נערך חישוב מס נפרד, תיווסף ההכנסה על פי סעיף קטן זה להכנסה האחרת.
{{ח:תת|(ג)}} אלה ההוראות שיחולו לגבי החישוב הנפרד:
{{ח:תתת|(1)}} הזכאות לניכויים, לזיכויים ולנקודות זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}}, {{ח:פנימי|סעיף 35|35}}, {{ח:פנימי|סעיף 36|36}}, {{ח:פנימי|סעיף 45א|45א}}, {{ח:פנימי|סעיף 47|47}}, {{ח:פנימי|סעיף 47א|47א}} {{ח:פנימי|סעיף 121א|ו־121א}}, ההטבה במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} וההנחה במס על פי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} יהיו לכל אחד מבני הזוג;
{{ח:תתת|(1א)}} בן זוג רשאי, אף אם לבן זוגו אין הכנסה מיגיעה אישית, לבקש חישוב נפרד על הכנסתו מיגיעה אישית, ויהיה זכאי, כנגד המס החל על הכנסתו זו, לנקודות זיכוי כאמור בפסקאות (4) או (5);
{{ח:תתת|(2)}} לענין זכאות לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}} של יחיד מוטב, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 37|באותו סעיף}}, תובא בחשבון 1⁄2 נקודת זיכוי בלבד, ולא תהא זכאות לנקודות זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיפים 38}} {{ח:פנימי|סעיף 39|ו־39}};
{{ח:תתת|(3)}} זכאות לנקודות קיצבה על פי {{ח:פנימי|סעיף 40|סעיף 40(א)}} תהא רק לבן הזוג הרשום;
{{ח:תתת|(4)}} האשה תהא זכאית ל־1⁄2 נקודת זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 36א|סעיף 36א}}, ובנוסף וכנגד המס החל על הכנסתה מיגיעה אישית – לנקודות זיכוי בעד ילדיה כלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} 21⁄2 נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיה בשנת לידתו, ו־1⁄2 נקודת זיכוי בעד כל אחד מילדיה בשנת בגרותו, 41⁄2 נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיה החל בשנת המס שלאחר שנת לידתו ועד לשנת המס שבה מלאו לו שנתיים, 31⁄2 נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיה בשנת המס שבה מלאו לו שלוש שנים, 21⁄2 נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיה בשנות המס שבהן מלאו לו ארבע שנים וחמש שנים, ושתי נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיה החל בשנת המס שבה מלאו לו שש שנים ועד לשנת המס שקדמה לשנת בגרותו; לעניין זה ולעניין פסקה (5), ”שנת לידה“ ו”שנת בגרות“ – כהגדרתן {{ח:פנימי|סעיף 40|בסעיף 40(ב)(3)}};
{{ח:תתתת|(א1)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), אמו של ילד תהיה זכאית לבחור אם נקודת זיכוי אחת מתוך נקודות הזיכוי שלהן היא זכאית כאמור באותה פסקה, בשנת הלידה, תובא בחשבון בשנת המס שבה נולד הילד או בשנת המס שלאחריה;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{ח:הערה|(פקעה);}}
{{ח:תתת}} לענין זה, ”שנת לידה“ ו”שנת בגרות“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 40|בסעיף 40(ב)(3)}};
{{ח:תתת|(4א)}} בחישוב המס של אישה שנישאה לאלמן יובאו בחשבון נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיו, כאמור בפסקה (4);
{{ח:תתת|(5)}} הגבר יהא זכאי, כנגד המס החל על הכנסתו מיגיעה אישית, לנקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיו, כלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} 21⁄2 נקודות זיכוי בשנת לידתו של הילד;
{{ח:תתתת|(ב)}} 41⁄2 נקודות זיכוי בשל כל ילד החל בשנת המס שלאחר לידתו ועד לשנת המס שבה מלאו לו שנתיים, 31⁄2 נקודות זיכוי בשנת המס שבה מלאו לו שלוש שנים, ו־21⁄2 נקודות זיכוי בשנות המס שבהן מלאו לו ארבע שנים וחמש שנים;
{{ח:תתתת|(ג)}} נקודת זיכוי אחת בעד כל אחד מילדיו החל בשנת המס שבה מלאו לו שש שנים ועד לשנת המס שקדמה לשנת בגרותו;
{{ח:תתת|(5א)}} {{ח:הערה|(פקעה);}}
{{ח:תתת|(6)}} בחישוב המס של גבר שנישא לאלמנה יובאו בחשבון נקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיה, כאמור בפסקה (5).
{{ח:תת|(ד)|(1)}} הוראות סעיף קטן (א) יחולו לגבי בני זוג שיש להם מקור הכנסה משותף, רק אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} יגיעתו האישית של כל אחד מבני הזוג נדרשת לייצור ההכנסה ממקור ההכנסה המשותף;
{{ח:תתתת|(ב)}} כל אחד מבני הזוג מקבל הכנסה התואמת את תרומתו לייצור ההכנסה ממקור ההכנסה המשותף ועומדת ביחס ישיר לתרומתו לייצור ההכנסה כאמור;
{{ח:תתתת|(ג)}} אם ההכנסה מופקת בבית המגורים של בני הזוג – בית המגורים משמש, דרך קבע, את מקור ההכנסה המשותף ומרבית פעילות מקור ההכנסה האמור נעשית בבית המגורים;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין סעיף קטן זה, ”מקור הכנסה משותף“ – מקור הכנסה של בן זוג התלוי במקור ההכנסה של בן הזוג השני.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|66א|הוראות כלליות|תיקון: תשנ״ב־6}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} לכל ענין שבפקודה זו רשאי גם בן הזוג שאיננו בן הזוג הרשום להשיג ולערער לגבי חלקו בהכנסה.
{{ח:תתת|(2)}} השיג או ערער אחד מבני הזוג, לא יוכל האחר לעשות כן, לגבי אותה שנת מס, אלא תוך שלושים ימים מהיום שבו הודיע פקיד השומה לשני בני הזוג על השגה או ערעור שהגיש אחד מהם.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות פקודה זו לענין גביה ועונשין יחולו גם על בן הזוג שאינו בן הזוג הרשום לגבי חלקו בהכנסה, ובלבד שבן זוג שאינו בן זוג רשום לא יאשם בעבירה ולא יחוייב בתשלום קנס מינהלי בשל מעשה או מחדל שהחובה לעשותו או להימנע ממנו מוטלת על בן הזוג הרשום, אם הוכיח שהמעשה או המחדל נעשו שלא בידיעתו ושהוא נקט בכל האמצעים הסבירים למניעתם.
{{ח:תת|(ג)}} פקיד השומה יודיע לבן הזוג שאינו בן זוג רשום על כל פעולה של פקיד השומה העשויה להשפיע על חיובו במס, והזמנים לענין הליכים שבהם רשאי אדם לנקוט לפי פקודה זו יימנו לענין זה מיום קבלת ההודעה.
{{ח:תת|(ד)}} הודיעו בני זוג על בחירת בן זוג רשום לפי {{ח:פנימי|סעיף 64ב|סעיף 64ב(ב)}}, ניתן לגבות את חובות המס שנוצרו בתקופת הנישואין ממי שהיה הנישום או מבן הזוג הרשום הקודם או מבן הזוג הרשום בעת ביצוע הגביה; הוראות סעיף קטן זה יחולו, בשינויים המחוייבים, גם על החזרי מס.

{{ח:סעיף|66ב||תיקון: תשל״ז, תשנ״ב־6, תשע״ו־14}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|67|הכנסת איש ואשה במשק חקלאי|תיקון: תשכ״ה, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ז, תשמ״ח־3, תשע״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} הכנסה שהושגה מיגיעתם האישית של איש ואשה במשק חקלאי והיא טעונת מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.8|סעיף 2(8)}} לגבי אחד מהם, יראוה, לענין פקודה זו, כהכנסתם של האיש והאישה, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66(ד)}}.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 3-1|פרק שלישי 1: תושב ישראל השוהה בחוץ לארץ|תיקון: תשמ״ב־2}}

{{ח:סעיף|67א|תושב ישראל השוהה בחו״ל|תיקון: תשמ״ב־2, תשמ״ד־3, תש״ן, תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים בדבר הניכויים והזיכויים שיותרו ליחיד תושב ישראל שיש לו הכנסה מיגיעה אישית שהופקה או שנצמחה מחוץ לישראל, לרבות הכנסה כאמור שיוחסה לבעל מניות מחברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}}, ובדבר שיעור המס שיחול על ההכנסה האמורה ועל הכנסות אחרות שיש לו בשנה שבה היתה לו ההכנסה האמורה, הכל בהתחשב במיוחד במשך השהייה מחוץ לישראל, בכך שנשלח מישראל לצורך הפקת ההכנסה האמורה ובתנאי המחייה בארץ שבה שהה אותו יחיד לצורך הפקת ההכנסה האמורה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (בעלי הכנסה מעבודה בחוץ לארץ)|כללי מס הכנסה (בעלי הכנסה מעבודה בחוץ לארץ), התשמ״ב–1982}}.}}

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 3-2|פרק שלישי 2: פטור השתתפות לחברת החזקות ישראלית|תיקון: תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|67ב|הגדרות|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3-2|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל מניות מהותי“ ו”קרוב“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה“ – לרבות שבח מקרקעין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברת החזקות ישראלית“ – חברה שהתקיימו בה התנאים המזכים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 67ג|בסעיף 67ג(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה מוחזקת“ – חבר־בני־אדם שהתקיימו בו התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 67ד|בסעיף 67ד}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חבילת מניות“ – מניות בחברה מוחזקת המקנות זכות לרווחים בשיעור של 10% לפחות, ואשר הוחזקו בידי חברת החזקות ישראלית במשך 12 חודשים רצופים לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מניה מזכה“ – מניה שהיא חלק מחבילת מניות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מניות“, בחבר־בני־אדם שאינו חברה – זכויות לרווחים ממנו או זכויות הצבעה בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בסעיף 64א2}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווחים שלא חולקו“, של חברת החזקות ישראלית – כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הכנסה חייבת שהופקה או שנצמחה בשנת המס;
{{ח:תתת|(2)}} שבח ממכירה בשנת המס של זכות במקרקעין או זכות באיגוד מקרקעין;
{{ח:תתת|(3)}} הכנסה שהיתה פטורה ממס בשנת המס;
{{ח:תת}} והכל לאחר שהופחתו מן ההכנסה המסים ששולמו בשלה בישראל או מחוץ לישראל, ורווחים שחולקו ממנה באותה שנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שרשרת חברות“ – שני חברי־בני־אדם או יותר, המחזיקים, במישרין או בעקיפין, האחד במשנהו.

{{ח:סעיף|67ג|חברת החזקות ישראלית|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} חברת החזקות ישראלית היא חברה שהתקיימו בה כל התנאים האלה ({{ח:פנימי|חלק ד פרק 3-2|בפרק זה}} – התנאים המזכים):
{{ח:תתת|(1)}} היא התאגדה בישראל והשליטה על עסקיה וניהולם מופעלים בישראל בלבד;
{{ח:תתת|(2)}} היא אינה חברה ציבורית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 2|בסעיף 2 לחוק החברות}}, ואינה מוסד כספי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}};
{{ח:תתת|(3)}} היא אינה חברה משפחתית שחלות עליה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 64א|סעיף 64א}}, ואינה חברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}};
{{ח:תתת|(4)}} לא חלו בהתאגדותה הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה2}}, ולא חלו בהעברת נכס אליה הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|החלק האמור}} או הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 70|סעיף 70 לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(5)}} במשך 300 ימים או יותר בכל שנת מס, החל משנת המס שלאחר השנה שבה התאגדה, התקיימו שני אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} המחיר המקורי של מניותיה בחברות מוחזקות, בתוספת יתרת הלוואות שנתנה לחברות מוחזקות, לא פחת מ־50 מיליון שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} המחיר המקורי של מניותיה בחברות מוחזקות, בתוספת יתרת הלוואות שנתנה לחברות מוחזקות, הוא 75% או יותר מהמחיר המקורי של כלל נכסיה, לרבות יתרת ההלוואות שנתנה לחברות מוחזקות;
{{ח:תתת|(6)}} לא היתה לה הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, למעט הכנסה בעבור שירותים שנתנה לחברה המוחזקת;
{{ח:תתת|(7)}} בחרה שהוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3-2|פרק זה}} יחולו עליה בהודעה שעליה חתמו כל בעלי מניותיה ושנמסרה לפקיד השומה בתוך 90 ימים מיום התאגדותה.
{{ח:תת|(ב)}} לא התקיים בחברה תנאי מזכה בשנת התאגדותה ובשנה שאחריה, יראו אותה כאילו מעולם לא היתה חברת החזקות ישראלית.
{{ח:תת|(ג)}} חדל להתקיים בחברת החזקות ישראלית תנאי מזכה אחרי התקופה האמורה בסעיף קטן (ב), תחדל להיות חברת החזקות ישראלית החל מתחילת שנת המס שבה חדל להתקיים התנאי המזכה.
{{ח:תת|(ד)}} חברת החזקות ישראלית רשאית להודיע למנהל, בהודעה שעליה חתמו כל בעלי מניותיה, כי בחרה לחדול להיות חברת החזקות ישראלית; הודיעה כאמור, תחדל להיות חברת החזקות ישראלית החל מתחילת שנת המס שלאחר שנת המס שבה נמסרה ההודעה למנהל.

{{ח:סעיף|67ד|חברה מוחזקת|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} חבר־בני־אדם שהתקיימו בו כל אלה הוא חברה מוחזקת:
{{ח:תת|(1)}} הוא תושב חוץ שמקום מושבו במדינה גומלת והוא מגיש באותה מדינה דוח על הכנסותיו, או שהוא תושב חוץ שמקום מושבו במדינה ששיעור המס החל בה על הכנסות של חבר־בני־אדם מפעילות עסקית היה 15% או יותר במועד שבו רכשה חברת ההחזקות הישראלית את מניותיו לראשונה;
{{ח:תת|(2)}} 75% או יותר מהכנסתו בשנת המס, שהופקה או שנצמחה מחוץ לישראל, היא הכנסה שאילו היתה חייבת במס בישראל היתה חייבת כהכנסה מעסק לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}; בחישוב ההכנסה כאמור ייווסף לה חלק יחסי מהכנסות חברות קשורות, ואולם לא תובא בחשבון הכנסה מדמי ניהול ששולמו מקרוב, תמורה ממכירת נכס ודיבידנד מהכנסות חברות קשורות; לענין פסקה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – למעט נייר ערך הנסחר בבורסה, שהנפיקה חברה שבה החברה המוחזקת אינה בעלת שליטה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חלק יחסי בהכנסות חברות קשורות“ – חלקו היחסי של חבר־בני־אדם, בהכנסה של חבר־בני־אדם תושב חוץ, שבו יש לו זכות לרווחים, במישרין או בעקיפין, בהתאם לחלקו בזכות לרווחים, ובלבד שלא תובא בחשבון זכות לרווחים בשיעור הנמוך מ־10%; חלקו של חבר־בני־אדם בזכויות כאמור בעקיפין, יחושב על ידי הכפלה של שיעורי הזכויות ברווחים בכל חבר־בני־אדם שבשרשרת החברות, המוחזק על ידו במישרין או בעקיפין;
{{ח:תת|(3)}} עלות נכסיו בישראל אינה עולה על 20% מהעלות של כלל נכסיו בכל שנת המס; לענין פסקה זו, ”נכסים בישראל“ – לרבות זכות בחבר־בני־אדם תושב חוץ שעיקר נכסיו הם זכויות, במישרין או בעקיפין, בנכסים הנמצאים בישראל;
{{ח:תת|(4)}} הכנסתו בשנת המס, לרבות ממכירת מקרקעין או זכויות באיגוד מקרקעין, שהופקה או שנצמחה בישראל, אינה עולה על 20% מכלל הכנסותיו בשנת המס.

{{ח:סעיף|67ה|פטור להכנסתה של חברת החזקות ישראלית|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} חברת החזקות ישראלית תהיה פטורה ממס על כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רווח הון במכירת מניה מזכה;
{{ח:תתת|(2)}} דיבידנד שקיבלה בשל מניה מזכה, אם חולק במהלך תקופה שלא פחתה מ־12 חודשים רצופים שבה היתה חברת ההחזקות הישראלית בעלת מניות מהותית בחברה המוחזקת;
{{ח:תתת|(3)}} ריבית, דיבידנד ורווח הון מניירות ערך הנסחרים בבורסה בישראל;
{{ח:תתת|(4)}} ריבית והפרשי הצמדה שקיבלה ממוסד כספי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן זיכוי בשל מסי חוץ על הכנסה פטורה ממס לפי הוראות סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת רשאי לקבוע פטור ממס לריבית שקיבלה חברת החזקות ישראלית מחברה מוחזקת אם הריבית שולמה במהלך תקופה שקבע ובשיעור ריבית שקבע, והכל בתנאים ובתיאומים שקבע.

{{ח:סעיף|67ו|דיבידנד שחילקה חברת החזקות ישראלית|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ו־12}}
{{ח:תת|(א)}} דיבידנד שקיבל בעל מניות תושב חוץ מחברת החזקות ישראלית יחויב במס בשיעור של 5%.
{{ח:תת|(ב)}} דיבידנד שקיבל בעל מניות תושב ישראל מחברת החזקות ישראלית יחויב במס בשיעורים כאמור בפסקאות (1) או (2), לפי הענין:
{{ח:תתת|(1)}} אם מקבל הדיבידנד הוא יחיד – השיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 125ב|בסעיף 125ב}}, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} אם מקבל הדיבידנד הוא חבר בני אדם – השיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126}}.

{{ח:סעיף|67ז|דיבידנד רעיוני|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} תושב ישראל שהיה בתום שנת המס בעל מניות, במישרין או בעקיפין, בחברת החזקות ישראלית, יראו אותו כאילו קיבל כדיבידנד, בתום שנת המס, את חלקו היחסי ברווחים שלא חולקו, והוא יחויב במס על רווחים אלה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 67ו|בסעיף 67ו(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על בעל מניות שהיה בעל מניות בעקיפין בחברת החזקות ישראלית באמצעות בעל מניות תושב ישראל אחר, אם חלו על בעל המניות האחר הוראות סעיף קטן (א), וזאת לגבי החלק ברווחים שלא חולקו שעליו חויב בעל המניות האחר במס לפי סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} קיבל בעל מניות תושב ישראל דיבידנד שמקורו, במישרין או בעקיפין, בהכנסותיה של חברת החזקות ישראלית, לא יחויב הדיבידנד במס אם שולם בשלו מס לפי הוראות סעיף קטן (א) על ידיו או על ידי מי שממנו קיבל את המניות במכירה פטורה ממס או בהורשה; קוזז הפסד כנגד הכנסה כאמור בסעיף קטן (א), יראו לענין סעיף קטן זה, כאילו שולם על הכנסה שקוזזה כאמור מס לפי סעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|67ח|הוראות מיוחדות לענין מי שהיה לתושב ישראל|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־13}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 67ו|בסעיף 67ו(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 67ז|ובסעיף 67ז}}, על יחיד בעל מניות בחברת החזקות ישראלית שהחזיק במניותיה לפני שהיה לתושב ישראל לראשונה לתושב חוזר ותיק או לתושב חוזר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א) ו־(ג)}}, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} דיבידנד שקיבל מחברת החזקות ישראלית בתקופה שבה הוא זכאי להטבות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14(א) או (ג)}}, לפי הענין, יחויב במס בשיעור של 5%;
{{ח:תת|(2)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 67ז|סעיף 67ז}} לענין חלקו היחסי ברווחים שלא חולקו, לא יחולו על רווחים כאמור שמקורם בדיבידנד שקיבלה חברת ההחזקות הישראלית מחברה תושבת חוץ שאת מניותיה רכשה לפני שהיה לתושב ישראל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א) או (ג)}}, ועל רווחים שמקורם ברווח הון שהיה לחברת ההחזקות הישראלית במכירת מניות בחברה תושבת חוץ שמניותיה נרכשו כאמור, והכל בתקופה שעל פי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(א) או (ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב)}} היו הכנסות כאמור פטורות ממס בידי בעל המניות אילו היו מתקבלות בידיו במישרין.

{{ח:סעיף|67ט|מכירת מניה בחברת החזקות ישראלית|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} במכירת מניה של חברת החזקות ישראלית על ידי תושב ישראל, יינתן לו זיכוי מהמס החל על רווח ההון, בסכום השווה למס ששילם הוא או מי שממנו קיבל את המניות במכירה פטורה ממס או בהורשה, על הרווחים שלא חולקו לפי {{ח:פנימי|סעיף 67ז|סעיף 67ז}} בשל המניה שנמכרה, ובלבד שטרם קיבל אותם כדיבידנד; סכום המס ששולם כאמור יתואם לפי שיעור עליית המדד מתום שנת המס שבה רואים את הרווחים שלא חולקו כאילו התקבלו כדיבידנד, עד מועד מכירת המניה, ובלבד שלא יינתן זיכוי בסכום העולה על המס החל במכירת המניה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב}} לא יחולו במכירת מניה בחברת החזקות ישראלית לגבי רווחים ראויים לחלוקה כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 94ב|בסעיף 94ב}}, אשר בשלהם שילם המוכר מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 67ז|סעיף 67ז(א)}}.

{{ח:סעיף|67י|חברה שחדלה להיות חברת החזקות ישראלית|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חלק רווח ההון הריאלי המזכה“ – רווח ההון הריאלי כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה עד תום שנת הסיום לבין התקופה שמיום הרכישה עד יום המכירה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יתרת רווח ההון הריאלי“ – ההפרש שבין רווח ההון הריאלי לבין חלק רווח ההון הריאלי המזכה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שנת הסיום“, לענין חברה שחדלה להיות חברת החזקות ישראלית – אם חדלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 67ג|סעיף 67ג(ג)}} – השנה שקדמה לשנה שבה חדל להתקיים התנאי המזכה, ואם חדלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 67ג|סעיף 67ג(ד)}} – השנה שבה ניתנה ההודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 67ג|הסעיף האמור}}.
{{ח:תת|(ב)}} חדלה חברה להיות חברת החזקות ישראלית, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מכרה החברה, בשנה כלשהי שלאחר שנת הסיום, נכס שאילו היה נמכר בהיותה חברת החזקות ישראלית היתה החברה פטורה ממס במכירתו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 67ה|סעיף 67ה(א)}}, תהיה החברה פטורה ממס על חלק רווח ההון הריאלי המזכה וחייבת במס על יתרת רווח ההון הריאלי;
{{ח:תתת|(2)}} דיבידנד שחילקה החברה לתושב חוץ בשנה כלשהי שלאחר שנת הסיום, שמקורו ברווחים שנצברו בחברה בשנים שבהן היתה חברת החזקות ישראלית, או שמקורו בחלק רווח ההון הריאלי המזכה, יחויב במס בשיעור של 5%;
{{ח:תתת|(3)}} יראו תושב ישראל שהוא בעל מניות בחברה, במישרין או בעקיפין, כאילו בתום שנת המס שבה מכרה החברה נכס כאמור בפסקה (1), קיבל כדיבידנד את חלקו היחסי בחלק רווח ההון הריאלי המזכה, והוא יחויב עליו במס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 67ו|בסעיף 67ו(ב)}}, ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 67ו|סעיפים 67ו}} {{ח:פנימי|סעיף 67ז|ו־67ז}} בהתאמה.

{{ח:סעיף|67יא|סייג לתחולת {{ח:פנימי|סעיף 75ב|סעיף 75ב}}|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”חברה נשלטת זרה“ ו”רווחים שלא שולמו“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} היתה חברה מוחזקת חברה נשלטת זרה, לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ב|סעיף 75ב}} על חברת ההחזקות הישראלית המחזיקה בה ועל בעל שליטה בה שהוא תושב ישראל, לגבי רווחים שלא שולמו מהחברה המוחזקת; לא יראו בעל מניות כתושב ישראל רק בשל היותו בעל מניות בחברת החזקות ישראלית.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 4|פרק רביעי: תושבי־חוץ}}

{{ח:סעיף|68||תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|68א|תנאים למתן הקלות לתושב חוץ|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} חבר בני אדם תושב חוץ לא יהיה זכאי להטבת מס, הנחה או פטור לפי פקודה זו, בשל היותו תושב חוץ, אם תושבי ישראל הם בעלי שליטה בו, או הנהנים או הזכאים ל־25% או יותר מההכנסות או מהרווחים של תושב החוץ, במישרין או בעקיפין.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר רשאי לקבוע דרכי הוכחה לענין סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ ו־”יחד עם אחר“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעלי שליטה“ – בעלי מניות המחזיקים, במישרין או בעקיפין, לבד, יחד עם אחר, או יחד עם תושב ישראל אחר, באחד או יותר מאמצעי השליטה בשיעור העולה על 25%.

{{ח:סעיף|68ב|מינוי נציג|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} תושב חוץ הנדרש למנות נציג לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 60|סעיף 60 לחוק מס ערך מוסף}}, ימנה נציג שהוא יחיד תושב ישראל או חבר בני אדם תושב ישראל שיש לו עסק בישראל, גם לענין הפקודה.
{{ח:תת|(ב)}} הנציג יהיה מיופה כוח לדווח לפקיד השומה, לקבל בעבור תושב החוץ הכנסות ורווחים, ולשלם את המס שבו חייב תושב החוץ מתוך נכסי תושב החוץ בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} לא מינה תושב החוץ נציג כאמור בסעיף קטן (א), יהיה הנציג שמונה על פי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף}}, נציגו לענין הפקודה.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבע הוראות לביצוע סעיף זה וכן הוראות לענין דוחות שחייב הנציג בהגשתם.

{{ח:סעיף|69|שאינם תושבים|תיקון: תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} לענין יחיד שאינו תושב ישראל בשנת המס, רשאי שר האוצר להתקין כללים כדי לקבוע –
{{ח:תת|(1)}} אילו ניכויים וזיכויים אפשר להתיר ליחיד כאמור;
{{ח:תת|(2)}} היחיד או סוגי היחידים שלגביהם יחולו אותם ניכויים או זיכויים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (זיכוי ממס לתושב חוץ בשל הוצאות להחזקה במוסד)|כללי מס הכנסה (זיכוי ממס לתושב חוץ בשל הוצאות להחזקה במוסד), התשמ״ב–1981}}.}}

{{ח:סעיף|70|פטור ספן־חוץ|תיקון: תשמ״ד־8}}
{{ח:ת}} רווחיו של אדם שאינו תושב ישראל והוא עוסק בעסקי בעל אניות או שוכר אניות (בפקודה זו – ספן־חוץ), פטורים ממס, במידה שהפטור נקבע בהסכם בין המדינה שאליה משתייך ספן־החוץ ובין מדינת ישראל, או אם אישר שר האוצר שאותה מדינה נוהגת כאילו היה בינה לבין מדינת ישראל הסכם הקובע פטור כאמור.

{{ח:סעיף|71|רווחי ספן־חוץ ממטען ישראלי}}
{{ח:ת}} בכפוף להוראת {{ח:פנימי|סעיף 70|סעיף 70}}, ספן־חוץ אשר אניה שבבעלותו או שבשכירותו סרה לנמל ישראל, יראו את מלוא רווחיו שמקורם בהסעת נוסעים, דואר, חיות־בית או טובין (לכולם ייקרא להלן – מטען) שהוטענו בישראל, כהכנסה שנצמחה בישראל; הוראה זו לא תחול על טובין שהובאו לישראל לשם שִטְעוּן בלבד.

{{ח:סעיף|72|חישוב רווחיו של ספן־חוץ שבידו תעודה}}
{{ח:תת|(א)}} הראה ספן־חוץ תעודה מטעם רשות מס הכנסה כל שהיא המעידה על שתי אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היחס שבין רווחיו או הפסדיו מעסקי ספנות בתקופת חשבון פלונית, כפי שחושב על ידי אותה רשות לצורך מס הכנסה, וללא ניכוי פחת, ובין סך־כל תקבוליו מהסעת מטען;
{{ח:תתת|(2)}} היחס שבין סכום הפחת המנוכה, כפי שחושב על ידי אותה רשות, ובין סך־כל תקבוליו מהסעת מטען,
{{ח:תת}} יהיו רווחיו שמקורם בישראל מעסקי הספנות שלו באותה תקופה, לפני כל ניכוי פחת, סכום, שיחסו לתקבוליו מהסעת מטען שהוטען בישראל הוא כיחס סך־כל רווחיו לפי התעודה באותה תקופה לסך־כל תקבוליו מהסעת מטען.
{{ח:תת|(ב)}} התעודה האמורה צריך שתהא נתונה מטעם רשות מס הכנסה, שפקיד השומה נוכח לגביה להנחת דעתו, שהיא מחשבת ושָׁמה את כלל רווחיו של הספן מעסקי ספנות שלו על יסוד שאינו שונה שינוי ממשי מן היסוד שנקבע בפקודה זו.

{{ח:סעיף|73|חישוב רווחי ספן־חוץ במקרים אחרים}}
{{ח:ת}} לא ניתן, מכל סיבה שהיא, להחיל באופן המניח את הדעת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 72|סעיף 72}} בזמן השומה, מותר לחשב את הרווחים שמקורם בישראל לפי תאחוז הוגן ממלוא סכום התקבולים מהסעת מטען שהוטען בישראל; אלא שאם נישום אדם בשנת מס פלונית על יסוד תאחוז כאמור, יהא זכאי במשך שש שנים לאחר תום אותה שנת מס לתבוע בכל עת, שחבותו במס של אותה שנה תחושב שנית על היסוד שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 72|בסעיף 72}}.

{{ח:סעיף|74|אניה שבאה באקראי}}
{{ח:ת}} החליט פקיד השומה, כי אניה השייכת לספן־חוץ פלוני סרה לנמל בישראל באקראי וכי אין להניח שאניה זו או אניות אחרות שבאותה בעלות יסורו לישראל, לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 71|סעיפים 71–73}} על הרווחים מאותה אניה ולא יוטל עליהם מס.

{{ח:סעיף|75|מפעלי תובלה אווירית ומפעלי אלחוט|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} אדם שאינו תושב ישראל, והוא עוסק בעסקי תובלה אווירית או מִמסר ידיעות בכֶבֶל או באלחוט, יהא נישום למס כאילו היה ספן־חוץ; הוראות {{ח:פנימי|סעיף 70|סעיפים 70 עד 73}} יחולו בשינויים המחוייבים לפי הענין, על חישוב רווחים והשתכרויות מאותם עסקים.

{{ח:סעיף|75א|עיתונאי חוץ וספורטאי חוץ|תיקון: תשנ״ו־3, תשנ״ז־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להתקין תקנות בדבר הניכויים והזיכויים שיותרו לעיתונאי חוץ מעבודה עיתונאית, וכן בדבר שיעור המס שיחול על הכנסתו האמורה וכן להתקין תקנות כאמור לגבי ספורטאי חוץ על הכנסתו מעיסוק בספורט; לענין זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עיתונאי חוץ“ – תושב חוץ הרשום בהתאגדות עיתונאי החוץ בישראל, שהגיע לישראל כדי לעסוק בעבודה עיתונאית, והכנסתו מעבודה עיתונאית מתקבלת מתושב חוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עבודה עיתונאית“ – הכנת כתבה עיתונאית בעיתון או כתבה משודרת באמצעי תקשורת המוני אלקטרוני, או סיוע בהכנת כתבה כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספורטאי חוץ“ – תושב חוץ שהגיע לישראל על מנת לעסוק בספורט;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עיסוק בספורט“ – השתתפות באופן סדיר במשחקים או בתחרויות ספורט, באימון או בהכנה לקראתם, למעט עיסוק כמאמן בתחום הספורט, והכל באגודת ספורט או במועדון ספורט ישראליים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (עיתונאי חוץ)|תקנות מס הכנסה (עיתונאי חוץ), התשנ״ז–1996}} לפיהן עיתונאי חוץ זכאי לנכות מהכנסתו מעבודה עיתונאית את ההוצאות האלה: (1) סכום שהוציא בעד לינה או דמי שכירות ששילם בעד דירה ששכר בישראל; (2) סכום שלא יעלה על 210 שקלים חדשים שהוציא בעד ארוחות בשל כל יום שהייה בישראל (נקוב לשנת 1997; בשנת 2022, 340 ש״ח; בשנת 2023, 350 ש״ח; בשנים 2024–2027, 360 ש״ח).}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ספורטאי חוץ)|תקנות מס הכנסה (ספורטאי חוץ), התשנ״ח–1998}} לפיהן ספורטאי חוץ זכאי לנכות מהכנסתו מעיסוק בספורט את ההוצאות האלה: (1) סכום שהוציא בעד לינה או דמי שכירות ששילם בעד דירה ששכר בישראל; (2) סכום שלא יעלה על 230 שקלים חדשים שהוציא בעד ארוחות בשל כל יום שהייה בישראל (נקוב לשנת 1998; בשנת 2022, 340 ש״ח; בשנת 2023, 350 ש״ח; בשנים 2024–2027, 360 ש״ח).}}

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 4-1|פרק רביעי 1: חברה נשלטת זרה וחברת משלח יד זרה|תיקון: תשס״ב־9, תשע״ד}}

{{ח:סעיף|75ב|בעלי שליטה ישראלים בחברה נשלטת זרה|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־9, תשס״ח־13, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”חברה נשלטת זרה“ – חבר בני אדם שהוא תושב חוץ, שמתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מניותיו או הזכויות בו אינן רשומות למסחר בבורסה, ואולם אם נרשמו בחלקן, פחות מ־30% מהמניות או מהזכויות של אותו חבר בני אדם הונפקו לציבור או נרשמו למסחר; לעניין זה, לא יובאו במניין מניות או זכויות שהונפקו או שנרשמו למסחר, המוחזקות בידי בעל השליטה בחבר בני האדם;
{{ח:תתתת|(ב)}} רוב הכנסתו בשנת המס היא הכנסה פסיבית או שרוב רווחיו נובעים מהכנסה פסיבית, ובחבר בני אדם שבשרשרת חברות, המוחזק, במישרין בידי חברה עסקית (בסעיף זה – חבר מוחזק), וכן בכל חבר בני אדם המוחזק, במישרין או בעקיפין, בידי החבר המוחזק, אם מרבית הכנסותיה או רווחיה הכוללים של החברה העסקית נובעת מהכנסה פסיבית; לענין זה, יחושבו סכום ההכנסה, סכום הרווחים וסכום ההכנסה הפסיבית, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בסעיף 75ב1(ב) ו־(ג)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} שיעור המס החל על הכנסתו הפסיבית במדינות החוץ אינו עולה על 15%;
{{ח:תתתת|(ד)|(1)}} למעלה מ־50% באחד או יותר מאמצעי השליטה בו מוחזקים, במישרין או בעקיפין, בידי תושבי ישראל, או שלמעלה מ־40% באחד או יותר מאמצעי השליטה בו מוחזקים בידי תושבי ישראל שיחד עם קרוב של אחד או יותר מהם מחזיקים בלמעלה מ־50% באחד או יותר מאמצעי השליטה בו, או שלתושב ישראל הזכות למנוע קבלת החלטות ניהוליות מהותיות בו, לרבות החלטות לענין חלוקת דיבידנד או פירוק, והכל באחד ממועדים אלה:
{{ח:תתתתתת|(א)}} בתום שנת המס;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} ביום כלשהו בשנת המס וביום כלשהו בשנת המס שלאחריה;
{{ח:תתתתת}} לענין זה, ”קרוב“ – כאמור {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, שהוא תושב חוץ;
{{ח:תתתתת|(2)}} חישוב שיעור ההחזקה כאמור בפסקת משנה (1), לענין החזקה בעקיפין, בחבר בני אדם מסוים הנמצא בשרשרת חברות (בסעיף זה – החבר המסוים), ייעשה לפי הוראות אלה:
{{ח:תתתתתת|(א)}} עלה שיעור ההחזקה בכל אחד מחברי בני האדם בשרשרת החברות המחזיקים בחבר המסוים בעקיפין על 50%, ייחשב שיעור ההחזקה בו בהתאם לשיעור ההחזקה בו במישרין;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} היה שיעור ההחזקה באחד מחברי בני האדם בשרשרת החברות המחזיקים בו בעקיפין 50% או פחות, תיחשב ההחזקה בו בעקיפין באמצעות אותה שרשרת חברות כהחזקה בשיעור אפס;
{{ח:תתת|(2)}} ”אמצעי שליטה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(3)}} ”בעל שליטה“ – תושב ישראל המחזיק, במישרין או בעקיפין, לבד או יחד עם אחר, ב־10% לפחות באחד מאמצעי השליטה בחבר בני אדם, באחד ממועדים אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} בתום שנת המס;
{{ח:תתתת|(2)}} ביום כלשהו בשנת המס וביום כלשהו בשנת המס שלאחריה;
{{ח:תתת|(4)}} ”יחד עם אחר“ – יחד עם קרובו וכן יחד עם מי שאינו קרובו, אם הם תושבי ישראל ויש ביניהם שיתוף פעולה דרך קבע על פי הסכם בענינים מהותיים של החברה, במישרין או בעקיפין;
{{ח:תתת|(5)}} ”הכנסה פסיבית“ –
{{ח:תתתת|(א)}} כל אחת מהכנסות אלה, למעט הכנסה אשר אילו הופקה או נצמחה בישראל היתה נחשבת לפי דיני המס בישראל כהכנסה מעסק או ממשלח יד:
{{ח:תתתתת|(1)}} הכנסה מריבית או מהפרשי הצמדה;
{{ח:תתתתת|(2)}} הכנסה מדיבידנד; לעניין זה לא יובא בחשבון דיבידנד שמקורו בהכנסה ששולם עליה מס זר בשיעור העולה על 15%, ובלבד ששיעור ההחזקה, במישרין או בעקיפין, של החברה מקבלת הדיבידנד בחברה משלמת הדיבידנד הוא 5% לפחות בחברה הנסחרת בבורסה מחוץ לישראל או 10% לפחות בחברה אחרת;
{{ח:תתתתת|(3)}} הכנסה מתמלוגים;
{{ח:תתתתת|(4)}} הכנסה מדמי שכירות;
{{ח:תתתתת|(5)}} תמורה ממכירת נכס, כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, שאינה ממכירת נכס ששימש בידי החברה בעסק או במשלח יד או שאינה ממכירת נייר ערך כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתתת|(א1)}} תמורה ממכירת נייר ערך, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, אף אם היא הכנסה מעסק, אלא אם כן נייר הערך הוחזק בידי החברה פחות משנה והוכח להנחת דעתו של פקיד השומה כי שימש בידי החברה בעסק או במשלח יד;
{{ח:תתתת|(ב)}} הכנסה כלשהי שמקורה בהכנסות או בתמורה כאמור בפסקת משנה (א) או (א1), אף אם היא הכנסה מעסק או ממשלח יד;
{{ח:תתת|(6)}} ”הכנסות ורווחים כוללים“, של חברה עסקית – הכנסותיה ורווחיה וכן חלקה היחסי, במישרין או בעקיפין, בהכנסות וברווחים של כל חבר בני אדם בשרשרת החברות שבו היא מחזיקה, במישרין או בעקיפין; לענין זה, שיעור חלקה היחסי של החברה העסקית בעקיפין בהכנסות וברווחים כאמור, יחושב על ידי הכפלת שיעורי הזכויות ברווחים בכל חבר בני אדם בשרשרת החברות שבו מחזיקה החברה העסקית בעקיפין;
{{ח:תתת|(7)}} ”חברה עסקית“ – חבר בני אדם תושב חוץ שרוב הכנסותיו ורווחיו אינם הכנסות פסיביות;
{{ח:תתת|(7א)}} ”חליף“ – מי שמכר מניה לבעל המניות במכירה פטורה ממס או הורישה לו;
{{ח:תתת|(8)}} ”חלק יחסי של בעל שליטה ברווחים שלא שולמו“ – חלק יחסי מכלל הרווחים שלא שולמו בהתאם לשיעור חלקו במישרין ובעקיפין של בעל השליטה בזכויות לרווחים, בחברה הנשלטת הזרה ביום האחרון של שנת המס שלה; לענין סעיף זה, שיעור חלקו בעקיפין של בעל השליטה ברווחים שלא שולמו, יחושב על ידי הכפלת שיעור הזכויות ברווחים בכל חבר בני אדם שבשרשרת החברות המוחזק על ידו בעקיפין;
{{ח:תתת|(9)}} ”מדינה גומלת“ ו”הסכם“ לענין מניעת כפל מס – {{ח:הערה|(נמחקו);}}
{{ח:תתת|(10)}} ”מס זר“ – מס שחייבים בו על הכנסה במדינה זרה לפי דיני המס החלים באותה מדינה;
{{ח:תתת|(11)}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, שהוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(12)}} ”רווחים שלא שולמו“ – רווחים שמקורם בהכנסה פסיבית של חברה נשלטת זרה שהופקה בשנת המס, אשר לא שולמו לבעלי הזכויות בה במהלך אותה שנה, למעט רווחים שמקורם בדיבידנד שהתקבל מחבר בני אדם תושב חוץ ואשר הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה כי מקורו בהכנסה ששולם עליה מס זר בשיעור העולה על 15%, ובלבד ששיעור ההחזקה, במישרין או בעקיפין, של החברה הנשלטת הזרה מקבלת הדיבידנד בחבר בני האדם משלם הדיבידנד הוא 5% לפחות בחברה הנסחרת בבורסה מחוץ לישראל או 10% לפחות בחברה אחרת; בחישוב הרווחים כאמור יופחתו המסים החלים על ההכנסה הפסיבית של החברה הנשלטת הזרה, הפסדיה לאותה שנה והפסדיה המועברים משנים קודמות שמקורם בהכנסות כאמור; לענין זה, יחושבו סכומי הרווחים, המס הזר וסכומי ההפסדים, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בסעיף 75ב1(ב) ו־(ג)}};
{{ח:תתת|(13)}} ”שיעור המס החל“ – סכום המס הזר שבו חויבה חברה נשלטת זרה בשל הכנסותיה הפסיביות בשנת המס, כשהוא מחולק בסכום כלל רווחיה שמקורם בהכנסה פסיבית באותה שנה;
{{ח:תתת|(14)}} ”שרשרת חברות“ – שני חברי בני אדם או יותר, המחזיקים, במישרין או בעקיפין, האחד במשנהו;
{{ח:תתת|(15)}} ”תושב ישראל“ – לרבות אזרח ישראל תושב האזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}, ולמעט מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, וטרם חלפו עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בעל שליטה בחברה נשלטת זרה שיש לה רווחים שלא שולמו, יראו אותו כאילו קיבל כדיבידנד את חלקו היחסי באותם רווחים;
{{ח:תתת|(2)}} נרכשו אמצעי שליטה במהלך השנה, יחושב חלקו היחסי של בעל השליטה ברווחים שלא שולמו, לפי תקופת ההחזקה היחסית באמצעי השליטה במהלך שנת המס שבה נרכשו;
{{ח:תתת|(3)}} הוראות פסקאות (1) ו־(2) לא יחולו על בעל שליטה המחזיק בבעל שליטה אחר לענין רווחים שלא שולמו של החברה הנשלטת הזרה, אם חלו על בעל השליטה האחר, לענין הרווחים שלא שולמו, הוראות הפסקאות האמורות.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)|(1)}} שולם דיבידנד בפועל לבעל מניות בחברה נשלטת זרה מתוך רווחים שנראו כאילו התקבלו בידיו או בידי חליפו לפי הוראות סעיף קטן (ב) (בסעיף זה – דיבידנד רעיוני), יופחת מסכום הדיבידנד ששולם בפועל הדיבידנד הרעיוני כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד מתום שנת המס שבה נחשב הדיבידנד הרעיוני כאילו נתקבל ועד למועד התשלום בפועל, אך לא יותר מסכום הדיבידנד בפועל, ובלבד ששולם המס בשל הדיבידנד הרעיוני;
{{ח:תתת|(2)}} קוזז הפסד או נוכתה הוצאה כנגד הכנסה מדיבידנד רעיוני, כולה או חלקה, יראו לעניין פסקה (1) כאילו שולם מס על חלק ההכנסה שקוזז או שנוכתה ממנו הוצאה.
{{ח:תת|(ד1)}} שולם דיבידנד בפועל לבעל שליטה בחברה נשלטת זרה מתוך רווחים שבשלהם שילם מס כאמור בסעיף קטן (ב), ושולם מס זר בפועל בשל חלוקת הדיבידנד לרבות בדרך של ניכוי מס במקור (בסעיף זה – סכום המס הזר), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} זיכוי סכום המס הזר יינתן תחילה כנגד המס החל על הכנסות החוץ של בעל המניות שהופקו או נצמחו מחוץ לישראל בשנת המס;
{{ח:תתת|(2)}} זיכוי יתרת סכום המס הזר שלא ניתן בשלה זיכוי כאמור בפסקה (1), יינתן כנגד המס החל על בעל המניות בשל הכנסות שהופקו או נצמחו בישראל בשנת המס;
{{ח:תתת|(3)}} יתרת סכום המס הזר שלא ניתן בשלה זיכוי כאמור בפסקאות (1) ו־(2), תשולם לבעל המניות בתום שנת המס שבה שולם המס הזר בפועל;
{{ח:תתת|(4)}} זיכוי סכום המס הזר כאמור בפסקאות (1) ו־(2) או התשלום לבעל המניות כאמור בפסקה (3), לא יעלה על סכום המס שהיה ניתן לקבל בשלו זיכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(ג)}} ובכפוף {{ח:פנימי|סעיף 126|לסעיף 126(ה)}}, או לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|חלק י׳ פרק שלישי סימן ב׳}}, לפי העניין, אלמלא הפחתת הדיבידנד כאמור בסעיף קטן (ד) וכן לא יעלה על סכום המס ששולם בפועל על הדיבידנד שהתחייב במס לפי הוראות סעיף קטן (ב), שלא על דרך של קיזוז הפסד או ניכוי הוצאה כשסכום המס כאמור מתואם לפי שיעור עליית המדד מתום שנת המס שבה נחשב הדיבידנד הרעיוני כאילו נתקבל ועד למועד תשלום הדיבידנד בפועל;
{{ח:תתת|(5)}} נוצרה יתרה של סכום המס הזר, אשר לא זוכתה או הוחזרה, בשל המגבלות בפסקה (4), ושמקורה במסי חוץ שהוטלו על הדיבידנד, יחולו עליה הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|חלק י׳, פרק שלישי, סימן ב׳}}, והיא תיחשב לעניין זה כמס חוץ ששולם בשנה שבה נתקבל הדיבידנד בפועל, בשל הכנסת חוץ שאינה פטורה ממס בישראל; לעניין פסקה זו, ”מסי חוץ שהוטלו על הדיבידנד“ – מסי חוץ שהוטלו על אותו דיבידנד למעט מסי חוץ שאינם מוטלים במישרין כאמור {{ח:פנימי|סעיף 203|בסעיף 203(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 126|או 126(ג)}}.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} מכר בעל שליטה את אמצעי השליטה שלו בחברה נשלטת זרה, כולם או מקצתם, יופחת מהתמורה במכירה זו סכום הדיבידנד הרעיוני שנראה כאילו נתקבל על ידו או על ידי חליפו, ובלבד ששולם עליו המס בשל ההחזקה באמצעי השליטה הנמכרים, ושעד למועד המכירה הוא טרם חולק כדיבידנד, כשהוא מתואם מתום שנת המס שבה נחשב הדיבידנד הרעיוני כאילו נתקבל לפי סעיף קטן (ב) ועד למועד המכירה;
{{ח:תתת|(2)}} קוזז הפסד או נוכתה הוצאה כנגד הכנסה מדיבידנד רעיוני, כולה או חלקה, יראו לעניין פסקה (1) כאילו שולם מס על חלק ההכנסה שקוזז או שנוכתה ממנו הוצאה.
{{ח:תת|(ו)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לענין נאמנות וכן הוראות לביצוע סעיף זה, כללים לענין דיווח של בעל שליטה על אמצעי השליטה שלו בחברה נשלטת זרה ולענין הדיווח על הכנסות החברה הנשלטת הזרה.

{{ח:סעיף|75ב1|בעלי מניות ישראלים בחברת משלח יד זרה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“, ”בעל שליטה“ ו”קרוב“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברת משלח יד זרה“ – חבר בני אדם תושב חוץ, שמתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} אם הוא חברה – הוא חברת מעטים כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(א)}};
{{ח:תתתת|(2)}} 75% או יותר באחד או יותר מאמצעי השליטה בו מוחזקים, במישרין או בעקיפין, בידי יחידים תושבי ישראל; לעניין זה יחושב שיעור ההחזקה בעקיפין באמצעי השליטה, בהתאם לאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב(א)(1)(ד)(2)}}, ולא יובא בחשבון שיעור זכותו, במישרין או בעקיפין, של יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, וטרם חלפו עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור;
{{ח:תתתת|(3)}} בעלי השליטה או קרוביהם, המחזיקים יחד או לחוד, במישרין או בעקיפין, ב־50% או יותר באחד או יותר מאמצעי השליטה, עוסקים בעבור החברה במשלח יד מיוחד, במישרין או באמצעות חברה שבה הם מחזיקים במישרין או בעקיפין, באמצעי שליטה בשיעור של 50% לפחות;
{{ח:תתתת|(4)}} מרבית הכנסתה או רווחיה של החברה בשנת המס, מקורם במשלח יד מיוחד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חליף“, של בעל מניות – מי שקיבל מניה מבעל המניות במכירה פטורה ממס או בהורשה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חלק יחסי של בעל מניות ברווחים ממשלח יד מיוחד“ – חלק יחסי מכלל הרווחים ממשלח יד מיוחד שהופקו או נצמחו בשנת המס מחוץ לישראל בהתאם לשיעור חלקו במישרין ובעקיפין, של בעל מניות תושב ישראל בזכויות לרווחים בחברת משלח יד הזרה ביום האחרון של שנת המס;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משלח יד מיוחד“ – עיסוק או מקצוע שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת משלח יד מיוחד)|צו מס הכנסה (קביעת משלח יד מיוחד), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רווחים ממשלח יד מיוחד“ – רווחים שמקורם בהכנסה חייבת של חברת משלח יד זרה שהופקה או נצמחה בשנת המס מחוץ לישראל והנובעת מפעילות במשלח יד מיוחד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – לרבות אזרח ישראל תושב האזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין סעיף זה, יחושבו הכנסתה, הכנסתה החייבת ורווחיה של חברת משלח יד זרה בהתאם לדיני המס החלים; לעניין זה, ”דיני המס החלים“ – אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי חבר בני אדם שהוא תושב מדינה גומלת כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 196|בסעיף 196}} (בסעיף זה – מדינה גומלת) המגיש דוח על הכנסותיו או הנישום במדינה כאמור – דיני המס באותה מדינה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי חבר בני אדם שלא מתקיים בו האמור בפסקה (1) – דיני המס בישראל; המנהל רשאי לקבוע כללי המרה שלפיהם יומרו לשקלים חדשים תשלומים לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), בחישוב ההכנסה, ההכנסה החייבת והרווחים של חברת משלח יד זרה שהיא חבר בני האדם תושב מדינה גומלת כאמור ייכללו גם אלה:
{{ח:תתת|(1)}} דיבידנד או רווח הון גם אם הם פטורים ממס או שאינם הכנסה לפי דיני המס באותה המדינה, למעט רווח הון במסגרת שינוי מבנה שמהותו דחיית אירוע מס ואינו כולל חילופי מקרקעין במקרקעין, לרבות שינוי מבנה מסוג שקבע המנהל; לעניין זה יחושב רווח ההון בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}};
{{ח:תתת|(2)}} סכומים שנוכו לצורך מס באותה מדינה שאינם מוכרים כהוצאה או כניכוי לפי כללי חשבונאות מקובלים, כאמור בפסקאות משנה (א) עד (ה) שלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} ריבית רעיונית;
{{ח:תתתת|(ב)}} תמלוגים רעיוניים;
{{ח:תתתת|(ג)}} פחת בשל קביעת בסיס עלות חדש בלי שעלות זו שולמה;
{{ח:תתתת|(ד)}} פחת מעבר לעלות ששולמה בפועל;
{{ח:תתתת|(ה)}} הוצאות נוספות כפי שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בעל מניות תושב ישראל שהוא בעל שליטה בחברת משלח יד זרה שיש לה רווחים שהופקו או נצמחו ממשלח יד מיוחד, יראו אותו כאילו קיבל כדיבידנד את חלקו היחסי באותם רווחים, ויחול עליו שיעור המס הקובע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} לעניין קיזוז הפסד כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 28|בסעיף 28}} יראו את הדיבידנד כהכנסה ממשלח יד;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין בעל מניות שאינו בעל שליטה יחולו הוראות סעיף זה רק במועד התשלום בפועל;
{{ח:תתת|(4)}} בעל מניות שזכאי להטבות לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14(א)}} בשל היותו תושב ישראל לראשונה או תושב חוזר ותיק, יינתנו לו ההטבות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|אותו סעיף}} בשל חלקו היחסי ברווחי חברת משלח היד הזרה אשר הופקו או נצמחו בחוץ לארץ, כל עוד טרם חלפו עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} חלה במדינת המושב של חברת משלח היד הזרה חובת תשלום מס חברות זר, יינתן זיכוי כנגד המס החל לפי סעיף קטן (ד), בגובה המס הזר ששולם בפועל בידי החברה, כשהוא מוכפל בשיעור הזכויות של בעל המניות תושב ישראל ברווחים ממשלח יד מיוחד של חברת משלח היד הזרה;
{{ח:תתת|(2)}} סכום הזיכוי כאמור בפסקה (1) לא יעלה על המס שבעל מניות חייב בו בישראל על הכנסתו החייבת על פי סעיף זה.
{{ח:תת|(ו)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ד), שולם דיבידנד בפועל לבעל מניות או לחליפו בחברת משלח יד זרה מתוך רווחים ממשלח יד מיוחד, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היה בעל המניות חברה תושבת ישראל שאינה חברת בית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף 64}}, חברה משפחתית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}}, או חברה להחזקת נכסי נאמנות כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ג|בסעיף 75ג}} –
{{ח:תתתת|(א)}} יופחת מהדיבידנד המס ששולם בפועל על ידי בעל המניות לפי סעיף קטן (ג) לאחר שהופחת ממס זה הזיכוי ממס זר לפי סעיף קטן (ה), אם לא חייב את החברה לשלמו; הדיבידנד לאחר ההפחתה כאמור יחויב במס בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(ב)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} בעת תשלום דיבידנד בפועל ליחיד בעל שליטה בחברה תושבת ישראל, כאמור ברישה, מתוך רווחים ממשלח יד מיוחד ששולם עליהם מס לפי סעיף קטן (ד), יינתן זיכוי בגובה המס הזר ששילמה חברת משלח היד הזרה בשל חלוקת הדיבידנד לחברה תושבת ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} היה בעל המניות חברת בית, חברה משפחתית או חברה להחזקת נכסי נאמנות כמשמעותן בפסקה (1), או יחיד, יופחת מהדיבידנד המס ששולם בפועל על ידי בעל המניות לפי סעיף קטן (ד) לאחר שהופחת ממס זה הזיכוי ממס זר לפי סעיף קטן (ה), אם לא חייב את החברה לשלמו; הדיבידנד לאחר ההפחתה כאמור יחויב במס לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 125ב|סעיף 125ב}} ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 204|סעיף 204}}, ובלבד ששיעור המס שישולם לפי פסקה זו ולפי סעיף קטן (ד), לא יעלה על השיעור המרבי הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}} ובתוספת המס הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121ב|בסעיף 121ב}}.

{{ח:סעיף|75ב2|הוראות לעניין חישוב ההכנסה וההכנסה החייבת|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לקבוע הוראות, לרבות בדרך של החלטת מיסוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 158ג|סעיף 158ג}}, לגבי כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} חישוב ההכנסה וההכנסה החייבת לפי {{ח:פנימי|סעיף 75ב|סעיף 75ב(ד) ו־(ה)}};
{{ח:תת|(2)}} חישוב ההכנסה וההכנסה החייבת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בסעיף 75ב1(ב)}};
{{ח:ת}} והכול אם נוכח שמחמת הפרשים שנוצרו מעיתוי מועד ההכרה בהכנסה או במועד ההכרה בהוצאה, עולה סכום הרווחים שעליהם ישולם מס בישראל לפי {{ח:פנימי|סעיף 75ב|סעיף 75ב(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|או 75ב1(ד)}} על סכום הרווחים שנוצר בפועל לפי שאר דיני המס בישראל, לבעל שליטה בחברה נשלטת זרה או לבעל מניות תושב ישראל שהוא בעל שליטה בחברת משלח יד זרה, לפי העניין.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 4-2|פרק רביעי 2: נאמנויות|תיקון: תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|75ג|הגדרות|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“, ”בעל מניות מהותי“, ”קרוב“ ו”תמורה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסת הנאמן“ – הכנסה שהופקה או שנצמחה מנכסי הנאמן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הקניה“ – העברת נכס לנאמן בנאמנות, בלא תמורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה להחזקת נכסי נאמנות“ – חברה המחזיקה בנכסי הנאמן בעבור הנאמן, במישרין או בעקיפין, שמתקיימים בה כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היא הוקמה לשם החזקת נכסי הנאמנות בלבד;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין חברה המחזיקה בנכסי נאמנות תושבי ישראל או בנכסי נאמנות נהנה תושב ישראל או בנכסי נאמנות לפי צוואה שיש בה נהנה שהוא תושב ישראל או בנכסי נאמנות שהם בישראל – על התאגדותה ומעמדה ככזו נמסרה הודעה לפקיד השומה בתוך 90 ימים מיום ההתאגדות;
{{ח:תתת|(3)}} הנאמן מחזיק בכל מניותיה, במישרין או בעקיפין; לעניין פסקה זו, ”החזקה בעקיפין“ – רק החזקה באמצעות חברה אחרת שהיא חברה שמתקיימות בה הוראות פסקאות (1) ו־(2) והנאמן מחזיק בכל מניותיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חלוקה“ – העברת נכס או הכנסה על ידי הנאמן, לנהנה או לטובתו, במהלך קיומה של הנאמנות או בשל סיומה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יוצר“, של נאמנות – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 75ד|בסעיף 75ד}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מגן הנאמנות“ (Protector) – מי שלפי מסמכי הנאמנות יש לו סמכות למנות את הנאמן או לפטרו, לתת לנאמן הוראות, או שאישורו נדרש לפעולות של הנאמן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמן“ – אדם שהוקנו לו נכסים או הכנסות מנכסים, או שהוא מחזיק בנכסים בנאמנות; בכל מקום {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}} שבו מדובר בנאמן, משמעו הנאמן בתפקידו זה, בנאמנות שבה מדובר; לענין זה יראו הקניה לחברה להחזקת נכסי נאמנות כהקניה לנאמן ויראו תאגיד כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1א|בתוספת ראשונה א׳}} כנאמן; שר האוצר רשאי להוסיף בצו תאגידים {{ח:פנימי|תוספת 1א|לתוספת הראשונה א׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות“ – הסדר שעל פיו מחזיק נאמן בנכסי הנאמן לטובת נהנה, שנעשה בישראל או מחוץ לישראל, בין אם הוא מוגדר על פי הדין החל עליו כנאמנות ובין אם הוא מוגדר אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות בלתי הדירה“ – נאמנות שאינה נאמנות הדירה, ובלבד שנמסר לפקיד השומה תצהיר מאושר כדין של יוצר הנאמנות ושל הנאמן על היותה נאמנות בלתי הדירה, בטופס ובמועד שקבע המנהל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות הדירה“ – נאמנות שמתקיים בה לפחות אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} קיימת אפשרות לבטלה או להעביר או להחזיר נכס או הכנסה, ליוצר, לבן זוגו, לעיזבונו או לחבר־בני־אדם מוחזק, והכל במישרין או בעקיפין;
{{ח:תתת|(2)}} אחד או יותר מן הנהנים הוא היוצר או בן זוגו, או שהיוצר או בן זוגו יכול להפוך לנהנה;
{{ח:תתת|(3)}} אחד או יותר מן הנהנים הוא ילדו של היוצר שבשנת המס טרם מלאו לו 18 שנים, או שקיימת אפשרות להעביר נכס או הכנסה לילדו כאמור, במישרין או בעקיפין, ובלבד שהיוצר או בן זוגו עודו בחיים;
{{ח:תתת|(4)}} אחד או יותר מן הנהנים הוא חבר בני־אדם, שאינו מוסד ציבורי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}}, ש־10% או יותר מסוג כלשהו של אמצעי השליטה בו מוחזקים בידי היוצר, בידי בן זוגו או בידי ילדו שטרם מלאו לו בשנת המס 18 שנים אם היוצר או בן זוגו עודו בחיים, והכל במישרין או בעקיפין (בהגדרה זו – חבר־בני־אדם מוחזק);
{{ח:תתת|(5)}} הנאמן או מגן הנאמנות הוא היוצר או חבר־בני־אדם מוחזק;
{{ח:תתת|(6)}} הנאמן או מגן הנאמנות הוא קרובו של היוצר, אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של המנהל כי היתה הצדקה מיוחדת למינוי הקרוב כנאמן וכי אין במינוי כדי להעיד על יכולת לכוון את פעילות הנאמן או לתת לו הוראות לענין הנאמנות; לענין הגדרה זו, ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקאות (1) עד (3) של ההגדרה ”קרוב“ בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(7)}} ליוצר או לקרובו היכולת לכוון את פעילות הנאמן, או לתת לו הוראות בענין אופן ניהול הנאמנות, נכסיה, שינוי הנהנים בה, או חלוקת נכסי הנאמן והכנסת הנאמן לנהנים, או שאישורו נדרש לפעולות של הנאמן, או שיש לו היכולת להורות על ביטול הנאמנות או על החלפת הנאמן שלא בשל עילה שבדין, והכל במישרין או בעקיפין;
{{ח:תתת|(8)}} זהותו של אחד או יותר מן הנהנים אינה ידועה, או שזהותו של בעל מניות, במישרין או בעקיפין, בנהנה שהוא חבר־בני־אדם אינה ידועה, אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה שאותו נהנה אינו יכול להיות היוצר, בן זוגו, ילדו של היוצר שטרם מלאו לו 18 שנים, או חבר־בני־אדם מוחזק;
{{ח:תתת|(9)}} הנהנים בנאמנות הוחלפו או שנוספו חדשים, בלי שניתנה על כך הוראה במסמכי הנאמנות;
{{ח:תתת|(10)}} לא נמסר תצהיר מאושר כדין בטופס ובמועד שקבע המנהל, כאמור בהגדרה ”נאמנות בלתי הדירה“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות יוצר תושב חוץ“ – נאמנות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ט|בסעיף 75ט}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות לפי צוואה“ – נאמנות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75יב|בסעיף 75יב}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות נהנה תושב חוץ“ – נאמנות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75י|בסעיף 75י}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות נהנה תושב ישראל“ – נאמנות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ח1|בסעיף 75ח1}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות קרובים“ – נאמנות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ח1|בסעיף 75ח1(ב)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נהנה לצורכי ציבור“ – גוף המנוי {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(א)(4)}}, תאגיד דומה לו הפטור ממס לפי דין בישראל או גוף ציבורי שקבע המנהל, באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נאמנות תושבי ישראל“ – נאמנות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נהנה“, בנאמנות – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 75ה|בסעיף 75ה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כל רכוש, בין מקרקעין ובין מיטלטלין, וכן כל זכות או טובת הנאה ראויות או מוחזקות, והכל בין שהם בישראל ובין שהם מחוץ לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכסי הנאמן“ – נכסים שהוקנו לנאמן או שנרכשו או התקבלו על ידו, לרבות כשהם מוחזקים בעבורו בידי חברה להחזקת נכסי נאמנות, אף אם הם רשומים על שמה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב חוץ“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – לרבות אזרח ישראלי שהוא תושב אזור כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}.

{{ח:סעיף|75ד|יוצר הנאמנות|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־8, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} יוצר של נאמנות הוא אדם שהקנה לנאמן נכס, במישרין או בעקיפין, ויראו כיוצר גם את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מי שהיה בעל מניות מהותי, במישרין או בעקיפין, בחבר־בני־אדם במועד שבו חבר־בני־אדם הקנה לנאמן את הנכס;
{{ח:תתת|(2)}} מי שהחזיק באחד או יותר בסוג כלשהו של אמצעי שליטה, במישרין או בעקיפין, בחבר־בני־אדם במועד שבו חבר־בני־אדם הקנה לנאמן את הנכס, והוא או קרובו הם נהנים באותה נאמנות;
{{ח:תתת|(3)}} הקנה נאמן נכס או הכנסה לנאמן אחר לאחר שנפטר אחרון היוצרים או ששונו הנהנים בנאמנות, והכל בלי שניתנה על כך הוראה במסמכי הנאמנות, יראו גם את הנהנה כיוצר בנאמנות שלפיה פועל הנאמן האחר או בנאמנות שבה שונו הנהנים כאמור, לפי העניין, אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה שלנהנה לא היתה כל השפעה על הקניה כאמור או על חילופי הנהנים;
{{ח:תתת|(4)}} היתה לנהנה יכולת לשלוט או להשפיע, במישרין או בעקיפין, על אופן ניהול הנאמנות, על נכסי הנאמן, על קביעת הנהנים שלא מכוח קביעה של היוצר, על מינוי הנאמנים או על החלפתם, או על חלוקת נכסי הנאמן או הכנסת הנאמן לנהנים, יראו גם את הנהנה כיוצר;
{{ח:תתת|(5)}} הוקנה לנאמן בנאמנות קרובים נכס שמקורו בנכס שהועבר מתושב ישראל שהוא או קרובו שהוא תושב ישראל נהנה בנאמנות, יראו את תושב ישראל האמור כיוצר באותה נאמנות.
{{ח:תת|(ב)}} הקנה נאמן נכס או הכנסה לנאמן אחר יראו את היוצר שהקנה לנאמן את הנכס או ההכנסה כמי שהקנה אותם לנאמן האחר, ולא יראו את הנאמן כיוצר.

{{ח:סעיף|75ה|נהנה בנאמנות|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:ת}} נהנה בנאמנות הוא מי שזכאי ליהנות מנכסי הנאמן או מהכנסת הנאמן, במישרין או בעקיפין, לרבות אלה:
{{ח:תת|(1)}} מי שיהיה זכאי להיות נהנה כאמור בהתקיים תנאי או בהגיע מועד שנקבע במסמכי הנאמנות; ואולם לא יראו כנהנה את מי שזכויותיו מותנות בפטירתו של היוצר או של נהנה אחר, כל עוד היוצר או הנהנה האחר עודו בחיים;
{{ח:תת|(2)}} נהנה שטרם נולד;
{{ח:תת|(3)}} נהנה בעקיפין באמצעות שרשרת נאמנויות או באמצעות נהנה אחר באותה נאמנות;
{{ח:תת|(4)}} מי שמחזיק באחד או יותר, מסוג כלשהו של אמצעי שליטה, במישרין או בעקיפין, בנהנה שהוא חבר־בני־אדם שאינו מוסד ציבורי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}}.

{{ח:סעיף|75ו|חיובה של הכנסת הנאמן במס|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} הכנסת הנאמן תחויב במס בשנת המס שבה הופקה או נצמחה.
{{ח:תת|(ב)}} יראו את הכנסת הנאמן כהכנסת היוצר או כהכנסת הנהנה, לפי הענין, כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיפים 75ז}}, {{ח:פנימי|סעיף 75ח1|75ח1}}, {{ח:פנימי|סעיף 75ט|75ט}}, {{ח:פנימי|סעיף 75י|75י}} {{ח:פנימי|סעיף 75יב|או 75יב}}.
{{ח:תת|(ג)}} בר השומה ובר החיוב במס בשל הכנסת הנאמן ובשל פעולות בנכסי הנאמן יהיה הנאמן.
{{ח:תת|(ד)}} שיעור המס שבו תחויב הכנסת הנאמן הוא שיעור המס המרבי שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ד), נקבע לסוג הכנסה של יחיד שיעור מס מיוחד, תחויב הכנסת הנאמן מאותו סוג בשיעור המס שנקבע כאמור.
{{ח:תת|(ו)}} על הכנסת הנאמן לא יחול פטור ממס הניתן להכנסה מוגבלת בתקרה, וכן לא יחולו לגביה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} או הוראות {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|הפרק השלישי בחלק ג׳}}.
{{ח:תת|(ז)}} קביעת הכנסת הנאמן או הכנסתו החייבת תיעשה על פי הוראות פקודה זו, גם אם הנאמן הוא תושב חוץ וגם אם הנאמנות היא על פי דין זר או שחלות עליה הוראות דין זר.
{{ח:תת|(ח)}} הפסדים שהיו לנאמן ({{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}} – הפסדי הנאמן) אינם ניתנים לקיזוז מהכנסתו של היוצר או של הנהנה, והמס החל על הכנסת הנאמן אינו ניתן לקיזוז כנגד המס החל על הכנסות היוצר או הנהנה, אלא אם כן נאמר {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}} במפורש אחרת.
{{ח:תת|(ט)}} הפסדי היוצר והנהנה אינם ניתנים לקיזוז כנגד הכנסת הנאמן, והמס החל על הכנסת היוצר והנהנה אינו ניתן לקיזוז כנגד המס החל על הכנסת הנאמן, אלא אם כן נאמר {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}} במפורש אחרת.
{{ח:תת|(י)}} לענין חישוב רווח הון במכירה על ידי הנאמן של נכס שהקנייתו לנאמן היתה פטורה ממס או לא היתה חייבת במס, שהוקנה לו בלא תמורה, ולענין חישוב הפחת בשל נכס כאמור, ייקבעו המחיר המקורי של הנכס, יתרת המחיר המקורי ויום הרכישה של הנכס, כפי שהיו בידי היוצר, וסכום הפחת יהיה הסכום שהיוצר היה רשאי לנכות בשל אותו נכס.
{{ח:תת|(יא)}} תושבותו של נהנה שטרם נולד תיקבע לפי תושבות הוריו.

{{ח:סעיף|75ו1|חיובה של הכנסת הנאמן בידי היוצר או הנהנה|תיקון: תשס״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 75ו|בסעיף 75ו(ג)}}, בר השומה ובר החיוב במס בשל הכנסת הנאמן ובשל פעולות בנכסי הנאמן –
{{ח:תתת|(1)}} בנאמנות תושבי ישראל – יהיה יוצר תושב ישראל בשנת המס, ואם היה יותר מיוצר אחד תושב ישראל בשנת המס, רק אחד מהם (להלן – יוצר מייצג);
{{ח:תתת|(2)}} בנאמנות לפי צוואה שנחשבת כתושבת ישראל לפי {{ח:פנימי|סעיף 75יב|סעיף 75יב(ג)(1)}} – יהיה נהנה תושב ישראל בשנת המס, ואם היה יותר מנהנה אחד תושב ישראל בשנת המס, רק אחד מהם (להלן – נהנה מייצג);
{{ח:תת}} ובלבד שהתקיימו בנאמנויות האמורות כל התנאים המפורטים בסעיף קטן (ב), לפי העניין, ויחולו ההוראות שבסעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ב)|(1)}} אין נאמן תושב ישראל בנאמנות.
{{ח:תתת|(2)}} הנאמן בנאמנות הודיע על בחירתו בהחלת הוראות סעיף זה והצהיר כי הוא מתחייב למסור ליוצר המייצג או לנהנה המייצג, לפי העניין, כל מידע הנדרש לו כדי להגיע לידיעה מלאה בדבר הכנסות הנאמן או נכסי הנאמן.
{{ח:תתת|(3)}} לגבי נאמנות תושבי ישראל – כל היוצרים, לרבות היוצר המייצג, הודיעו על בחירתם ביוצר המייצג כבר השומה ובר החיוב ובהחלת הוראות סעיף זה.
{{ח:תתת|(4)}} לגבי נאמנות לפי צוואה שנחשבת כתושבת ישראל לפי {{ח:פנימי|סעיף 75יב|סעיף 75יב(ג)(1)}} – כל הנהנים, לרבות הנהנה המייצג, הודיעו על בחירתם בנהנה המייצג כבר השומה ובר החיוב ובהחלת הוראות סעיף זה.
{{ח:תתת|(5)}} הודעה כאמור בפסקאות (2) ו־(3) או (4), תוגש בטופס שקבע המנהל לפקיד השומה יחד עם הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5ב)(4)}} לשנת המס הראשונה שבה בחרו הנאמן וכל היוצרים או הנאמן וכל הנהנים, לפי העניין, בהחלת הוראות סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בחירתם של הנאמן והיוצר או הנאמן והנהנה, לפי העניין, תחול גם בשנות המס הבאות שלאחר שנת המס הראשונה כאמור בסעיף קטן (ב)(5), והם לא יהיו רשאים לחזור בהם מבחירתם אם היוצר המייצג או הנהנה המייצג, לפי העניין, עודו בחיים והוא תושב ישראל וכל עוד אין נאמן תושב ישראל בנאמנות.
{{ח:תתת|(2)}} על היוצר המייצג או על הנהנה המייצג, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו}}, למעט {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף קטן (ג) שבו}}, לפי העניין, והכל בדרך ובסכום שהנאמן היה נישום או מחויב אילולא הבחירה בהוראות סעיף זה.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות כל דין לעניין תשלום המס, דיווח, גבייה ועונשין יחולו על היוצר המייצג או על הנהנה המייצג, לפי העניין, בשל הכנסת הנאמן ובשל נכסי הנאמן.
{{ח:תתת|(4)}} ניתן לגבות חוב מס סופי של היוצר המייצג או של הנהנה המייצג, לפי העניין, מהנאמן, ולגבי חוב מס סופי של היוצר המייצג – גם מכל אחד מהיוצרים, גם אם חדל להיות תושב ישראל; לעניין זה, ”חוב מס סופי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 75טו|בסעיף 75טו(ו)}}.
{{ח:תתת|(5)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75טו|סעיף 75טו(ד)}} יחולו, ובלבד שבמקום ”היה לנאמן“ יקראו ”היה ליוצר המייצג או לנהנה המייצג, לפי העניין“.
{{ח:תת|(ד)}} בכל מקום בסעיף זה שבו מדובר ביוצר מייצג ובנהנה מייצג משמעו בנאמנות שבה מדובר.

{{ח:סעיף|75ז|נאמנות תושבי ישראל|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־8, תשס״ח־13, תשס״ט־3, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} נאמנות תושבי ישראל היא נאמנות שבמועד יצירתה יוצר אחד לפחות ונהנה אחד לפחות בה היו תושבי ישראל, ובשנת המס היה יוצר אחד או נהנה אחד לפחות בה תושב ישראל, וכן נאמנות שכל יוצריה נפטרו ובשנת המס נהנה אחד לפחות בה הוא תושב ישראל.
{{ח:תתת|(2)}} יראו כנאמנות תושבי ישראל גם נאמנות שאינה נאמנות תושבי חוץ, אינה נאמנות נהנה תושב חוץ ואינה נאמנות קרובים.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקאות (1) ו־(2), לא יראו נאמנות לפי צוואה כנאמנות תושבי ישראל.
{{ח:תתת|(4)}} נאמנות תיחשב כנאמנות תושבי ישראל בין אם היא נאמנות הדירה ובין אם היא נאמנות בלתי הדירה.
{{ח:תת|(ב)}} בנאמנות תושבי ישראל יראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של היוצר ואת נכסי הנאמן כנכסיו של היוצר; בנאמנות תושבי ישראל שכל יוצריה נפטרו יראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של יחיד תושב ישראל ואת נכסי הנאמן כנכסים של יחיד תושב ישראל.
{{ח:תת|(ג)}} נאמנות תושבי ישראל תיחשב כתושבת ישראל, גם אם חדל היוצר להיות תושב ישראל, ויראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של יחיד תושב ישראל ואת נכסי הנאמן כנכסים של יחיד תושב ישראל.
{{ח:תת|(ד)}} הקניה לנאמן בנאמנות תושבי ישראל על ידי יחיד, שנעשתה בלא תמורה, לא תיחשב כמכירה לענין הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה}}.
{{ח:תת|(ה)}} היתה הנאמנות לנאמנות תושבי ישראל לאחר שיוצר אחד בה היה לתושב ישראל לראשונה, לתושב חוזר ותיק או לתושב חוזר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א) או (ג)}} (בסעיף קטן זה – תושב זכאי), יחולו על הכנסת הנאמן, נוסף על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו}}, גם ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(א), (ג) או (ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב) או (ב3)}}, לפי הענין, ובלבד שכל הנהנים הם תושבים זכאים שההוראות האמורות חלות עליהם או תושבי חוץ.
{{ח:תת|(ה1)}} סעיף קטן (ה) יחול גם על נאמנות תושבי ישראל שכל היוצרים בה הם תושב ישראל לראשונה או תושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, והיא הוקמה בתקופה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}.
{{ח:תת|(ו)}} חלוקה של נכס בנאמנות תושבי ישראל תחויב במס, או תהיה פטורה ממס, לענין הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה}} כפי שהיה אילו היה הנכס מועבר מהיוצר לנהנה במישרין; לענין זה, יראו את היוצר כתושב ישראל גם אם במועד החלוקה היה תושב חוץ; היו בנאמנות כמה יוצרים והעברה לפחות מאחד מהם לנהנה היתה מחויבת במס אילו היתה נעשית במישרין, תחויב החלוקה במס.
{{ח:תת|(ז)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו(א) עד (ט) ו־(יא)}} וסעיפים קטנים (ב), (ג) ו־(ה) לא יחולו על הכנסת הנאמן בנאמנות תושבי ישראל שהיא נאמנות בלתי הדירה, שחולקה לנהנה תושב ישראל, ויראו אותה כהכנסת הנהנה, והכל אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} החלוקה נעשתה לפני תום שישה חודשים מסוף שנת המס שבה הופקה ההכנסה או נצמחה, או עד מועד הגשת הדוח לשנת המס האמורה, לפי המוקדם;
{{ח:תתת|(2)}} ההכנסה נכללה בדוח שהגיש הנאמן לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} כהכנסה שחולקה ולא הובאה בחשבון בחישוב הכנסת הנאמן או הכנסתו החייבת;
{{ח:תתת|(3)}} ההכנסה נכללה בדוח שהגיש הנהנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} לאותה שנת מס;
{{ח:תתת|(4)}} הנאמן והנהנה צירפו לדוח שהגישו לפי פסקאות (2) ו־(3), לפי הענין, הודעה על החלוקה ועל בחירתם שיראו את הכנסת הנאמן שחולקה כהכנסת הנהנה;
{{ח:תתת|(5)}} אם הופקה ההכנסה או נצמחה ממקורות הכנסה שונים – יראו את החלוקה כאילו נעשתה באופן יחסי מכל מקור הכנסה כאמור, אלא אם כן נקבע בכתב הנאמנות כי ההכנסה שחולקה מיועדת לאותו נהנה שחולקה לו.
{{ח:תת|(ח)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו}} וסעיפים קטנים (ב) עד (ה) לא יחולו לגבי נאמנות תושבי ישראל שהיא נאמנות הדירה שבה יוצר אחד בלבד, שהוא תושב ישראל, אם היוצר והנאמן הודיעו על בחירתם כי בר השומה ובר החיוב במס בשל הכנסת הנאמן יהיה היוצר; לעניין זה, יראו יוצר ובן זוגו כיוצר אחד, ובלבד שבן זוגו הוא תושב ישראל; בקשה כאמור תוגש לפקיד השומה יחד עם הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} לשנת המס שבה נוצרה הנאמנות; הוגשה בקשה כאמור, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בר השומה ובר החיוב במס בשל הכנסת הנאמן יהיה היוצר והוא יהיה חייב להגיש עליה דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} אם היוצר עודו בחיים;
{{ח:תתת|(2)}} חוב מס סופי בשל הכנסת הנאמן שהיה ליוצר, ניתן לגבותו גם מנכסי הנאמן ומהכנסת הנאמן;
{{ח:תתת|(3)}} בחירתם של היוצר והנאמן תחול גם בשנות המס הבאות והם לא יהיו רשאים לחזור בהם מבחירתם אם היוצר עודו בחיים והוא תושב ישראל;
{{ח:תת}} הוראות סעיף קטן זה יחולו כל עוד היוצר הוא תושב ישראל.
{{ח:תת|(ט)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 100א|סעיף 100א}} לא יחולו לגבי נאמנות תושבי ישראל ביום שבו חדל היוצר להיות תושב ישראל, כל עוד הנאמנות היא נאמנות כאמור.

{{ח:סעיף|75ח|נאמנות שחדלה להיות נאמנות תושבי ישראל|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} נאמנות תחדל להיות נאמנות תושבי ישראל החל במועד שלא התקיימו בה התנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז(א)}} (בסעיף זה – יום הסיום).
{{ח:תת|(ב)}} חדלה נאמנות להיות נאמנות תושבי ישראל והיתה לנאמנות נהנה תושב חוץ, יראו לענין הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}, את נכסי הנאמן כאילו נמכרו ביום הסיום לתושב חוץ.
{{ח:תת|(ג)}} חדלה הנאמנות להיות נאמנות תושבי ישראל והיתה לנאמנות יוצר תושב חוץ, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 100א|סעיף 100א}} ביום הסיום, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד)}} נפטר אחרון היוצרים בנאמנות תושבי ישראל שהוא תושב ישראל, וכל הנהנים בה הם תושבי חוץ, יחולו על הנאמנות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75יב|סעיף 75יב}}.

{{ח:סעיף|75ח1|נאמנות נהנה תושב ישראל ונאמנות קרובים|תיקון: תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} נאמנות נהנה תושב ישראל היא נאמנות שממועד יצירתה ועד שנת המס כל יוצריה הם תושבי חוץ ובשנת המס יש בה נהנה אחד לפחות שהוא תושב ישראל; לעניין סעיף זה, לא יראו נהנה לצורכי ציבור כנהנה.
{{ח:תת|(ב)}} נאמנות קרובים היא נאמנות נהנה תושב ישראל שבין כל יוצריה לבין כל הנהנים תושבי ישראל בה מתקיימים יחסי קרבה כמפורט בפסקאות (1) או (2):
{{ח:תתת|(1)}} היוצר הוא הורה, הורה הורה, בן זוג, ילד או נכד של הנהנה;
{{ח:תתת|(2)}} בין היוצר והנהנה מתקיימים יחסי קרבה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקאות (1) או (2) של ההגדרה ”קרוב“ שבסעיף 88}}, שאינם כאמור בפסקה (1), ופקיד השומה שוכנע כי הקמת הנאמנות וההקניות לנאמנות היו בתום לב וכי הנהנה לא נתן תמורה בעד זכותו בנכסי הנאמנות.
{{ח:תת|(ג)}} על נאמנות נהנה תושב ישראל שאינה נאמנות קרובים יחולו ההוראות החלות על נאמנות תושבי ישראל, ואולם על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז(ב)}}, בנאמנות כאמור יראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של יחיד תושב ישראל ואת נכסי הנאמן כנכסיו של יחיד תושב ישראל.
{{ח:תת|(ד)}} על נאמנות קרובים יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנאמן יודיע לפקיד השומה על היות הנאמנות נאמנות קרובים, בתוך 60 ימים מיום הקמתה או מיום הפיכתה לכזו;
{{ח:תתת|(2)}} חלוקה מהנאמן לנהנה תושב ישראל שמקורה בהכנסות שהופקו או נצמחו מחוץ לישראל תחויב במס בשיעור של 30%; ואולם אם הוכיח הנאמן כי החלוקה לנהנה, כולה או חלקה, היא של נכס שהוקנה לנאמן ושאילו היה מועבר מהיוצר לנהנה במישרין היה פטור ממס (בסעיף זה – הקרן), תהיה החלוקה של אותו נכס פטורה ממס; לעניין זה –
{{ח:תתתת|(א)}} יראו את החלוקה שאינה של הקרן, כאילו נעשתה לפני חלוקת הקרן;
{{ח:תתתת|(ב)}} נעשתה החלוקה לכמה נהנים, יראו כאילו חלוקת הקרן לנהנה תושב ישראל נעשתה בהתאם לחלקו היחסי בחלוקה;
{{ח:תתת|(3)}} על אף הוראות פסקה (2) הנאמן רשאי לבחור, בהודעה שיגיש לפקיד השומה בתוך 60 ימים מיום הקמת הנאמנות או מיום הפיכתה לכזו, לפי המאוחר, כי הכנסת הנאמנות המיועדת לחלוקה לנהנה תושב ישראל, כפי שיפרט בהודעתו, אשר הופקה או נצמחה מחוץ לישראל, תחויב במס בשנת המס שבה הופקה או נצמחה, כהכנסה של תושב ישראל, ויחול עליה מס בשיעור של 25%; שולם המס כאמור על הכנסת הנאמנות המיועדת יהיה חלק החלוקה בגובה ההכנסה המיועדת פטור מהמס כאמור בפסקה (2) במועד החלוקה; הודיע הנאמן על בחירה כאמור, לא יוכל לחזור בו כל עוד הנאמנות היא נאמנות קרובים;
{{ח:תתת|(4)}} על הכנסתו של הנאמן בנאמנות קרובים אשר הופקה או נצמחה בישראל יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו(א), (ד) ו־(ה)}}.
{{ח:תת|(ה)}} נאמנות תיחשב לנאמנות נהנה תושב ישראל בין אם היא נאמנות הדירה ובין אם היא נאמנות בלתי הדירה.
{{ח:תת|(ו)}} לעניין הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}, בהקניה לנאמן בנאמנות קרובים יראו את הנכס כאילו הועבר במישרין מהיוצר לנהנה.
{{ח:תת|(ז)}} היתה הנאמנות לנאמנות קרובים לאחר שנהנה אחד בה היה לתושב ישראל לראשונה, לתושב חוזר ותיק או לתושב חוזר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א) או (ג)}} (בסעיף קטן זה – נהנה זכאי), יחולו על הכנסת הנאמן או הנהנה, לפי חלקו של אותו נהנה, ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(א) או (ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב) או (ב3)}}, לפי העניין; הוראות סעיף קטן זה יחולו גם על נאמנות קרובים שהוקמה על ידי תושב חוץ לטובת נהנים זכאים בלבד, למשך יתרת התקופה כמשמעותה בסעיפים האמורים, לפי העניין, החלה לגביהם.
{{ח:תת|(ח)}} נפטר אחד היוצרים בנאמנות קרובים, תהפוך הנאמנות לנאמנות תושבי ישראל מיום הפטירה ואילך; ואולם על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז(ב)}}, בנאמנות כאמור יראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של יחיד תושב ישראל ואת נכסי הנאמן כנכסיו של יחיד תושב ישראל; היה בנאמנות נהנה אחד או יותר שהוא נהנה זכאי כאמור בסעיף קטן (ז), ימשיכו לחול על הכנסת הנאמן או הנהנה, לפי חלקו של אותו נהנה, ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(א) או (ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב) או (ב3)}}, לפי העניין; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו כל עוד בן זוגו של היוצר כאמור שנפטר עודו בחיים, ובלבד שהיה בן זוגו במועד אחת הקניות הנכסים לנאמנות.
{{ח:תת|(ט)}} חדלה נאמנות להיות נאמנות קרובים שחלות עליה הוראות סעיף קטן (ד)(1), והפכה לנאמנות נהנה תושב ישראל שאינה נאמנות קרובים או לנאמנות מסוג אחר כאמור {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}}, יחולו על חלוקות, שמקורן ברווחים שהופקו לפני היום שבו חדלה הנאמנות להיות נאמנות קרובים, לנהנה שהיה תושב ישראל במועד הפקת אותם רווחים, הוראות סעיף קטן (ד)(1), בשינויים המחויבים, ויראו כל חלוקה כאילו מקורה ברווחים שהופקו לפני היום האמור, אלא אם כן הוכח אחרת.
{{ח:תת|(י)}} המנהל רשאי לקבוע טפסים לעניין סעיף זה וכן הוראות לעניין אופן חישוב חלק הקרן בחלוקה.

{{ח:סעיף|75ט|נאמנות תושב חוץ|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־8, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} נאמנות תושבי חוץ היא נאמנות שבשנת המס כל יוצריה וכל הנהנים בה הם תושבי חוץ או שכל יוצריה הם תושבי חוץ וכל הנהנים בה הם נהנים לצורכי ציבור או תושבי חוץ, ולא היו בה נהנים תושבי ישראל ממועד יצירתה, וכן נאמנות שכל יוצריה נפטרו וכל הנהנים בה בשנת המס הם תושבי חוץ, או שכל יוצריה נפטרו וכל הנהנים בה הם נהנים לצורכי ציבור או תושבי חוץ, ולא היו בה נהנים תושבי ישראל ממועד יצירתה.
{{ח:תת|(א1)}} נאמנות תיחשב כנאמנות תושבי חוץ בין אם היא נאמנות הדירה ובין אם היא נאמנות בלתי הדירה.
{{ח:תת|(ב)}} על נאמנות תושבי חוץ יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיף 75ז}}, למעט {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיפים קטנים (א), (ג) ו־(ח) שבו}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} נאמנות תושבי חוץ תיחשב כתושבת חוץ, ויראו את נכסי הנאמן כנכסים המוחזקים בידי תושב חוץ ואת הכנסת הנאמן כהכנסה של יחיד תושב חוץ; היו היוצרים תושבי כמה מדינות חוץ, יראו את נכסי הנאמן כמוחזקים באופן יחסי על ידי יחידים תושבי מדינות תושבותם של היוצרים ואת הכנסת הנאמן כאילו הופקה או נצמחה באופן יחסי על ידי יחידים תושבי אותן מדינות, בהתאם לשווי הנכסים שהוקנו לנאמן על ידי כל יוצר, כפי שהיה במועד ההקניה.

{{ח:סעיף|75י|נאמנות נהנה תושב חוץ|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־8, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} נאמנות נהנה תושב חוץ היא נאמנות שבשנת המס התקיימו בה כל אלה, ובלבד שלא מתקיים בה האמור {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז(א)(1)}} והיא אינה נאמנות לפי צוואה:
{{ח:תתת|(1)}} היא נאמנות בלתי הדירה; לענין סעיף זה לא יראו נאמנות כנאמנות הדירה רק בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ד|סעיף 75ד(א)(3) או (4)}};
{{ח:תתת|(2)}} כל הנהנים בה הם יחידים תושבי חוץ, שזהותם ידועה; לענין זה יראו נהנה שטרם נולד כנהנה שזהותו ידועה;
{{ח:תתת|(3)}} יוצר אחד לפחות בה הוא תושב ישראל; לעניין זה יראו יוצר תושב ישראל גם יוצר שבמועד פטירתו היה תושב ישראל;
{{ח:תתת|(4)}} אם התקיימו במועד יצירתה התנאים האמורים בפסקאות (1) עד (3), התקיימו גם אלה –
{{ח:תתתת|(א)}} נקבע במסמכי הנאמנות במפורש שלא ניתן לצרף לה נהנה תושב ישראל;
{{ח:תתתת|(ב)}} בהודעה שהגיש היוצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 75טז1|סעיף 75טז1}}, הוצהר כי אין בה נהנה תושב ישראל, או נהנה תושב ישראל שזכאותו בנאמנות מותנית בחדלותו להיות תושב ישראל, ולא ניתן לצרף אליה נהנה כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} בנאמנות נהנה תושב חוץ, יראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של הנהנה ואת נכסי הנאמן כנכסי הנהנה.
{{ח:תת|(ג)}} נאמנות נהנה תושב חוץ תיחשב כתושבת חוץ, ויראו את נכסי הנאמן כנכסים המוחזקים בידי יחיד תושב חוץ ואת הכנסת הנאמן כהכנסה של יחיד תושב חוץ; היו הנהנים תושבי כמה מדינות חוץ, יראו את נכסי הנאמן כמוחזקים באופן יחסי על ידי תושבי מדינות תושבותם של הנהנים ואת הכנסת הנאמן כאילו הופקה או נצמחה באופן יחסי על ידי תושבי אותן מדינות, על פי חלקם היחסי בהכנסת הנאמן ובנכסי הנאמן.
{{ח:תת|(ד)}} לענין הוראות הפקודה, הקניה לנאמן בנאמנות נהנה תושב חוץ תחויב במס כפי שהיה אילו היה הנכס מועבר מהיוצר לנהנה תושב החוץ במישרין.
{{ח:תת|(ה)}} חלוקה לנהנה בנאמנות נהנה תושב חוץ לא תיחשב כמכירה לענין הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה}}.
{{ח:תת|(ו)}} הנאמן יצרף, מדי שנה, לדוח שהגיש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, הודעה בטופס שקבע המנהל, על כל חלוקה שנעשתה בשנת המס, לרבות שמות הנהנים והסכומים שחולקו להם, וכן הצהרה כאמור בסעיף קטן (א)(4)(ב), ואולם אם הנאמן אינו חייב להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} לאותה שנת מס – יגיש לפקיד השומה הצהרה כאמור עד יום 30 באפריל של השנה שלאחר שנת המס.

{{ח:סעיף|75יא|נאמנות שחדלה להיות נאמנות נהנה תושב חוץ|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־8, תשס״ח־13, תשס״ט־3}}
{{ח:תת|(א)}} היה אחד מן הנהנים בנאמנות לתושב ישראל לראשונה לתושב חוזר ותיק או לתושב חוזר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א) או (ג)}}, תחדל הנאמנות להיות נאמנות נהנה תושב חוץ; החל באותו מועד יחולו לגבי הנאמנות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיף 75ז}}, וכן הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(א), (ג) או (ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב) או (ב3)}}, לפי הענין, כפי שהיו חלות אילו היתה ההכנסה מופקת במישרין על ידי הנהנה שהיה לתושב ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} לא הגיש הנאמן הודעה והצהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75י|בסעיף 75י(ו)}}, לשנת מס מסוימת, יראו כאילו באותה שנת מס היה בנאמנות נהנה תושב ישראל ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיף 75ז}}.
{{ח:תת|(ג)}} מצא פקיד השומה כי על אף הצהרות היוצר והנאמן לא התקיימו התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 75י|בסעיף 75י(א)(4)(ב)}} או כי הנאמנות היתה נאמנות הדירה, יראו את הנאמנות כאילו לא היתה מלכתחילה נאמנות נהנה תושב חוץ ופקיד השומה ישום את הכנסת הנאמן בהתאם לכך; לענין סעיף זה, לא יראו נאמנות כנאמנות הדירה רק בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ד|סעיף 75ד(א)(3) או (4)}}; היו לנאמן בעת קביעת השומה כאמור שומות סופיות לשנים קודמות, רשאי פקיד השומה, על אף הוראות כל דין, לשום את הכנסת הנאמן באותן שנים, בתוך שנתיים מתום שנת המס שבה מצא כאמור.

{{ח:סעיף|75יב|נאמנות לפי צוואה|תיקון: תשס״ה־9, תשס״ח־8, תשס״ח־13, תשס״ט־3}}
{{ח:תת|(א)}} נאמנות לפי צוואה היא נאמנות שהתקיימו בה כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנאמנות נוצרה לפי צוואה;
{{ח:תתת|(2)}} כל יוצרי הנאמנות הם המצווים שהיו במועד פטירתם תושבי ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} בנאמנות לפי צוואה יראו את הכנסת הנאמן כהכנסתו של הנהנה ואת נכסי הנאמן כנכסי הנהנה.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} היה בנאמנות לפי צוואה נהנה תושב ישראל אחד לפחות, תיחשב הנאמנות כתושבת ישראל, ויראו את הכנסת הנאמן כהכנסה של תושב ישראל ואת נכסי הנאמן כנכסים המוחזקים בידי תושב ישראל.
{{ח:תתת|(2)}} לא היה בנאמנות לפי צוואה נהנה תושב ישראל, יחולו על הנאמנות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75י|סעיפים קטנים (ג) ו־(ה) של סעיף 75י}}.
{{ח:תת|(ד)}} הקניה לנאמן בנאמנות לפי צוואה וחלוקה לנהנה בנאמנות כאמור לא תיחשב כמכירה לענין הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו}} וסעיף זה, למעט סעיפים קטנים (ד) ו־(ז), לא יחולו לגבי נאמנות לפי צוואה שבה נהנה אחד בלבד, שהוא תושב ישראל, אם הנהנה והנאמן ביקשו כי בר השומה ובר החיוב במס יהיה הנהנה; לעניין זה, יראו נהנה ובן זוגו כנהנה אחד, ובלבד שבן זוגו הוא תושב ישראל; בקשה כאמור תוגש לפקיד השומה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז(ח)}} ויחולו ההוראות הקבועות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בפסקאות (1) עד (3) של הסעיף האמור}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיף 75ז(ז)}} יחולו, בשינויים המחויבים, גם לענין נאמנות לפי צוואה.
{{ח:תת|(ז)}} היה בנאמנות לפי צוואה נהנה אחד לפחות לתושב ישראל לראשונה, לתושב חוזר ותיק, או לתושב חוזר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א) או (ג)}}, ולא היה בשנת המס נהנה אחר בנאמנות שהוא תושב ישראל, יחולו על הכנסת הנאמן, נוסף על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו|סעיף 75ו}}, גם הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(א), (ג) או (ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}}, {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב) או (ב3)}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ח)}} חדל הנהנה בנאמנות לפי צוואה להיות תושב ישראל, יחולו באותו מועד הוראות {{ח:פנימי|סעיף 100א|סעיף 100א}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|75יג|הקניה מאת חבר־בני־אדם|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} הקנה חבר־בני־אדם לנאמן נכס, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} יראו את ההקניה כמכירה לענין הוראות הפקודה;
{{ח:תת|(2)}} יראו את הנכס שהוקנה כדיבידנד שחולק לבעלי המניות היחידים המחזיקים בזכויות באותו חבר־בני־אדם, במישרין או בעקיפין.

{{ח:סעיף|75יד|חלוקה לנהנים לאחר סיום הנאמנות|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} הסתיימה נאמנות תושבי ישראל או נאמנות תושבי חוץ, ולאחר חלוקת נכסיה נותרו בה הפסדים שלא קוזזו ואשר אילו היו רווחים היו מתחייבים במס בישראל, ייחשבו ההפסדים כהפסדים של היוצר; היו בנאמנות כמה יוצרים, ייחשב חלק יחסי בהפסדים כהפסדו של כל אחד מהיוצרים, בהתאם לשווי הנכסים שהוקנו לנאמן כפי שהיה בעת ההקניה; לעניין סעיף קטן זה, ”נאמנות תושבי ישראל“ – למעט נאמנות תושבי ישראל שכל יוצריה נפטרו לפני שנת המס.
{{ח:תת|(ב)}} הסתיימה נאמנות נהנה תושב חוץ, נאמנות לפי צוואה, נאמנות נהנה תושב ישראל, או נאמנות תושבי ישראל שכל יוצריה נפטרו לפני שנת המס, ולאחר חלוקת נכסיה נותרו בה הפסדים שלא קוזזו ואשר אילו היו רווחים היו מתחייבים במס בישראל, ייחשבו ההפסדים כהפסדים של הנהנה; היו בנאמנות כמה נהנים ייחשב חלק יחסי בהפסדים כהפסדו של כל אחד מהנהנים, על פי חלקו היחסי בחלוקת הנכסים וההכנסות, כפי שהיתה בתקופה של ארבע שנים המסתיימת בתום השנה שבה הסתיימה הנאמנות.
{{ח:תת|(ג)}} בעת סיום הנאמנות יסווגו הפסדי הנאמן למקור ההכנסה בהתאם לסיווגם בידי הנאמן, ויראו את הפסדי הנאמן המועברים משנות מס קודמות כהפסדים מועברים של היוצר או של הנהנה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד)}} לענין חישוב רווח הון בידי נהנה שחולק לו נכס ולצורך חישוב הפחת בשל הנכס, יראו את מחירו המקורי של הנכס, את יתרת מחירו המקורי, ואת יום רכישתו, כפי שהיו בידי הנאמן, וסכום הפחת יהיה הסכום שרשאי היה הנאמן לנכות בשל אותו נכס.

{{ח:סעיף|75טו|הוראות לענין תשלום המס, גביה, דיווח ועונשין|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות כל דין לענין תשלום המס, דיווח, גביה ועונשין יחולו על הנאמן בשל הכנסת הנאמן ובשל נכסי הנאמן, אלא אם כן נאמר {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}} במפורש אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} בנאמנות תושבי ישראל ניתן לגבות חוב מס סופי של הנאמן מכל אחד מן היוצרים, גם אם חדל להיות תושב ישראל.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (ב) יחולו גם אם מצא פקיד השומה לגבי נאמנות נהנה תושב חוץ כי על אף הצהרות היוצר והנאמן לא התקיימו התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 75י|בסעיף 75י(א)(4)(ב)}}.
{{ח:תת|(ד)}} היה לנאמן חוב מס סופי, ניתן לגבותו גם מכל נהנה שנעשתה לטובתו חלוקה לאחר תחילת שנת המס שבשלה קיים החוב, בין אם הסתיימה הנאמנות ובין אם לאו, ובלבד שלא יגבו מן הנהנה יותר מחוב המס הסופי או מהסכום או השווי של הנכסים שקיבל בחלוקה, לפי הנמוך.
{{ח:תת|(ה)}} נאמן בנאמנות תושבי חוץ, נאמן בנאמנות נהנה תושב חוץ, וכן נאמן בנאמנות לפי צוואה שלא היה בה נהנה תושב ישראל, לא יהיה חייב להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} על הכנסת הנאמן שהופקה או שנצמחה מחוץ לישראל, גם אם הנאמן הוא תושב ישראל וגם אם הגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} על הכנסה שהופקה או שנצמחה בישראל.
{{ח:תת|(ו)}} בסעיף זה, ”חוב מס סופי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 119א|בסעיף 119א(ד)}}, וכן קנס שהוטל לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק המסים (קנס פיגורים)|חוק המסים (קנס פיגורים), התשמ״א–1980}}.

{{ח:סעיף|75טז|הוראות כלליות|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} היו בנאמנות יותר מנאמן אחד, חייבים הנאמנים במס החל על הכנסת הנאמן יחד ולחוד.
{{ח:תת|(ב)}} חברה להחזקת נכסי נאמנות לא תחויב להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או לשלם מס בשל הכנסת הנאמן או בשל נכסי הנאמן המוחזקים בידיה בעבור הנאמן.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהיותו של נאמן תושב ישראל כדי להטיל חיוב במס או חיוב להגיש דוח בשל הכנסת הנאמן, נוסף על החיובים המפורטים {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|בפרק זה}}, שלא היה קיים אילו כל הנאמנים היו תושבי חוץ.

{{ח:סעיף|75טז1|חובת הגשת הודעה בידי יוצר|תיקון: תשס״ח־8, תשס״ח־13, תשע״ג־2, תשפ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} יוצר תושב ישראל שיצר בשנת המס נאמנות או שהקנה לנאמן בשנת המס נכס או הכנסה מנכס, חייב בהגשת הודעה למנהל בתוך 90 ימים מיום יצירת הנאמנות או מיום ההקניה, לפי העניין.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(בוטל לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי יוצר שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, במשך עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור, ובלבד שבמשך כל התקופה האמורה הקנה רק נכס מחוץ לישראל או הכנסה מנכס מחוץ לישראל; בתום עשר השנים האמורות יחולו הוראות סעיף קטן (א), ואולם ההודעה האמורה בו תוגש עד יום 30 באפריל בשנת המס הראשונה לאחר שתמה אותה תקופה; חלה על היוצר חובה להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, תוגש ההודעה האמורה במועד הגשת הדוח.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה כאמור בסעיף קטן (א) תוגש בטופס שקבע המנהל, ויפורטו בה –
{{ח:תתת|(1)}} פרטי כל אחד מהיוצרים וכל אחד מהנהנים, פרטי הנאמן ומגן הנאמנות אם קיים, והתושבות של כל אחד מהם;
{{ח:תתת|(2)}} פרטי הנכסים שהוקנו לנאמן או שהכנסה מהם הוקנתה לנאמן, לרבות המחיר המקורי, יתרת המחיר המקורי ויום הרכישה כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, שווי הרכישה ויום הרכישה כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#פרק 3|בפרק השלישי לחוק מיסוי מקרקעין}} ויתרת שווי הרכישה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק האמור}}, לפי העניין, וכן פרטי ההכנסה שהוקנתה לנאמן מנכסים כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} מועד ההקניה של הנכסים או ההכנסה האמורים, לפי העניין.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), יוצר בנאמנות תושבי חוץ, שהפכה לנאמנות תושבי ישראל או לנאמנות נהנה תושב חוץ, משום שהיוצר היה לתושב ישראל, חייב בהגשת הודעה למנהל עד יום 30 באפריל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה היה היוצר לתושב ישראל, ואולם אם חלה על היוצר חובה להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} – במועד הגשת הדוח; הודעה כאמור תוגש בטופס שקבע המנהל ויפורטו בה הפרטים האמורים בסעיף קטן (ב), ואולם לעניין פרטי הנכסים וההכנסה כאמור בסעיף קטן (ב)(2), יפרט היוצר את פרטי הנכסים וההכנסה שהקנה היוצר לנאמן בחמש השנים שקדמו לשנת המס שבה היה היוצר לתושב ישראל.
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} על אף האמור בפסקה (1) –
{{ח:תתתת|(א)}} יוצר כאמור בפסקה (1) שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, לא יהא חייב בהודעה כאמור באותה פסקה, במשך עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור, ובלבד שבעת שהיה לתושב ישראל יש לנאמן בנאמנות רק נכס מחוץ לישראל או הכנסה מנכס מחוץ לישראל ושבמשך כל התקופה האמורה הוקנו לנאמן רק נכס או הכנסה כאמור; בתום עשר השנים האמורות יחולו הוראות פסקה (1), ואולם המועדים להגשת ההודעה האמורה באותה פסקה יחולו בשנת המס הראשונה לאחר שתמה התקופה האמורה, לפי העניין; הוקנו לנאמן במהלך עשר השנים האמורות נכס בישראל או הכנסה מנכס בישראל, יחולו הוראות פסקה (1), ואולם המועדים להגשת ההודעה האמורה באותה פסקה יחולו בשנת המס הראשונה שלאחר ההקניה כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} יוצר כאמור בפסקה (1) שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, יהא חייב בהודעה כאמור באותה פסקה במועדים הנקובים בה, אם בעת שהיה לתושב ישראל יש לנאמן בנאמנות גם נכס בישראל או הכנסה מנכס בישראל; ואולם לעניין פרטי הנכסים וההכנסה כאמור בסעיף קטן (ב)(2), יפרט היוצר רק את פרטי הנכסים בישראל וההכנסה שמקורה בנכסים בישראל, שהקנה היוצר לנאמן בחמש השנים שקדמו לשנת המס שבה היה היוצר לתושב ישראל.

{{ח:סעיף|75טז2|חובת הגשת הודעה בידי נאמן|תיקון: תשס״ח־8, תשס״ח־13, תשפ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} נאמן בנאמנות יגיש הודעה למנהל, בטופס שקבע המנהל, בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} כינונה של נאמנות לפי צוואה – בתוך 90 ימים ממועד התקיימות הוראות הצוואה בדבר כינון הנאמנות;
{{ח:תתת|(2)}} שינוי סוג של נאמנות קיימת – עד יום 30 באפריל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה שונה סוג הנאמנות, ואולם אם חלה על הנאמן חובה להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5ב)}} לגבי אותה נאמנות – במועד הגשת הדוח; {{ח:הערה|(הסיפה נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} הוראות פסקה זו לא יחולו על שינוי סוג של נאמנות לנאמנות תושבי ישראל משום שיוצר אחד בה או נהנה אחד בה, לפי העניין, היה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, ובלבד שבעת שהיה לתושב ישראל כאמור יש לנאמן בנאמנות רק נכס מחוץ לישראל או הכנסה מנכס מחוץ לישראל;
{{ח:תתת|(3)}} סיום של נאמנות תושבי ישראל, סיום של נאמנות לפי צוואה שנחשבת כתושבת ישראל לפי {{ח:פנימי|סעיף 75יב|סעיף 75יב(ג)(1)}} או סיום של נאמנות שהיו לה נכסים בישראל בעת סיומה – עד יום 30 באפריל של שנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימה הנאמנות, ואולם אם חלה על הנאמן או על היוצר חובה להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5ב)}} לגבי אותה נאמנות – במועד הגשת הדוח; הודעה כאמור תכלול את פרטי הנכסים שחולקו לנהנים בשל סיומה של הנאמנות, ולגבי נאמנות שהיו לה נכסים בישראל בעת סיומה – פרטי הנכסים בישראל שחולקו לנהנים בשל סיומה של הנאמנות.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) יחולו על יוצר שבחר להיות בר השומה ובר החיוב, על יוצר מייצג ועל נהנה מייצג, לפי העניין, בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 75ו1|סעיפים 75ו1}}{{ח:הערה|,}} {{ח:פנימי|סעיף 75ז|75ז(ח)}} {{ח:פנימי|סעיף 75יב|או 75יב(ה)}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} נאמן תושב ישראל בנאמנות שאינו חייב בהגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5ב)}}, יגיש הודעה למנהל, בטופס שקבע המנהל, בתוך 90 ימים ממועד יצירת הנאמנות, שיפורטו בה פרטי בעלי השליטה בנאמנות והתושבות של כל אחד מהם; בסעיף קטן זה, ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 135ב|בפסקה (3) להגדרה ”בעל שליטה“ בסעיף 135ב}}.
{{ח:תתת|(2)}} הוגשה הודעה כאמור בפסקה (1), והשתנו בעלי השליטה בנאמנות, יגיש הנאמן הודעה למנהל, בטופס שקבע המנהל, עד 30 באפריל של שנת המס שלאחר שנת המס שבה השתנו בעלי השליטה בנאמנות, ויפרט בה את פרטי בעלי השליטה בנאמנות לאחר השינוי ואת התושבות שלהם.
{{ח:תתת|(3)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע לגבי נאמן כאמור בפסקה (1) הוראות לעניין זיהוי בעל שליטה, והוראות לעניין רישום, תיעוד, שמירת מסמכים וניהול רישומים לגבי פרטי הזיהוי כאמור.

{{ח:סעיף|75טז3||תיקון: תשס״ח־8, תשע״ג־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|75יז|סייג לתחולה|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ב־7}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|פרק זה}} לא יחולו על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} קרן נאמנות כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, וכן קרן להשקעות משותפות מחוץ לישראל;
{{ח:תת|(2)}} קופת גמל;
{{ח:תת|(3)}} נאמנות שנוצרה לצורך הבטחת קיומו של חיוב מסוים;
{{ח:תת|(4)}} מנהל עיזבון, אפוטרופוס שמונה על ידי בית משפט, נאמן בפשיטת רגל, בעל תפקיד לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 9 פרק 3|הפרק השלישי לחלק התשיעי לחוק החברות}}, מפרק חברה, כונס נכסים;
{{ח:תת|(5)}} הקדש שהוא מוסד ציבורי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}};
{{ח:תת|(6)}} נאמן כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 102|בסעיף 102}}.

{{ח:סעיף|75יח|סמכות שר האוצר|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע:
{{ח:תת|(1)}} הוראות לענין מתן זיכוי לנאמן, ליוצר, או לנהנה בשל מסים ששילם למדינת חוץ נאמן, יוצר או נהנה באותה נאמנות, על הכנסות שחויבו במס הן בישראל והן מחוץ לישראל;
{{ח:תת|(2)}} הוראות לענין חישוב ההכנסה החייבת של הנאמן או רווח ההון במכירת נכסי הנאמן לרבות לענין קביעת מחיר מקורי ויום הרכישה;
{{ח:תת|(3)}} הוראות למיסוי הכנסת הנאמן באופן יחסי בהתאם לשיעור חלקם של נהנים יחידים תושבי חוץ של יוצרים יחידים תושבי חוץ או של תושבים זכאים כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 75ז|בסעיף 75ז(ה)}}, בתנאים שקבע, ואת התיאומים הנדרשים, ולצורך זה הוראות לענין חיוב במס רווח הון בשל הקניה, תיקון שומות וקביעת הכנסה גם לאחר המועדים הקבועים בפקודה זו;
{{ח:תת|(4)}} תנאים, מגבלות, הוראות ותיאומים לענין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|פרק זה}}, לרבות לענין נאמנות שחדלה להיות נאמנות תושבי ישראל, נאמנות תושבי חוץ או נאמנות נהנה תושב חוץ.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הוראות לעניין תיקון שומת הכנסת הנאמן וקביעת רווח הון בידיו בעקבות חלוקה לנהנה תושב חוץ)|תקנות מס הכנסה (הוראות לעניין תיקון שומת הכנסת הנאמן וקביעת רווח הון בידיו בעקבות חלוקה לנהנה תושב חוץ), התשס״ח–2008}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ייעוד הכנסה לנהנה יחיד תושב חוץ וקביעת רווח הון בנאמנות מיועדת)|תקנות מס הכנסה (ייעוד הכנסה לנהנה יחיד תושב חוץ וקביעת רווח הון בנאמנות מיועדת), התשס״ח–2008}}.}}

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 5|פרק חמישי: רווחי חברת מעטים שלא חולקו}}
{{ח:קטע3|חלק ד פרק 5 סימן א|סימן א׳: תחולה|תיקון: תשפ״ה־3}}

{{ח:סעיף|76|תחולה|תיקון: תשכ״ח־2, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|פרק זה}} חלות על כל חברה שהיא בשליטתם של חמישה בני־אדם לכל היותר ואיננה בת־חברה ולא חברה שיש לציבור ענין ממשי בה (להלן – חברת מעטים).
{{ח:תת|(ב)}} ”חברה שהיא בשליטתם של חמישה בני־אדם לכל היותר“, לענין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|פרק זה}} – חברה שחמישה בני־אדם או פחות מזה, ביחד, שולטים שליטה ישירה או עקיפה בעניניה של החברה, או יכולים לשלוט, או זכאים לרכוש שליטה כאמור, ובפרט – אך בלי לגרוע מן הכלל האמור – כשהם, ביחד, מחזיקים או זכאים לרכוש, רוב של הון־המניות או של כוח ההצבעה של החברה, או רובו של הון המניות שהוצא, או אותו חלק ממנו שהיה מזכה, במקרה של חלוקת כל הכנסת החברה בין החברים, לקבל את רובו של הסכום המתחלק.
{{ח:תת|(ג)}} ”בת־חברה“, לענין סעיף זה – חברה שמניות שלה, המייצגות לא פחות משמונים אחוז של הון מניותיה, הן בידיהן או בשליטתן של חברה או חברות שאין הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|פרק זה}} חלות עליהן.
{{ח:תת|(ד)}} כשבאים לקבוע, אם חברה נמצאת בשליטתם של חמישה בני־אדם או לא, ייחשבו לאדם אחד –
{{ח:תתת|(1)}} אדם וקרובו; ”קרוב“, לענין זה – בן־זוג, אח, אחות, הורה, הורי־הורה, צאצא וצאצאי בן־הזוג, ובן־זוגו של כל אחד מאלה;
{{ח:תתת|(2)}} אדם ובא כוחו;
{{ח:תתת|(3)}} שותפים בשותפות.
{{ח:תת|(ה)}} שום דבר האמור {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|בפרק זה}} אינו מונע מהשיג בערעור, בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 153|לסעיפים 153–158}} על החלטתו של המנהל בהשתמשו בכוח שניתן לו {{ח:פנימי|סעיף 77|בסעיפים 77}} {{ח:פנימי|סעיף 78|ו־78}}.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 5 סימן ב|סימן ב׳: רווחים לא מחולקים שרואים אותם כמחולקים|תיקון: תשפ״ה־3}}

{{ח:סעיף|77|רווחים לא מחולקים שרואים אותם כמחולקים|תיקון: תשס״ה־4, תשע״ז־8, תשפ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} ראה המנהל, כי חברת מעטים לא חילקה דיבידנד בשיעור של 50% לפחות מתוך רווחיה לשנת מס פלונית, לבעלי מניותיה, עד תום חמש שנים לאחר שנת המס הפלונית, וכי רווחיה הנצברים עולים על עשרה מיליון שקלים חדשים, ויש בידה לחלק רווחיה או חלק מהם בלי להזיק לקיומו ולפיתוחו של עסקה, וכי תוצאת אי־החלוקה היא הימנעות ממס או הפחתת מס – רשאי הוא, לאחר התייעצות עם הוועדה שיש עליה הוראה להלן, ולאחר שניתנה לחברה הזדמנות סבירה להשמיע דבריה, לתת הוראה לפקיד השומה לנהוג בחלק של עד 50% מרווחיה לשנת המס, לאחר שהופחת מהם סכום הדיבידנד שחילקה מרווחי אותה שנת מס, כאילו חולקו בתור דיבידנדים, ובלבד שלאחר הוראת המנהל לא יפחתו רווחיה הנצברים לתום אותה שנה ולתום שנת המס שקדמה להוראת המנהל, משישה מיליון שקלים חדשים; לעניין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רווחים נצברים“ – כלל ההכנסה החייבת של החברה, בתוספת ההכנסות הפטורות ממס, לרבות שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 6|בסעיף 6 לחוק מיסוי מקרקעין}}, אשר נצברו מיום התאגדותה ועד תום שנת המס הפלונית, בניכוי המס החל עליה ובניכוי דיבידנד שהיא חילקה עד תום שנת המס הפלונית, ובניכוי הפסד שנוצר בחברה, אשר לא קוזז, ובלבד שסכום הרווחים לא יעלה על סכום הרווחים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 302|בסעיף 302(ב) לחוק החברות}} בתוספת רווחים שהוונו, ואולם, לעניין חברה שיש לה זכויות בתאגיד שקוף – ובלבד שסכום הרווחים לא יעלה על סכום הרווחים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 302|בסעיף 302(ב) לחוק החברות}} בתוספת רווחים שהוונו ובתוספת רווחי התאגיד השקוף, ככל שלא נכללו במסגרת סכום הרווחים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 302|בסעיף 302(ב) לחוק החברות}}; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”רווחי התאגיד השקוף“ – סכום השווה לחלק הרווחים של תאגיד שקוף שיוחסו לחברה, שהצטברו בתאגיד השקוף ולא חולקו עד תום שנת המס, בניכוי המס החל עליהם;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד שקוף“ – חבר בני אדם שיש לחברת המעטים זכויות בו בתום שנת המס ושרווחיו והפסדיו מיוחסים לבעלי הזכויות בו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רווחיה לשנת מס פלונית“ – רווחים נצברים לתום שנת המס הפלונית בניכוי רווחים נצברים לתום שנת המס שקדמה לה ובתוספת דיבידנד שחולק בשנת המס הפלונית.
{{ח:תת|(ב)}} ניתנה הוראה כאמור – יישומו בעלי המניות הנוגעים בדבר, או ששומתם תתוקן, כאילו היו אותם סכומים, שרואים אותם כמחולקים, דיבידנדים שנתקבלו על ידי בעלי המניות בתאריכים שהמנהל יראה מן הצדק לקבעם, בהתחשב עם התאריכים שבהם חילקה החברה דיבידנדים, אם חילקה (להלן – דיבידנד להלכה).
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|78|דיבידנד להלכה לחברות מעטים|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} דיבידנד להלכה מאת חברת מעטים פלונית (להלן – החברה הראשונה) לבעל מניות, שגם הוא חברת מעטים (להלן – החברה השניה) – לא יהיה חייב במס בתור הכנסה של החברה השניה, אלא ינהגו בו כאילו חילקה אותו החברה השניה כדיבידנד בתאריך שקבע המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיף 77}}, ולפי זה יישומו בעלי המניות של החברה השניה או ששומתם תתוקן; ואם גם בעל מניות של החברה השניה הוא חברת מעטים – יחולו הוראות סעיף זה, בשינויים המחוייבים לפי הענין, על הדיבידנד להלכה, כאילו כל המדובר בחברה הראשונה מתייחס לחברה השניה, וכל המדובר בחברה השניה – מתייחס לאותו בעל מניות, וכן הלאה, לפי אותו עקרון, עד שלא יישאר שום חלק של רווחים בלתי מחולקים שעליהם ניתנו הוראות המנהל ושיש לנהוג בהם כאילו חולקו לחברת מעטים.

{{ח:סעיף|79|מס שלא שולם יהיה חוב החברה|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} אדם שנשום למס, או ששומתו תוקנה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 77|הסעיפים 77}} {{ח:פנימי|סעיף 78|או 78}} ולא שילם במועדו את המס, כולו או מקצתו, המתייחס לחלקו בדיבידנד להלכה – הסכום שלא שילם יהיה חוב המגיע לממשלה מאת החברה, אשר בגלל שלא חילקה את הרווחים ניתנה הוראת המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיף 77}}, וייפרע כדרך חוב.

{{ח:סעיף|80|ריווח בלתי מחולק שחזרו וחילקוהו}}
{{ח:ת}} רווחים בלתי מחולקים וטעוני מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 77|הסעיפים 77}} {{ח:פנימי|סעיף 78|ו־78}} שחילקו אותם לאחר מכן, לא ינהגו בהם כמו בהכנסה טעונת מס של מקבל הרווחים.

{{ח:סעיף|81|ועדה מייעצת|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} ועדה של חמישה, ובהם שלושה לפחות שאינם עובדי המדינה, תייעץ למנהל בענין השימוש בסמכות שהוענקה לו {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|בפרק זה}}; הועדה תיבחר על ידי המנהל בשעת הצורך מתוך רשימה שתיערך על ידי שר האוצר בהודעה שפורסמה ברשומות.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן ג׳: תוספת למס על רווחי חברת מעטים שלא חולקו|תיקון: תשפ״ה־3}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(ראה הוראות מעבר {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2025) (מיסוי רווחים לא מחולקים)#סעיף 5|בסעיף 5 לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2025) (מיסוי רווחים לא מחולקים)}}.}}

{{ח:סעיף|81א|הגדרות – {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן ג׳}}|תיקון: תשפ״ה־3}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הלוואה“ – לרבות השאלה או כל חוב אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווחים נצברים“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 77|בסעיף 77(א)}} בהפחתת סכום הרווחים הנצברים שיוחסו להכנסתו של בעל מניות של חברת המעטים לפי פקודה זו, לרבות לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ט1|סעיפים 3(ט1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 62א|62א}}, {{ח:פנימי|סעיף 64|64}} {{ח:פנימי|סעיף 64א|או 64א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווחים נצברים חייבים“ – ההפרש שבין רווחים נצברים ובין רווחים נצברים פטורים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווחים נצברים פטורים“ – אחד מאלה, לפי בחירת הנישום:
{{ח:תתת|(1)}} הסכום המתקבל מצירוף כל אלה, בהפחתת עלות נכסים מיוחדים:
{{ח:תתתת|(א)}} סכום הרווחים הנצברים שמקורם בהכנסה של החברה שהיא הכנסה מוטבת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|בסעיף 51 לחוק לעידוד השקעות הון}}, הכנסה של מפעל מועדף כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|באותו סעיף}} שהיא מהסוגים המפורטים {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|בפסקאות (1) עד (5) להגדרה ”הכנסה מועדפת“ שבסעיף האמור}}, הכנסה טכנולוגית כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 51כד|בסעיף 51כד}} לחוק האמור או הכנסה של מפעל מאושר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 21|בסעיף 21 לחוק האמור}};
{{ח:תתתתת|(ב)}} סכום הרווחים הנצברים של חברה שהיא בעלת מפעל תעשייתי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|בחוק עידוד התעשייה}}, שמקורם בהכנסת החברה שהיא הכנסה ממכירות המפעל כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 18א|בסעיף 18א(ד)(1) לחוק לעידוד השקעות הון}}, ובלבד שלא נכללים בפסקת משנה (א);
{{ח:תתתת|(ג)}} סכום הרווחים הנצברים שמקורם בהכנסות מבניין של החברה שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 8א|סעיף 8א(ג)}} חלו בחישובן;
{{ח:תתתת|(ד)}} סכום הרווחים הנצברים שמקורם בהכנסה של חברה שהיא מוסד כספי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}}, מפעילות של המוסד הכספי;
{{ח:תתת|(2)}} הסכום המתקבל מצירוף כל הרווחים הנצברים בפסקה (1), שהופקו בשבע שנות המס שקדמו לשנת המס.

{{ח:סעיף|81ב|תוספת למס על רווחי חברת מעטים שלא חולקו|תיקון: תשפ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} חברת מעטים תהיה חייבת בתשלום תוספת למס, לכל שנת מס, בשיעור של 2% מסכום הרווחים העודפים של חברת המעטים, כפי שחושבו לפי {{ח:פנימי|סעיף 81ג|סעיף 81ג}}, לאחר שנוכה מהם סכום דיבידנד שחולק בשנת המס ({{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|בסימן זה}} – תוספת למס).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), לא תשולם תוספת למס לשנת מס שהתקיים בה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} סכום הפסדי חברת המעטים בשנת המס לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיפים 28}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}} {{ח:פנימי|סעיף 92|או 92}}, עולה על 10% מסכום הרווחים הנצברים של חברת המעטים בתום שנת המס הקודמת;
{{ח:תתת|(2)}} סכום הדיבידנדים ששולם מס בשל חלוקתם, שחברת המעטים חילקה לבעלי מניותיה, עולה על 50% מסכום הרווחים העודפים של חברת המעטים בתום שנת המס הקודמת;
{{ח:תתת|(3)}} סכום הדיבידנדים ששולם מס בשל חלוקתם שחברת המעטים חילקה לבעלי מניותיה, הוא בשיעור של 6% או יותר מסכום הרווחים הנצברים של חברת המעטים בתום שנת המס הקודמת; בסעיף זה, ”דיבידנדים ששולם מס בשל חלוקתם“ – אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} דיבידנד, למעט דיבידנד שלא נכלל בהכנסת מקבל הדיבידנד בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(ב)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} דיבידנד שלא נכלל בהכנסת מקבל הדיבידנד בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(ב)}}, ושלגביו בחרה החברה המחלקת שבשל חלוקתו ישולם מס בשיעור הגבוה ביותר החל על תשלום דיבידנד לפי {{ח:פנימי|סעיף 125ב|סעיפים 125ב}} {{ח:פנימי|סעיף 121ב|ו־121ב}}, בהתאם להוראות שקבע שר האוצר לפי פסקת משנה (ג);
{{ח:תתתת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבע בתקנות הוראות לעניין תשלום וגביית המס על דיבידנד כאמור בפסקה זו; כן יקבע השר בתקנות האמורות הוראות לעניין חישוב ההכנסה החייבת של אדם שקיבל דיבידנד כאמור או רווח ההון במכירת מניה של חברה שקיבלה דיבידנד כאמור.
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דיבידנדים ששולם מס בשל חלוקתם)|תקנות מס הכנסה (דיבידנדים ששולם מס בשל חלוקתם), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|81ג|חישוב הרווחים העודפים של חברת מעטים|תיקון: תשפ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} סכום הרווחים העודפים של חברת מעטים יחושב, לעניין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן זה}}, לגבי כל שנת מס, בתום אותה שנה, כהפרש שבין סכום הרווחים הנצברים החייבים בתום שנת המס הקודמת ובין הסכום הגבוה מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} 750 אלף שקלים חדשים; היה יחיד שהוא בעל שליטה בחברת המעטים בעל שליטה בחברות מעטים נוספות, יחולק הסכום האמור במספר חברות המעטים שבשליטתו, אולם אם אחת החברות שבשליטתו הודיעה לפקיד השומה שהיא מוותרת על חלקה בסכום, יחולק הסכום במספר חברות המעטים שבשליטתו שלא ויתרו על חלקן בסכום; לעניין זה, ”שליטה“ – שליטה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 85א|בסעיף 85א}}, לבדו או יחד עם אחר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(2)}} סכום ההוצאות של חברת המעטים בשנת המס או סכום שהוא ממוצע ההוצאות השנתיות של החברה בשנת המס ובשנתיים שקדמו לשנת המס, לפי הגבוה שבהם; ואולם, הוקמה החברה בשנה שקדמה לשנת המס, יובאו בחשבון, לעניין חישוב הסכום שהוא ממוצע ההוצאות השנתיות של החברה, ההוצאות השנתיות של החברה בשנת המס ובשנה שקדמה לשנת המס; לעניין זה, ”הוצאות“ – ההוצאות המותרות בניכוי, למעט הוצאות לרכישת נכסים מיוחדים כהגדרתם בפסקה (3);
{{ח:תתת|(3)}} עלות נכסי החברה בהפחתת עלות נכסים מיוחדים, הון עצמי ויתרת הלוואה מצד קשור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 103|בסעיף 103}}, ובתוספת עלות חבר בני אדם מוחזק, והכול בתום שנת המס; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 62א|בסעיף 62א}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הון עצמי“ – הון מניות או פרמיה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”זכות במקרקעין“ – למעט בניין שבחישוב ההכנסות הנובעות ממכירתו חלות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 8א|סעיף 8א(ג)}} או קרקע שמיועדת לבניית בניין כאמור;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חבר בני אדם מוחזק“ – חבר בני אדם שחברת המעטים מחזיקה בו, במישרין או בעקיפין, בשיעור של 10% לפחות מהזכות לרווחים בו, למעט חבר בני אדם שרוב שוויו, במישרין או בעקיפין, מקורו בנכסים מיוחדים מוחזקים; לעניין זה, ”נכסים מיוחדים מוחזקים“ – נכסים מיוחדים, למעט נייר ערך שמוחזק במישרין בשיעור של יותר מ־10%;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מלאי עסקי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 85|בסעיף 85}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נכסי החברה“ – מזומן, שווי מזומן, כל רכוש, בין מקרקעין ובין מיטלטלין, וכל זכות או טובת הנאה ראויות או מוחזקות, והכול בין שהם בישראל ובין שהם מחוץ לישראל;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נכסים מיוחדים“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} נייר ערך כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, לרבות נייר ערך שהוא מלאי עסקי, ולגבי חברת מעטים שנדרשת לשמירת הון עצמי לפי דין – למעט נייר ערך שחברת המעטים מחזיקה בו לשם עמידה בדרישות הון עצמי לפי דין;
{{ח:תתתתת|(2)}} נכס פיננסי כאמור {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)#סעיף 11א|בפסקאות (1) עד (7) להגדרה ”נכס פיננסי“ שבסעיף 11א לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע״ו–2016}}, לרבות נכס פיננסי כאמור שהוא מלאי עסקי;
{{ח:תתתתת|(3)}} נכס בלתי מוחשי שעיקר ההכנסה הנובעת ממנו היא הכנסה מתמלוגים;
{{ח:תתתתת|(4)}} זכות במקרקעין, לרבות זכות במקרקעין שאילו הייתה בישראל הייתה זכות במקרקעין, ולמעט כל אחד מאלה:
{{ח:תתתתתת|(א)}} זכות במקרקעין כאמור לשימוש עצמי לפי כללי חשבונאות מקובלים, אף אם הזכות במקרקעין בבעלות ישות אחרת בקבוצה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51כד|בסעיף 51כד לחוק לעידוד השקעות הון}};
{{ח:תתתתתת|(ב)}} בניין להשכרה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53א|בסעיף 53א(א)(3) לחוק לעידוד השקעות הון}} או בניין לשכירות מוסדית כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53א|בסעיף 53א(א)(3א1) לחוק האמור}};
{{ח:תתתתת|(5)}} מילווה, הלוואה, פיקדון, מזומן או שווי מזומן, למעט כל אחד מאלה:
{{ח:תתתתתת|(א)}} מזומן או שווי מזומן המשועבד או מופקד בהתאם לחובה הקבועה בהסכם למתן ליווי פיננסי כהגדרתו בחוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל״ה–1974 (בסעיף זה – הסכם למתן ליווי פיננסי), כפי שאושר לעניין זה על ידי רואה החשבון של החברה;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} הלוואה לחבר בני אדם מוחזק המשמשת בידי אותו חבר בני אדם מוחזק כמזומן או שווי מזומן המשועבד או מופקד בהתאם לחובה הקבועה בהסכם למתן ליווי פיננסי, כפי שאושר לעניין זה על ידי רואה החשבון של החברה;
{{ח:תתתתתת|(ג)}} מזומן או שווי מזומן שחברת מעטים שנדרשת לשמירת הון עצמי לפי דין מחזיקה בהם לשם עמידה בדרישות הון עצמי לפי דין;
{{ח:תתתתתת|(ד)}} הלוואה לחבר בני אדם מוחזק עד גובה ההפסדים המועברים של חבר בני האדם המוחזק מוכפל בחלקה של חברת המעטים באמצעי השליטה של חבר בני האדם המוחזק;
{{ח:תתתתת|(6)}} נכס אחר להשקעה שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עלות“ – עלות מלאי עסקי, יתרת המחיר המקורי כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, או יתרת שווי הרכישה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק מיסוי מקרקעין}} בתוספת הפחת, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות את דרך החישוב של ההוצאות של חברת מעטים לעניין סעיף קטן (א)(2), ואת סוגי ההוצאות שלא ייכללו במסגרת סכום ההוצאות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), סכום הרווחים העודפים של חברת מעטים שיש לה רווחים נצברים פטורים, שבחרה לחשב את גובה הרווחים הנצברים הפטורים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 81א|לפסקה (1) בהגדרה ”רווחים נצברים פטורים“}}, יחושב, לעניין {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן זה}}, לגבי כל שנת מס, בתום אותה שנה, כהפרש שבין סכום הרווחים הנצברים החייבים בתום שנת המס הקודמת ובין הסכום הגבוה מהסכומים הקבועים בפסקאות (1) או (2) שבסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|81ד|תוספת למס אינה מותרת בניכוי|תיקון: תשפ״ה־3}}
{{ח:ת}} סכומים ששולמו, או שיש לשלמם, כתוספת למס לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן זה}}, לא יותרו בניכוי בבירור הכנסתה החייבת של חברת מעטים.

{{ח:סעיף|81ה|דיווח על תוספת למס|תיקון: תשפ״ה־3}}
{{ח:ת}} חברת מעטים תדווח במסגרת הדוח שהיא חייבת בו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, על סכום התוספת למס שהיא חייבת בו לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן זה}}, או אם אינה חייבת בתשלום תוספת למס לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5 סימן ג|סימן זה}}, וכן תפרט את החישוב שעליו בוסס הדיווח האמור.

{{ח:סעיף|81ו|דין התוספת למס|תיקון: תשפ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} דין התוספת למס כדין מס חברות, לכל דבר ועניין, אלא אם כן נקבע במפורש אחרת, ובלבד שלעניין חישוב המס לפי הפקודה, לא יראו את התוספת למס כחלק ממס חברות.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), ההוראות בדבר תשלום מקדמות לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן א׳ לפרק שני בחלק י׳}} לא יחולו לעניין התוספת למס; ואולם, שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע מקדמות על חשבון התוספת למס, וכן רשאי הוא בדרך האמורה לקבוע כי ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|סעיפים 180}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} יחולו, בשינויים המחויבים, על המקדמות לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) {{ח:פנימי|סעיף 187|ובסעיף 187(א)}}, על תוספת למס שלא שולמה עד למועד הגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132}} או עד לתום שנת המס שלאחר שנת המס, לפי המוקדם (בסעיף זה – מועד אי־התשלום), יוטלו על הנישום בעד התקופה שממועד אי־התשלום ועד ליום התשלום, הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 6|פרק ששי: עסקאות מיוחדות}}

{{ח:סעיף|82|פרשנות|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} ”הסבה“, לענין {{ח:פנימי|סעיף 83|הסעיפים 83}}, {{ח:פנימי|סעיף 84|84}} {{ח:פנימי|סעיף 86|ו־86}} – לרבות הקנאה, חוזה, הסכם, הסדר או העברה של נכסים.
{{ח:תת|(ב)}} שום דבר האמור {{ח:פנימי|סעיף 83|בסעיפים 83}} {{ח:פנימי|סעיף 84|ו־84}} אינו בא למנוע במקרים שאין {{ח:פנימי|סעיף 83|סעיפים אלה}} חלים עליהם מלנהוג בהכנסה מכוח הסבה, לענין מס, כאילו היתה הכנסתו של המסב.

{{ח:סעיף|83|הסבה לטובת צעירים}}
{{ח:ת}} היתה הכנסה משתלמת לאדם או לטובתו בשנת מס פלונית מכוח הסבה שנעשתה בחייו של המסב או בעקבותיה, והמסב עודנו בחיים, ובתחילת אותה שנת מס טרם מלאו לאותו אדם 20 שנה ולא היה נשוי – ינהגו באותה הכנסה, לענין פקודה זו, כאילו היתה הכנסתו של המסב לאותה שנת מס ולא הכנסה של זולתו; ואין נפקא מינה לענין זה, אם ההכנסה משתלמת במישרין או בעקיפין, אם לידי האדם או לטובתו, בהווה או בעתיד, אם היא משתלמת לאחר קיום תנאי או לאחר מאורע פלוני שאירועו ספק, או כתוצאה מן השימוש של פלוני בסמכות או בכוח הכרעה שניתנו לו ואם בדרך אחרת, ואם היא הכנסה שלפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|הפרק החמישי}} רואים אותה כאילו האדם קיבל אותה כאמור.

{{ח:סעיף|84|הסבה הניתנת לביטול}}
{{ח:תת|(א)}} היתה הכנסה משתלמת לאדם בכל שנת מס שהיא, מכוח הסבה הניתנת לביטול או בעקבותיה, בין שנעשתה לפני תחילת פקודה זו ובין לאחריה, וכן הכנסה כאמור שלפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 5|הפרק החמישי}} רואים אותה כאילו נתקבלה על ידי האדם – ינהגו בה לענין פקודה זו, כאילו היתה הכנסתו של המסב באותה שנה ולא הכנסה של זולתו.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א) יראו הסבה כניתנת לביטול, אם יש בה הוראה בדבר העברתם או החזרתם של ההכנסה, או של הנכס שממנו היא נובעת, אל המסב, או אל בן־זוגו, בין במישרין ובין בעקיפין, או אם יש למסב או לבן־זוגו, במישרין או בעקיפין, כוח בכל דרך שהיא לקבל או להחזיר לעצמו את השליטה, במישרין או בעקיפין, על ההכנסה או על הנכס שממנו היא נובעת.

{{ח:סעיף|85|הערכת מלאי עסקי במקרים מסויימים|תיקון: תשכ״ח־2, תשמ״א־12, תשנ״ב־4, תשע״ז־16, תשע״ח, תשפ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב ההשתכרויות או הרווחים מעסק לענין פקודה זו, יראו מלאי עסקי שהיה שייך לאותו עסק במקרים האמורים להלן כנמכר בסכום השווי:
{{ח:תתת|(1)}} מלאי עסקי השייך לעסק בעת שהופסק או שהועבר;
{{ח:תתת|(2)}} מלאי עסקי שהוצא או שהועבר מהעסק שלא בתמורה או שלא בתמורה מלאה, וכן מלאי עסקי בעסק שהפכוהו לנכס קבוע באותו עסק.
{{ח:תת|(ב)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיפים 21}} {{ח:פנימי|סעיף 88|ו־88}}, לגבי מלאי עסקי שהפכוהו לנכס קבוע ונראה כנמכר כאמור בסעיף קטן (א), יהיה סכום השווי המחיר המקורי.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מלאי עסקי“ – כל נכס מטלטלין או מקרקעין הנמכר במהלכו הרגיל של העסק, או שהיה נמכר כך אילו הבשיל או הגיע לגמר ייצורו, הכנתו או בנייתו, וכל חומר המשמש בייצורו, בהכנתו או בבנייתו של אותו נכס;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עסק“ – לרבות חלק מעסק;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”סכום השווי“ – הסכום שאפשר היה לקבל תמורת המלאי העסקי ממוכר מרצון לקונה מרצון כשהוא נקי מכל שעבוד הבא להבטיח חוב, משכנתה, או זכות אחרת הבאה להבטיח תשלום; אולם אם פקיד השומה שוכנע, כי המחיר בעד המלאי נקבע בתום לב בלי שהושפע, במישרין או בעקיפין, מקיום יחסים מיוחדים בין המוכר לקונה – ובמקרקעין גם בתנאי שהמכירה נעשתה בכתב – יהא סכום השווי המחיר שנקבע.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(2), יראו מלאי עסקי כמפורט להלן, כנמכר בסכום העלות:
{{ח:תתתת|(א)}} בנין שהפכוהו לבנין להשכרה או לבניין לשכירות מוסדית כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53א|בסעיף 53א לחוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}} (להלן בסעיף קטן זה – חוק העידוד);
{{ח:תתתת|(ב)}} מגרש שנכלל בתכנית מאושרת על פי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק העידוד}} למטרת בניית בנין להשכרה או בניין לשכירות מוסדית כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53א|בסעיף 53א לחוק האמור}}, שנבנה עליו בניין להשכרה או בניין לשכירות מוסדית כאמור, בהתאמה;
{{ח:תתתת|(ג)}} בנין או מגרש כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב), שהועבר לבעלותה של חברה שחברים בה כל בעלי העסק באופן המקנה להם זכויות לנכס כזכויותיהם בעסק, אם ההעברה לחברה היתה בהתאם לדרישת מינהלת מרכז ההשקעות כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|בחוק העידוד}}.
{{ח:תתת|(2)}} בנין או מגרש שהוקם עליו בנין, אשר לאחר שהחילו לגביהם את הוראות פסקה (1) נמכרו כולם או חלקם, בידי מי שקיבל אותם בנסיבות האמורות בה, ועל המכירה חלים {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} או {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (עידוד להשכרת דירות) (הוראת שעה ותיקוני חוק)#סעיף 4|סעיף 4 לחוק מס הכנסה (עידוד להשכרת דירות) (הוראת שעה ותיקוני חוק), התשמ״א–1981}} או {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#פרק 7-1|פרק שביעי 1 לחוק העידוד}}, יהיו יום הרכישה ושווי הרכישה בידי המוכר לענין החוקים האמורים, היום והשווי שהיו נקבעים אילו נמכר הנכס בידי מי שהעבירם למוכר; לענין זה, ”בנין“ – גם אם טרם נסתיימה בנייתו.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} בקביעת הכנסתו החייבת של יהלומן, יימדד המלאי העסקי לפי עלותו; שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע את אופן מדידת עלות המלאי, והוא רשאי לקבוע בדרך האמורה, לסוגי יהלומים, בתנאים ולפי הוראות שיקבע, כי המלאי העסקי יימדד שלא לפי עלותו, ואת אופן המדידה.
{{ח:תתת|(2)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יהלומן“ – מי שעסקו או חלק מעסקו עיבוד יהלומים, מסחר ביהלומים או תיווך ביהלומים;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יהלום“ – לרבות אבן חן מסוג אודם, ברקת או ספיר או אבן חן אחרת שקבע שר האוצר לעניין זה, בצו, באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עיבוד“ – לרבות ליטוש, ניסור, חיתוך, ביקוע, ניקוי ומיון.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הערכת מלאי של יהלומן)|תקנות מס הכנסה (הערכת מלאי של יהלומן), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|85א|מחירי העברה בעסקה בין־לאומית|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשע״א־9, תשפ״ב־6}}
{{ח:תת|(א)}} בעסקה בין־לאומית שבה מתקיימים בין הצדדים לעסקה יחסים מיוחדים שבשלהם נקבע מחיר לנכס, לזכות, לשירות או לאשראי, או שנקבעו תנאים אחרים לעסקה, באופן שהופקו ממנה פחות רווחים מאשר היו מופקים בנסיבות הענין, אילו נקבעו המחיר או התנאים בין צדדים שאין ביניהם יחסים מיוחדים (להלן – תנאי השוק), תדווח העסקה בהתאם לתנאי השוק ותחויב במס בהתאם.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 85ב|וסעיפים 85ב}} {{ח:פנימי|סעיף 85ג|ו־85ג}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ ו”יחד עם אחר“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אשראי“ – לרבות כל חוב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יחסים מיוחדים“ – לרבות יחסים שבין אדם לקרובו, וכן שליטה של צד אחד לעסקה במשנהו, או שליטה של אדם אחד בצדדים לעסקה, במישרין או בעקיפין, לבד או יחד עם אחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ישות“ – חבר בני אדם, לרבות יחידה עסקית של חבר בני אדם שלגביה נערכים דוחות כספיים נפרדים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קבוצה רב־לאומית“ – קבוצה המורכבת משתי ישויות או יותר אשר מתקיימים לגביהן שני אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} אחת מהן לפחות היא תושבת חוץ;
{{ח:תתתת|(2)}} אחת מהן מחזיקה, במישרין או בעקיפין, באמצעי השליטה של כל אחת מהישויות האחרות, כך שמתקיים בהן אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(א)}} יש ביניהן יחסים מיוחדים;
{{ח:תתתתת|(ב)}} בהתאם לכללי החשבונאות המקובלים או בהתאם לדין החל עליהן היה עליהן להכין דוחות כספיים מאוחדים, או שהיו נדרשות לעשות זאת אם אחת מהן הייתה נסחרת בבורסה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – החזקה, במישרין או בעקיפין, ב־50% או יותר באחד מאמצעי השליטה ביום אחד לפחות בשנת המס;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76(ד)}}.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} נישום יהיה חייב להמציא לפקיד השומה, לפי דרישתו, את כל המסמכים והנתונים המצויים בידיו הנוגעים לעסקה או לצד לעסקה שהוא תושב זר וכן את דרך קביעת מחיר העסקה.
{{ח:תתת|(2)}} מסר הנישום מסמכים כאמור בפסקה (1) ומסמכים שנקבעו לפי סעיף קטן (ה), תחול על פקיד השומה חובת הראיה אם קבע קביעות השונות מההסכמות בין הצדדים.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} צד לעסקה רשאי לפנות למנהל, ולבקש אישור מוקדם כי מחיר של עסקה מסוימת או של סדרת עסקאות דומות, כפי שהוסכם בין הצדדים שיש ביניהם יחסים מיוחדים, הוא בהתאם לתנאי השוק.
{{ח:תתת|(2)}} הבקשה תכלול את כל העובדות המהותיות והפרטים הנוגעים לעסקה וכן לדרך קביעת מחירה, ויצורפו לה מסמכים, אישורים, חוות דעת, הצהרות, הערכות, הסכם העסקה או טיוטה שלו וכל מסמך או פרט אחר, הכל כפי שיקבע המנהל בכללים.
{{ח:תתת|(3)}} המנהל רשאי לדרוש כל מסמך או פרט נוסף שייראה לו דרוש לענין החלטתו בבקשה.
{{ח:תתת|(4)}} המנהל יודיע את החלטתו ונימוקיו בתוך 120 ימים מיום שהגיעה אליו הבקשה וכל המסמכים כאמור בפסקאות משנה (2) ו־(3), ואולם רשאי הוא, מטעמים שיירשמו, להאריך את המועד האמור עד 180 ימים, ובלבד שהודיע למבקש על ההארכה לפני חלוף המועד המקורי.
{{ח:תתת|(5)}} לא השיב המנהל על הבקשה בתוך המועד שנקבע בפסקת משנה (4), יראו בכך אישור לכאורה שהעסקה נעשתה בתנאי שוק.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי כלל הנישומים או סוגי נישומים, דרכים ושיטות להכרה במחיר העסקה או בתנאיה כמחיר שוק או כתנאי שוק, לפי הענין, וכן הוראות לענין ייחוס הכנסות, הוצאות, ניכויים, זיכויים ופטורים, והכל במקרים שחלות לגביהם הוראות סעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(2)}} קביעת אגרת בקשה לאישור כאמור בסעיף קטן (ד) בסכום שיקבע ורשאי הוא לקבוע שהאגרה תהיה בשיעור משווי העסקה;
{{ח:תתת|(3)}} הוראות לענין דוחות ומסמכים שיוגשו לפקיד השומה והוראות רישום ותיעוד.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת תנאי שוק)|תקנות מס הכנסה (קביעת תנאי שוק), התשס״ז–2006}}.}}
{{ח:תת|(ה1)|(1)}} המנהל רשאי לקבוע בכללים שהוראות שנקבעו לפי סעיף קטן (ה), כולן או חלקן, לא יחולו על עסקה בין־לאומית, בתנאים שיקבע, אם התקיימו בה שני אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} העסקה היא עסקה חד־פעמית או שהיקף העסקה קטן;
{{ח:תתתת|(ב)}} החשש לקביעת מחיר העסקה שלא בתנאי שוק בנסיבות האמורות אינו מצדיק את תחולת ההוראות האמורות.
{{ח:תתת|(2)}} עסקה שמתקיים לגביה האמור בפסקה (1) תדווח כאילו המחיר או התנאים, לפי העניין, נקבעו בין צדדים שאין ביניהם יחסים מיוחדים.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על הלוואה שהיא אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הלוואה שמתקיימים בה כל אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} מקבל ההלוואה הוא חבר בני אדם בשליטתו של נותן ההלוואה;
{{ח:תתתתת|(2)}} ההלוואה אינה צמודה למדד כלשהו ואינה נושאת ריבית או תשואה כלשהי; לעניין זה לא יראו את שער המטבע כמדד, לגבי הלוואה שניתנה במטבע מדינת התושבות של מקבל ההלוואה;
{{ח:תתתתת|(3)}} ההלוואה אינה ניתנת לפירעון לפני תום תקופה של חמש השנים ממועד נתינתה;
{{ח:תתתתת|(4)}} פירעון ההלוואה נדחה בפני התחייבויות אחרות וקודם רק לחלוקת נכסים לבעלי המניות בפירוק;
{{ח:תתתת|(ב)}} שטר הון או איגרת חוב שהנפיק חבר בני אדם, בתנאים הקבועים {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#תוספת ב|בפסקה (5) להגדרה ”נכסים קבועים“ שבתוספת ב׳ לחוק תיאומים בשל אינפלציה}}, עד יום כ״ח באדר א׳ התשס״ח (5 במרס 2008), שהיו נכס קבוע בידי המלווה ביום כ״ב בטבת התשס״ח (31 בדצמבר 2007), או שהיו נכס קבוע בידיו במועד החל בתקופה שמיום כ״ג בטבת התשס״ח (1 בינואר 2008) עד יום כ״ח באדר א׳ התשס״ח (5 במרס 2008), אילו הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}} היו חלות לגבי אותה תקופה.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור לפי פקודה זו, סכום הנובע משינוי בשער מטבע החוץ בעסקה בין־לאומית שהיא הלוואה כאמור בפסקה (1), שניתנה במטבע מדינת התושבות של מקבל ההלוואה, יובא בחשבון רק במועד פירעון ההלוואה ויחולו לגביו הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}}; לעניין זה, יראו את סכום ההלוואה שניתנה, כשהוא מתורגם לשקלים חדשים לפי שערו היציג של מטבע מדינת התושבות של מקבל ההלוואה ביום מתן ההלוואה, כמחיר המקורי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, ואת סכום פירעון ההלוואה, כשהוא מתורגם לשקלים חדשים לפי שערו היציג של המטבע האמור ביום פירעון ההלוואה, כתמורה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}.
{{ח:תתת|(3)}} בסעיף קטן זה, ”מטבע מדינת התושבות“ – גם דולר של ארצות הברית של אמריקה או אירו.

{{ח:סעיף|85ב|חובות תיעוד לעניין קבוצה רב־לאומית|תיקון: תשפ״ב־6}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע, לגבי כלל הנישומים או סוגי נישומים, הוראות לעניין רישום ותיעוד והוראות לעניין דוחות, מסמכים ונתונים שיוגשו לפקיד השומה, אשר יחולו על נישום המשתייך לקבוצה רב־לאומית.
{{ח:תת|(ב)}} נישום כאמור בסעיף קטן (א) ימציא לפקיד השומה, לפי דרישתו, דוחות, מסמכים ונתונים כאמור באותו סעיף קטן.
{{ח:תת|(ג)}} מסר הנישום דוחות, מסמכים או נתונים כנדרש בסעיף קטן (ב), תחול על פקיד השומה חובת הראיה אם קבע קביעות שונות מההסכמות בין הצדדים.

{{ח:סעיף|85ג|דיווח ישות־אם בקבוצה רב־לאומית|תיקון: תשפ״ב־6}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”ישות־אם סופית“ – חבר בני אדם המחזיק, במישרין או בעקיפין, ברוב אמצעי השליטה בישויות האחרות בקבוצה רב־לאומית, כך שהיה עליו להכין דוחות כספיים מאוחדים, לפי כללי חשבונאות מקובלים בישראל, או שהיה נדרש לעשות זאת אם היה נסחר בבורסה, ובלבד שלא מחזיק בו חבר בני אדם אחר הנכלל בקבוצה הרב־לאומית שמתקיים בו התנאי האמור.
{{ח:תת|(ב)}} נישום שהוא ישות בקבוצה רב־לאומית, יצהיר על כך בטופס שיקבע המנהל; ההצהרה כאמור תכלול פרטים הדרושים לביצוע {{ח:פנימי|סעיף 85א|סעיפים 85א עד 85ג}} ותצורף לדוח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיף 131}}.
{{ח:תת|(ג)}} ישות־אם סופית שהיא תושבת ישראל ושייכת לקבוצה רב־לאומית שמחזור עסקאותיה בשנה שקדמה לשנת הדיווח עלה על 3.4 מיליארד שקלים חדשים או סכום נמוך יותר שקבע שר האוצר לעניין זה באישור ועדת הכספים של הכנסת (בסעיף זה – ישות חייבת בדיווח), תגיש למנהל, באופן מקוון, בטופס שיקבע המנהל, דוח על אודות הקבוצה ופעילותה בכל מדינה לכל שנת מס, בתוך שנה מתום שנת המס.
{{ח:תת|(ד)}} יראו ישות חייבת בדיווח אשר הפרה את חובת הדיווח לפי סעיף קטן (ג), כאילו הפרה חובת דיווח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ה)}} ישות חייבת בדיווח רשאית לבקש אישור מאת המנהל לכך שישות אחרת בקבוצה (בסעיף זה – ישות־אם חלופית) תגיש דוח כאמור בסעיף קטן (ג); נתן המנהל אישור כאמור, תהיה הישות החייבת בדיווח פטורה מחובת הדיווח כאמור בסעיף קטן (ג), ובלבד שהמנהל קיבל דוח כאמור.
{{ח:תת|(ו)}} ישות תושבת ישראל בקבוצה רב־לאומית רשאית להגיש למנהל דוח כאמור בסעיף קטן (ג), אף אם אינה ישות חייבת בדיווח; על ישות כאמור יחולו, לגבי שנת המס המדווחת, הכללים החלים על ישות חייבת בדיווח לפי הפקודה.
{{ח:תת|(ז)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} כללים לעניין אישור ישות־אם חלופית;
{{ח:תתת|(2)}} כללים שלפיהם המנהל יהיה רשאי לחייב ישות בקבוצה הרב־לאומית, שהיא תושבת ישראל, להגיש דוח כאמור בסעיף קטן (ג), אף אם לא התקיימו לגביה התנאים כאמור באותו סעיף קטן.

{{ח:סעיף|86|סמכות להתעלם מעסקאות מסויימות|תיקון: תשכ״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} היה פקיד השומה סבור, כי עסקה פלונית המפחיתה, או העלולה להפחית, את סכום המס המשתלם על ידי אדם פלוני היא מלאכותית או בדויה, או שהסבה פלונית אינה מופעלת למעשה, או כי אחת ממטרותיה העיקריות של עסקה פלונית היא הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות, רשאי הוא להתעלם מן העסקה או מן ההסבה, והאדם הנוגע בדבר יהא נישום לפי זה; הימנעות ממס או הפחתת מס ניתן לראותן כבלתי נאותות אפילו אינן נוגדות את החוק.
{{ח:תת}} לענין זה, ”עסקה“ – לרבות פעולה.
{{ח:תת|(ב)}} שום דבר האמור בסעיף זה אינו מונע מהשיג בערעור, בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 153|לסעיפים 153–158}} על החלטתו של פקיד השומה בהשתמשו בשיקול הדעת שניתן לו בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|87|הפרשות לקרן שלא אושרה ותשלומים שלא כדין|תיקון: תש״ס, תשס״ה־4, תשס״ה־10, תשע״ב־5}}
{{ח:תת|(א)}} לגבי כספים כמפורט להלן רשאי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע בתקנות כללים בדבר חיוב במס, החייב בו ושיעוריו; ואלה הם:
{{ח:תתת|(1)}} כספים ששולמו על ידי מעביד שהכנסתו פטורה ממס, לקרן או לתכנית ביטוח המיועדות לתשלום תגמולים, קצבה, פיצויים, דמי מחלה, דמי חופשה או למטרה אחרת כיוצא באלה, שלא ניתן לגביהן אישור קופת גמל לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|חוק הפיקוח על קופות גמל}}, וכן כספים ששולמו לקופת גמל שאישורה כאמור בוטל או המנוהלת בידי חברה שאין בידה רישיון חברה מנהלת לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|החוק האמור}}, ובלבד שלא יוטל מס על הכספים ששולמו לקופת הגמל לפני היום שנקבע כיום ביטול האישור שניתן לה או כיום ביטול רישיון החברה המנהלת, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} כספים ששולמו על ידי קופת גמל לחבריה בניגוד להוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|סעיף 23 לחוק הפיקוח על קופות גמל}}, או במקרה של פירוק הקופה אם לדעת המנהל בהתייעצות עם הממונה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק האמור}} לא היתה סיבה מוצדקת לפירוקה; הכרעת המנהל לפי פסקה זו דינה, לענין {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיפים 153–158}}, כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר חיוב במס על תשלומים לקרן שלא אושרה ותשלומים שלא כדין)|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר חיוב במס על תשלומים לקרן שלא אושרה ותשלומים שלא כדין), תשכ״ב–1962}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} תקנות לפי סעיף קטן (א) לא יחולו על כספים שסכום המס החל עליהם לפי הוראות פקודה זו גבוה מסכום המס שיחול עליהם בשל החלת התקנות כאמור, ויחולו לגביהם הוראות פקודה זו.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 7|פרק שביעי: תקני דיווח כספי בין־לאומיים – אי־תחולה בקביעת ההכנסה החייבת לגבי שנות המס 2007 עד 2013|תיקון: תש״ע־4, תשע״ב־3, תשע״ד־6}}

{{ח:סעיף|87א|אי־תחולת תקן חשבונאות מס׳ 29 – הוראת שעה|תיקון: תש״ע־4, תשע״ב־3, תשע״ד־6}}
{{ח:ת}} בקביעת ההכנסה החייבת לא יחול {{ח:חיצוני|https://iasb.org.il/upload/WKATNL0270IAS29.pdf|תקן חשבונאות מס׳ 29 שקבע המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות}}, אף אם הוחל בדוחות הכספיים לגבי שנות המס 2007 עד 2013.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 8|פרק שמיני: בעל עסק זעיר|תיקון: תשפ״ג־4}}

{{ח:סעיף|87ב|הגדרות|תיקון: תשפ״ג־4}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 8|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל עסק זעיר“ – יחיד, תושב ישראל, המפיק הכנסה מעסק או ממשלח יד ומתקיימים לגביו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מחזור העסקאות הכולל הנובע ממשלח ידו ומכל עסקיו בשנת המס אינו עולה על הסכום הקבוע {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 1|בהגדרה ”עוסק פטור“ שבסעיף 1 לחוק מס ערך מוסף}};
{{ח:תתת|(2)}} פקיד השומה רשם אותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 87ג|סעיף 87ג}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחזור עסקאות“ – מחזור עסקאות של עוסק, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 1|בחוק מס ערך מוסף}}.

{{ח:סעיף|87ג|רישום כבעל עסק זעיר|תיקון: תשפ״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד המבקש להירשם כבעל עסק זעיר יגיש בקשה לכך לפקיד השומה לא יאוחר ממועד הגשת הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או במסגרת הדוח כאמור; ואולם אם היה היחיד עוסק פטור כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}}, ירשום אותו פקיד השומה כבעל עסק זעיר אף בלא הגשת בקשה כאמור; רשם פקיד השומה עוסק פטור כבעל עסק זעיר בלא הגשת בקשה כאמור, יודיע על כך לעוסק הפטור, ויציין בהודעתו כי העוסק הפטור רשאי לבקש כי רישומו כבעל עסק זעיר יבוטל כאמור בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ב)}} רשם פקיד השומה יחיד כבעל עסק זעיר, יהיה הוא רשאי לבקש מפקיד השומה, עד המועד שבו חייב להגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או במסגרת הדוח כאמור, לבטל את רישומו כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} פקיד השומה יבטל את רישומו של יחיד כבעל עסק זעיר באחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא לא עומד בתנאי כאמור בפסקה (1) להגדרה ”בעל עסק זעיר“;
{{ח:תתת|(2)}} הוא לא עומד בתנאים לניכוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 87ה|בסעיף 87ה}};
{{ח:תתת|(3)}} הוא הגיש בקשה כאמור בסעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|87ד|חישוב ההכנסה לבעל עסק זעיר|תיקון: תשפ״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בפקודה זו, לשם בירור הכנסתו החייבת של בעל עסק זעיר בשנת מס, ינוכה מהכנסתו מהעסק או ממשלח היד סכום השווה ל־30% ממחזור העסקאות שלו באותה שנה ({{ח:פנימי|חלק ד פרק 8|בפרק זה}} – סכום הניכוי), ובלבד שהתקיימו בבעל העסק הזעיר התנאים לניכוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 87ה|בסעיף 87ה}}; על ההכנסה החייבת של בעל עסק זעיר מעסק או ממשלח יד לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיפים 17 עד 27}} למעט {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|סעיף 17(5א)}} לעניין הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 8|פרק זה}} וכן לא תחול הוראת {{ח:פנימי|סעיף 47א|סעיף 47א}} לעניין תשלומי ביטוח לאומי ומס מקביל.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין חישוב מס רווח הון או מס שבח החלים במכירת נכס אשר שימש בהפקת ההכנסה מהעסק או ממשלח היד, יתווסף לשווי המכירה הסכום המרבי של הפחת או ההפחתה שהיה ניתן לנכותו לפי כל דין, אילולא הוראות סעיף קטן (א), לשנות המס שבהן ניכה את סכום הניכוי.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), יחיד שהיה רשום בתחילת שנת המס כבעל עסק זעיר וחדל להיות בעל עסק זעיר באותה שנת מס, רשאי לנכות את סכום הניכוי לשם בירור הכנסתו החייבת באותה שנת מס, אף אם לא התקיימו לגביו התנאים לניכוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 87ה|בסעיף 87ה}}, ובלבד שסכום הניכוי לא יעלה על 30% מהסכום הקבוע {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 1|בהגדרה ”עוסק פטור“ שבסעיף 1 לחוק מס ערך מוסף}}, ושלא התקיימו לגביו התנאים {{ח:פנימי|סעיף 87ה|שבסעיף 87ה(א)(2), (4) ו־(6) ו־(ב)}}.

{{ח:סעיף|87ה|תנאים לניכוי|תיקון: תשפ״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} בעל עסק זעיר לא יהיה רשאי לנכות את סכום הניכוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 87ד|בסעיף 87ד}} אם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא מעסיק עובדים;
{{ח:תתת|(2)}} הוא אינו מנהל פנקסים קבילים;
{{ח:תתת|(3)}} הייתה לו בשנת המס הכנסה מעסק או ממשלח יד שלא הופקה מיגיעה אישית;
{{ח:תתת|(4)}} חלק מהכנסתו מעסק או ממשלח יד התקבל מאדם שהוא מעסיקו בשנת המס;
{{ח:תתת|(5)}} חלק מהכנסתו מעסק או ממשלח יד יוחס אליו מתאגיד שקוף כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף 64(א)}};
{{ח:תתת|(6)}} יותר מ־25% מהכנסתו מעסק או ממשלח יד התקבלו מאחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מקרובו; בפסקת משנה זו, ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתתת|(ב)}} ממי שהיה מעסיקו במועד כלשהו בשלוש שנות המס הקודמות;
{{ח:תתת|(7)}} הוא בעל שליטה בחברה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}};
{{ח:תתת|(8)}} הוא אינו עומד בתנאי אחר שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} בעל עסק זעיר שניכה את סכום הניכוי בשנת מס מסוימת, ובשנת המס שלאחריה הייתה לו הכנסה מעסק או ממשלח יד, ולא ניכה את סכום הניכוי, לא יוכל לנכות את סכום הניכוי גם בשתי שנות המס שלאחר אותה שנת מס; לעניין זה, יראו מי שהיה זכאי לנכות את הניכוי רק בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 87ד|סעיף 87ד(ג)}} כאילו לא ניכה את הניכוי.

{{ח:סעיף|87ו|פטור ממקדמות|תיקון: תשפ״ג־4}}
{{ח:ת}} פקיד השומה רשאי לפטור בעל עסק זעיר ממקדמות כמשמעותן {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|בחלק י׳ לפרק שני בסימן א׳}}, ובלבד שסבר שהתועלת מגביית המקדמות מאותו בעל עסק נמוכה, בהתחשב בסכום המס שצפוי שישלם ובסיכון שלא יהיה ניתן לגבות את המס בסוף השנה.

{{ח:סעיף|87ז|תקנות|תיקון: תשפ״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות סוגי עסקאות, הכנסות או מכירות שיוספו או יוחרגו ממחזור העסקאות, בדרך כלל או לסוגי נישומים, והכול בתנאים שקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת סוגי עסקאות, הכנסות או מכירות שיוספו או יוחרגו ממחזור העסקאות של בעל עסק זעיר)|תקנות מס הכנסה (קביעת סוגי עסקאות, הכנסות או מכירות שיוספו או יוחרגו ממחזור העסקאות של בעל עסק זעיר), התשפ״ו–2025}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לשנות בצו את השיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 87ד|בסעיף 87ד(א) ו־(ג)}}.

{{ח:קטע1|חלק ה|חלק ה׳: רווחי הון|תיקון: תשכ״ה}}

{{ח:סעיף|88|הגדרות|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תשמ״א־9, תשמ״ב־4, תשמ״ד־5, תשנ״ג־6, תשנ״ד, תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9, תשע״א־3, תשע״ב־2, תשע״ז־16}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“, בחבר־בני־אדם – כל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הזכות לרווחים;
{{ח:תתת|(2)}} הזכות למנות דירקטור או מנהל כללי בחברה, או בעלי תפקידים דומים בחבר־בני־אדם אחר;
{{ח:תתת|(3)}} זכות הצבעה באסיפה כללית בחברה, או בגוף מקביל לה בחבר־בני־אדם אחר;
{{ח:תתת|(4)}} הזכות לחלק ביתרת הנכסים לאחר סילוק החובות בעת פירוק;
{{ח:תתת|(5)}} הזכות להורות למי שלו זכות מן הזכויות האמורות בפסקאות (1) עד (4) על הדרך להפעלת זכותו;
{{ח:תת}} והכל, בין שהיא מכח מניות, זכויות למניות או זכויות אחרות, ובין בכל דרך אחרת, לרבות באמצעות הסכמי הצבעה או נאמנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל מניות מהותי“ – מי שמחזיק, במישרין או בעקיפין, לבדו או יחד עם אחר, ב־10% לפחות באחד או יותר מסוג כלשהו של אמצעי השליטה בחבר־בני־אדם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יחד עם אחר“ – יחד עם קרובו, וכן יחד עם מי שאינו קרובו ויש ביניהם שיתוף פעולה דרך קבע על פי הסכם בענינים מהותיים של חבר־בני־האדם, במישרין או בעקיפין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כל רכוש, בין מקרקעין ובין מטלטלין, וכן כל זכות או טובת הנאה ראויות או מוחזקות, והכל בין שהם בישראל ובין שהם מחוץ לישראל, למעט –
{{ח:תתת|(1)}} מטלטלין של יחיד המוחזקים על ידיו לשימושו האישי או לשימושם האישי של בני־משפחתו או של בני־אדם התלויים בו;
{{ח:תתת|(2)}} מלאי עסקי;
{{ח:תתת|(3)}} זכות חזקה במקרקעין – בין שבדין ובין שביושר – המשמשים לצרכי מגורים ולא לשם השתכרות או ריווח;
{{ח:תתת|(4)}} זכויות במקרקעין וזכויות באיגוד כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, שעל מכירתם מוטל מס שבח או שהיה עשוי להיות מוטל אילולא הפטור לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|החוק האמור}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס בר־פחת“ – נכס שנקבע לו שיעור פחת בתקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}} או שניתנה בעדו הפחתה, וששימש לנישום לצרכי ייצור ההכנסה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מלאי עסקי“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 85|בסעיף 85}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן כפי שפורסם לאחרונה לפני היום שבו מדובר מטעם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ולגבי התקופה לפני שנת 1951 – המדד שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת; ואולם מי שבהיותו תושב חוץ רכש נכס במטבע חוץ כדין, רשאי לבקש שיראו את שער המטבע שבו נרכש הנכס כמדד; על אף האמור, לענין נייר ערך בידי יחיד, הנקוב במטבע חוץ או שערכו צמוד למטבע חוץ, יראו את שער המטבע כמדד;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה ומס שבח מקרקעין (קביעת מדד לתקופה שלפני שנת 1951)|תקנות מס הכנסה ומס שבח מקרקעין (קביעת מדד לתקופה שלפני שנת 1951), התשמ״ב–1982}}.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מועד קובע“ – כ״ז בטבת התשס״ג (1 בינואר 2003);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פחת מתואם“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחיר מקורי“ –
{{ח:תתת|(1)}} בנכס שנקנה – סכום שהוציא הנישום לרכישתו של אותו נכס;
{{ח:תתת|(2)}} בנכס שנתקבל בחליפין – התמורה בעת החליפין;
{{ח:תתת|(3)}} בנכס שנתקבל במתנה –
{{ח:תתתת|(א)}} לפני יום ד׳ בכסלו התשי״ב (3 בדצמבר 1951) – שווי הנכס בעת שנתקבל על ידי הנישום;
{{ח:תתתת|(ב)}} מיום ד׳ בכסלו התשי״ב (3 בדצמבר 1951) ועד יום ב׳ בניסן התשכ״ח (31 במרס 1968) – יתרת המחיר המקורי של הנכס בעת שניתן במתנה על ידי הרוכש האחרון שרכשו שלא במתנה; ולענין {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}} יותר ניכוי הפחת כאילו לא ניתן הנכס במתנה;
{{ח:תתתת|(ג)}} מיום ג׳ בניסן התשכ״ח (1 באפריל 1968) ואילך –
{{ח:תתתתת|(I)}} אם הנכס נתקבל במתנה שלא מקרוב – התמורה ביום המכירה; וסכום התמורה כאמור יהא המחיר המקורי גם לענין {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}};
{{ח:תתתתת|(II)}} אם הנכס נתקבל במתנה הפטורה ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(א)(4) או (5)}} – יתרת המחיר המקורי של הנכס בעת שניתן במתנה על ידי הרוכש האחרון שרכשו שלא במתנה פטורה ממס; ולענין {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}} יותר ניכוי הפחת כאילו לא ניתן הנכס במתנה;
{{ח:תתת|(4)}} בנכס שנתקבל בירושה – שווי הנכס ביום פטירת המוריש; נקבע שוויו של נכס לצורך מס עזבון כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס עזבון|בחוק מס עזבון, תש״ט–1949}}, יהיה הוא השווי לענין זה; ואולם אם נפטר המוריש אחרי כ״ה באדר ב׳ התשמ״א (31 במרס 1981) – יהיה השווי השווי שהיה נקבע אילו מכר המוריש את הנכס; השווי כאמור יהא המחיר המקורי גם לענין {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}};
{{ח:תתת|(5)}} בנכס שיצר הנישום – הסכום שהוציא הנישום ליצירת הנכס;
{{ח:תתת|(6)}} בנכס שהגיע אל הנישום בכל דרך אחרת – הסכום שהוציא הנישום לרכישתו של אותו נכס;
{{ח:תת}} והכל בתוספת ההוצאות שהוציא הנישום להשבחת הנכס או להחזקתו מיום שרכשו ועד יום מכירתו, ובלבד שלא הותרו בניכוי בעבר בחישוב הכנסתו החייבת של הנישום (להלן – הוצאות השבחה או החזקה, לפי הענין);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחיר מקורי מתואם“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום הרכישה“ – היום שבו, בדרך כלשהי, הגיע הנכס לידי הנישום או שהנישום נעשה זכאי לו, לפי המוקדם; ואולם –
{{ח:תתת|(1)}} אם הנכס הגיע לנישום או שהנישום נעשה זכאי לו, בדרך מתנה, לפני יום ג׳ בניסן התשכ״ח (1 באפריל 1968), או אף לאחר מכן אם הנכס הגיע לידי הנישום במתנה הפטורה ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(א)(4) או (5)}} – היום שבו הגיע הנכס לידי הרוכש האחרון שרכשו שלא במתנה פטורה ממס;
{{ח:תתת|(2)}} אם הנכס הגיע לנישום בדרך ירושה ממוריש שנפטר אחרי כ״ה באדר ב׳ התשמ״א (31 במרס 1981) או בדרך ויתורו של אחר על זכותו לרשת ירושה ממוריש כאמור – היום שהיה נקבע כיום הרכישה אילו מכר המוריש את הנכס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פחת“ – הסכומים הניתנים לניכוי לגבי נכס לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}, וכן הסכומים שהופחתו מהכנסה חייבת בשל המחיר המקורי של הנכס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פחת מתואם“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יתרת המחיר המקורי“ – המחיר המקורי של נכס לאחר שנוכו ממנו סכומי הפחת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יתרת המחיר המקורי המתואם“ – יתרת המחיר המקורי למעט יתרת הוצאות ההשבחה ומחצית יתרת הוצאות ההחזקה, כפול במדד ביום המכירה ומחולק במדד ביום הרכישה ובתוספת יתרת הוצאות כל השבחה כפול במדד ביום המכירה ומחולק במדד ביום גמר ההשבחה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכירה“ – לרבות חליפין, ויתור, הסבה, העברה, הענקה, מתנה, פדיון, וכן כל פעולה או אירוע אחרים שבעקבותם יצא נכס בדרך כל שהיא מרשותו של אדם, והכל בין במישרין ובין בעקיפין, אך למעט הורשה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נייר ערך“ – {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך#סעיף 1|כהגדרה ”ניירות ערך“ בחוק ניירות ערך}}, לרבות איגרת חוב או מילווה של מדינת ישראל או בערבותה, איגרת חוב של מדינת חוץ, יחידה, יחידת השתתפות בשותפות נפט, יחידת השתתפות בשותפות סרטים, זכות באיגוד מקרקעין, נייר ערך שהונפק מחוץ לישראל וכן עסקה עתידית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נייר ערך מסחרי“ – כהגדרה ניירות ערך מסחריים {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עסקה עתידית“ – התחייבות או זכות למסור או לקבל בעתיד כל אחד מאלה: הפרשים בין שערי מטבע חוץ, הפרשי מדד, הפרשי ריבית, נכס או מחיר נכס, והכל בכמות, בסכום, במועד ובתנאים הקבועים בהתחייבות או בזכות, לפי הענין, וכן מכירה של נייר ערך שטרם נרכש על ידי המוכר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יחידת השתתפות בשותפות נפט“ ו”יחידת השתתפות בשותפות סרטים“ – כמשמעותן בתקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}}, {{ח:פנימי|סעיף 31|31}} {{ח:פנימי|סעיף 98|ו־98}}, לפי הענין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תמורה“ – המחיר שיש לצפות לו ממכירת נכס על ידי מוכר מרצון לקונה מרצון כשהנכס נקי מכל שעבוד הבא להבטיח חוב, משכנתה, או זכות אחרת הבאה להבטיח תשלום; אולם אם פקיד השומה שוכנע, כי המחיר בעד הנכס נקבע בתום לב ובלי שהושפע, במישרין או בעקיפין, מקיום יחסים מיוחדים בין המוכר לקונה – ובמקרקעין גם בתנאי שהמכירה נעשתה בכתב – תהא התמורה המחיר שנקבע; והכל בניכוי הוצאות המכירה שהוציא הנישום באותה מכירה; בפדיון איגרת חוב או נייר ערך מסחרי, יראו את הפרשי ההצמדה כחלק מהתמורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בן זוג, אח, אחות, הורה, הורה הורה, צאצא וצאצא של בן זוג, ובן זוגו של כל אחד מאלה;
{{ח:תתת|(2)}} צאצא של אח או של אחות, ואח או אחות של הורה;
{{ח:תתת|(3)}} חבר־בני־אדם שבהחזקת אדם או קרובו, אדם המחזיק בו וחבר־בני־אדם המוחזק בידי אדם המחזיק בו; לענין הגדרה זו, ”החזקה“ – במישרין או בעקיפין, לבד או יחד עם אחר, ב־25% לפחות באחד או יותר מסוג כלשהו של אמצעי השליטה;
{{ח:תתת|(4)}} נאמן כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 75ג|בסעיף 75ג}}, לגבי היוצר בנאמנות תושבי ישראל או בנאמנות הדירה וכן נאמן לגבי נהנה בנאמנות נהנה תושב חוץ או בנאמנות לפי צוואה;
{{ח:תת}} ואולם לענין פטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97}} יראו כקרוב רק את המנויים בפסקאות (1) ו־(2);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ריווח הון“ – הסכום שבו עולה התמורה על יתרת המחיר המקורי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סכום אינפלציוני“ –
{{ח:תתת|(1)}} חלק ריווח ההון השווה לסכום שבו עולה יתרת המחיר המקורי המתואם על יתרת המחיר המקורי;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סכום אינפלציוני חייב“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} הסכום שהיה נחשב כסכום האינפלציוני אילו נמכר הנכס ביום י״ז בטבת התשנ״ד (31 בדצמבר 1993) כשהתמורה היא יתרת המחיר המקורי המתואם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ריווח הון ריאלי“ – ריווח ההון פחות הסכום האינפלציוני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווח הון ריאלי עד המועד הקובע“ – רווח הון ריאלי, כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה עד ליום שקדם למועד הקובע לבין התקופה שמיום הרכישה ועד ליום המכירה; שר האוצר רשאי לקבוע כללים לעיגול התקופות האמורות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מועד השינוי“ – יום ו׳ בטבת התשע״ב (1 בינואר 2012);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווח הון ריאלי לאחר המועד הקובע ועד למועד השינוי“ – רווח הון ריאלי, כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמהמועד הקובע או מיום הרכישה, לפי המאוחר, עד ליום שקדם למועד השינוי, לבין התקופה שמיום הרכישה עד ליום המכירה; שר האוצר רשאי לקבוע כללים לעיגול התקופות האמורות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יתרת רווח הון ריאלי לאחר מועד השינוי“ – ההפרש שבין רווח הון ריאלי לבין הסכום המתקבל מצירוף רווח הון ריאלי עד המועד הקובע ורווח הון ריאלי לאחר המועד הקובע ועד למועד השינוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שוק מוסדר“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפסד הון“ – הסכום שבו עולה יתרת המחיר המקורי על התמורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרן להשקעות במקרקעין“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בסעיף 64א2}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרן נאמנות“, ”יחידה“, ”בעל יחידה“, ”הסכם קרן“ ו”תשקיף“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|בחוק השקעות משותפות בנאמנות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרן נאמנות חייבת“ – קרן נאמנות שבהסכם הקרן או בתשקיף נקבע, כי תהיה קרן נאמנות חייבת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרן נאמנות פטורה“ – כל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} קרן נאמנות שבהסכם הקרן או בתשקיף נקבע, בקביעה שאינה ניתנת לשינוי, כי תהיה קרן נאמנות פטורה;
{{ח:תתת|(2)}} קרן נאמנות חייבת שמנהלה הודיע למנהל, עד 30 ימים לפני תחילתה של שנת מס פלונית, כי הקרן תיחשב לקרן נאמנות פטורה החל ביום הראשון של שנת המס האמורה, ומנהל הקרן שילם את המס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א}}.

{{ח:סעיף|88א|קרן נאמנות חייבת שהפכה לקרן נאמנות פטורה|תיקון: תשע״א־3}}
{{ח:ת}} הגיש מנהל קרן נאמנות חייבת הודעה למנהל, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקה (2) להגדרה ”קרן נאמנות פטורה“}}, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} יראו את כל נכסיה של הקרן כנמכרים ביום האחרון של שנת המס שבה הוגשה ההודעה ואת הכנסותיה כאילו התקבלו ביום האמור, ומנהל הקרן ישלם את המס בשל הכנסות אלה בתוך 30 ימים מהיום האמור;
{{ח:תת|(2)}} לעניין בעל יחידה בקרן, שרווח ההון במכירתה פטור ממס בידיו, יראו את היום האחרון של שנת המס שבה הוגשה ההודעה כיום הרכישה, והמחיר המקורי שלה יהיה שווייה ביום האמור.

{{ח:סעיף|89|דין תמורה ודין ריווח הון|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תש״ן־2, תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} דין תמורה כדין הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} ודין ריווח הון כדין הכנסה חייבת, והכל בשינויים המחוייבים לפי הענין ובאין פירוש אחר מפורש או משתמע מהוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}} או {{ח:פנימי|חלק ה1|חלק ה1}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} תושב ישראל חייב במס על רווח הון שנצמח או שהופק בישראל או מחוץ לישראל; לענין זה, ”תושב ישראל“ – לרבות אזרח ישראלי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 3א|בפסקאות (1), (3) ו־(4) להגדרה ”אזרח ישראלי“ בסעיף 3א}}, שהוא תושב אזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף האמור}}.
{{ח:תתת|(2)}} תושב חוץ חייב במס על רווח הון שנצמח או שהופק בישראל.
{{ח:תתת|(3)}} מקום הפקתו או צמיחתו של רווח הון יהיה בישראל באחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הנכס הנמכר נמצא בישראל;
{{ח:תתתת|(ב)}} הנכס הנמכר נמצא מחוץ לישראל והוא בעיקרו זכות, במישרין או בעקיפין, לנכס, או למלאי או שהוא זכות בעקיפין לזכות במקרקעין או לנכס באיגוד מקרקעין הנמצא בישראל (בסעיף זה – הרכוש), לענין חלק התמורה הנובע מהרכוש הנמצא בישראל;
{{ח:תתתת|(ג)}} מניה או זכות למניה בחבר בני אדם תושב ישראל;
{{ח:תתתת|(ד)}} זכות בחבר בני אדם תושב חוץ, שהוא בעיקרו בעל זכות, במישרין או בעקיפין, לרכוש הנמצא בישראל – לענין חלק מהתמורה הנובע מהרכוש הנמצא בישראל.
{{ח:תת|(ג)}} ריווח ממכירת נכס העשוי להתחייב במס, הן לפי {{ח:פנימי|חלק ב פרק 1|הפרק הראשון לחלק ב׳}} והן לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}}, {{ח:פנימי|חלק ה1|חלק ה1}} או {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה3}}, יראוהו כחייב במס לפי {{ח:פנימי|חלק ב פרק 1|הפרק הראשון לחלק ב׳}} בלבד; שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כי מכירות מסוימות של זכויות בנכס לא מוחשי לתקופות שקבע, יסווגו כהכנסה לפי {{ח:פנימי|חלק ב פרק 1|הפרק הראשון לחלק ב}}, והכל בתנאים שקבע.
{{ח:תת|(ד)}} סכום המתקבל על־פי פוליסה לביטוח חיים שהפרמיות בעדה לא הותרו כהוצאה על פי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(10)}} יראוהו, בניכוי אותן פרמיות, כחייב במס לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}} בלבד.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), הפרשי הצמדה המתקבלים בפדיון איגרת חוב או נייר ערך מסחרי, שההכנסה מהם אינה מהווה הכנסה מעסק או ממשלח יד, יראו אותם כחייבים במס לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}} בלבד.

{{ח:סעיף|90||תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשס״ח־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|91|המס על ריווח הון|תיקון: תשכ״ד־2, תשכ״ה, תשכ״ח־2, תש״ל־2, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשמ״ד־3, תשמ״ד־8, תשמ״ז־2, תש״ן־6, תשנ״ג, תשנ״ד, תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשנ״ח, תשס״ב־9, תשס״ה־7, תשס״ה־9, תשע״ב־2, תשע״ו־5, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} חבר־בני־אדם יהיה חייב במס על רווח הון ריאלי בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} יחיד יהיה חייב במס על רווח הון ריאלי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, בשיעור שלא יעלה על 25%, ויראו את רווח ההון כשלב הגבוה ביותר בסולם הכנסתו החייבת.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), רווח הון ריאלי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, במכירת נייר ערך בחבר־בני־אדם שבו המוכר הוא יחיד שהוא בעל מניות מהותי במועד מכירתו של נייר הערך או במועד כלשהו ב־12 החודשים שקדמו למכירה, יחויב במס בשיעור שלא יעלה על 30%.
{{ח:תתת|(3)|(א)}} על אף האמור בפסקאות (1) ו־(2), רווח הון במכירת איגרת חוב, נייר ערך מסחרי, מילווה או הלוואה, שאינם צמודים למדד, יחויב במס בשיעור שלא יעלה על 15%, או של 20% לענין בעל מניות מהותי, ויראו את כל רווח ההון כרווח הון ריאלי.
{{ח:תתתת|(ב)}} שר האוצר רשאי לשנות בצו את שיעור המס הקבוע בפסקת משנה (א), בהתאם לשינוי במדד.
{{ח:תתתת|(ג)}} לענין פסקה זו, ”אינם צמודים למדד“ – ערכם הנקוב או סכומם אינו צמוד למדד, או שהוא צמוד בחלקו לשיעור עליית המדד, כולו או חלקו, והכל עד לפדיון או להחזר.
{{ח:תת|(ב1)|(1)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב), לגבי נכס שיום רכישתו חל לפני מועד השינוי, למעט נכס שהוא מוניטין שלא שולם בעד רכישתו, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} נרכש הנכס לפני המועד הקובע, יחויב רווח ההון הריאלי במס בשיעורים כמפורט להלן:
{{ח:תתתתת|(1)}} על רווח ההון הריאלי עד המועד הקובע – כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}};
{{ח:תתתתת|(2)}} על רווח ההון הריאלי לאחר המועד הקובע ועד למועד השינוי – כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}} בשיעור שלא יעלה על 20%, ואולם אם מתקיים האמור בסעיף קטן (ב)(2) – בשיעור שלא יעלה על 25%, ובהתקיים האמור בסעיף קטן (ב)(3) – בשיעור הקבוע באותו סעיף קטן;
{{ח:תתתתת|(3)}} על יתרת רווח ההון הריאלי לאחר מועד השינוי – בשיעור הקבוע בסעיף קטן (ב)(1), (2) או (3), לפי העניין;
{{ח:תתתת|(ב)}} נרכש הנכס לאחר המועד הקובע, יחויבו רווח ההון הריאלי לאחר המועד הקובע ועד למועד השינוי ויתרת רווח ההון הריאלי לאחר מועד השינוי, במס, בהתאם להוראות פסקת משנה (א)(2) ו־(3).
{{ח:תתת|(1א)}} במכירת נייר ערך שיום רכישתו לפני המועד הקובע, לענין חישוב רווח ההון הריאלי שעד המועד הקובע ולענין יתרת רווח ההון, יראו את רווח ההון הריאלי כרווח ההון הריאלי לאחר שהופחתו ממנו הרווחים הראויים לחלוקה שחושבו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 94ב|בסעיף 94ב}}.
{{ח:תתת|(1ב)}} הוראות סעיף קטן זה לא יחולו במכירת ניירות ערך הרשומים למסחר בבורסה ושנרשמו למסחר לפני מועד השינוי וכן במכירת יחידה בקרן נאמנות פטורה, ויחולו הוראות סעיף קטן (ב)(1) או (2), לפי העניין.
{{ח:תתת|(2)}} לענין סעיף קטן זה, יראו את רווח ההון כשלב הגבוה ביותר בסולם ההכנסה החייבת.
{{ח:תת|(ב2)}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א), (ב) ו־(ב1), במכירת יחידת השתתפות בשותפות נפט ובמכירת יחידת השתתפות בשותפות סרטים, חלק רווח ההון הריאלי בגובה ניכוי אזילה, בגובה ניכוי הוצאות חיפוש ופיתוח או בגובה הוצאות הפקת סרט, שהותרו בתקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}}, {{ח:פנימי|סעיף 31|31}} {{ח:פנימי|סעיף 98|ו־98}}, לפי הענין, יחויב במס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}} – לגבי יחיד, ובשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}} – לגבי חבר־בני־אדם.
{{ח:תת|(ג)}} המס על הסכום האינפלציוני החייב יהיה 10%.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} נמכר נכס, יגיש המוכר לפקיד השומה, בתוך 30 ימים מיום המכירה, דוח בטופס שקבע המנהל, שיפרט את חישוב רווח ההון או הפסד ההון שהיה לו וחישוב המס החל במכירה כאמור, וישלם מקדמה בסכום המס החל על הרווח לפי סעיף זה.
{{ח:תתת|(1א)}} {{ח:הערה|(החל ביום שיקבע שר האוצר בצו):}} דוח כאמור בפסקה (1) יוגש במועד שנקבע באותה פסקה, באופן מקוון, בהתאם להוראות שקבע המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג(ד)}}, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג}} יחולו.
{{ח:תתת|(2)}} לא הוגש לפקיד השומה דוח כאמור בפסקה (1) או (1א), לפי העניין, ופקיד השומה סבור שאדם פלוני מכר נכס וחייב בתשלום מקדמה, רשאי הוא לדרוש הגשת הדוח ותשלום המקדמה בתוך 7 ימים מיום הדרישה, ואם לא נענה, רשאי הוא לקבוע את המחיר המקורי של הנכס הנמכר, את התמורה שהתקבלה ואת סכום המקדמה שבו חייב המוכר בשל רווח ההון; קבע פקיד השומה כאמור, תשולם המקדמה בתוך 7 ימים מיום שהומצאה הקביעה למוכר.
{{ח:תתת|(2א)}} היה לפקיד השומה טעם סביר להניח כי המקדמה שעל המוכר לשלם על רווח ההון עולה ב־20% לפחות על סכום המקדמה שפורט בדוח שהוגש לפי הוראות פסקה (1), (1א) או (2), לפי העניין, רשאי הוא להגדיל את סכום המקדמה בגובה ההפרש הצפוי; קבע פקיד השומה כאמור, ישולם ההפרש בתוך 30 ימים מיום שניתנה החלטתו.
{{ח:תתת|(2ב)}} דין החלטה כאמור בפסקאות (2) ו־(2א), לענין השגה וערעור, כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}}, ואולם השגה על החלטה לפי פסקה (2) תוגש רק בדרך של הגשת דוח כאמור בפסקה (1).
{{ח:תתת|(2ג)|(א)}} הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על רווח הון במכירת נייר ערך הרשום למסחר בבורסה או במכירת יחידה, אם במועד המכירה נוכה מס מרווח ההון לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}}.
{{ח:תתתת|(ב)}} לא נוכה המס כאמור בפסקת משנה (1) והמוכר חייב בהגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, יוגש הדוח על רווח ההון, על אף האמור בפסקה (1) או (1א), לפי העניין, ביום 31 ביולי וביום 31 בינואר של כל שנת מס, בשל מכירה של ניירות ערך בששת החודשים שקדמו לחודש שבו חל יום הדיווח; עם הגשת הדוח כאמור, תשולם מקדמה בסכום המס החל לפי הוראות פקודה זו על רווח ההון בשל המכירה.
{{ח:תתתת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים נוספים שלגביהם יחולו חובת דיווח ותשלום מקדמה כאמור בפסקה זו, הן לענין סוגי נכסים והן לענין סוגי נישומים, והכל בתיאומים, בתנאים ובשינויים שנקבעו.
{{ח:תתת|(2ד)}} על אף האמור בפסקה (1) או (1א), לפי העניין, במכירת מניה בחבר־בני־אדם שהוחל בפירוקו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 93|בסעיף 93(א)}}, יגיש המוכר, בתוך 30 ימים מיום שהוחל בפירוק, הודעה לפקיד השומה על תחילת הליכי הפירוק; העביר המפרק נכס לחבר באותו חבר־בני־אדם, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 93|באותו סעיף}}, ידווח החבר על רווח ההון שהיה לו, כאמור בסעיף קטן זה, בתוך 30 ימים מיום שהועבר אליו הנכס, וישלם מס בשיעורים הקבועים בסעיף זה, לפי הענין, משווי הנכס שהועבר כאמור; לענין פסקה זו, ”נכס“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 93|בסעיף 93(ב6)}}.
{{ח:תתת|(2ה)}} פקיד השומה רשאי, אם ניתנה לו סיבה מספקת לכך, להאריך את המועד לתשלום המקדמה, וכן רשאי הוא לדחות את תשלום המס או להקטין את סכום המקדמה אם ראה שיש טעמים סבירים לכך שלא יחול מס על רווח ההון או שהמס שיחול יהיה בסכום אחר.
{{ח:תתת|(3)}} לא שילם הנישום את המקדמה, כאמור בפסקאות (1) או (2) כולה או מקצתה, במועד, או ששילם מקדמה כאמור והתברר שהמס שהוא חייב בו עולה על המס ששילם, יהא חייב, מתום שלושים הימים האמורים ועד ליום התשלום:
{{ח:תתתת|(א)}} בתשלום הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} על ההפרש שבין הסכום ששילם לבין סכום המס שהוא חייב בו;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תתת|(3א)}} חויב הנישום במקדמה לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|סעיף 48א לחוק מיסוי מקרקעין}}, או שנעשתה לו שומה עצמית או שומה סופית לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|אותו חוק}}, והתברר שהמס שהוא חייב בו עולה על המס שבו חויב לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} (להלן – הסכום לתשלום), יהא חייב, מתום התקופה הקבועה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, ועד ליום התשלום, בתשלום הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, על ההפרש שבין הסכום לתשלום לבין המס שהוא חייב בו.
{{ח:תתת|(4)}} מי שנתחייב בהפרשי הצמדה ובקנס לפי פסקה (3) לא יהיה חייב, לגבי אותם הסכומים והתקופות, בתשלומים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 187|בסעיפים 187}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}.
{{ח:תתת|(5)|(א)}} שילם הנישום מקדמה כאמור בפסקאות (1) או (2) או את סכום המס שהוא חייב בו לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} יתר על הסכום שהוא חייב בו על פי הדו״ח שהגיש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, תוחזר לו היתרה על פי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 159א|סעיף 159א(ב)}} בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} לתקופה שמיום התשלום ועד ליום ההחזר.
{{ח:תתתת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 159א|סעיף 159א(ג) ו־(ד)}} {{ח:פנימי|סעיף 160|וסעיף 160}} לא יחולו על החזר כאמור בפסקת משנה (א).
{{ח:תתת|(6)}} סכום שנוכה לפי {{ח:פנימי|סעיף 93|סעיפים 93(ב4)}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|ו־170}} בשל רווח ההון, יראוהו כתשלום על חשבון המקדמה שהנישום חייב בה והוא יהיה זכאי לקזזו מהמקדמה, ובלבד שיש בידו אישור בכתב בדבר הניכוי; ואולם קיזוז כנגד המס שחייב בו בעל מניות מהותי ייעשה רק לאחר שהסכום שנוכה שולם לפקיד השומה, זולת אם בעל המניות המהותי מחזיק בסוג כלשהו של אמצעי השליטה בשיעור נמוך מ־50%, והוא הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה שלא ידע כי הסכום שנוכה לא שולם לפקיד השומה או שנקט בכל האמצעים הסבירים להבטחת התשלום.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} לפי בקשת הנישום יחושב המס על ריווח ההון הריאלי כאילו נבע הריווח בחלקים שנתיים שווים תוך תקופה שאינה עולה על ארבע שנות מס או על תקופת הבעלות בנכס, לפי הקצרה שבהן והמסתיימת בשנת המס שבה נבע הריווח; ואולם לענין קביעת המקדמות לפי {{ח:פנימי|סעיף 174|סעיפים 174 עד 181}} יראו את ההכנסה בכל אחת מהשנים האמורות שבתוך התקופה האמורה, כאילו הוסף עליה החלק השנתי; חישוב המס ייעשה בהתחשב בשיעור המס הקבוע בסעיף קטן (ב), ולענין מס שבח – בהתחשב בשיעור המס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|בסעיף 48א(ב) לחוק מיסוי מקרקעין}}, וכן בהתחשב בשיעורי המס החלים על כלל הכנסתו החייבת של הנישום וביתרת נקודות הזיכוי שזכאי להן הנישום בכל אחת משנות המס בתקופה האמורה; לענין סעיף קטן זה, ”תקופת הבעלות בנכס“ – תקופה שתחילתה בתחילת שנת המס שלאחר שנת המס שבה הגיע הנכס לידי הנישום וסיומה בתום שנת המס שבה יצא הנכס מידיו.
{{ח:תתת|(2)}} במכירת נכס שיום רכישתו לפני המועד הקובע או במכירת זכות במקרקעין או בפעולה באיגוד מקרקעין, כשיום הרכישה של הזכות במקרקעין או הזכות באיגוד המקרקעין לפי הענין, היה לפני יום התחילה, יחולו הוראות פסקה (1) בשינויים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} רווח ההון הריאלי עד המועד הקובע רווח ההון הריאלי לאחר המועד הקובע ועד למועד השינוי, יתרת רווח ההון הריאלי לאחר מועד השינוי, השבח הריאלי עד יום התחילה, השבח הריאלי לאחר יום התחילה ועד למועד השינוי ויתרת השבח הריאלי לאחר מועד השינוי, לפי הענין, יחושבו כפי שהיו מחושבים אילולא הגיש הנישום בקשה כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתתת|(ב)}} חישוב המס ייעשה בהתחשב בשיעורי המס הקבועים בסעיף קטן (ב1) או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|בסעיף 48א(ב1) לחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, וכן בהתחשב בשיעורי המס החלים על כלל הכנסתו החייבת של הנישום וביתרת נקודות הזיכוי שלהן הוא זכאי, כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתתת|(ג)}} בסעיף קטן זה, ”זכות במקרקעין“, ”זכות באיגוד מקרקעין“, ”יום התחילה“, ”מס שבח“, ”שבח ריאלי עד יום התחילה“, ”יתרת השבח הריאלי לאחר יום התחילה ועד למועד השינוי“ ו”יתרת השבח הריאלי לאחר מועד השינוי“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות פסקה (1) לא יחולו על רווח הון במכירת ניירות ערך הרשומים למסחר בבורסה.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} לגבי נכס שנרכש עד שנת המס 1948 לא יעלה המס על 12% מריווח ההון, ולגבי נכס שנרכש בשנות המס 1949 עד 1960 לא יעלה המס על 12% מריווח ההון ועוד 1% לכל שנה משנת המס 1949 ועד לשנת הרכישה.
{{ח:תתת|(2)}} החל בשנת המס 2005, ייווסף לשיעור המס על פי פסקת משנה (1), 1% לכל שנת מס, או חלק ממנה, ואולם אם שיעור המס על רווח ההון בשנת המכירה לפי הוראות סעיף קטן זה עולה על השיעור הקבוע בסעיפים קטנים (א) או (ב)(1) או (2), לפי הענין, יחויב רווח ההון בשיעורים לפי הוראות סעיפים קטנים (א) או (ב)(1) או (2), לפי הענין.
{{ח:תת|(ז)}} המס שיחול על ריווח הון בהפקעת נכס הוא מחצית המס המתחייב על פי סעיפים קטנים (א) עד (ו).
{{ח:תת|(ח)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כי לענין אירועים מיוחדים או נסיבות מיוחדות שבהן הועברו נכסים בין בעלי שליטה או צדדים קשורים, יחולו, על אף הוראות סעיף זה, שיעורי המס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 126|או 126}}, לפי הענין.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעורי מס מיוחדים לענין מי שהחזיק בנייר ערך זר לפני יום רישומו למסחר בבורסה מחוץ לישראל)|תקנות מס הכנסה (שיעורי מס מיוחדים לענין מי שהחזיק בנייר ערך זר לפני יום רישומו למסחר בבורסה מחוץ לישראל), התשס״ד–2004}}.}}

{{ח:סעיף|92|קיזוז הפסד הון|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשנ״ב־7, תשס״ב־9, תשס״ה־9, תשע״ג־2, תשע״ז־6}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} סכום הפסד הון שהיה לאדם בשנת מס פלונית ואילו היה ריווח הון היה מתחייב עליו במס, יקוזז תחילה כנגד ריווח ההון הריאלי וכל שקל חדש של היתרה יקוזז כנגד שלושה וחצי שקלים חדשים של סכום אינפלציוני חייב; לענין זה רואים שבח והפסד כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין, התשכ״ג–1963}}, כאילו היו ריווח הון או הפסד הון, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} היה לאדם הפסד הון במכירת נכס מחוץ לישראל, ושאילו היה רווח היה מתחייב עליו במס בישראל, יחולו עליו הוראות פסקה (1), אולם הפסד הון מנכס כאמור יקוזז תחילה כנגד רווח הון מחוץ לישראל;
{{ח:תתת|(4)}} היה לאדם הפסד הון במכירת נייר ערך בשנת המס, יחולו עליו הוראות פסקאות (1) או (3), לפי הענין, ואולם הפסד ההון יקוזז גם כנגד אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הכנסה מריבית או מדיבידנד ששולמו בשל אותו נייר ערך;
{{ח:תתתת|(ב)}} הכנסה מריבית או מדיבידנד בשל ניירות ערך אחרים, ובלבד ששיעור המס החל על הריבית או הדיבידנד שקיבל אותו אדם לא עולה על השיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}} אם הוא חבר בני אדם, ועל השיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 125ב|בסעיפים 125ב(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 125ג|או 125ג(ב)}}, לפי העניין, אם הוא יחיד;
{{ח:תתת|(5)}} הוצאות בשל ניירות ערך, כפי שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, שלא נוכו בשנת המס, ייחשבו לענין סעיף זה כהפסד הון מניירות ערך.
{{ח:תת|(ב)}} סכום שלא ניתן לקזזו, כולו או מקצתו, כאמור בסעיף קטן (א), בשנת מס מסויימת, יקוזז כנגד ריווח הון בלבד כאמור בסעיף קטן (א) בשנות המס הבאות בזו אחר זו לאחר השנה שבה היה ההפסד, ובלבד שהוגש לפקיד השומה דוח לשנת המס שבה היה ההפסד, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיפים 131}} {{ח:פנימי|סעיף 132|ו־132}}. היה הסכום שלא ניתן לקזזו הפסד ממכירת נכס מחוץ לישראל, יקוזז ההפסד תחילה כנגד רווח הון ממכירת נכס מחוץ לישראל.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לביצוע סעיף זה והוראות לענין דוחות ודרכי הוכחה של הפסדים כאמור, וכן לקבוע הוראות לענין הגבלת קיזוז הפסדים ממכירת ניירות ערך, כולם או חלקם, או איסור על קיזוז כאמור, קביעת סדר קיזוז ההפסדים וייחוס הרווחים וכן דרכי הוכחה והוראות לביצוע סעיף זה.

{{ח:סעיף|92א|הכרה בהפסד הון בשל השקעה בחברת מחקר ופיתוח – הוראת שעה|תיקון: תשע״ו־16, תשפ״ג־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 1.7.2017 עד יום 31.12.2028):}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הון המניות המונפק“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”השקעה מזכה“ – השקעה במזומן בחברת מחקר ופיתוח בשנת מס כלשהי, אשר בשלה הוקצו למשקיע מניות באותה חברה, באותה שנה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברת מחקר ופיתוח“ – חברה שהתאגדה בישראל והשליטה על עסקיה וניהולם מופעלים בישראל, שהתקיימו לגביה כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} החברה הונפקה לראשונה לציבור בבורסה בישראל במהלך התקופה הקובעת;
{{ח:תתתת|(2)}} החברה לא הונפקה למסחר בבורסה זרה טרם הנפקתה לראשונה בבורסה בישראל;
{{ח:תתתת|(3)}} בעת ההנפקה לראשונה כאמור בפסקה (1), החברה הוגדרה כחברת מחקר ופיתוח בהתאם לתקנון הבורסה, ולא נקבע כי היא אינה חברת מחקר ופיתוח עד מועד ההשקעה המזכה;
{{ח:תתתת|(4)}} שווי השוק של החברה הוא בין 100 מיליון שקלים חדשים למיליארד שקלים חדשים, או שווי אחר שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תתתת|(5)}} בעד כל אחת משנות המס מיום הנפקת החברה כאמור בפסקה (1) עד מועד ההשקעה המזכה הראשונה, התקבל אישור של הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית כי 70% לפחות מהוצאות החברה באותה שנה, הוצאו, במישרין או בעקיפין, בקשר למוצר המבוסס על מחקר ופיתוח שבוצעו בחברה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יחידת הנפקה“ – ניירות ערך המוצעים ביחידות הכוללות ניירות ערך מסוגים שונים או בתנאים שונים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המחיר המזערי של המניה“ – המחיר שנקבע למניה בתשקיף ההנפקה הראשונה, ואם המניה הוצעה במסגרת יחידת הנפקה – מחיר יחידת ההנפקה בתשקיף בניכוי ערכם של כתבי האופציה ואופציות הרכישה הכלולים בה כהגדרתם בתקנון הבורסה, בהתאם לנוסחאות החישוב כמשמעותן בהגדרה ”מחיר אפקטיבי של מניה“ בתקנון הבורסה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה|בחוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה, התשמ״ד–1984}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שווי השוק של החברה“ – מספר המניות בהון המניות המונפק של החברה ערב ההנפקה הראשונה לציבור בתוספת מספר המניות המוצעות לציבור בתשקיף במסגרת ההנפקה הראשונה, כשהמספר הכולל של המניות כאמור מוכפל במחיר המזערי של המניה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקופה הקובעת“ – התקופה שמיום כ״ה בסיוון התשע״ו (1 ביולי 2016) עד יום כ״ז בסיוון התשע״ט (30 ביוני 2019), וכן התקופה שמיום תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה)|חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה), התשפ״ג–2023}} {{ח:הערה|(ביום 31.7.2023)}}, עד יום כ״א בטבת התשפ״ז (31 בדצמבר 2026);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקופת ההטבה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקנון הבורסה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך#סעיף 46|בסעיף 46 לחוק ניירות ערך}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תשקיף“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך}}.
{{ח:תת|(ב)}} סכום השקעה מזכה בחברת מחקר ופיתוח, עד לגובה של 5 מיליון שקלים חדשים (בסעיף זה – סכום ההשקעה המרבי), יוכר למשקיע כהפסד הון בשנת המס שבה ביצע את ההשקעה או בשנות המס שלאחריה, ויחולו לגבי הפסד ההון האמור הוראות {{ח:פנימי|סעיף 92|סעיף 92}}, ובלבד שהתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סכום ההשקעה שולם במסגרת הנפקה לציבור של החברה בבורסה בישראל במהלך התקופה הקובעת;
{{ח:תתת|(2)}} הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן בין המטרות העיקריות של ההשקעה.
{{ח:תת|(ג)}} בחישוב סכום ההשקעה המרבי יובאו בחשבון כלל ההשקעות המיטיבות שאותו משקיע השקיע במישרין בחברת המחקר והפיתוח, וכן השקעות כאמור שביצע קרובו.
{{ח:תת|(ד)}} לעניין חישוב רווח הון במכירת מניות של חברת מחקר ופיתוח, בידי משקיע שסכום ההשקעה המזכה הוכר לו כהפסד לפי סעיף זה, יוקטן המחיר המקורי של המניות בסכום ההשקעה שהוכר כהפסד כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} השקיע משקיע בחברת מחקר ופיתוח השקעה מזכה, תבחן הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית, בתום שנת המס הראשונה לאחר מועד ההשקעה, אם 70% לפחות מהוצאות החברה באותה שנה, הוצאו, במישרין או בעקיפין, בקשר למוצר המבוסס על מחקר ופיתוח שבוצעו בחברה.
{{ח:תת|(ו)}} מצאה הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית בבחינה לפי סעיף קטן (ה), כי התנאי כאמור באותו סעיף קטן לא מתקיים בחברה, תהיה החברה חייבת במס על מלוא סכום ההשקעות המיטיבות שהושקעו בה, בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 125ב|בסעיף 125ב(2)}}, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שבו מצאה הרשות כי התנאי חדל להתקיים כאמור עד מועד התשלום בפועל.
{{ח:תת|(ז)}} על חוב החברה לפי סעיף קטן (ו) יחולו הוראות פקודה זו לעניין שומה וגבייה.

{{ח:סעיף|93|ריווח הון בחבר בני אדם שנתפרק|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשס״ב־5, תשס״ב־9, תשס״ה־4, תשס״ה־7, תשס״ה־9, תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} בחבר בני־אדם שהוחל בפירוקו, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ריווח ממכירת נכס על ידי המפרק יראו כריווח הון החייב במס על ידי אותו חבר בני־אדם;
{{ח:תתת|(2)}} היתה המכירה בדרך העברת נכסים על ידי המפרק מחבר בני־אדם לחבר בו, תיחשב התמורה כפי שהיתה ביום המכירה;
{{ח:תתת|(3)}} מניות או זכויות אחרות של חבר באותו חבר בני־אדם יראו כאילו נמכרו, והנכסים שקיבל חבר מהמפרק ייחשבו כתמורה בעד המניות או הזכויות האמורות.
{{ח:תתת|(4)}} חישוב ריווח ההון לגבי חבר באותו חבר בני־אדם ייעשה לאחר חלוקת כל הנכסים; אולם אם החלוקה לא הושלמה תוך שנתיים מיום תחילת הפירוק, יראו את הנכסים כאילו חולקו בתום אותה תקופה, ובלבד שהמנהל רשאי להאריך את התקופה האמורה אם הוכח, להנחת דעתו, שהחלוקה לא הושלמה כאמור מחמת סיבה סבירה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב1)}} הוראות סעיף זה יחולו גם בפירוק איגוד מקרקעין.
{{ח:תת|(ב2)}} היתה העברת זכות במקרקעין מהמפרק לחבר פטורה ממס לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 71|סעיף 71 לחוק מיסוי מקרקעין}}, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יראו את המחיר המקורי של המניות כמחיר המקורי, בהפחתת המחיר המקורי כשהוא מוכפל ביחס שבין שוויה של הזכות במקרקעין או הזכות באיגוד המקרקעין, לפי הענין, שמכירתם היתה פטורה ממס, לבין הסכום המתקבל מצירוף התמורה שהתקבלה כאמור בסעיף 93(א)(3) ושוויה של הזכות במקרקעין או הזכות באיגוד המקרקעין שמכירתה פטורה ממס כפי שהיתה ביום שבו הוחל בפירוקו של האיגוד;
{{ח:תתת|(2)}} לענין הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב לפקודה}}, יופחת מהרווחים הראויים לחלוקה, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 94ב|באותו סעיף}}, סכום השווה לרווח הנוסף, כפי שהיה אילו נמכרה הזכות במקרקעין ביום שבו הוחל בפירוקו של האיגוד, ובלבד שהרווח הנוסף כאמור הוא בסכום חיובי.
{{ח:תת|(ב3)}} לענין סעיפים קטנים (ב1) ו־(ב2), תהא לכל מונח המשמעות הנודעת לו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, לרבות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 71א|בסעיף 71א שבו}}, אלא אם כן נאמר במפורש אחרת.
{{ח:תת|(ב4)}} מפרק שהעביר נכס של חבר־בני־אדם שהוחל בפירוקו לחבר בו, ינכה במועד ההעברה מס בשיעור משוויו של הנכס, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} הועבר הנכס לחבר שהוא חבר־בני־האדם – בשיעור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} הועבר נכס לחבר שהיה יחיד בעל מניות מהותי בחבר־בני־האדם במועד שבו הוחל בפירוקו או ביום כלשהו ב־12 החודשים שקדמו למועד האמור – בשיעור של 30%;
{{ח:תתת|(3)}} הועבר נכס ליחיד שלא מתקיים בו האמור בפסקה (2) – בשיעור של 25%;
{{ח:תת}} אלא אם כן אישר פקיד השומה, בכתב, שלא ינוכה מס, או שינוכה פחות מהשיעורים האמורים.
{{ח:תת|(ב5)}} מס כאמור בסעיף קטן (ב4), ישולם לפקיד השומה בתוך 7 ימים מהיום שבו הועבר הנכס לחבר; לתשלום יצורף דין וחשבון על הנכס שהועבר והמס שנוכה; בתוך המועד האמור יעביר המפרק לחבר אישור בדבר הניכוי, בטופס שקבע המנהל.
{{ח:תת|(ב6)}} לענין סעיפים קטנים (א)(2) עד (4), (ב4) ו־(ב5), ”נכס“ – כל רכוש, בין מקרקעין ובין מיטלטלין, וכן כל זכות או טובת הנאה ראויות או מוחזקות, והכל בין שהם בישראל ובין שהם מחוץ לישראל, למעט זכות במקרקעין וזכות באיגוד מקרקעין שהועברו לחבר בפטור ממס לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 71|סעיף 71(א) לחוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות מיוחדות לענין ההגדרות ”נכס“ ו”תמורה“ וכן לקבוע כי סעיף זה יחול על פירוק איגודי מקרקעין כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, ואת התיאומים הנדרשים בשל קביעות כאמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת נכס)|תקנות מס הכנסה (קביעת נכס), התשס״ד–2004}}.}}

{{ח:סעיף|93א|הוראות מיוחדות לענין פירוק בשנת המס 2003|תיקון: תשס״ג־4, תשס״ה, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 93|סעיף 93}} לא יחולו בפירוק מרצון של חברה שהחל והסתיים בשנת המס 2003, ומכירת הנכסים או הפעילות לא תחויב במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}}, לפי הענין, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} החברה התאגדה בתקופה החל בשנת המס 2002 עד יום א׳ בסיון התשס״ג (1 ביוני 2003), או שהתאגדה לפני התקופה האמורה אך לא היו לה נכסים, פעילות, הכנסות, הוצאות או הפסדים, לפני תקופה זו;
{{ח:תתת|(2)}} החברה התאגדה על ידי יחיד שהכנסתו ממשלח יד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בסעיף 2(1)}} או מעבודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.2|בסעיף 2(2)}} (בסעיף זה – נותן שירותים), שהוא בעל השליטה באותה חברה;
{{ח:תתת|(3)}} פעילותו של נותן השירותים הועברה לחברה, ואם הועברו גם נכסים או זכויות במקרקעין, כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}} – לא שונה יעודם אגב ההעברה;
{{ח:תתת|(4)}} מכירת הנכסים או הפעילות היא מכירה בלא תמורה לאותם בעלי המניות שמהם הועברו הנכסים או הפעילות לחברה, בהתאם לחלקם היחסי בזכויות בחברה, ולא שונה יעודם אגב המכירה;
{{ח:תתת|(5)}} החברה ובעלי המניות ביקשו כי יחולו הוראות סעיף זה על הליכי הפירוק;
{{ח:תתת|(6)}} במהלך הליכי הפירוק שולמו לבעלי המניות כל הרווחים הראויים לחלוקה, כל העודפים וכל סכומי הכסף שנותרו בחברה, הכל כפי שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת (בסעיף זה – העודפים), וחויבו במס בידי בעלי המניות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיפים 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או 2(2)}};
{{ח:תתת|(7)}} תנאים, מגבלות ותיאומים אחרים, שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 3|פרק שלישי בחלק ה2}}, לא יראו בפירוק שחלות לגביו הוראות סעיף זה, הפרת התנאים הקבועים בו.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לאשר החלת הוראות לפי סעיף זה על פירוק מרצון של חברה אף אם הסתיים לאחר שנת המס 2003, ובלבד שהתקיימו התנאים שבסעיף קטן (א) וכן שניים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לחברה לא היו הכנסות לאחר שנת המס 2003;
{{ח:תתת|(2)}} עד תום שנת המס 2003 נמכרו לבעלי המניות כל הנכסים והפעילות של החברה כאמור בסעיף קטן (א)(4) וכן שולמו להם כל העודפים כאמור בסעיף קטן (א)(6).
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לביצוע סעיף זה וכן תנאים ותיאומים, לרבות לענין מחיר מקורי, יום רכישה, קיזוז הפסדים, חישוב העודפים וחישוב רווח ההון, וכן רשאי הוא לקבוע כי כנגד המס החל על העודפים ינתן זיכוי מהמס ששולם על ידי החברה אם היה לה הפסד שניתן להעבירו לשנת המס 2004 שמקורו בעודפים, והכל בתנאים שקבע שר האוצר ובלבד שלא ינתן זיכוי הגבוה מסכום המס החל.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הוראות לענין פירוקים מסוימים)|תקנות מס הכנסה (הוראות לענין פירוקים מסוימים), התשס״ד–2004}}.}}

{{ח:סעיף|94|מניות הטבה וכתבי אופציה|תיקון: תשכ״ה, תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} מכר אדם מניות הטבה שהוקצו לו, או את המניות שעליהן הוקצו מניות ההטבה (להלן – המניות העיקריות), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יראו את מניית ההטבה כאילו נרכשה ביום בו נרכשה המניה העיקרית;
{{ח:תתת|(2)}} המחיר המקורי לענין מניית הטבה יחידה או מניה עיקרית יחידה, יהיה סכום שיחסו למחיר המקורי של סך כל מניות ההטבה והמניות העיקריות האמורות כיחס ערכה הנקוב של אותה מניה יחידה לערכן הנקוב של סך כל המניות האמורות.
{{ח:תת}} הוראות סעיף קטן זה יחולו, בשינויים המחויבים, על יחידה בקרן נאמנות כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|בחוק השקעות משותפות}}.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} מכר אדם כתב אופציה בחברה שניירות הערך שלה אינם רשומים למסחר בבורסה, או מכר את המניות שקיבל כתוצאה ממימוש כתב האופציה, יקבע שר האוצר בתקנות, באישור ועדת הכספים של הכנסת, את המחיר המקורי ואת יום הרכישה של ניירות הערך שמכוחם הוקצה כתב האופציה, של כתב האופציה ושל ניירות הערך שקיבל כתוצאה ממימוש כתב האופציה.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”כתב אופציה“ – נייר ערך המקנה לבעליו זכות לרכוש מניות שהוצאו על ידי חברה תמורת תוספת מימוש במחיר או בתנאים הקבועים בכתב האופציה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניות הטבה“ – לרבות מרכיב ההטבה בזכויות שהוקצו או במניות שמקורן בזכויות כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים לחישוב גובה מרכיב ההטבה.

{{ח:סעיף|94א|מכירת הלוואה עם מניות|תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ב־4}}
{{ח:ת}} במכירת הלוואה בלתי צמודה וללא ריבית, שלוש שנים לפחות לאחר נתינתה מאת בעל מניות לחברה, יחד עם מניות או זכויות אחרות שלו באותה חברה, יראו כתמורה בעד ההלוואה אותו חלק מהתמורה הכוללת בעד המניות וההלוואה השווה ליתרת המחיר המקורי המתואם של ההלוואה; הפסד הון במכירת המניות כתוצאה מחישוב כאמור יקוזז כנגד ריווח ההון מההלוואה, לירה כנגד לירה.

{{ח:סעיף|94ב|רווחים ראויים לחלוקה|תיקון: תשל״ז, תשל״ח, תשל״ח־3, תשמ״ב־4, תשנ״ד, תשס״ב־9, תשס״ה־9, תשס״ט־3}}
{{ח:תת|(א)}} במכירת מניה של חברה שמניותיה אינן רשומות למסחר בבורסה על ידי יחיד, אם יום רכישת המניות הנמכרות היה לפני המועד הקובע, או על ידי חבר־בני־אדם, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שיעור המס על חלק רווח ההון הריאלי השווה לחלק מהרווחים הראויים לחלוקה, כיחס שבין חלקו של המוכר בזכות לרווחים בחברה על פי המניה לכלל הזכויות לרווחים בחברה, יהיה שיעור המס שהיה חל עליהם, אילו היו מתקבלים כדיבידנד בסמוך לפני המכירה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 125ב|סעיפים 125ב}} {{ח:פנימי|סעיף 126|או 126(ב)}}, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות פסקה (1), שיעור המס על רווח ההון הריאלי השווה לחלק מהרווחים הראויים לחלוקה כאמור בפסקה (1) עד המועד הקובע, יהיה 10%; לענין סעיף זה, ”הרווחים הראויים לחלוקה עד המועד הקובע“ – הסכום שהיה נחשב כרווחים ראויים לחלוקה אילו נמכרה המניה במועד הקובע בהפחתת סכום ההכנסה מדיבידנד שחויבה במס לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010)#סעיף 168|סעיף 168 לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010), התשס״ט–2009}}.
{{ח:תת|(א1)}} הוראות סעיף קטן (א) יחולו, בשינויים המחויבים, במכירת מניה של חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה, ובלבד שמוכר המניה היה בעל מניות מהותי בחברה שמניותיה נמכרות, במועד המכירה או ביום כלשהו ב־12 החודשים שקדמו למכירה.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} ”רווחים ראויים לחלוקה“ – רווחים כאמור שנצטברו בחברה מתום שנת המס שקדמה לשנת רכישת המנייה עד תום שנת המס שקדמה לשנת המכירה שלה, ובפירוק – עד ליום סיום הליכי הפירוק, ובלבד שלא יובאו בחשבון רווחים ראויים לחלוקה כאמור, שנצברו לפני יום ט׳ בטבת התשנ״ו (1 בינואר 1996), הכל לפי המאזן של החברה לתום שנת המס שקדמה לשנת המכירה או ליום התחלת הפירוק, לפי הענין, לרבות רווחים שהוונו; אולם סכומים שנצטברו בקרן לייצוב ההון כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53יא|בסעיף 53יא לחוק לעידוד השקעות הון, תשי״ט–1959}}, או סכומים שניכוים הותר על פי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53יז|סעיף 53יז לחוק האמור}}, או רווחים כאמור באגודה שיתופית באותן שנים שבהן חלו בחישוב הכנסתה {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיפים 56}}, {{ח:פנימי|סעיף 57|57}}, {{ח:פנימי|סעיף 61|61}} {{ח:פנימי|סעיף 62|ו־62}} ואותם רווחים נכללו ביתרת המחיר המקורי, לא יהיו בגדר רווחים הראויים לחלוקה, וסכום הרווחים הראויים לחלוקה לא יעלה על סכום הרווחים שנתחייבו במס לרבות מס שבח בתקופה האמורה בניכוי המס עליהם ודיבידנד שחולק מהם ובניכוי הפסד שנוצר בחברה שמניותיה נמכרות, אשר לא קוזז, ובצירוף הרווחים שהיו חייבים במס כאמור אילולא פוטרו ממנו;
{{ח:תתת|(2)}} הגדלת חלקו של מוכר המנייה בזכות לרווחים בחברה בתוך שנתיים שלפני המכירה לא תובא בחשבון.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (א) יחולו אם המוכר המציא לפקיד השומה חישוב המראה את הרווחים הראויים לחלוקה כאמור בסעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|94ג|הפחתת הדיבידנד|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} במכירת מניה על ידי חבר בני אדם, יופחת מסכום הפסד ההון בשל מכירת המניה סכום דיבידנד שקיבל חבר בני האדם בשל המניה במשך 24 החודשים שקדמו למכירה אך לא יותר מסכום ההפסד; לענין זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיבידנד“ – למעט דיבידנד ששולם עליו מס בשיעור של 15% או יותר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מס“ – למעט מס ששולם מחוץ לישראל.

{{ח:סעיף|94ד|פדיון מניה באגודה שיתופית|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} בפדיון מניה של חבר באגודה שיתופית על ידי האגודה, שנעשה עם פרישתו של חבר האגודה לאחר 25 שנות עבודה או חברות באגודה, או עם פרישתו של החבר מהאגודה עקב אבדן כושר עבודתו או עם פטירתו, ואשר יום רכישתו לפני המועד הקובע, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סכום הפדיון, כשהוא מוכפל ביחס שבין מספר החודשים שמיום רכישת המניה ועד המועד הקובע ובין מספר החודשים שמיום רכישתה ועד ליום הפדיון (בסעיף זה – יחס תקופת הפטור) יהיה פטור ממס עד לסכום של 317,000 שקלים חדשים, ויתרת סכום הפדיון תהיה חייבת במס;
{{ח:תתת|(2)}} המחיר המקורי של יתרת סכום הפדיון, יהיה המחיר המקורי בניכוי המחיר המקורי כשהוא מוכפל ביחס תקופת הפטור;
{{ח:תתת|(3)}} יום הרכישה של יתרת סכום הפדיון יהיה יום הרכישה של המניה, ואולם אם הסכום הפטור לפי פסקת משנה (1), בניכוי המחיר המקורי המתואם של המניה, נמוך מ־317,000 שקלים חדשים, יהיה יום הרכישה, יום הרכישה או יום תחילת שנת המס 1961, לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף זה, ”אגודה שיתופית“ – אגודה רשומה על פי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות|פקודת האגודות השיתופיות}}, שעל פי מטרותיה פועלת באחד מתחומים אלה: תחבורה, תובלה, יצור או שירותים.

{{ח:סעיף|95|ריווח הון ממכירה תמורת מניות בחברה|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״ה־2, תשנ״ג־6}}
{{ח:תת|(א)}} הגיע לאדם או למספר בני־אדם ריווח הון ממכירת נכס לחברה תמורת מניות בלבד באותה חברה, לא יחוייב ריווח ההון במס אם מיד לאחר המכירה היה בידי המוכר או המוכרים, 90 אחוז לפחות מכוח ההצבעה של אותה חברה.
{{ח:תת|(ב)}} במכירת הנכס שנרכש על־ידי חברה כאמור בסעיף קטן (א), וכן במכירת המניות שנתקבלו על־ידי המוכר תמורת הנכס האמור, ייחשב כמחיר המקורי שלהם – יתרת מחירו המקורי של הנכס בידי המוכר כאמור בסעיף קטן (א), ויראו את יום הרכישה של הנכס ביום שבו רכש אותו מי שמכרו לחברה.
{{ח:תת|(ג)}} סעיף זה יחול על ריווח הון שהגיע לאדם או למספר בני אדם מנכס שנמכר עד ליום י״ח בטבת התשנ״ד (1 בינואר 1994).

{{ח:סעיף|96|ריווח הון מנכס שנקבע לו פחת|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה־2, תשס״ב־9, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} נבע לנישום ריווח הון ממכירת נכס בר־פחת, ותוך תקופה של שנים עשר חדשים לאחר יום המכירה, או של ארבעה חדשים לפניו, רכש נכס אחר לחילוף הנכס שמכר, במחיר העולה על יתרת המחיר המקורי של הנכס שמכר, רשאי הנישום לתבוע שייחשב כריווח הון רק הסכום שבו עודפת התמורה שנתקבלה בעד הנכס שמכר על מחיר הנכס שרכש; ורשאי הוא לעשות כן לגבי ריווח ההון כולו או לגבי ריווח ההון הריאלי בלבד; ומשעשה כן, הרי לענין חישוב ריווח ההון על הנכס שרכש, לכשיימכר, וסכום הפחת הניתן עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}, יוקטן המחיר המקורי שלו בכל סכום של ריווח הון שהיה לו במכירה הקודמת ולא נתחייב במס בגלל תביעתו של הנישום. על סכום שהוקטן כאמור, השווה לרווח הון שנצבר בחלקו לפני המועד הקובע, יחולו לגבי אותו חלק מרווח ההון, שיעורי המס הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 126|או 126}}, לפי הענין; לענין סעיף זה, ”חלק רווח ההון שנצבר לפני המועד הקובע“ – חלק רווח ההון שיחסו לכלל רווח ההון הוא כיחס שבין התקופה שמיום הרכישה ועד למועד הקובע כשהוא מחולק בתקופה שמיום הרכישה ועד ליום המכירה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי רווח הון ממכירת נכס שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} רכב נוסעים פרטי כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה|בתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}}, ששימש בידי המוכר להחכרה או להשכרה אחרת;
{{ח:תתת|(2)}} זכות במקרקעין הנמצאים מחוץ לישראל;
{{ח:תתת|(3)}} נכס שנמכר במכירה רעיונית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 100א1|בסעיף 100א1}}.
{{ח:תת|(ג)}} נבע לנישום רווח הון ריאלי ממכירת זכות במקרקעין הנמצאים מחוץ לישראל כאמור בסעיף קטן (ב)(2) (להלן – המקרקעין הנמכרים), ובמדינה שבה נמצאים המקרקעין הנמכרים לא שולם מס חוץ, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 199|בסעיף 199}}, רק בשל הוראות הדין הזר ביחס לדחיית רווח הון בחילוף המקרקעין הנמכרים במקרקעין אחרים הנמצאים באותה מדינה (להלן – המקרקעין הנרכשים), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שולמו מסי חוץ כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 199|בסעיף 199}}, במדינת החוץ שבה נמצאים המקרקעין הנרכשים בשל מכירתם, יינתן זיכוי בשל מסי החוץ ששולמו על חלק רווח ההון שנדחה, כנגד המס החל על הנישום בשנת המס שבה שולמו מסי החוץ, תחילה בשל רווח הון שהופק מחוץ לישראל, והיתרה כנגד הכנסות אחרות שהופקו או נצמחו מחוץ לישראל; לא היה ניתן לקבל זיכוי כנגד הכנסות חוץ כאמור, יינתן הזיכוי כנגד המס החל על הכנסות שהופקו או נצמחו בישראל מכל מקור שהוא; סכום שלא ניתן לקזזו, כולו או מקצתו, כנגד מסי החוץ ששולמו בשל המקרקעין הנרכשים, יוחזר לנישום בתום שנת המס שבה נמכרו המקרקעין הנרכשים;
{{ח:תתת|(2)}} הזיכוי כאמור בפסקה (1) יחול בהתקיים תנאים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} על חילוף המקרקעין היו חלות הוראות סעיף זה אילו המקרקעין הנמכרים לא היו נכס שהוא מקרקעין מחוץ לישראל;
{{ח:תתתת|(ב)}} הנישום הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה, שחילוף המקרקעין במדינת החוץ לא התחייב במס בשל הוראות הדין הזר במדינת המקור הדומות במהותן להוראות סעיף זה;
{{ח:תתת|(3)}} סכום הזיכוי כאמור בפסקה (1) לא יעלה על מסי החוץ שהיה ניתן לקבל בשלהם זיכוי לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|חלק י׳, פרק שלישי, סימן ב׳}} בשל רווח ההון הנדחה אשר נבע מהמקרקעין הנמכרים, או על סכום המס ששולם בישראל בשל רווח ההון הנדחה אשר נבע מהמקרקעין הנמכרים, כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד מתום 30 ימים לאחר מכירת המקרקעין הנמכרים ועד תום שנת המס שבה נמכרו המקרקעין הנרכשים;
{{ח:תתת|(4)}} נותרה יתרה של מסי החוץ אשר לא ניתן בשלה זיכוי לפי הוראות פסקאות (2) ו־(3), יחולו עליה הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|חלק י׳, פרק שלישי, סימן ב׳}}.

{{ח:סעיף|97|פטור ממס|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־3, תשל״ח־5, תשל״ט, תשמ״ז־3, תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשנ״ה־5, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9, תשס״ח־9, תשס״ח־13, תשס״ט, תשע״ג־2, תשע״ו־18}}
{{ח:תת|(א)}} ריווח הון יהיה פטור ממס אם הוא נובע מאחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מכירת איגרת חוב שאינה המירה למניה, הנסחרת בבורסה בישראל, ובלבד שאיגרת החוב הונפקה לפני יום ג׳ באייר התש״ס (8 במאי 2000), ונרשמה למסחר בבורסה בישראל לפני המועד הקובע;
{{ח:תתת|(2)}} מכירת איגרת או איגרת מילווה שהוצאו על־ידי המדינה או בערבותה ובלבד שהאיגרת הונפקה או הוצאה לפני יום ג׳ באייר התש״ס (8 במאי 2000);
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תתת|(4)}} מתנה למדינה, לרשות מקומית, לקרן קיימת לישראל, לקרן היסוד – המגבית היהודית המאוחדת לישראל, או למוסד ציבורי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}};
{{ח:תתת|(5)}} מתנה לקרוב וכן מתנה ליחיד אחר, אם שוכנע פקיד השומה כי המתנה ניתנה בתום לב, ובלבד שמקבל המתנה אינו תושב חוץ;
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תתת|(7)}} רווח הון שהיה ליחיד במכירה או בפדיון של יחידה בקרן נאמנות חייבת.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה ותושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, פטור ממס על רווח הון ממכירת נכס שהיה לו מחוץ לישראל, אם מכרו בתוך עשר שנים מהיום שהיה לתושב ישראל; לעניין זה, ”נכס“ – למעט נכס שהגיע לידי היחיד בפטור ממס לפי סעיף קטן (א)(5) החל ביום י״א בטבת התשס״ז (1 בינואר 2007).
{{ח:תתת|(2)}} תושב חוזר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(ג)}} פטור ממס על רווח הון ממכירת נכס שרכש מחוץ לישראל בתקופת היותו תושב חוץ, אם הנכס, לרבות הזכות או הזכות בחבר בני אדם תושב חוץ, אינו זכות במישרין או בעקיפין, לנכס שהיה מצוי בישראל, והכל אם מכרו בתוך עשר שנים מיום שהיה לתושב חוזר; לעניין זה, ”נכס“ – לרבות נכסים מחוץ לישראל שהם ניירות ערך מוטבים כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(ג)}}.
{{ח:תתת|(3)}} נמכר הנכס כאמור בפסקאות (1) או (2) לאחר שחלפו 10 שנים מיום שהיה היחיד לתושב ישראל כאמור באותן פסקאות, יהיה חלק רווח ההון הריאלי עד תום תקופת הפטור פטור ממס, ויתרת רווח ההון, חייבת במס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91(ב)}}; לענין זה, ”חלק רווח ההון הריאלי עד תום תקופת הפטור“ – רווח ההון הריאלי כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה עד למועד תום 10 שנים מיום שהיה לתושב ישראל ומחולק בתקופה שמיום הרכישה ועד ליום המכירה;
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב2)}} תושב חוץ פטור ממס על רווחי הון במכירת ניירות ערך הנסחרים בבורסה בישראל, אם רווח ההון אינו במפעל הקבע שלו בישראל. היה יום רכישתו של נייר הערך לפני יום רישומו למסחר בבורסה, ואילו נמכר לפני רישומו כאמור לא היה זכאי תושב החוץ לפטור במכירתו לפי סעיף קטן (ב3), יחויב חלק רווח ההון שהיה נצמח אילו היה נייר הערך נמכר לפני יום רישומו למסחר בבורסה ולא יותר מסכום רווח ההון במועד מכירת נייר הערך, במס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91}}, ובלבד ששוויו ביום הרישום גבוה משוויו ביום רכישתו ושהתמורה במועד מכירתו גבוהה משוויו ביום רכישתו; הוראת סעיף זה לא תחול על רווח הון במכירת מניה בקרן להשקעות במקרקעין או בחברה שחדלה להיות קרן להשקעות במקרקעין וכן על רווח הון במכירת איגרת חוב או מילווה של מדינת ישראל או בערבותה, הרשומים למסחר בבורסה בישראל ושהמועד לפדיונם אינו עולה על 13 חודשים מלאים מיום הוצאתם (בסעיף זה – מילווה מדינה קצר מועד) ועל עסקה עתידית שנכס הבסיס שלה הוא במישרין או בעקיפין מילווה מדינה קצר מועד.
{{ח:תת|(ב3)|(1)}} תושב חוץ פטור ממס על רווח הון שהיה לו במכירת נייר ערך של חברה תושבת ישראל, או במכירת זכות בחבר־בני־אדם תושב חוץ שעיקר נכסיו הם זכויות, במישרין או בעקיפין, בנכסים הנמצאים בישראל, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} רווח ההון אינו במפעל קבע שלו בישראל;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תתתת|(ג)}} הרכישה של נייר הערך לא היתה מקרוב ולא חלו לגביה הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2}}, או הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 70|סעיף 70 לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתתת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תתתת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תתתת|(ו)}} נייר הערך לא נסחר בבורסה בישראל במועד המכירה.
{{ח:תתת|(2)}} הוראת פסקה (1) לא תחול על רווח הון במכירת נייר ערך של חברה שביום רכישתו ובשנתיים שקדמו למכירתו, עיקר שווים של הנכסים שהיא מחזיקה, במישרין או בעקיפין, מקורו באחד או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} זכות במקרקעין או זכות באיגוד מקרקעין כהגדרתן {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}} ולרבות כל זכות אחרת במקרקעין כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין|בחוק המקרקעין, התשכ״ט–1969}};
{{ח:תתתת|(ב)}} זכות שימוש במקרקעין או בכל נכס המחובר למקרקעין בישראל;
{{ח:תתתת|(ג)}} זכות לניצול משאבי טבע בישראל;
{{ח:תתתת|(ד)}} זכות לפירות ממקרקעין הנמצאים בישראל.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות סעיף קטן זה יחולו, בשינויים המחויבים, גם על יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, ובלבד שבמועד רכישתו של נייר הערך היה תושב חוץ, ויחולו לענין רווח ההון הוראות סעיף קטן (ב) כאילו נייר הערך היה נכס שהיה לו מחוץ לישראל לפני היותו לתושב ישראל כאמור.
{{ח:תתת|(4)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים, הגבלות והוראות לענין סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג1)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי בצו לפטור מתשלום המס, כולו או מקצתו, רווח הון שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} רווח הון הנובע מסוגים של עסקאות, ובלבד שאינן בנכסים הנסחרים או הרשומים למסחר בבורסה או בשוק מוסדר או לגבי נכסים הנסחרים או הרשומים למסחר כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} רווח הון ממכירת איגרת חוב המירה למניה הנסחרת בבורסה או בשוק מוסדר, בישראל או מחוץ לישראל, בין בכלל ובין לסוגי נישומים, והכל בתנאים שקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (פטור ממס על רווח הון מפיצויים לפי חוק רכישת מקרקעין בנגב)|צו מס הכנסה (פטור ממס על רווח הון מפיצויים לפי חוק רכישת מקרקעין בנגב), התשמ״א–1981}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (הקלת מס במכירת איגרת חוב הנסחרת בבורסה מחוץ לישראל) (הוראת שעה)|צו מס הכנסה (הקלת מס במכירת איגרת חוב הנסחרת בבורסה מחוץ לישראל) (הוראת שעה), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הקלת מס במכירת מילווה מדינה)|תקנות מס הכנסה (הקלת מס במכירת מילווה מדינה), התשס״ד–2004}}.}}

{{ח:סעיף|98|שיטת חישוב ריווח הון|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק זה}}, רשאי שר האוצר לקבוע בתקנות את השיטה לחישוב ריווח ההון, הן באופן כללי והן לצרכי הניכוי במקור, ובלבד שקביעה באופן כללי תהיה טעונה אישורה של ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (חישוב רווח הון במכירת רכב)|תקנות מס הכנסה (חישוב רווח הון במכירת רכב), התשנ״ז–1997}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (חישוב השבח בפעולה באיגוד מקרקעין)|תקנות מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (חישוב השבח בפעולה באיגוד מקרקעין), התשס״ג–2002}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (חישוב רווח הון בעסקה עתידית)|תקנות מס הכנסה (חישוב רווח הון בעסקה עתידית), התשס״ג–2002}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (חישוב רווח הון במכירת נייר ערך הנסחר בבורסה, מילווה המדינה או יחידה בקרן נאמנות)|תקנות מס הכנסה (חישוב רווח הון במכירת נייר ערך הנסחר בבורסה, מילווה המדינה או יחידה בקרן נאמנות), התשס״ג–2002}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת נכס)|תקנות מס הכנסה (קביעת נכס), התשס״ד–2004}}.}}

{{ח:סעיף|98א||תיקון: תש״ס־4, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|99|דרישת ידיעות|תיקון: תשכ״ה, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לדרוש ממוסד בנקאי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|בחוק בנק ישראל, תשי״ד–1954}}, מאדם שעסקו או חלק מעסקו הוא מסחר בניירות ערך בשביל אחרים, או ממי שמחזיק בניירות ערך בשמו הוא בשביל פלוני שימסרו לו פרטים מלאים לגבי המסחר בניירות הערך או החזקתם כאמור.

{{ח:סעיף|100|העברת נכס למלאי עסקי|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ח־2, תשל״ה}}
{{ח:ת}} שוכנע פקיד השומה שאדם העביר נכס שבבעלותו לעסקו כמלאי עסקי או שהפך נכס קבוע בעסקו למלאי עסקי שבעסקו (בסעיף זה – העברה), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} חלפו ארבע שנים מיום שרכש הנישום את הנכס עד יום ההעברה, יראו את ההעברה כמכירה, אולם הנישום לא יחוייב בתשלום המס עליה אלא בעת מכירת המלאי העסקי האמור, כולו או מקצתו; ובלבד שאם מכר מקצתו, לא יהא חייב בתשלום מס בסכום העולה על התמורה שקיבל באותה מכירה;
{{ח:תת|(2)}} לא חלפו ארבע שנים כאמור, לא יראו את ההעברה כמכירה ויראו את יתרת המחיר המקורי כמחיר שעלה הנכס לנישום.

{{ח:סעיף|100א|אדם שחדל להיות תושב ישראל|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} נכס של אדם תושב ישראל שחדל להיות תושב ישראל, ייחשב כנמכר ביום שלפני היום שבו חדל להיות תושב ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} אדם כאמור בסעיף קטן (א) שלא שילם את המס במועד שבו חדל להיות תושב ישראל, יראו אותו כאילו ביקש לדחות את תשלום המס למועד מימוש הנכס, ובמועד המימוש ישלם את המס החל בשל מכירת הנכס במועד שבו חדל להיות תושב ישראל, בסכום השווה לסכום המס החל על חלק הרווח החייב; ואולם, הפרשי הצמדה וריבית, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א}} ייווספו רק החל במועד המימוש ועד לתשלום המס בפועל.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), היתה מכירת הנכס חייבת בתשלום מס בישראל במועד המימוש, ישולם המס המתחייב בשל רווח ההון במועד המימוש, במקום המס על פי הוראות סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ד)}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חלק הרווח החייב“ – רווח ההון הריאלי במועד המימוש כשהוא מוכפל בתקופת ההחזקה שמיום הרכישה של הנכס ועד ליום שבו חדל להיות תושב ישראל, ומחולק בסך כל התקופה שמיום הרכישה של הנכס ועד ליום מימושו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מימוש“ – מכירת הנכס בפועל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – לרבות מניות וזכויות שהוענקו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|בסעיפים 3(ט)}} {{ח:פנימי|סעיף 102|ו־102}}.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לביצוע סעיף זה, לרבות הוראות למניעת כפל מס ולענין הגשת דוחות.

{{ח:סעיף|100א1|חלוקה מרווחי שערוך|תיקון: תשע״ג־2}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|ראו לענין סעיף זה את {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (סייג לשלילת הטבות בשינוי מבנה)|תקנות מס הכנסה (סייג לשלילת הטבות בשינוי מבנה), התשנ״ו–1996}}, ואת {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (מניעת כפל מס עקב שלילת הטבות בפיצול)|כללי מס הכנסה (מניעת כפל מס עקב שלילת הטבות בפיצול), התשנ״ו–1996}}.}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברה“ – למעט חברה משפחתית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}} ולמעט קרן להשקעות במקרקעין כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חלוקת רווחי שערוך“ – חלוקת דיבידנד מרווחי שערוך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רווחי שערוך“ – עודפים שלא התחייבו במס חברות, מהסוג שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, בסכום העולה על 1,000,000 שקלים חדשים שיחושב באופן מצטבר מיום רכישתו של הנכס; לעניין זה, ”עודפים“ – סכומים הכלולים בהון העצמי של חברה שאינם הון מניות או פרמיה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}}, והכול על פי הדוחות הכספיים המבוקרים או הסקורים שערכה החברה בהתאם לעקרונות חשבונאיים מקובלים.
{{ח:תת|(ב)}} ביצעה חברה חלוקה מרווחי שערוך, יראו את הנכס שבשלו נרשמו בדוחות הכספים של החברה המחלקת רווחי השערוך, כאילו נמכר ביום החלוקה (בסעיף זה – מכירה רעיונית) ונרכש מחדש ביום האמור (בסעיף זה – רכישה רעיונית); על מכירה רעיונית ורכישה רעיונית יחולו הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}} בשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התמורה בשל המכירה הרעיונית תהיה סכום החלוקה המגולמת בתוספת יתרת המחיר המקורי של הנכס הנמכר; לעניין זה, ”סכום החלוקה המגולמת“ – אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} סכום החלוקה מרווחי שערוך כשהוא מחולק באחד פחות שיעור מס החברות לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(א)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} סכום החלוקה בתוספת סכום המס, שהיה על החברה לשלם כדי שייוותר לה רווח הון השווה לסכום חלוקת רווחי השערוך, אם הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה כי המס בשל המכירה הרעיונית שונה מהאמור בפסקת משנה (א);
{{ח:תתת|(2)}} יראו את יום חלוקת רווחי השערוך כאמור ברישה כיום רכישה חדש של הנכס ומחירו המקורי יהיה התמורה כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} לצורך חישוב פחת בשל הנכס לאחר הרכישה הרעיונית, יופחת מהמחיר המקורי סכום השווה לסכום האינפלציוני כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, שחושב לצורך המכירה הרעיונית (בסעיף זה – המחיר המקורי המעודכן);
{{ח:תתת|(4)}} בחישוב סכום אינפלציוני כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} במכירה בפועל של הנכס או במכירה רעיונית נוספת לאחר הרכישה הרעיונית (בסעיף זה, כל אחת מהן – מכירה נוספת), ייקבע המחיר המקורי בהתאם למחיר המקורי המעודכן, ויתרת המחיר המקורי המתואם תחושב בהתאם למחיר המקורי המעודכן;
{{ח:תתת|(5)}} במכירה נוספת ייווסף ליתרת המחיר המקורי המתואם של הנכס סכום הפסד ריאלי מהמכירה הרעיונית; לעניין זה, ”הפסד ריאלי מהמכירה הרעיונית“ – הסכום שבו עולה יתרת המחיר המקורי המתואם של הנכס בעת המכירה הרעיונית על התמורה שחושבה בהתאם להוראות פסקה (1);
{{ח:תתת|(6)}} בחישוב הפסד הון במכירה הנוספת, יופחת מהפסד ההון סכום אינפלציוני שחושב לצורך המכירה הרעיונית, אך לא יותר מסכום הפסד ההון במכירה הנוספת אלמלא הוראות סעיף קטן זה;
{{ח:תתת|(7)}} על אף האמור בפסקה (2), במכירה נוספת על ידי חברת בית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף 64}}, על ידי אגודה שיתופית חקלאית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 62|בסעיף 62}}, או על ידי בעלי זכויות באיגוד מתפרק לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 71|סעיף 71 לחוק מיסוי מקרקעין}}, של נכס שאילו היה נמכר בפועל במועד המכירה הנוספת בהתעלם מכל המכירות הרעיוניות או הרכישות הרעיוניות, היה חייב במס, כולו או חלקו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(ב1)(1)}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|סעיף 48א(ב1)(1) לחוק מיסוי מקרקעין}}, יראו כיום הרכישה, לעניין חישוב רווח הון ריאלי עד המועד הקובע, רווח הון ריאלי לאחר המועד הקובע ועד למועד השינוי, שבח ריאלי עד ליום התחילה או שבח ריאלי שלאחר יום התחילה ועד למועד השינוי, את יום רכישת הנכס בפועל על ידי החברה או האגודה או האיגוד המתפרק, בהתעלם מהמכירה הרעיונית ומהרכישה הרעיונית.
{{ח:תת|(ג)}} חברה המבצעת חלוקת דיבידנד לפי סעיף זה, רשאית לבחור את סדר החלוקה מתוך העודפים הקיימים לה.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לשנות בצו את הסכום הנקוב בהגדרה ”רווחי שערוך“ שבסעיף קטן (א), ובלבד שהשינוי הראשון לא ייעשה לפני יום כ״ט בתמוז התשע״ט (1 באוגוסט 2019).

{{ח:סעיף|100ב||תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|100ג||תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|100ד||תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|100ה||תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|101|הפיכת מניות פרטיות למניות הנסחרות בבורסה|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2, תשנ״ב־2, תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשנ״ט, תשס״א, תשס״ב, תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־11}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} רישום מניות של חברה בבורסה בישראל או רישום מניות של חברה תושבת ישראל בבורסה מחוץ לישראל, שנעשה לפני שנת המס 2006, ייחשב כמכירת מניות החברה ביום הרישום, זולת אם בעל המניות ביקש שלא ייחשב כך שעה שהגיש לראשונה לאחר הרישום דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}.
{{ח:תתת|(2)}} ביקש בעל המניות שרישומן של המניות לא ייחשב כמכירתן, כאמור בפסקה (1), יחויב במס בעת מכירת המניות לראשונה ולא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(ב2)}}.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקה (2), רשאי בעל המניות לחזור בו מהבקשה בשעת מכירת המניות לראשונה ולשלם את המס שהיה מגיע בשל הרישום, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, החל במועד שבו היה עליו לשלם את המס כאמור בפסקה (1) אילולא ביקש כאמור, בתוספת המס החל ביום רישומן לבורסה ועד ליום המכירה כקבוע {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיפים 91(א) או (ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 97|או 97(ב2)}}, לפי הענין; חויב בעל המניות במס כאמור בפסקאות (1) ו־(3), יראו את יום רישום המניות למסחר בבורסה כיום רכישת המניות, ואת התמורה שנקבעה לענין אותן פסקאות כמחיר המקורי שלהן.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} ”מניות“ – לרבות זכויות למניות ולמעט מניות או זכויות כאמור, שנרכשו לאחר שהוצעו למכירה לציבור על פי תשקיף שבו צויין שהבורסה הסכימה לרישום המניות למסחר בה;
{{ח:תתת|(2)}} נמכרו המניות לאדם (להלן – המקבל), כשעל המכירה חל פטור ממס או שהמכירה לא חויבה במס – לא יראו בכך מכירה; מכר אותן המקבל – יראו בכך מכירה לראשונה.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} האמור בסעיף קטן (א) לא יחול לגבי מניות שנרשמו למסחר לאחר יום כ״ה בטבת התשנ״ב (31 בדצמבר 1991), שבעת מכירתן חל לגביהן {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 6|סעיף 6(ז)(1) לחוק התיאומים בשל אינפלציה}} ולגבי מניות שנרשמו למסחר לאחר יום כ״ב בטבת התש״ס (31 בדצמבר 1999), שבעת מכירתן חלים על בעליהן הכללים לפי {{ח:פנימי|סעיף 130א|סעיף 130א}}.
{{ח:תתת|(2)}} האמור בפסקה (1) לא יחול לגבי מכירת מניות כאמור בפסקה האמורה אשר בעת רישומן לא חלו על בעליהן {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#פרק ב|פרק ב׳ לחוק התיאומים בשל אינפלציה}} או הכללים לפי {{ח:פנימי|סעיף 130א|סעיף 130א}}, ובלבד שבשעת מכירת המניות בחר בעליהן לחזור מהבקשה כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ד)}} הונפקו לאחר הרישום למסחר בבורסה, מניות הטבה כהגדרתן {{ח:פנימי|סעיף 94|בסעיף 94}}, בשל מניות שנרשמו למסחר כאמור בסעיף זה, יראו את מניות ההטבה או את מרכיב ההטבה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 94|בסעיף 94}}, כחלק מהמניות שנרשמו, לכל דבר וענין.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 94ב|בסעיף 94ב}}, במכירת מניה לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 94ב|אותו סעיף}} על רווחים ראויים לחלוקה שנצברו בחברה החל בתום שנת המס שקדמה לשנת רכישת המניה עד לתום שנת המס שקדמה למועד רישומה למסחר בבורסה; ואולם, אם ביקש בעל המניות שרישומן של המניות לא ייחשב כמכירתן ולא חזר בו במועד מכירת המניה, יחולו הוראות הסעיף על רווחים ראויים לחלוקה עד לתום שנת המס שקדמה למועד מכירתה של המניה בפועל; לענין סעיף זה, ”רווחים ראויים לחלוקה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 94ב|בסעיף 94ב}}.
{{ח:תת|(ו)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים לענין מחיר מקורי ויום רכישה ולענין מניות שנרשמו למסחר בבורסה בלא הנפקה לציבור.
{{ח:תת|(ז)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע את ההתאמות הנדרשות לענין מניות שיום רכישתן לפני המועד הקובע או שנרשמו למסחר בבורסה לפני המועד הקובע.

{{ח:סעיף|101א|סמכות שר האוצר|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע לענין רווח הון במכירת נייר ערך, הוראות בענינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הדרך והשיטה לחישוב רווח ההון ורווח ההון הריאלי, קביעת עיתויו וחישוב המס, דרך כלל או לצורך ניכוי המס, לרבות לענין קיזוז הפסדים בעת ניכוי המס;
{{ח:תתת|(2)}} התרת הוצאות ואופן ייחוסן;
{{ח:תתת|(3)}} לגבי נכס שיום רכישתו לפני המועד הקובע, או שיום רכישתו לפני מועד רישומו למסחר בבורסה, או שחלו לגביו הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}} או הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 130א|סעיף 130א}} – תיאומים והוראות מעבר, לרבות הוראות בדבר שיעור המס, חישוב רווח ההון וקיזוז הפסדים;
{{ח:תתת|(4)}} נסיבות ותנאים שבהם תיחשב הכנסה ממכירת נייר ערך כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, דרך כלל או לפי משך ההחזקה בנייר הערך;
{{ח:תתת|(5)}} השיטה לחישוב דמי הניכיון, לרבות קביעת סוגי מקרים שבהם יצורפו דמי הניכיון לתמורה;
{{ח:תתת|(6)}} סוגי מקרים שבהם תיחשב עסקה עתידית כעסקת גידור ונסיבות שבהן תחשב עסקה כאמור כעסקה שההכנסה ממנה היא הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, או שבהן תצורף תוצאתה לנכס או להתחייבות המגודרים, בתנאים שנקבעו; לענין פסקה זו, ”עסקת גידור“ – עסקה עתידית שנעשתה לשם הגנה על ערך של נכס או של התחייבות, קיימים או עתידיים, ובלבד שדווח עליה בהתאם לכללים שנקבעו;
{{ח:תתת|(7)}} לענין עסקה עתידית, ולענין עסקת השאלה או שאילה של נייר ערך, מכירה בחסר של נייר ערך, וכן עסקאות כאמור בין צדדים קשורים – נסיבות שבהן תיחשב העסקה כמכירה והדרך לחישוב ההכנסה ועיתויה;
{{ח:תתת|(8)}} פטור ממס או שיעור מס מופחת על הכנסות של תושב חוץ מנייר ערך הנסחר בבורסה או בתאגיד בנקאי, ממכירת יחידה או מפדיונה או על רווחים שקיבל בשל יחידה;
{{ח:תתת|(9)}} הוראות ותנאים אשר בהתקיימם יותר ניכוי הוצאות ריבית ריאלית, והפרשי הצמדה, השיטה לחישובם, הגבלת שיעור הריבית הריאלית שיותר בניכוי כאשר מתקיימים יחסים מיוחדים בין המלווה ללווה, וכן דרכי ההוכחה של ייחוס ההלוואה ושל הוצאות הריבית הריאלית והפרשי הצמדה, לנייר ערך;
{{ח:תתת|(10)}} הוראות ותנאים לענין מכירות ועסקאות בין קרובים או בין צדדים למכירה או לעסקה שמתקיימים ביניהם יחסים מיוחדים, לרבות הוראות לענין קביעת התמורה, המחיר המקורי ויום הרכישה;
{{ח:תתת|(11)}} תנאים ונסיבות שבהתקיימם יראו בעל מניות כבעל מניות מהותי, נוסף על האמור {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, אם חלו לגבי החברה הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק ה׳2}};
{{ח:תתת|(12)}} מקרים שבהם יראו יחידה בקרן נאמנות פטורה כנמכרת וכנרכשת מחדש לענין בעלי יחידה מסוימים או לענין כלל בעלי היחידות, והכל בתנאים ובתיאומים שהורה;
{{ח:תתת|(13)}} תנאים ונסיבות שבהתקיימם יראו עסקת מכר חוזר בניירות ערך או העברה לתיחום חשיפה, כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק הסכמים בנכסים פיננסיים|בחוק הסכמים בנכסים פיננסיים, התשס״ו–2006}}, על אף הוראות {{ח:חיצוני|חוק הסכמים בנכסים פיננסיים#סעיף 4|סעיף 4 לחוק האמור}}, כהלוואה, ולא כמכירת ניירות ערך.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוץ על רווח הון מעסקה עתידית)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוץ על רווח הון מעסקה עתידית), התשס״ג–2002}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוץ על הכנסה מיחידה בקרן נאמנות פטורה)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוץ על הכנסה מיחידה בקרן נאמנות פטורה), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (חישוב סכום אינפלציוני במכירת יחידה בקרן נאמנות)|תקנות מס הכנסה (חישוב סכום אינפלציוני במכירת יחידה בקרן נאמנות), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שיעורי מס מיוחדים לענין מי שהחזיק בנייר ערך זר לפני יום רישומו למסחר בבורסה מחוץ לישראל)|תקנות מס הכנסה (שיעורי מס מיוחדים לענין מי שהחזיק בנייר ערך זר לפני יום רישומו למסחר בבורסה מחוץ לישראל), התשס״ד–2004}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} עד לקביעת הוראות כאמור בסעיף קטן (א)(9), תבע יחיד ניכוי הוצאות ריבית ריאלית והפרשי הצמדה יחויב רווח הון שהיה לו במכירת ניירות ערך במס בשיעור של 30%.

{{ח:סעיף|101ב|סמכות המנהל|תיקון: תשס״ה־11}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי, לענין רווח הון במכירת נייר ערך, לקבוע כללים בדבר דוחות שיוגשו לפקיד השומה על ידי הנישום ועל ידי חבר בורסה, תאגיד בנקאי, מנהל תיקי השקעות וקרן להשקעות במקרקעין, וכן אישורים שעליהם למסור לנישום; בסעיף זה, ”מנהל תיקי השקעות“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות|בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:קטע1|חלק ה1|חלק ה׳1: הקצאת מניות לעובדים|תיקון: תשנ״ג־6}}

{{ח:סעיף|102|הקצאת מניות לעובדים|תיקון: תשכ״ה, תשמ״ט־3, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ח־7, תשע״ו־16, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בחירה“ – בחירה של חברה מעבידה באחד משני מסלולי מיסוי להקצאת מניות לעובדים באמצעות נאמן, מסלול הכנסת עבודה או מסלול רווח הון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הקצאת מניות באמצעות נאמן“ – הקצאת מניות של חברה מעבידה לעובד, ובלבד שהעובד אינו בעל שליטה בה במועד ההקצאה או בעקבותיה והתקיימו בה כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} המניות, לרבות כל זכות המוקנית מכוחן, הופקדו במועד ההקצאה בידי נאמן עד תום התקופה לפחות;
{{ח:תתתת|(2)}} החברה הודיעה לפקיד השומה על בחירתה במסגרת בקשתה לאישור התכנית, שהוגשה 30 ימים לפחות לפני מועד ההקצאה;
{{ח:תתתת|(3)}} תכנית ההקצאה והנאמן אושרו על ידי פקיד השומה, ואולם אם לא השיב פקיד השומה בתוך 90 ימים מיום קבלת ההודעה, יראו את תכנית ההקצאה או את הנאמן לפי הענין, כמאושרים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברה מעבידה“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מעביד שהוא חברה תושבת ישראל או חברה תושבת חוץ שיש לה מפעל קבע או מרכז מחקר ופיתוח, בישראל, אם אישר זאת המנהל (לענין זה – המעביד);
{{ח:תתתת|(2)}} חברה שהיא בעלת שליטה במעביד או שהמעביד בעל שליטה בה;
{{ח:תתתת|(3)}} חברה שאותו אדם הוא בעל שליטה במעביד ובה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מועד מימוש“ –
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי הקצאת מניות באמצעות נאמן – מועד העברת המניה מהנאמן לעובד או מועד מכירת המניה על ידי הנאמן, לפי המוקדם מביניהם;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי הקצאת מניות שלא באמצעות נאמן – מועד מכירת המניה לרבות מכירת מניה שמקורה בזכות לרכישתה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניה“ – לרבות זכות לרכישת מניה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניה הרשומה למסחר בבורסה“ – לרבות מניה בחברה שמניותיה, כולן או חלקן, רשומות למסחר בבורסה בישראל או מחוץ לישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נאמן“ – מי שפקיד השומה אישרו כנאמן לצורך סעיף זה, לרבות עובד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – לרבות נושא משרה בחברה, אך למעט בעל שליטה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שווי ההטבה“ – התמורה או השווי במועד המימוש, בניכוי הוצאות שהוציא העובד ברכישת המניה כשהן מתואמות מיום ההוצאה ועד למועד המימוש, וכן הוצאות שהוציא העובד בשל המכירה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תום התקופה“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} בחרה החברה במסלול הכנסת עבודה – תקופה של 12 חודשים מיום שבו הוקצו המניות והופקדו בידי נאמן;
{{ח:תתתת|(2)}} בחרה החברה במסלול רווח הון – תקופה של 24 חודשים מיום שבו הוקצו המניות והופקדו בידי נאמן;
{{ח:תתתת|(3)}} במכירה שלא מרצון כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 103|בסעיף 103}} או במכירה מסוג אחר שקבע השר – מועד מכירה כאמור.
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (מכירה שלגביה תום התקופה הוא במועד המכירה)|תקנות מס הכנסה (מכירה שלגביה תום התקופה הוא במועד המכירה), התשע״ח–2017}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} הכנסתו של עובד מהקצאת מניות בחברה מעבידה באמצעות נאמן לא תחויב במס בעת ההקצאה ויחולו במועד המימוש הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בחרה החברה המעבידה במסלול הכנסת עבודה, יראו את הכנסתו של העובד כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}} לפי הענין, בסכום שווי ההטבה;
{{ח:תתת|(2)}} בחרה החברה המעבידה במסלול רווח הון, והנאמן החזיק במניות עד תום התקופה לפחות, יראו את הכנסתו של העובד כרווח הון בסכום שווי ההטבה, והוא יחויב עליו במס בשיעור של 25%;
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקה (2), היתה המניה המוקצית מניה הרשומה למסחר בבורסה, או מניה בחברה שמניותיה נרשמו למסחר בתוך 90 ימים ממועד ההקצאה, יראו את חלק שווי ההטבה בגובה ממוצע שוויין של מניות החברה בבורסה בתום שלושים ימי המסחר שקדמו להקצאה, או בתום שלושים ימי המסחר שלאחר הרישום למסחר כאמור, לפי הענין, בניכוי ההוצאות, כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}} לפי הענין, ואת יתרת שווי ההטבה כרווח הון החייב במס בשיעור של 25%, ובלבד שהסכום שנקבע כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}} כאמור, לא עלה על שווי ההטבה במועד המימוש; לענין תיאום ההוצאות שהוציא עובד ברכישת המניה המוקצית, יוכפלו הוצאות כאמור במדד יום ההקצאה או יום הרישום למסחר, לפי הענין, ויחולקו במדד יום ההוצאה, והכל יתואם מיום ההקצאה או הרישום, לפי הענין, ועד למועד המימוש;
{{ח:תתת|(4)}} על אף האמור בסעיף זה, בחרה החברה במסלול רווח הון ומועד המימוש חל לפני תום התקופה, יראו את הכנסתו של העובד כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} הכנסתו של עובד מהקצאת מניות שאינה הקצאה באמצעות נאמן, תחויב במס במועד ההקצאה, כהכנסה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}} לפי הענין, ובמועד המימוש – כהכנסה כאמור {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה׳}} או {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳3}} לפי הענין.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), הכנסתו של עובד מהקצאה של זכות שאינה רשומה למסחר בבורסה לרכישת מניה שלא באמצעות נאמן, לא תחויב במס במועד ההקצאה, ובמועד המימוש תחויב במס כהכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בהקצאת מניות כאמור בסעיפים קטנים (ב)(1) ו־(3) ו־(ג)(1), תותר בניכוי, לחברה המעבידה שהוא עובד בה, הוצאת שכר בשל הקצאה כאמור בגובה הכנסת העובד לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}} או בגובה סכומי ההשתתפות שבהם חויבה בשל התחייבותה לחברה המעבידה המקצה, לפי הנמוך, והכל בשנת המס שבה נוכה המס בשל הכנסת העובד והועבר לפקיד השומה.
{{ח:תתת|(2)}} לא תותר לחברה הוצאה במכירת מניה שלגביה בחרה החברה המעבידה במסלול רווח הון, גם אם נמכרה המניה לפני תום התקופה כאמור בסעיף קטן (ב)(4).
{{ח:תת|(ה)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|סעיף 3(ט)}} לא יחולו על הקצאת מניות לעובדים בחברה מעבידה לרבות על התחייבות להקצאה כאמור.
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 100א|בסעיף 100א}}, שיעור המס שיחול על חלק הרווח החייב בידי עובד שחדל להיות תושב ישראל, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 100א|באותו סעיף}}, יהיה לפי שיעור המס הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, בכל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בהקצאת מניות באמצעות נאמן שלגביה בחרה החברה במסלול הכנסת עבודה;
{{ח:תתת|(2)}} בהקצאת מניות באמצעות נאמן שלגביה בחרה החברה במסלול רווח הון אולם המניה מומשה לפני תום התקופה;
{{ח:תתת|(3)}} בהקצאת מניות שלא באמצעות נאמן שעליה חלה הוראת סעיף קטן (ג)(2).
{{ח:תת|(ז)}} בחירה לפי סעיף זה תחול על כל עובד אשר לו הוקצו המניות, ועל כל הקצאת מניות שבוצעה בשנה שלאחר תום השנה שבה היתה ההקצאה הראשונה ואילך, כל עוד לא בחרה החברה אחרת; חברה לא תהיה רשאית לבחור אחרת אלא אם כן חלפה שנה לפחות מתום השנה שבה היתה ההקצאה הראשונה שנעשתה לאחר הבחירה הקודמת.
{{ח:תת|(ח)}} המנהל רשאי לקבוע, כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} תנאים לענין ההקצאה;
{{ח:תתת|(2)}} הוראות לגבי חיוב העובד במס כשלא נתמלאו לגביו התנאים שנקבעו בסעיף זה או לפיו, כולם או מקצתם, בשל מימוש מניות במכירה שלא מרצון;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} כללים לענין הקצאת מניות לעובד שהוא תושב חוץ, לגבי תקופת עבודתו בישראל;
{{ח:תתת|(5)}} כללים לניכוי מס במקור ולהגשת דוחות על ידי החברה המעבידה והנאמן וקביעת מועדים להגשתם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (הקלות מס בהקצאת מניות לעובדים)|כללי מס הכנסה (הקלות מס בהקצאת מניות לעובדים), התשס״ג–2003}}.}}

{{ח:קטע1|חלק ה2|חלק ה׳2: שינוי מבנה ומיזוג|תיקון: תשנ״ג־6}}
{{ח:קטע2|חלק ה2 פרק 1|פרק ראשון: פרשנות ותחולה|תיקון: תשנ״ג־6}}

{{ח:סעיף|103|הגדרות|תיקון: תשכ״ה, תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־9, תשס״ה־10, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ה2|בחלק זה}} – תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה׳}} או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, זולת אם יש {{ח:פנימי|חלק ה2|בחלק זה}} הוראה מפורשת אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיזוג“ –
{{ח:תתת|(1)}} העברת כל הנכסים וההתחייבויות של חברה או של מספר חברות (להלן – חברה מעבירה) לחברה אחרת (להלן – חברה קולטת), וחיסול החברה המעבירה ללא פירוק, בהתאם לצו מיזוג או בהתאם {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 8 פרק 1|לפרק הראשון בחלק השמיני בחוק החברות}};
{{ח:תתת|(2)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 103כ|סעיף 103כ}}, העברה של 70% לפחות מן הזכויות בחברה או בכל אחת מהחברות (להלן – חברה נעברת) לחברה אחרת בתמורה למניות שיוקצו בחברה האחרת, ובלבד שבעלי הזכויות והצדדים הקשורים להם, שהעבירו זכויותיהם בחברה הנעברת, העבירו את כל זכויותיהם בהעברה כאמור, לחברה האחרת (להלן – תיקרא גם החברה האחרת ”חברה קולטת“);
{{ח:תתת|(3)}} ביצוע שרשרת מיזוגים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כל רכוש, בין מקרקעין ובין מיטלטלין, וכל זכות או טובת הנאה ראויות או מוחזקות, בין שהם בישראל ובין שהם מחוץ לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צו מיזוג“ – צו שניתן לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 351|סעיף 351 לחוק החברות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מועד מיזוג“ –
{{ח:תתת|(1)}} לענין מיזוג על פי צו מיזוג – תום שנת המס שבה ניתן צו המיזוג או תום שנת המס שקדמה לה, ובלבד שלא יקדם למועד הגשת הבקשה למתן צו המיזוג;
{{ח:תתת|(2)}} לענין מיזוג לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 8 פרק 1|הפרק הראשון בחלק השמיני לחוק החברות}} – תום שנת המס שבה חל המיזוג, ובלבד שלא יקדם למועד החלטת האסיפה הכללית של כל אחת מהחברות המתמזגות לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 320|סעיף 320(א) לחוק החברות}};
{{ח:תתת|(3)}} לענין מיזוג לפי {{ח:פנימי|סעיף 103כ|סעיף 103כ}} – מועד החלפת המניות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיזוג מאושר“ – מיזוג שבית המשפט אישר לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 321|סעיף 321 לחוק החברות}} או מיזוג שעל פי החלטת בית המשפט לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 319|סעיף 319 לחוק החברות}}, אין לעכבו ואין למנוע את ביצועו במועד שקבע בית המשפט;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התקופה הנדרשת“ –
{{ח:תתת|(1)}} לענין מיזוג על פי פסקה (1) להגדרה ”מיזוג“ – התקופה הארוכה מבין שני אלה: תקופה של שנתיים המתחילה במועד המיזוג או תקופה שתחילתה במועד המיזוג וסופה שנה לאחר תום שנת המס שבה ניתן צו המיזוג או אושר המיזוג, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} לענין מיזוג על פי פסקה (2) להגדרה ”מיזוג“ – התקופה שתחילתה במועד המיזוג וסופה שנתיים ממהמועד האמור;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין העברת נכסים לפי {{ח:פנימי|סעיף 104א|סעיפים 104א עד 104ג}}, או פיצול – תקופה של שנתיים מיום ההעברה או ממועד הפיצול, לפי העניין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שרשרת מיזוגים“ – מיזוג נוסף אחד או יותר (להלן – מיזוג נוסף), שבו משתתפת חברה שהשתתפה במיזוג קודם, המתבצע במהלך התקופה הנדרשת של המיזוג הקודם, ובלבד שמתקיימים שני אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תנאי הזכאות לפי {{ח:פנימי|סעיף 103ג|סעיף 103ג}} מתקיימים לגבי כל אחד מהמיזוגים;
{{ח:תתת|(2)}} התנאים הקבועים לפי {{ח:פנימי|סעיף 103ג|סעיף 103ג(6)}} היו מתקיימים גם אילו המיזוג הראשון בשרשרת המיזוגים וכל מיזוג נוסף, היו מתבצעים כמיזוג אחד במועד המיזוג הנוסף; לשם כך יובא בחשבון שווי השוק של כל אחת מהחברות שהשתתפו במיזוג במועד המיזוג הראשון ובכל אחד ממועדי המיזוגים הנוספים, כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד, ממועד אותו מיזוג שבו השתתפה כל אחת מהחברות עד למועד המיזוג הנוסף האחרון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צד קשור“, לחבר בני אדם (בהגדרה זו – תאגיד), או ליחיד – מי שמתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} קרוב כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}};
{{ח:תתת|(2)}} בעל שליטה בתאגיד;
{{ח:תתת|(3)}} חבר בני אדם שהתאגיד או שהיחיד בעלי שליטה בו;
{{ח:תתת|(4)}} לתאגיד ולחבר בני האדם יש אותו בעל שליטה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זכות בחבר־בני־אדם“ – זכות בחבר־בני־אדם, המקנה זכות מהזכויות המנויות להלן, המוענקת בין במסמכי ההתאגדות של חבר־בני־האדם או על פיהם ובין בהסכם עם חבר הנמנה עם חבר־בני־האדם:
{{ח:תתת|(1)}} חברות בחבר־בני־אדם או זכות לנכסיו בפירוק או זכות לרווחיו או זכות לניהולו או זכות להצבעה בו, וכן כל זכות אחרת בחבר;
{{ח:תתת|(2)}} זכות ברירה או זכות תביעה ביחס לכל אחת מהזכויות המפורטות בפסקה (1), מהחבר או מבעל זכות מהזכויות האמורות;
{{ח:תתת|(3)}} זכות להורות, במישרין או בעקיפין למחזיק בכל אחת מהזכויות המפורטות בפסקאות (1) ו־(2), על הדרך להפעיל את זכותו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרן נאמנות“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קופת גמל“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פיצול“ – העברת נכסים והתחייבויות של חברה (להלן – החברה המתפצלת) לחברה אחרת או למספר חברות אחרות (להלן – החברה החדשה);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צו הפחתת הון“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שווי שוק“ – הסכום שאפשר היה לקבל במכירה ממוכר מרצון לקונה מרצון שאין ביניהם יחסים מיוחדים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכירה שלא מרצון“ – מכירה שהיא אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הורשה;
{{ח:תתת|(2)}} מכירה במסגרת הליכי פירוק שלא מרצון לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 8א|פקודת החברות}};
{{ח:תתת|(3)}} מכירה במסגרת הליכי פשיטת רגל;
{{ח:תתת|(4)}} מכירה מסוג אחר שקבע שר האוצר בתקנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בורסה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שוק מוסדר“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|בסעיף 3(ט)(1)(ג)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שינוי מבנה“ – מיזוג, פיצול או העברת נכסים תמורת מניות, הכל לפי {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}}.

{{ח:סעיף|103א|תחולה על שותפויות רשומות, אגודות שיתופיות, קרנות נאמנות, עמותות, חברות ממשלתיות, חברות בת ממשלתיות וחברות עתירות מחקר ופיתוח|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשע״ו־17}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}} יחולו גם לגבי שינויי מבנה של שותפויות רשומות, אגודות שיתופיות ועמותות, או לגבי שינויי מבנה שאחד הצדדים לו הוא שותפויות רשומות, אגודה שיתופית או עמותה וכן על קרנות נאמנות מאותו סוג, הכל בשינויים המחוייבים וכן בשינויים נוספים שיורה עליהם המנהל; בסעיף קטן זה, ”שותפות רשומה“ – שותפות רשומה לפי {{ח:חיצוני|פקודת השותפויות|פקודת השותפויות [נוסח חדש], התשל״ה–1975}}, שאושרה בידי המנהל לעניין זה.
{{ח:תת|(א1)}} המנהל, בהתייעצות עם מנהל רשות החברות הממשלתיות, רשאי לאשר כי הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}} יחולו על חברות ממשלתיות וחברות בת ממשלתיות בשינויים שקבע, לרבות אי תחולה של חלק מהוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}}, ובלבד ששיעור ההחזקה של המדינה או של רשות הפיתוח כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק רשות פיתוח (העברת נכסים)|בחוק רשות פיתוח (העברת נכסים), התש״י–1950}}, בזכויות לרווחים ובזכויות לנכסים בפירוק, בחברות כאמור, במישרין או בעקיפין, לא יפחת במועד שינוי המבנה, מ־90%; בסעיף קטן זה, ”מנהל רשות החברות“, ”חברה ממשלתית“, ו”חברה בת ממשלתית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}.
{{ח:תת|(ב)}} מותר להורות, בתקנות באישור ועדת הכספים של הכנסת, כי הוראות {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}} יחולו לגבי שינויי מבנה של חברות עתירות מחקר ופיתוח, כפי שיוגדרו בתקנות, בשינויים המפורטים בהן.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (שינוי מבנה של חברות עתירות מחקר ופיתוח)|תקנות מס הכנסה (שינוי מבנה של חברות עתירות מחקר ופיתוח), התשנ״ד–1994}}.}}

{{ח:סעיף|103א1|סמכות לשינוי תנאים|תיקון: תשס״א, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי בתקנות להגדיל כל יחס שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}, לשנות את שיעורי ההחזקה הנדרשים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|באותו סעיף}} או לקצר את התקופה הנדרשת, והכל לענין התנאים לזכאות להטבות המס לפי {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}}; תקנות לפי סעיף זה יכול שיותקנו לסוגים מסוימים של שינויי מבנה או לסוגים מסוימים של שינויי מבנה בחברות מסוימות בשים לב לייחודיות חברות כאמור במשק.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הקלה ביחסי גודל בסוגי מיזוגים מסוימים)|תקנות מס הכנסה (הקלה ביחסי גודל בסוגי מיזוגים מסוימים), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי, על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 103|בהגדרה ”מועד מיזוג“ שבסעיף 103}} ועל אף הוראת {{ח:פנימי|סעיף 105ג|סעיף 105ג(9)}}, לקבוע מועד מיזוג אחר או מועד פיצול אחר, בתנאים שקבע.

{{ח:קטע2|חלק ה2 פרק 2|פרק שני: מיזוג חברות ואגודות שיתופיות|תיקון: תשנ״ג־6}}

{{ח:סעיף|103ב|פטור ממסים|תיקון: תשנ״ג־6, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} מכירת זכויות בחברה מעבירה אגב מיזוג, והעברת נכסי חברה מעבירה או התחייבויותיה לחברה קולטת אגב מיזוג, לא יחוייבו במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תת|(ב)}} בכל מקום שבו לא מתחייבת מכירה במס על שבח מחמת האמור בסעיף קטן (א), תתחייב המכירה במס רכישה בשיעור של 0.5% משוויה.
{{ח:תת|(ב1)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), מכר בעל זכויות בחברה קולטת שהיה, ערב המיזוג, בעל זכויות באיגוד מקרקעין שהשתתף במיזוג (בסעיף קטן זה – בעל הזכויות), במהלך התקופה הנדרשת, זכויות בחברה הקולטת, שהיו בידיו מיד לאחר המיזוג, כולן או חלקן, לכל אחד מאלה (בסעיף קטן זה – הזכויות הנמכרות), תהיה החברה הקולטת חייבת בתשלום הפרש מס הרכישה בשל הזכויות הנמכרות, בהתאם לשווי המקרקעין שהוחזקו על ידי איגוד המקרקעין ערב המיזוג ובהתאם לשיעורי מס הרכישה שחלו על פעולה באיגוד מקרקעין במועד המיזוג לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, והכול בצירוף הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק האמור}} ממועד המיזוג עד מועד התשלום:
{{ח:תתתת|(א)}} החברה הקולטת;
{{ח:תתתת|(ב)}} בעל זכות בחברה הקולטת;
{{ח:תתתת|(ג)}} צד הקשור לגורם כאמור בפסקת משנה (א) או (ב).
{{ח:תתת|(2)}} הוראות פסקה (1) לא יחולו על מכירת זכויות בחברה קולטת אשר בעת המכירה הייתה איגוד מקרקעין.

{{ח:סעיף|103ג|תנאים לזכאות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ח־7, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:ת}} ההטבות לפי {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|פרק זה}} יחולו לגבי מיזוג, אם מתקיימים כל אלה:
{{ח:תת|(1)|(א)}} החברות מבקשות להתמזג לתכלית עסקית וכלכלית כאשר המטרה העיקרית של המיזוג הינה לאפשר ניהול ותפעול מאוחד של פעילותן;
{{ח:תתת|(ב)}} הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן מהמטרות העיקריות של המיזוג;
{{ח:תת|(2)}} רוב הנכסים שהועברו אל החברה הקולטת במסגרת המיזוג מכל אחת מהחברות המעבירות ורוב הנכסים שהיו ברשותה ערב המיזוג, לא נמכרו בתקופה הנדרשת, ונעשה בהם בתקופה האמורה שימוש מקובל, בנסיבות הענין, במהלך עסקי החברה;
{{ח:תת}} לענין זה –
{{ח:תתת|(א)}} ”נכס“ – נכס כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 104|בסעיף 104}}, למעט ניירות ערך, הנסחרים בבורסה, שאינם מוחזקים בידי בעלי שליטה;
{{ח:תתת|(ב)}} ”רוב הנכסים“ – נכסים שבמועד המיזוג שווי השוק שלהם היה למעלה מ־50% משווי השוק של כלל נכסי החברה באותו מועד;
{{ח:תתת|(ג)}} לענין פסקת משנה (ב), לבקשת החברות המתמזגות, לא ייכללו במנין רוב הנכסים, נכסים שהמנהל אישר את מכירתם, או סוגי נכסים שקבע המנהל, והכל בתנאים שקבע, לרבות קביעת אחוז גבוה מהאחוז הקבוע בפסקת משנה (ב);
{{ח:תתת|(ד)}} לענין פסקת משנה (ב) לא יראו חילוף נכסים שהוחל עליו {{ח:פנימי|סעיף 96|סעיף 96}} או {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}} כמכירת נכסים, ובלבד שלצורך קביעת רוב הנכסים יראו את הנכסים החדשים כאילו היו הנכסים המוחלפים;
{{ח:תתת|(ה)}} ”מכירה“ – למעט מכירה שלא מרצון;
{{ח:תת|(3)}} בחברה הקולטת נמשכת, בתקופה הנדרשת, הפעילות הכלכלית העיקרית שהיתה בכל אחת מהחברות המתמזגות ערב המיזוג; לעניין זה יראו פעילות כלכלית כפעילות שההכנסות ממנה מתחייבות במס או צפויות להתחייב במס, לפי העניין, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, או שההכנסות ממנה מתחייבות במס או צפויות להתחייב במס, לפי העניין, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} למעט {{ח:פנימי|סעיף 2.1|פסקה (1) שבו}} שהמנהל אישר כי הן הכנסות הנובעות מפעילות כלכלית כאמור; בקשה לאישור כאמור תוגש לפני המיזוג;
{{ח:תת|(4)}} במהלך המיזוג הקצתה החברה הקולטת מניות שוות זכויות לכל בעלי הזכויות בחברה המעבירה בהתאם לחלקם היחסי בכלל הזכויות בחברה המעבירה, ולא ניתנה תמורה נוספת כלשהי במהלך המיזוג מאת החברה הקולטת או מאת כל אדם אחר, בין במישרין ובין בעקיפין;
{{ח:תת|(5)}} הזכויות שיש בחברה הקולטת אחרי המיזוג, לכלל בעלי הזכויות בכל אחת מהחברות המשתתפות במיזוג, הן בהתאם ליחס שבין שווי השוק במועד המיזוג של החברה שהם היו בעלי מניותיה ערב המיזוג, לבין שווי השוק במועד המיזוג של כלל החברות המשתתפות במיזוג; המנהל יקבע את התיאומים הנדרשים כאשר חברה קולטת היא בעלת מניות בחברה מעבירה;
{{ח:תת|(6)|(א)}} סך הזכויות של כלל בעלי הזכויות בכל אחת מהחברות המשתתפות במיזוג במועד המיזוג יהווה לפחות 5% משווי השוק של הזכויות בחברה הקולטת במועד האמור, ובלבד שאם סך הזכויות האמור, במועד המיזוג, עמד על 5% לפחות ולא עלה על 10% משווי השוק של הזכויות בחברה הקולטת, המנהל אישר מראש כי תוכנית המיזוג עומדת בתנאים המפורטים בסעיף זה;
{{ח:תתת|(ב)}} שווי השוק של כל אחת מהחברות המשתתפות במיזוג לא יעלה על פי 19 משווי השוק של חברה אחרת המשתתפת במיזוג, והכל במועד המיזוג, ובלבד שאם שווי השוק האמור, במועד המיזוג, היה פי 9 לפחות משווי השוק של חברה אחרת המשתתפת במיזוג, ולא עלה על פי 19 משווי השוק של החברה האמורה, המנהל אישר מראש כי תוכנית המיזוג עומדת בתנאים המפורטים בסעיף זה;
{{ח:תתת|(ג)}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע סוגי מיזוגים שבהם יחולו מגבלות שונות מהאמור בפסקאות משנה (א) ו־(ב);
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הקלה ביחסי גודל בסוגי מיזוגים מסוימים)|תקנות מס הכנסה (הקלה ביחסי גודל בסוגי מיזוגים מסוימים), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (מיזוג חברות המחזיקות זו בזו)|תקנות מס הכנסה (מיזוג חברות המחזיקות זו בזו), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (מיזוג חברות שמתקיימים ביניהן יחסים מיוחדים)|תקנות מס הכנסה (מיזוג חברות שמתקיימים ביניהן יחסים מיוחדים), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת|(7)}} החברה הקולטת היא אחת מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} תושבת ישראל שהתאגדה בישראל לפי {{ח:חיצוני|פקודת החברות|פקודת החברות}}, {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות}} או אגודה שיתופית שהתאגדה בישראל לפי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות|פקודת האגודות השיתופיות}};
{{ח:תתת|(ב)}} חברה שאושרה בידי המנהל לענין זה והיא חברה תושבת חוץ או תושבת ישראל שהיא חברת חוץ כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת החברות|בפקודת החברות}} או {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}} אישור כאמור יכול שיהיה מותנה במתן ערבות ובתנאים אחרים, כפי שיקבע המנהל;
{{ח:תת|(7א)}} הוגשו הדוחות והמסמכים שיש להגישם לפי {{ח:פנימי|סעיף 103יט|סעיף 103יט(א)}};
{{ח:תת|(8)|(א)}} כל בעלי הזכויות בחברות המשתתפות במיזוג מחזיקים יחד, מיד לאחר המיזוג, במלוא הזכויות בחברה הקולטת;
{{ח:תתת|(א1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(9)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(9א)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(10)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תת|(11)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|103ד|סייג לענין קבלת תמורה במזומנים|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג(4) ו־(5)}}, רשאים בעלי זכויות בחברה מעבירה לקבל תמורה במזומן מהחברה הקולטת, בתמורה לזכויותיהם בחברה המעבירה, ולא יהיה בכך כדי לשלול את ההטבות הקבועות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק זה}}, ובלבד שבמהלך המיזוג התקיימו שני אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעלי הזכויות וקרוביהם מכרו את כל מניותיהם בחברה המעבירה;
{{ח:תתת|(2)}} בעלי הזכויות וקרוביהם לא קיבלו זכויות כלשהן בחברה הקולטת.
{{ח:תת|(א1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאים בעלי זכויות בחברה מעבירה לקבל תמורת זכויותיהם, נוסף על המניות שהקצתה החברה הקולטת במהלך המיזוג, גם תמורה במזומן מאת החברה הקולטת, ולא יהיה בכך כדי לשלול את ההטבות האמורות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק זה}}, והכול אם מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ניתן לכך אישור המנהל על פי בקשה שהוגשה לו לפני מועד המיזוג;
{{ח:תתת|(2)}} במהלך המיזוג שילמה החברה הקולטת לכל אחד מבעלי הזכויות בחברה המעבירה תמורה במזומן בשיעור שווה בהתאם לחלקו היחסי בזכויות בחברה המעבירה, שאינו עולה על 49% מסך התמורה שניתנה לו;
{{ח:תתת|(3)}} החברה הקולטת, בעלי הזכויות בה או צד הקשור אליהם אינם מחזיקים, ערב המיזוג, בזכויות בחברה המעבירה בשיעור של 10% או יותר;
{{ח:תתת|(4)}} החברה המעבירה, בעלי הזכויות בה או צד הקשור אליהם אינם מחזיקים, ערב המיזוג, בזכויות בחברה הקולטת, בשיעור של 10% או יותר.
{{ח:תת|(א2)}} התקבלה תמורה במזומן כאמור בסעיף קטן (א) או (א1) –
{{ח:תתת|(1)}} לא יחולו לגבי בעלי הזכויות שקיבלו תמורה כאמור ההטבות הקבועות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק זה}}, בקשר לאותה תמורה, והם יחויבו במסים החלים לפי כל דין;
{{ח:תתת|(2)}} החברה הקולטת תחויב, לגבי זכויות באיגוד מקרקעין ששולמה בעדן תמורה במזומן, במס רכישה לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(3)}} הזכויות ששולמה בעדן תמורה במזומן והמחיר המקורי שלהן, יחושבו בהתאם ליחס שבין שווי התמורה ששולמה במזומן לשווי התמורה הכוללת שניתנה בעד כל הזכויות בחברה המעבירה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יקבע בכללים תיאומים שייעשו לענין {{ח:פנימי|סעיף 103ג|סעיף 103ג(4) ו־(5)}} לגבי מיזוג שבו שולמה תמורה במזומנים כאמור בסעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (תיאומים לענין מיזוג שבו שולמה תמורה במזומנים)|כללי מס הכנסה (תיאומים לענין מיזוג שבו שולמה תמורה במזומנים), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”קרוב“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} קרוב כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(2)}} מי שהוא בעל שליטה בחבר בני אדם שהוא בעל מניות בחברה הקולטת;
{{ח:תתת|(3)}} מי שבעל מניות בחברה הקולטת הוא בעל שליטה בו.

{{ח:סעיף|103ה|דין נכס שהועבר במיזוג|תיקון: תשנ״ג־6, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} המחיר המקורי של נכס שהועבר לחברה קולטת במיזוג ויתרת המחיר המקורי, שווי הרכישה ויום הרכישה, הכל לפי הענין, לעניין פקודה זו ולעניין {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, יהיו כפי שהיו בחברה המעבירה אילו לא הועבר הנכס, והכול בין ששולמה במסגרת המיזוג תמורה במזומן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 103ד|בסעיף 103ד(א) או (א1)}}, ובין שלא שולמה תמורה כאמור; לגבי נכס כאמור שהוא מלאי, יראו כעלות המלאי את הסכום שנקבע כמלאי סופי לענין שומת החברה המעבירה לשנת המס המסתיימת במועד המיזוג.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|103ו|ריווח הון ממכירת מניות|תיקון: תשס״ב־9, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:ת}} במכירת מניות החברה הקולטת שהוקצו במיזוג (להלן – המניה החדשה) יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} יראו כמחיר המקורי של המניה החדשה, את המחיר המקורי של הזכויות שהיו למעביר בחברה המעבירה (להלן – המניה הישנה), כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד מיום רכישתה ועד למועד המיזוג, ובניכוי הפסד ריאלי שהיה אילו נמכרה המניה במועד המיזוג, ובלבד שלא יפחת מהמחיר המקורי של המניה הישנה (להלן – המחיר המתואם); ההפרש בין המחיר המקורי של המניה הישנה לבין המחיר המתואם ייקרא להלן ”הפרש התיאום“; לענין זה, ”הפסד ריאלי“ – הסכום שבו נמוך שווי השוק של המניה מהמחיר המקורי המתואם שלה;
{{ח:תת|(2)}} הפרש התיאום המהווה חלק מן המחיר המקורי של המניות הנמכרות יתווסף לתמורה ממכירת המניות ויראו בו סכום אינפלציוני נוסף;
{{ח:תת|(3)}} יראו כמועד הרכישה של המניה החדשה את מועד המיזוג; ואולם במכירת מניה חדשה שהתקבלה תמורת מניה ישנה אשר נרכשה עד מועד השינוי, יראו, לעניין החיוב במס על רווח ההון הריאלי לפי {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(ב1)}} או החיוב במס על השבח הריאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|סעיף 48א(ב1) לחוק מיסוי מקרקעין}}, את יום הרכישה של המניה הישנה כיום הרכישה של המניה החדשה;
{{ח:תת|(4)}} היה בעל המניה תושב חוץ במועד המיזוג, והוא ביקש בעת המכירה של המניה החדשה כי יראו את שער המטבע שבו נרכשה המניה הישנה כמדד לצורך חישוב המחיר המתואם, יהיה הפרש התיאום פטור ממס;
{{ח:תת|(4א)}} במכירת המניה החדשה, לראשונה, בידי מי שהיה בעל זכויות בחברה המעבירה ערב המיזוג, יחול פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97}} או לפי {{ח:פנימי|סעיף 101א|סעיף 105יד(א)}}, רק אם בעל הזכויות האמור היה זכאי עובר למועד המיזוג לפטור ממס כאמור, אילו מכר את המניה הישנה עובר למועד המיזוג; ואולם התנאי לפי פסקה זו לא יחול על פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(א)(5)}};
{{ח:תת|(4ב)}} לא היה בעל הזכויות כאמור בפסקה (4א) זכאי, עובר למועד המיזוג, לפטור ממס כאמור באותה פסקה, והיה זכאי לפטור לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(ב2)}} במועד מכירת המניה החדשה, יחויב במס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91}}, חלק רווח ההון שהיה נצמח, אילו היתה המניה החדשה נמכרת לפני היום שבו היה זכאי בעל הזכויות האמור לפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(ב2)}}, ולא יותר מסכום רווח ההון במועד מכירת המניה;
{{ח:תת|(4ג)}} לעניין שיעור המס שיחול במכירת המניה החדשה בידי מי שהיה בעל מניות מהותי בחברה המעבירה במועד המיזוג או במועד כלשהו ב־12 החודשים שקדמו למועד המיזוג, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(א)}} חלק רווח ההון עד למועד המיזוג יחויב במס בשיעור שהיה חל אילו היה המוכר בעל מניות מהותי במועד מכירת המניה החדשה; לעניין זה, ”חלק רווח ההון עד למועד המיזוג“ – רווח ההון, כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה של המניה הישנה עד למועד המיזוג ומחולק בתקופה שמיום הרכישה כאמור ועד ליום המכירה של המניה החדשה;
{{ח:תתת|(ב)}} היה המוכר בעל מניות מהותי בחברה המעבירה, במועד כלשהו ב־12 החודשים שקדמו למועד המכירה של המניה החדשה, יראו אותו כבעל מניות מהותי בחברה הקולטת לעניין אותה מכירה;
{{ח:תת|(5)}} המנהל יקבע כללים לענין קביעת רווחים ראויים לחלוקה כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 94ב|בסעיף 94ב}}, שנצברו בחברה הקולטת או בחברה המעבירה עד למועד המיזוג, שיחושבו בחברה הקולטת.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (קביעת רווחים ראויים לחלוקה שנצברו עד למועד המיזוג)|כללי מס הכנסה (קביעת רווחים ראויים לחלוקה שנצברו עד למועד המיזוג), התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|103ז|תיאומים לענין חברות קשורות|תיקון: תשנ״ג־6, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר יקבע בתקנות, באישור ועדת הכספים של הכנסת, תיאומים הנדרשים לענין מיזוג של חברות שאחת מהן מחזיקה בזכויות בחברה האחרת.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 101|בסעיף 101(ב)(1)}}, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 101|סעיף 101}} אף על מניות שהקצתה החברה הקולטת, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג(4)}}, על פי תשקיף.

{{ח:סעיף|103ח|קיזוז הפסדים של חברה מעבירה וחברה קולטת|תיקון: תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} הפסד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 28|בסעיף 28}} {{ח:פנימי|סעיף 29|או 29}} שהיה לחברה מעבירה או לחברה קולטת עד למועד המיזוג ושניתן להעברה לשנים הבאות, יותר לקיזוז כנגד הכנסתה של החברה הקולטת החל בשנת המס שלאחר המיזוג, ובלבד שבכל שנת מס לא יותר לקיזוז כאמור סכום העולה על 20% מסך כל ההפסדים של החברות המעבירות והחברה הקולטת או על 50% מהכנסתה החייבת של החברה הקולטת באותה שנת מס לפני קיזוז ההפסד משנים קודמות, הכל לפי הנמוך שביניהם.
{{ח:תת|(ב)}} הפסד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 92|בסעיף 92}} שהיה לחברה מעבירה או לחברה קולטת עד למועד המיזוג והניתן להעברה לשנים הבאות, יותר לקיזוז כנגד ריווח הון של החברה הקולטת החל במועד המיזוג, ובלבד שבכל שנת מס לא יותר לקיזוז סכום העולה על 20% מסך כל הפסדי ההון של החברה המעבירה והחברה הקולטת או על 50% מריווח ההון של החברה הקולטת, הכל לפי הנמוך ביניהם.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), הפסד כאמור בו שלא ניתן היה לקזזו באותה שנה בשל ההגבלה לגבי 50% מההכנסה החייבת, יקוזז בשנות המס הבאות בזו אחר זו, ובלבד שלא יקוזז הפסד כאמור בפסקה זו בתוספת הפסד כאמור בסעיף קטן (א) העולה על 50% מההכנסה החייבת של החברה לפני קיזוז ההפסד משנים קודמות.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), הפסד כאמור בו שלא ניתן היה לקזזו באותה שנה בשל ההגבלה לגבי 50% מריווח ההון, יקוזז בשנות המס הבאות בזו אחר זו, ובלבד שלא יקוזז הפסד כאמור בפסקה זו בתוספת הפסד כאמור בסעיף קטן (ב) העולה על 50% מריווח ההון של החברה לפני קיזוז ההפסד משנים קודמות.
{{ח:תת|(ד)}} הפסד או הפסד הון כאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג) שלא ניתן היה לקזזו עד תום השנה החמישית שלאחר מועד המיזוג, ניתן יהיה לקזזו החל בשנה השישית, בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 28|בסעיפים 28}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}} {{ח:פנימי|סעיף 92|ו־92}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), הפסד הון שהיה לאחת החברות המתמזגות לפני המיזוג ניתן יהיה לקזזו במלואו כנגד ריווח הון או שבח של החברה הקולטת שנבע ממכירת נכס שהיה ערב המיזוג בבעלות החברה האמורה, או שהיה לחברה הקולטת לפני מועד המיזוג, לפי הענין; על יתרת הפסד שלא ניתן לקיזוז על פי סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיפים קטנים (ג) ו־(ד).
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), הפסד שהיה לאחת החברות שהתמזגו מהשכרת בנין לפני יום המיזוג, ניתן יהיה לקזזו לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(ח)}}.
{{ח:תת|(ז)}} המנהל רשאי לקבוע, בתקופת ארבע השנים המנויה לפי {{ח:פנימי|סעיף 103י|סעיף 103י(ב)}}, כי הפסד או הפסד הון שחל עליו האמור בסעיף זה לא ניתן יהיה לקזזו בחברה הקולטת או שניתן יהיה לקזז רק חלק ממנו, אם שוכנע שכתוצאה מהמיזוג תיגרם הפחתת מס בלתי נאותה עקב קיזוז ההפסד האמור; על קביעת המנהל ניתן לערער ויראוה לצורך זה כאילו נשללו ההטבות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 103י|בסעיף 103י(ז)}}, ובלבד שאם ביקשו החברות המתמזגות מהמנהל אישור מראש לפי {{ח:פנימי|סעיף 103ט|סעיף 103ט}}, על המנהל להודיע את החלטתו לפי פסקה זו ביחד עם מתן ההודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 103ט|סעיף 103ט(ה)}}.
{{ח:תת|(ז1)}} המגבלות על קיזוז הפסד או הפסד הון לפי סעיף זה לא יחולו על הפסדים כאמור של חברה קולטת שהחזיקה, ערב המיזוג, במלוא הזכויות בחברה המעבירה וששווי השוק שלה עלה באותו מועד על פי תשעה משווי השוק של החברה המעבירה; המנהל רשאי לקבוע בכללים נסיבות נוספות שבהתקיימן לא יחולו המגבלות על קיזוז הפסדים לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ח)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ריווח הון“ – לרבות שבח;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – לפני קיזוז הפסדים שנוצרו לפני מועד המיזוג לפי סעיף זה, אך למעט הכנסה שקוזז כנגדה הפסד לפי {{ח:פנימי|סעיף 92|סעיף 92}}.

{{ח:סעיף|103ט|אישור מראש מאת המנהל לתכנית מיזוג|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה הצעת מיזוג לרשם החברות בהתאם {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 8 פרק 1|לפרק הראשון בחלק השמיני בחוק החברות}}, או הוגשה בקשה לבית המשפט לצו מיזוג או לאישור המיזוג בידי בית המשפט, ניתן לפנות למנהל ולבקש אישור כי תכנית המיזוג עומדת בתנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}, ובלבד שהבקשה למנהל הוגשה לפני מועד המיזוג.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש אישור לפי סעיף זה ישלם אגרת בקשה בסכום שיקבע שר האוצר בתקנות, ורשאי השר לקבוע שהאגרה תהיה בשיעור משווי נכסי החברות המתמזגות או מהונן המתואם לאינפלציה או לפי חישוב אחר.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת אגרה בעד אישור תכנית מיזוג)|תקנות מס הכנסה (קביעת אגרה בעד אישור תכנית מיזוג), התשנ״ה–1994}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} הבקשה תכלול את כל הפרטים והעובדות המהותיים הנוגעים למיזוג הצפוי, ויצורפו אליה מסמכים, אישורים, חוות דעת, הצהרות, הערכות, חוזה המיזוג או טיוטה סופית שלו, בקשת המיזוג שהוגשה לבית המשפט וכל פרט מהותי אחר, הכל כפי שיקבע המנהל בכללים; המנהל רשאי לדרוש כל פרט נוסף שייראה לו דרוש לענין החלטתו בבקשה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (בקשה לאישור מראש לתכנית מיזוג)|כללי מס הכנסה (בקשה לאישור מראש לתכנית מיזוג), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (בקשה לאישור מראש לתכנית פיצול)|כללי מס הכנסה (בקשה לאישור מראש לתכנית פיצול), התשנ״ו–1996}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי לאשר כי פרטי תכנית המיזוג עומדים בתנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}, או כי יעמדו בהם אם יתמלאו תנאים או יינקטו פעולות שיקבע המנהל, וכן רשאי הוא להתנות את מתן האישור האמור בתנאים שיקבע.
{{ח:תת|(ה)}} המנהל יודיע לחברות את החלטתו ואת נימוקיו תוך 90 ימים מיום שהגיעו אליו הבקשה וכל המסמכים כאמור בסעיף קטן (ג), ואולם הוא יהיה רשאי, מטעמים שיירשמו, להאריך את המועד האמור עד 180 ימים, ובאישור שר האוצר – לתקופה נוספת, ובלבד שהודיע לחברות על ההארכה לפני חלוף המועד המקורי.
{{ח:תת|(ו)}} על החלטת המנהל לפי סעיף קטן (ה) ניתן לערער כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת|(ז)}} לא השיב המנהל על הבקשה תוך המועד שנקבע לפי סעיף קטן (ה), יראו בכך אישור לכאורה שהמיזוג עומד בתנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}.
{{ח:תת|(ח)|(1)}} אישר המנהל כי פרטי תכנית מיזוג ממלאים אחר התנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}, לא יוכל לחזור בו מאישור זה, אלא אם כן נתברר כי פרטים שנמסרו לו אינם נכונים או אינם מלאים באופן מהותי או שנתברר כי פרטים מהותיים שפורטו כאמור לא נתקיימו או כי תנאים מהותיים שהתנה המנהל כאמור בסעיף קטן (ד) לא נתקיימו.
{{ח:תתת|(2)}} החלטת המנהל לחזור בו מאישור ניתן לערער עליה כאילו היא צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת|(ט)}} נתן המנהל אישור כאמור בסעיף קטן (ד), יחולו ההטבות הקבועות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק זה}} החל במועד המיזוג וכל עוד נתמלאו פרטי תכנית המיזוג כפי שהוגשו למנהל והתנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}.

{{ח:סעיף|103י|מתן ההטבות ושלילתן|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} ניתנו ההטבות לפי {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|פרק זה}} בשנה פלונית, ולאחר מכן נתברר כי לא נתקיים במועדו תנאי מהתנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}, יודיע על כך פקיד השומה לצדדים למיזוג; ניתנה הודעה כאמור, יבוטלו ההטבות למפרע ממועד נתינתן, והצדדים למיזוג ובעלי מניותיהם יחוייבו במסים ובתשלומי החובה שניתן להם פטור מהם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית ממועד המיזוג ועד מועד התשלום; לענין סעיף קטן זה יקבע המנהל כללים למניעת כפל מס.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (מניעת כפל מס עקב שלילת הטבות במיזוג)|כללי מס הכנסה (מניעת כפל מס עקב שלילת הטבות במיזוג), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת|(ב)|(1)}} הודעה כאמור בסעיף קטן (א) וכן דרישה להגיש דו״חות מהצדדים למיזוג או מבעלי מניותיהם (להלן – דו״חות המיזוג), יינתנו תוך ארבע שנים מתום שנת המס שבה נמסר לפקיד השומה דו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} שענינו שנת המס שלגביה טוען פקיד השומה לאי קיום תנאי כאמור; ניתנה הודעה כאמור, יערוך פקיד השומה שומות מתוקנות לצדדים למיזוג ולבעלי מניותיהם, לכל אחד מהם, לא יאוחר משנתיים מתום שנת המס שבה הגיש דו״ח מיזוג, או תוך שנה נוספת אם אישר זאת המנהל.
{{ח:תתת|(2)}} שומה לפי סעיף קטן זה דינה לענין השגה וערעור כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}.
{{ח:תת|(ג)}} מסים, אגרות ותשלומי חובה אחרים שהחברה המעבירה חייבת לפי חוק מס כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק קיזוז מסים|בחוק קיזוז מסים, התש״ם–1980}} (להלן בסעיף זה – חוק מס), לגבי שנות המס שלפני מועד המיזוג, ואם נשללו ההטבות לפי סעיף קטן (א) – גם תשלומים כאמור המתייחסים לשנות המס שלאחר מועד המיזוג, ניתן יהיה לגבותם מכל אחד מאלה ובסדר זה:
{{ח:תתת|(1)}} מהחברה הקולטת;
{{ח:תתת|(2)}} ממי שהיה בעל שליטה בחברה המעבירה ערב המיזוג וקיבל במסגרת המיזוג מניות בחברה הקולטת; ואולם לא ניתן יהיה לגבות ממנו סכום העולה על חלק יחסי מהתשלומים האמורים בהתאם לחלקו בחברה המעבירה ערב המיזוג, כפי שנקבע לענין {{ח:פנימי|סעיף 103ג|סעיף 103ג(4)}}.
{{ח:תת|(ד)}} סכום שניתן היה לחייב בו אדם או לגבות ממנו על פי חוק מס אילולא המיזוג, רשאי האחראי על ביצוע אותו חוק לחייב בו אותו או לגבותו ממנו גם לאחר המיזוג.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), אם בשנת מס פלונית ניתנו הטבות לפי {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}} ובשנת מס מאוחרת יותר לא נתקיים תנאי מהתנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}} שהמועד לקיומו הוא באותה שנה, רשאי המנהל לקבוע כי ההטבות לא יישללו לגבי החברות המתמזגות או חלק מהן או לגבי בעל מניות פלוני, אם שוכנע כי אי קיום התנאי נגרם מחמת פעולה חד־צדדית של מיעוט בעלי המניות, שלא בידיעה או שלא בשליטה של רוב בעלי המניות, או כי אי קיום התנאי נגרם שלא בידיעה או שלא בשליטה של בעלי המניות.
{{ח:תת|(ו)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות כי לגבי בעלי מניות שונים יחולו תוצאות שונות לפי מידת אחריותם לאי קיום התנאי שבשלו נשללו ההטבות.
{{ח:תת|(ז)}} על החלטה לשלול הטבות לפי סעיף זה ניתן יהיה לערער במסגרת הערעור על השומה לשנת המס, ואם לא נעשתה שומה לאותה שנת מס במהלך שנה מיום מסירת ההודעה האמורה בסעיף קטן (ב) (להלן – יום ההודעה), ניתן יהיה לערער עליה בנפרד כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}} תוך שלושים ימים מיום ההודעה.

{{ח:סעיף|103יא|הפעלת {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}}|תיקון: תשנ״ג־6, תשנ״ט, תשס״ה־9, תשס״ח־7, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} המונחים בסעיף זה שלא הוגדרו במפורש בפקודה זו, יפורשו כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|בחוק תיאומים בשל אינפלציה}}.
{{ח:תת|(ב)}} נכס שהיה נכס מוגן או נכס קבוע, לפי הענין, והועבר לחברה קולטת במיזוג, יראוהו ככזה מהמועד שהיה חל לענין זה אילו נשאר הנכס בידי החברה המעבירה ולא הועבר לחברה הקולטת.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} לענין חישוב תיאומי הון כאמור {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#תוספת א פרט 3|בסעיף 3 לתוספת א׳ לחוק תיאומים בשל אינפלציה}}, בחברה קולטת, יראו רישומים שנעשו בפנקסי חברה מעבירה או בדו״חות שהגישה לתקופה שעד מועד המיזוג, כאילו נעשו בפנקסי החברה הקולטת ובדו״חות שהגישה.
{{ח:תת|(ה)}} על יתרת ניכוי בשל אינפלציה שיש לחברה קולטת ולחברות מעבירות, שמקורה בתקופה המסתיימת במועד המיזוג, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 103ח|סעיף 103ח}}, ואולם על יתרת ניכוי כאמור שלא הותרה בניכוי בשל מגבלת התקרה הקבועה {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 7|בסעיף 7(ב) לחוק תיאומים בשל אינפלציה}} או בשל הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 7|סעיף 7(ה) לחוק התיאומים בשל אינפלציה}}, לא יחולו לגביה המגבלות הקבועות {{ח:פנימי|סעיף 103ח|בסעיף 103ח}}; לענין סעיף קטן זה, ”הכנסה חייבת“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 7|בסעיף 7 לחוק התיאומים בשל אינפלציה}}.
{{ח:תת|(ו)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות תיאומים נוספים הנדרשים לענין {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#פרק 7-3|פרק שביעי 3 לחוק לעידוד השקעות הון}} ולגבי מי שמנהל את ספריו במטבע חוץ.

{{ח:סעיף|103יב|שינוי הייעוד של נכס|תיקון: תשנ״ג־6, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} שונה ייעודו של נכס בעת העברתו מחברה מעבירה לחברה קולטת, לא יחול הפטור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 103ב|בסעיף 103ב}} לגבי העברת אותו נכס, ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 85|סעיפים 85}} {{ח:פנימי|סעיף 100|או 100 לפקודה זו}} או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 5|סעיף 5(ב) לחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, כאילו נרכש הנכס מלכתחילה בידי החברה הקולטת.
{{ח:תת|(ב)}} שונה ייעודו של נכס שהועבר במסגרת מיזוג, תוך שנתיים ממועד המיזוג, וסכום המס שחייבים בו בשל מכירה של נכס כאמור קטן מסכום המס הכולל שהיו חייבים בו במועד המיזוג ובעת המכירה אילו נעשה שינוי הייעוד במועד המיזוג, יראו כאילו שונה הייעוד במועד המיזוג, והמס החל בשל כך ישולם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית ממועד המיזוג ועד יום התשלום בפועל.

{{ח:סעיף|103יג||תיקון: תשס״א, תשס״ב־5, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|103יד|מקדמות של חברה קולטת|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מקדמות המס שחברה קולטת חייבת בהן לשנת המס שתחילתה במועד המיזוג, יחושבו לפי המקדמות שהיתה חייבת לאותה שנה החברה המעבירה והחברה הקולטת אילולא המיזוג, בתיאומים כפי שיורה המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} היה מועד המיזוג בתום שנת מס שקדמה לשנה שבה ניתן צו המיזוג, או היה מועד המיזוג בתום שנת מס שקדמה למועד שבו נעשה המיזוג מאושר, יחושבו המקדמות בהתאם לאמור בסעיף קטן (א), החל ביום שבו ניתן צו המיזוג או ביום שבו נעשה המיזוג מאושר, לפי הענין, ועד תום שנת המס שלאחר אותה שנה.

{{ח:סעיף|103טו|דין נכסים שהועברו במיזוג|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} המנהל יקבע כללים לגבי נכסים שהועברו במיזוג, ורשאי הוא לקבוע כי הדין שחל ערב המיזוג לענין פחת, הפחתה וניכוי, והוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}}, ימשיכו לחול לגביהם גם אחרי מועד המיזוג או שיחולו בתיאומים ובשינויים כפי שיקבע.

{{ח:סעיף|103טז|דין עובד שעבר לחברה קולטת|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} הפטור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|בסעיף 9(7א)}} לא יחול לגבי עובד של חברה מעבירה העובר לעבוד בחברה קולטת עקב מיזוג של החברות, ולא יראו העברתו כפרישה לענין {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|הסעיף האמור}}; אולם תקופת עבודת העובד בחברה המעבירה תובא בחשבון לענין חישוב הפטור לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|הסעיף האמור}} בעת פרישתו מהחברה הקולטת.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יקבע בכללים תיאומים לענין {{ח:פנימי|סעיף 102|סעיף 102}} בקשר לחברה קולטת, לחברה מעבירה ולעובדים, ורשאי הוא לקבוע תיאומים כאמור לכל ענין אחר {{ח:פנימי|סעיף 102|שבסעיף 102}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (תיאומים לענין סעיף 102 במיזוג או בפיצול)|כללי מס הכנסה (תיאומים לענין סעיף 102 במיזוג או בפיצול), התשס״ג–2003}}.}}

{{ח:סעיף|103יז|סמכות לשלול הטבות בנסיבות מסויימות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע בתקנות נסיבות שבהתקיימן לא יותרו ההטבות הקבועות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק זה}}, ובלבד שלא יהא בקביעה כאמור כדי לשלול את ההטבות לגבי מיזוג שצו המיזוג לגביו או אישור המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 103ט|סעיף 103ט}} ניתנו לגביו לפני פרסום התקנות האמורות.

{{ח:סעיף|103יח|תקנות לענין פרטים מסויימים|תיקון: תשנ״ג־6}}
{{ח:ת}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים, רשאי לקבוע בתקנות פרטים שחייבים להיכלל בחוזה המיזוג ובתזכיר ובתקנות של החברה הקולטת, כתנאי לקבלת ההטבות הקבועות {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק זה}}.

{{ח:סעיף|103יט|דו״חות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} החברות המתמזגות ובעלי הזכויות בהם יגישו לפקיד השומה, תוך שלושים ימים מהיום שבו ניתן צו המיזוג, או מהמועד שבו נעשה המיזוג מאושר או ממועד המיזוג, לפי הענין ולפי המאוחר שביניהם, או תוך שישים ימים אם אישר זאת פקיד השומה מראש, דין וחשבון הכולל את כל הפרטים והעובדות הנוגעים למיזוג, במישרין או בעקיפין, וכן את צו המיזוג, החלטת בית המשפט לגבי מיזוג המאושר על ידו, חוזה המיזוג, אישורים, חוות דעת, הצהרות, דו״חות כספיים, דו״ח על ייעוד הנכסים המועברים במסגרת המיזוג, פירוט הערכות השווי שנעשו לקראת המיזוג ובמהלכו וכל דו״ח או פרט אחר, שקבע שר האוצר בתקנות.
{{ח:תת|(ב)}} מי שחייב בהגשת דו״ח על פי סעיף זה ולא הגישו, יראוהו כאילו לא הגיש דו״ח על פי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף זה, ”בעלי הזכויות“ – למעט בעלי זכויות הרשומות למסחר בבורסה שאינם בעלי שליטה.

{{ח:סעיף|103כ|מיזוג על דרך של החלפת מניות|תיקון: תשס״א, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} לענין סעיף זה, ”מיזוג על דרך החלפת מניות“ – מיזוג כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 103|בפסקה (2) להגדרה ”מיזוג“ שבסעיף 103}}.
{{ח:תת|(ב)}} מיזוג על דרך החלפת מניות לא יחויב במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, אם מתקיימים בו כל התנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג}}, בשינויים המחויבים לפי הענין, ובלבד שהחברה הקולטת מחזיקה, מיד לאחר המיזוג, בכל הזכויות בחברה הנעברת שהועברו לה אגב המיזוג, ושבמהלך התקופה הנדרשת לא יפחת סך הזכויות כאמור שבהחזקתה מ־51% מכל אחת מהזכויות בחברה הנעברת.
{{ח:תת|(ב1)}} רווח או הפסד שנוצר עקב מכירת מניות החברה הנעברת בידי החברה הקולטת לא יותר לקיזוז בשנת המס שבה חל מועד המיזוג ובמשך שנתיים שלאחריה, כנגד הפסד או רווח בחברה הקולטת, והכול לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}} {{ח:פנימי|סעיף 92|או 92}}, לפי העניין, ובשלוש השנים הבאות לא יותר לקיזוז רווח או הפסד שנוצר עקב מכירת המניות כאמור כנגד רווח או הפסד שנוצר ממכירת נכסים שיום רכישתם קדם למועד המיזוג.
{{ח:תת|(ב2)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 103ח|סעיף 103ח(ז)}} יחולו לעניין קיזוז הפסד או הפסד הון שהיה לחברה הקולטת לפני מועד המיזוג, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)}} האמור לפי {{ח:פנימי|סעיף 103ב|סעיפים 103ב(ב) ו־(ב1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 103ד|103ד}}, {{ח:פנימי|סעיף 103ה|103ה}}, {{ח:פנימי|סעיף 103ו|103ו}}, {{ח:פנימי|סעיף 103ז|103ז}}, {{ח:פנימי|סעיף 103ט|103ט}}, {{ח:פנימי|סעיף 103י|103י}}, {{ח:פנימי|סעיף 103יז|103יז}}, {{ח:פנימי|סעיף 103יח|103יח}} {{ח:פנימי|סעיף 103יט|ו־103יט}}, יחול לגבי מיזוג על דרך החלפת מניות בשינויים המחויבים לפי הענין, כל עוד לא נקבע אחרת בסעיף זה; ובלבד שלענין {{ח:פנימי|סעיף 103ה|סעיף 103ה}} יראו את הזכויות בחברה הנעברת כנכסים המועברים.

{{ח:קטע2|חלק ה2 פרק 3|פרק שלישי: העברת נכסים תמורת מניות|תיקון: תשנ״ג־6}}

{{ח:סעיף|104|הגדרות|תיקון: תשכ״ה, תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־4, תשס״ח־7}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 3|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – נכס, למעט –
{{ח:תתת|(1)}} מיטלטלין של יחיד המוחזקים על ידיו לשימושו האישי או לשימושם האישי של בני משפחתו או של בני אדם התלויים בו;
{{ח:תתת|(2)}} מלאי עסקי;
{{ח:תתת|(3)}} זכות חזקה במקרקעין – בין שבדין ובין שביושר – המשמשים לצורכי מגורים ולא לשם השתכרות או רווח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה“ –
{{ח:תתת|(1)}} חברה תושבת ישראל שהתאגדה בישראל לפי {{ח:חיצוני|פקודת החברות|פקודת החברות}}, {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות}} או אגודה שיתופית שהתאגדה בישראל לפי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות|פקודת האגודות השיתופיות}};
{{ח:תתת|(2)}} חברה שאושרה בידי המנהל לענין זה והיא תושבת חוץ, או תושבת ישראל שהיא חברת חוץ כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת החברות|בפקודת החברות}} או {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}}; אישור כאמור יכול ויותנה במתן ערבויות ובתנאים אחרים כפי שיקבע המנהל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ריווח הון“ – לרבות שבח.

{{ח:סעיף|104א|העברת מלוא הזכויות בנכס|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ב־5, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} אדם המעביר את מלוא זכויותיו בנכס לחברה תמורת קבלת הזכויות הקיימות באותה חברה, לא יחוייב במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, אם נתמלאו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)|(א)}} המעביר מחזיק מיד לאחר יום ההעברה זכויות המקנות לו לפחות 90% בכל אחת מהזכויות בחברה;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} החברה מחזיקה בנכס שהועבר אליה בתקופה הנדרשת;
{{ח:תתת|(3)}} היחס בין שווי השוק של הזכויות שהוקצו למעביר לבין שווי השוק של כלל הזכויות בחברה מיד לאחר ההקצאה הוא כיחס שבין שווי השוק של הנכס המועבר לשווי השוק של החברה מיד לאחר ההעברה;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב1)}} הועבר נכס לחברה שהיא איגוד מקרקעין או שהיתה לאיגוד מקרקעין לאחר העברת הנכס, יחולו הוראות סעיף קטן (א), ובלבד שהועברו מלוא זכויותיו של המעביר בנכס.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|104ב|העברת נכס על ידי מספר בני אדם|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ב־5, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} שותפים בשותפות או בעלים משותפים הגורמים להעברת מלוא זכויותיהם בנכס שבבעלות השותפות או המעבירים את מלוא זכויותיהם בנכס שבבעלותם המשותפת, לפי הענין, לחברה תמורת הקצאת מניות בלבד באותה חברה, לא יחוייבו במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)|(א)}} הועבר הנכס לחברה שהוקמה במיוחד לצורך כך ולא היה לאותה חברה נכס אחר או פעילות אחרת במועד ההעברה או לפניו (בפסקה זו – חברה חדשה) – חלקו של כל אחד מהשותפים או הבעלים המשותפים בכל אחת מהזכויות בחברה, מיד לאחר ההעברה, זהה לחלק שהיה לו לפני ההעברה בכל נכס שהועבר כאמור או בשותפות, לפי העניין;
{{ח:תתתת|(ב)}} הועבר הנכס לחברה שאינה חברה כאמור בפסקת משנה (א) (בפסקה זו – חברה קיימת) – בעלי הזכויות בחברה הקיימת היו, לפני ההעברה, בעלי הזכויות בנכס או בשותפות ומיד לאחר ההעברה החזיק כל אחד מהם בחלק בזכויות בחברה הקיימת הזהה לחלק שהיה לו בזכויות באותה חברה ולחלקו בנכס או בשותפות, לפי העניין, לפני ההעברה;
{{ח:תתתת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} החברה מחזיקה בנכסים שהועברו בתקופה הנדרשת;
{{ח:תתת|(3)}} היחס בין שווי השוק של הזכויות שהוקצו לכל אחד מהשותפים או הבעלים, לכלל שווי השוק של החברה מיד לאחר ההקצאה, הוא כיחס שבין שווי השוק של חלקו של השותף או הבעל בנכס לשווי השוק של החברה מיד לאחר מועד ההעברה;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} הועברו מספר נכסים בבעלות משותפת או שהועבר נכס בבעלות משותפת ונכס שהוא בבעלות של שותפות, יחול האמור בסעיף קטן (א) רק אם חלקו של כל אחד מהבעלים המשותפים בכל אחד מהנכסים המועברים זהה לחלקו בכל שאר הנכסים, ובמקרה של שותפות – גם לחלקו בשותפות.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} לענין סעיפים קטנים (א) ו־(ב) יראו זכויות בחברה אחת כנכס אחד ואת בעלי הזכויות כשותפים בנכס זה.
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ד)}} מספר יחידים שכל אחד מהם מעביר באותו מועד נכס בר פחת לחברה שהוקמה במיוחד לצורך כך, תמורת הקצאת מניות בלבד, ולא היה לאותה חברה נכס אחר או פעילות אחרת באותו מועד או לפניו, לא יחוייבו במס לפי פקודה זו בעת ההעברה אם נתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מטרת ההעברה היא ניהול ותפעול מאוחד של הנכסים המועברים;
{{ח:תתת|(2)}} תמורת העברת הנכס או הנכסים הוקצו מניות לכל אחד מהיחידים שחלקן מכלל מניות החברה שווה ליחס שבין שווי השוק של הנכס שהעביר לשווי השוק של כלל הנכסים שהועברו על פי סעיף קטן זה;
{{ח:תתת|(3)}} במשך שנתיים לפחות מיום ההעברה לא חל שינוי בזכויותיהם של בעלי המניות בחברה שהוקמה;
{{ח:תתת|(4)}} הנכסים המועברים ישמשו בחברה שימוש מקובל בנסיבות הענין במהלך עסקי החברה ויישארו בה במשך שנתיים לפחות מיום ההעברה;
{{ח:תתת|(5)}} לא יתאגדו במסגרת חברה, על פי סעיף קטן זה, יותר מעשרה יחידים, אולם רשאי המנהל לאשר כי באגודה שיתופית יתאגדו מספר רב יותר של יחידים;
{{ח:תתת|(6)}} שווי השוק של נכס שהעביר כל אחד מהיחידים לא יעלה על פי ארבעה משווי השוק של נכס שהעביר יחיד אחר, והכל במועד ההעברה; המנהל רשאי לשנות את השיעור האמור, מטעמים שיירשמו;
{{ח:תתת|(7)}} לא יועבר במסגרת סעיף קטן זה נכס שהוא זכות במקרקעין.
{{ח:תת|(ה)}} האמור בסעיף קטן (ד) לא יחול לגבי נכס שהינו בבעלות שותפות או בבעלות משותפת של מספר בעלים.
{{ח:תת|(ו)}} חברה המעבירה נכס לחברה אחרת שבעלי הזכויות בה זהים לבעלי הזכויות בחברה המעבירה, וחלקו של כל בעל זכויות בה זהה לחלקו בחברה המעבירה (להלן – חברה אחות), לא תחוייב בעת ההעברה במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, לפי הענין, אם התקיימו התנאים שקבע שר האוצר.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (תנאים להעברת נכס בפטור ממס בין חברות אחיות)|תקנות מס הכנסה (תנאים להעברת נכס בפטור ממס בין חברות אחיות), התשנ״ד–1994}}.}}
{{ח:תת|(ו1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|104ג|העברת מניות לחברת אם|תיקון: תשנ״ג־6, תשנ״ו־4, תשס״א, תשס״ב־9, תשס״ד־5, תשס״ה־4, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} חברה המעבירה לכל בעלי מניותיה, באופן יחסי בהתאם לשיעור אחזקותיהם בחברה המעבירה, את כל המניות שהיא מחזיקה בחברה אחרת (להלן – המניות המועברות) לא תתחייב במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} בשל מכירת המניות המועברות אם התקיימו כל אלה, ובלבד שהתקבל אישור המנהל לפני ההעברה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל המניות או בעלי המניות, לפי העניין (להלן – חברת האם), הם חברה אחת או יותר המחזיקה בכל הזכויות בחברה המעבירה;
{{ח:תתת|(2)}} לא ניתנה תמורה בשל המניות המועברות בין בכסף ובין בשווה כסף, בין במישרין ובין בעקיפין;
{{ח:תתת|(3)}} המניות המועברות יישארו בחברת האם שנתיים לפחות מיום ההעברה;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5)}} ניתן אישור בית משפט בהתאם {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 303|לסעיף 303 לחוק החברות}}, אם היה בו צורך;
{{ח:תתת|(6)}} המניות מועברות למטרה עסקית וכלכלית והימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן מהמטרות העיקריות של ההעברה.
{{ח:תת|(ב)}} היה לחברה המעבירה מפעל מאושר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|בחוק לעידוד השקעות הון}} או מפעל מוטב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|בסעיף 51 לאותו חוק}} והחברה יכולה במועד ההעברה לחלק דיבידנד על פי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 47|סעיף 47(א2) ו־(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51ב|או 51ב(א) ו־(ג) לאותו חוק}}, יראו את העברת המניות המועברות כחלוקת דיבידנד כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יקבע כללים לענין התיאומים הנדרשים לצורך סעיף זה לענין החברה המעבירה וחברת האם, לענין קביעת מחיר מקורי או התמורה או לכל ענין אחר.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)|(1)}} הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ג) יחולו בשינויים שיורה המנהל, לרבות אי תחולה של חלק מן ההוראות האמורות, על תאגידים בנקאיים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}}, ועל חברות שבשליטתם, המעבירים בשנות המס 1996 ו־1997, זכויות שיש להם בתאגידים ריאליים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק האמור}}, ובלבד שאם המעביר הוא התאגיד הבנקאי לא תהיה לחברה שאליה הועברו המניות הכנסה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בסעיף 2(1)}}, במשך שנתיים ממועד ההעברה.
{{ח:תתת|(2)}} על העברה כאמור בפסקה (1), יחולו גם התנאים האמורים בסעיף קטן (א)(3) ו־(4), למעט במכירת זכויות בתאגיד ריאלי שהועבר לחברת אם שהיא התאגיד הבנקאי או במכירת זכויות בתאגיד הריאלי המעביר, כאשר מכירות אלו נעשות לצורך קיום הוראות {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|חוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}}.
{{ח:תתת|(3)}} מבלי לגרוע מהוראות כל דין, החלטות לענין העברת מניות כאמור בסעיף קטן זה טעונות אישור האסיפה הכללית של התאגיד המעביר ודינן כדין החלטה מיוחדת כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת החברות#סעיף 115א|בסעיף 115{{ח:הערה|א}}(א)(3) לפקודת החברות}}.
{{ח:תת|(ה1)}} לא אישר המנהל את העברת המניות לפי הוראות סעיף קטן (א), ניתן לערער על החלטתו כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת|(ו)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לענין החלת סעיף זה, כולו או מקצתו, על חברות זרות, במגבלות ובתנאים שקבע.

{{ח:סעיף|104ד|מכירת זכויות ונכסים|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־4, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 104א|סעיפים 104א עד 104ג}} –
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(1א)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(3)}} לא יראו כמכירת נכס, חילוף נכסים שהוחל עליו {{ח:פנימי|סעיף 96|סעיף 96}} או {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}} או מכירתם שלא מרצון;
{{ח:תת|(4)}} בכל מקום שבו לא מתחייבת מכירה במס על השבח, מחמת האמור {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 3|בפרק זה}}, תתחייב המכירה במס רכישה בשעור של 0.5% משוויה;
{{ח:תת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|104ה|דרכי חישוב בעת מכירת הנכס|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ב־9, תשס״ה־9, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} נכס שהועבר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 104א|בסעיפים 104א}} {{ח:פנימי|סעיף 104ב|ו־104ב}}, המחיר המקורי שלו, יתרת המחיר המקורי, יום הרכישה ושווי הרכישה, לענין פקודה זו, ולעניין {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, יהיו כפי שהיו בידי המעביר, וניכויים שהיו מותרים למעביר אילו הוא היה מוכר את הנכס יותרו למוכר בניכוי.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} על קיזוז ריווח הון או הפסד הון שנוצר עקב מכירת נכס שהועבר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 104א|בסעיפים 104א עד 104ג}} יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 103כ|סעיף 103כ(ב1) ו־(ב2)}}, בשינויים המחויבים, ואולם לא יחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 103כ|סעיף 103כ(ב2)}} אם נרכשו אמצעי שליטה בשיעור העולה על 50% בחברה אליה הועבר הנכס, לאחר שחלפו לפחות שלוש שנות המס שקדמו למועד תחילת שנת המס שבה הועבר הנכס.

{{ח:סעיף|104ו|מכירת המניות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ב־9, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} במכירת מניות שנתקבלו תמורת נכס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 104א|בסעיפים 104א}} {{ח:פנימי|סעיף 104ב|ו־104ב}}, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יראו כמחיר המקורי של המניות את יתרת המחיר המקורי של הנכס שהועבר, כשהוא מתואם מיום רכישת הנכס בידי המעביר ועד למועד ההעברה, ובניכוי הפסד ריאלי שהיה אילו נמכר הנכס במועד העברתו, ובלבד שלא יפחת מיתרת המחיר המקורי של הנכס שהועבר (להלן – המחיר המתואם); ההפרש בין יתרת המחיר המקורי של הנכס שהועבר לבין המחיר המתואם ייקרא להלן ”הפרש התיאום“; לענין זה, ”הפסד ריאלי“ – הסכום שבו נמוך שווי השוק של הנכס מיתרת המחיר המקורי המתואם שלו;
{{ח:תתת|(2)}} הפרש תיאום המהווה חלק מן המחיר המקורי של מניות הנמכרות, יתווסף לתמורה ממכירת המניות ויראו בו סכום אינפלציוני נוסף;
{{ח:תתת|(3)}} יראו כמועד הרכישה של המניות את מועד ההעברה של הנכס; ואולם במכירת מניות שהתקבלו תמורת נכס שנרכש עד מועד השינוי, יראו לעניין החיוב במס על רווח ההון הריאלי לפי {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(ב1)}} או החיוב במס על השבח הריאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|סעיף 48א(ב1) לחוק מיסוי מקרקעין}}, את יום רכישת הנכס שהועבר כיום הרכישה של המניה;
{{ח:תתת|(4)}} במכירת המניה בידי המעביר יחול פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97}}, או לפי {{ח:פנימי|סעיף 101א|סעיף 105יד(א)}}, רק אם המעביר היה זכאי, עובר למועד העברת הנכס, לפטור ממס כאמור, אילו מכר את הנכס עובר למועד העברת הנכס; ואולם התנאי לפי פסקה זו לא יחול על פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(א)(5)}}.
{{ח:תת|(ב)}} מכר בעל מניות, במהלך התקופה הנדרשת, מניה של חברה אחות אשר קיבלה נכס בהעברה לפי {{ח:פנימי|סעיף 104ב|סעיף 104ב(ו)}}, או מניה של חברה מעבירה אשר העבירה נכס לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 104ב|אותו סעיף}}, בפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97}}, כאמור בסעיף קטן (א)(4), יראו את חלקו היחסי בעלות הנכס כאילו חולק לו כדיבידנד במועד העברת הנכס כאמור; חלקו היחסי של בעל המניות בעלות הנכס יחושב לפי חלקו היחסי בזכויות בחברה המעבירה במועד ההעברה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בפקודה זו, היה לחברה מעבירה, שהעבירה נכס לחברה אחות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 104ב|בסעיף 104ב(ו)}}, מפעל מאושר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|בחוק לעידוד השקעות הון}} או מפעל מוטב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|בסעיף 51 לאותו חוק}}, ובעת ההעברה היתה החברה המעבירה יכולה לחלק דיבידנד לפי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 47|סעיף 47(א2) ו־(ב)(2)}} {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51ב|או 51ב(א) ו־(ג) לחוק האמור}}, יחויב במס חלק הדיבידנד שאינו עולה על עלות הנכסים שהועברו לחברה האחות כאמור באותם סעיפים, לפי העניין, בעת ההעברה כאילו חולק.

{{ח:סעיף|104ז|הוראות שונות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 104א|בסעיפים 104א עד 104ג}} יחול רק אם מעביר הנכס הודיע לפקיד השומה תוך 30 ימים ממועד העברת הנכס על העברתו, וצירף להודעה דו״חות, הצהרות ופרטים, הכל כפי שקבע שר האוצר בתקנות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הודעה בדבר העברת נכס ומסמכים מצורפים)|תקנות מס הכנסה (הודעה בדבר העברת נכס ומסמכים מצורפים), התשנ״ז–1997}}.}}
{{ח:תת|(ב)|(1)}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 103י|בסעיפים 103י}}, {{ח:פנימי|סעיף 103יב|103יב}} {{ח:פנימי|סעיף 103טו|ו־103טו}} יחול לגבי מעביר הנכס כאילו הוא חברה מעבירה או בעל מניות בה, לפי הענין, וכאילו החברה שאליה הועבר הנכס היא חברה קולטת, הכל בשינויים המחוייבים לפי הענין; אין בהוראות פסקה זו כדי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 104ה|סעיף 104ה(ג)}}.
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} העבירה חברה נכס יחולו לגביו ולגבי החברה שאליה הועבר, במשך שנתיים ממועד ההעברה, ההוראות של {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק התיאומים בשל אינפלציה}} ושל {{ח:פנימי|סעיף 130א|סעיף 130א}} שהיו חלות בחברה שהעבירה את הנכס, והכל בתיאומים שיורה המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} המבקש אישור לפי {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 3|פרק זה}} ישלם אגרת בקשה בסכום שיקבע שר האוצר ורשאי השר לקבוע אגרה שונה לסוגי העברות שונים בהתחשב, בין השאר, בשווי הנכסים המועברים או בדרך העברתם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת אגרה בעד בקשת אישור העברת נכסים והחלפת מניות)|תקנות מס הכנסה (קביעת אגרה בעד בקשת אישור העברת נכסים והחלפת מניות), התשס״ג–2003}}.}}

{{ח:סעיף|104ח|החלפת מניות|תיקון: תשס״א, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”החלפת מניות“ – העברת מניות של חברה (בסעיף זה – חברה נעברת), לרבות זכויות לרכישת מניות (בסעיף זה – המניות המועברות), בתמורה להקצאת מניות רשומות למסחר בבורסה, בחברה אחרת, בין בצירוף תמורה נוספת ובין בלעדיה (בסעיף זה – החברה הקולטת והמניות המוקצות);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המעביר“ – מי שהעביר את המניות המועברות לחברה הקולטת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניה חסומה“ – מניה אשר מכירתה מוגבלת לחלוטין, על פי הוראות דין או על פי הוראות הרשות המוסמכת על פי דין לקבוע כללים לגבי מסחר בניירות ערך, לתקופה שנקבעה (בסעיף זה – תקופת החסימה);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יום המכירה“ – המוקדם מבין אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} המועד שבו נמכרה המניה המוקצית;
{{ח:תתתת|(ב)}} מועד תום תקופת הדחיה; לענין זה, ”מועד תום תקופת הדחיה“ –
{{ח:תתתתת|(1)}} לענין מניות מוקצות שאינן מניות חסומות –
{{ח:תתתתתת|(א)}} לגבי מחציתן – עשרים וארבעה חודשים מיום ההחלפה; לענין חישוב המחצית, יובאו בחשבון המניות המוקצות, לרבות המניות החסומות, שנמכרו עד לתום עשרים וארבעה החודשים כאמור;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} לגבי יתרתן – ארבעים ושמונה חודשים מיום ההחלפה;
{{ח:תתתתת|(2)}} לענין מניות חסומות –
{{ח:תתתתתת|(א)}} לגבי מחציתן – עשרים וארבעה חודשים מיום ההחלפה או תום 6 חודשים מתום תקופת החסימה, לפי המאוחר, ובלבד שיובאו בחשבון תחילה המניות החסומות שתקופות חסימתן קצרות יותר מתקופות חסימה אחרות שנקבעו לגבי יתרת המניות החסומות; לענין חישוב המחצית, יובאו בחשבון המניות שנמכרו כאמור בפסקת משנה (1)(א) עד לאותו מועד;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} לגבי יתרתן – ארבעים ושמונה חודשים מיום ההחלפה או תום 6 חודשים מתום תקופת החסימה, לפי המאוחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נאמן“ – מי שהמנהל אישרו כנאמן לצורך סעיף זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שווי במועד תום תקופת הדחיה“ – הסכום המתקבל מחיבור סכום שווי המניה בבורסה בסיום המסחר בכל יום מ־30 ימי המסחר הקודמים למועד תום תקופת הדחיה, מחולק ב־30;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תמורה נוספת“ – סכום במזומן שניתן תמורת המניות המועברות, נוסף על המניות המוקצות.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} החלפת מניות לא תיחשב, במועד ההחלפה, כמכירתן לענין {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}} או לענין {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} היחס בין שווי השוק של המניות המועברות לבין שווי השוק של החברה הקולטת מיד לאחר החלפת המניות הוא כיחס שבין שווי השוק של המניות המוקצות, לרבות התמורה הנוספת, לבין שווי השוק של כלל הזכויות בחברה הקולטת מיד לאחר החלפת המניות;
{{ח:תתתת|(ב)}} החברה הקולטת הקצתה מניות שוות זכויות לכל המעבירים מאותה חברה;
{{ח:תתתת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ד)}} כל המניות וכן כל הזכויות לרכישת מניות של המעביר ושל צד קשור לו בחברה הנעברת, הועברו במסגרת החלפת המניות, אלא אם כן אישר המנהל אחרת, בתנאים שקבע;
{{ח:תתתת|(ה)}} הוגשה בקשה למנהל לאשר כי החלפת המניות עומדת בתנאים כמפורט בסעיף זה, ובלבד שהבקשה הוגשה 30 ימים לפחות לפני מועד החלפת המניות והמנהל נתן את אישורו; אישור לפי פסקה זו יכול שיותנה במתן ערבויות להנחת דעת המנהל ובתנאים אחרים כפי שיקבע המנהל;
{{ח:תתתת|(ו)}} המניות המוקצות יופקדו בידי נאמן לצורך הבטחת תשלום המס וקיום הוראות סעיף זה.
{{ח:תתת|(1א)}} כללה החלפת מניות צירוף תמורה נוספת, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לא יחולו לגבי בעלי הזכויות שקיבלו תמורה כאמור ההטבות הקבועות בסעיף זה, בקשר לאותה תמורה, והם יחויבו במסים החלים לפי כל דין;
{{ח:תתתת|(ב)}} הזכויות ששולמה בעדן תמורה במזומן והמחיר המקורי שלהן, יחושבו בהתאם ליחס שבין שווי התמורה ששולמה במזומן לשווי התמורה הכוללת שניתנה בעד כל הזכויות בחברה הנעברת.
{{ח:תתת|(2)}} קבע המנהל כי החלפת המניות אינה ממלאת אחר התנאים הקבועים בסעיף זה, ניתן לערער על החלטתו כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בסעיף קטן זה, החלפת מניות של חברה נעברת שהיא איגוד מקרקעין, תיחשב, במועד ההחלפה, למכירתן לעניין החיוב במס רכישה לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תת|(ג)}} התקיימו התנאים האמורים בסעיף קטן (ב), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יראו את המניות המוקצות כנמכרות ביום המכירה;
{{ח:תתת|(2)}} התמורה תחושב על פי הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} נמכרה המניה המוקצית לפני מועד תום תקופת הדחיה – תמורת המכירה;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא נמכרה המניה המוקצית עד מועד תום תקופת הדחיה – שווייה במועד תום תקופת הדחיה;
{{ח:תתת}} והכל בתוספת סכומי הדיבידנד שחולקו בשל המניות המוקצות, בתקופה שבין מועד ההחלפה לבין יום המכירה, כשהם מחולקים במספר המניות המוקצות;
{{ח:תתת|(3)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 104ו|סעיף 104ו}} יחולו בשינויים המחויבים, ולענין זה יראו את המניות המועברות כנכס;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5)}} במכירת המניות המוקצות יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} חלק רווח ההון עד למועד החלפת המניות יחויב במס בשיעור המס שהיה חל אילו לא היו חלות במועד החלפת המניות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 104ח|סעיף 104ח}};
{{ח:תתתת|(ב)}} חלק רווח ההון ממועד החלפת המניות ועד ליום המכירה יחויב במס לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(א) או (ב)}}, לפי הענין;
{{ח:תתתת|(ג)}} במכירת המניה המוקצית יחול פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97}}, או לפי {{ח:פנימי|סעיף 101א|סעיף 105יד(א)}}, רק אם המעביר היה זכאי, עובר למועד החלפת המניות, לפטור ממס כאמור, אילו מכר את המניות האמורות עובר למועד החלפתן; ואולם התנאי לפי פסקת משנה זו לא יחול על פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(א)(5)}};
{{ח:תתתת|(ד)}} לענין פסקה זו, ”חלק רווח ההון עד למועד החלפת המניות“ – רווח ההון, כשהוא מוכפל ביחס שבין התקופה שמיום הרכישה של המניות המועברות עד למועד החלפת המניות ומחולק בתקופה שמיום הרכישה כאמור ועד ליום המכירה של המניות המוקצות;
{{ח:תתת|(6)}} מכר המעביר את המניות המוקצות אחרי מועד תום תקופת הדחיה יראו את המניות המוקצות כנרכשות מחדש, את מועד תום תקופת הדחיה כיום הרכישה ואת השווי במועד תום תקופת הדחיה כמחיר מקורי;
{{ח:תתת|(7)}} על אף האמור בכל דין, מיזוג או פיצול בחברה הקולטת אחרי החלפת המניות לא ייחשב כמכירת המניות המוקצות והמנהל רשאי לקבוע בכללים הוראות מיוחדות לענין זה;
{{ח:תתת|(8)|(א)}} במכירת המניות המוקצות יראו כרווחים ראויים לחלוקה, לענין {{ח:פנימי|סעיף 94ב|סעיף 94ב}}, רווחים ראויים לחלוקה כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 94ב|באותו סעיף}} שנצברו בחברה הנעברת מתום שנת המס שקדמה לשנה שבה נרכשו המניות המועברות בידי המעביר ועד תום שנת המס שקדמה לשנה שבה בוצעה החלפת המניות (להלן – שנת ההחלפה), ובלבד שלא יובאו בחשבון רווחים ראויים לחלוקה שנצברו לפני יום ט׳ בטבת התשנ״ו (1 בינואר 1996);
{{ח:תתתת|(ב)}} המנהל יקבע כללים לענין קביעת רווחים ראויים לחלוקה בהחלפת מניות כאשר המניות המוקצות הן מניות בחברה תושבת ישראל;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (קביעת רווחים ראויים לחלוקה במכירת מניה מוקצית בחברה תושבת ישראל)|כללי מס הכנסה (קביעת רווחים ראויים לחלוקה במכירת מניה מוקצית בחברה תושבת ישראל), התשס״ב–2002}}.}}
{{ח:תתת|(9)}} סכום מס ששילם המעביר לפקיד השומה על הכנסה מדיבידנד בשל המניות המוקצות, שחולק בתקופה שבין מועד ההחלפה לבין יום המכירה, יתואם ממועד תשלום המס ועד יום המכירה, ויחולק במספר המניות המוקצות, שבשלהן חולק הדיבידנד, ויינתן בשלו זיכוי כנגד המס החל על רווח ההון במכירת המניות המוקצות;
{{ח:תתת|(10)}} הוקצו מניות הטבה למעביר בתקופה שבין מועד החלפת המניות ליום המכירה, יראו אותן כמניות מוקצות;
{{ח:תתת|(11)|(א)}} היה המעביר תושב ישראל במועד החלפת המניות, יראו אותו כתושב ישראל גם ביום המכירה;
{{ח:תתתת|(ב)}} היה המעביר תושב חוץ {{ח:פנימי|סעיף 89|וסעיף 89(ב)}} היה חל אילו מכר את המניות המועברות במועד החלפת המניות, יראו את המניות המוקצות כנכס בישראל.
{{ח:תת|(ד)}} התקיימו התנאים האמורים בסעיף קטן (ב), יחולו לגבי המניות המועברות שבידי החברה הקולטת הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רווח או הפסד שנוצר עקב מכירת המניות המועברות לא יותר לקיזוז בשנת המס שבה הוחלפו המניות ובמשך שנתיים שלאחריה, כנגד הפסד או רווח בחברה הקולטת, והכל לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיפים 28}} {{ח:פנימי|סעיף 92|או 92}}, לפי הענין, ובשלוש השנים הבאות לא יותר לקיזוז רווח או הפסד שנוצר עקב מכירת המניות המועברות כאמור כנגד רווח או הפסד שנוצר ממכירת נכסים שיום רכישתם לפני מועד החלפת המניות;
{{ח:תתת|(2)|(א)}} כיום הרכישה של המניות המועברות ייחשב מועד החלפת המניות, וכמחיר מקורי של המניה המועברת ייחשב שווי השוק של המניות המוקצות בעת החלפת המניות, כשהוא מחולקים במספר המניות המועברות;
{{ח:תתתת|(ב)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), אם ערב החלפת המניות, המעביר והחברה הקולטת הם צדדים קשורים, רשאי פקיד השומה לקבוע –
{{ח:תתתתת|(1)}} כי מחירן המקורי של המניות המועברות יהיה התמורה כאמור בסעיף קטן (ג)(2), וכיום רכישתן ייחשב יום המכירה של המניות המוקצות כפי שנקבע למעביר, אף אם החברה הקולטת מכרה את המניות המועברות לפני יום המכירה;
{{ח:תתתתת|(2)}} כי אם נמכרו המניות המוקצות בכמה מועדים, יהיה המחיר המקורי של המניות המועברות סכום התמורה הכוללת של כל מכירות המניות המוקצות, וכיום הרכישה של המניות המועברות ייחשב יום המכירה האחרון שנקבע למי מהמניות המוקצות, אף אם החברה הקולטת מכרה את המניות המועברות לפני יום המכירה האחרון כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 102|סעיף 102(ב)}}, החלפת מניות לא תיחשב כמכירת המניות המועברות; המנהל רשאי לקבוע בכללים הוראות מיוחדות בדבר תחולתן של הוראות סעיף זה, כולן או מקצתן, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ו)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ז)|(1)}} הנאמן יודיע לפקיד השומה בכתב על מועד תום תקופת הדחיה.
{{ח:תתת|(2)}} בעת המכירה ינכה הנאמן מס בשיעור האמור {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיף 91(א), (ב) או (ב1)}}, לפי הענין מהתמורה או בשיעור נמוך יותר כפי שקבע פקיד השומה ויעבירו לפקיד השומה בתוך שבעה ימים.
{{ח:תת|(ח)}} נתברר כי פרטים שנמסרו למנהל אינם נכונים או אינם מלאים באופן מהותי, או נתברר כי פרטים מהותיים שפורטו בבקשה למנהל לא ממלאים אחר התנאים הקבועים בסעיף קטן (ב)(1), רשאי פקיד השומה, לפי שיקול דעתו, לקבוע כי התמורה שקיבל המעביר בעבור המניות המועברות היא התמורה כפי שהיא מחושבת על פי סעיף זה, או שווי השוק של המניות המועברות במועד החלפת המניות, לפי הגבוה; פקיד השומה יערוך את התיאומים הנדרשים לענין המחיר המקורי ויום הרכישה של המניות המועברות בידי החברה הקולטת.

{{ח:קטע2|חלק ה2 פרק 4|פרק רביעי: פיצולי חברות, אגודות שיתופיות ועמותות|תיקון: תשנ״ג־6}}

{{ח:סעיף|105|הגדרות|תיקון: תשכ״ה, תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 4|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה“ – לרבות קרן נאמנות, או עמותה שהתאגדה בישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק העמותות|חוק העמותות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דו״חות מתואמים“ – דו״חות כספיים ערוכים ומתואמים לפי גילויי דעת של לשכת רואי החשבון בישראל ומבוקרים בידי רואה חשבון או פקיד ברית פיקוח כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיף 131}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברת החזקות“ – חברה שכל נכסיה הם זכויות בחברות, או נכסים שלא ניתן להעבירם על פי דין, ואין לה הכנסות פרט להכנסות שמקורן בחלוקת דיבידנד או בנכסים שלא ניתן להעבירם על פי דין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה מתפצלת ממשיכה“ – חברה מתפצלת שאינה חברת החזקות, ולא הועברו ממנה כל הנכסים וההתחייבויות שלה.

{{ח:סעיף|105א|דרכי הפיצול|תיקון: תשכ״ד־2, תשכ״ה, תשנ״ג־6}}
{{ח:ת}} פיצול יכול שיתבצע באחת מדרכים אלה:
{{ח:תת|(1)}} העברת נכסים והתחייבויות של חברה מתפצלת לחברה חדשה שהוקמה לצורך הפיצול והזכויות בה בידי אותם בעלי זכויות שבחברה המתפצלת וחלקו של כל בעל זכויות בחברה החדשה זהה לחלקו בחברה המתפצלת;
{{ח:תת|(2)}} העברת נכסים והתחייבויות של חברה מתפצלת לחברה חדשה שהוקמה לצורך הפיצול והיא בבעלות מלאה של החברה המתפצלת.

{{ח:סעיף|105ב|פטור ממסים|תיקון: תשנ״ג־6, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} מחיקת מניות חברה מתפצלת או הפחתת הונה בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}} והעברת נכסי חברה מתפצלת לחברה חדשה לא יחוייבו במס לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, והכל אם התקיימו התנאים {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 4|שבפרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} בכל מקום שבו לא מתחייבת מכירה במס על השבח מחמת האמור בסעיף קטן (א), תתחייב המכירה במס רכישה בשיעור של 0.5% משוויה.

{{ח:סעיף|105ג|תנאים לזכאות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״א, תשס״ב־5, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} ההטבות על פי {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 4|פרק זה}} יחולו לגבי פיצול אם מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} החברה מבקשת להתפצל לתכלית עסקית וכלכלית והימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן מהמטרות העיקריות של הפיצול;
{{ח:תתת|(2)}} רוב הנכסים שנותרו בידי החברה המתפצלת ורוב הנכסים שהועברו לחברה החדשה במסגרת הפיצול לא נמכרו בידי כל אחת מהן במהלך התקופה הנדרשת, ונעשה בהם בתקופה האמורה שימוש מקובל בנסיבות הענין במהלך עסקי החברה; לענין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ ו”רוב נכסים“ – כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 103ג|בסעיף 103ג(2)}}, אולם במנין הנכסים של חברה מתפצלת בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(2)}}, לא ייכללו הזכויות בחברה החדשה;
{{ח:תתת|(3)}} הפעילות הכלכלית העיקרית שהיתה בחברה המתפצלת בשנתיים שקדמו למועד הפיצול נמשכת בחברה החדשה או בחברה המתפצלת הממשיכה במהלך התקופה הנדרשת;
{{ח:תתת|(4)}} לחברה חדשה וכן לחברה מתפצלת ממשיכה יש פעילות כלכלית שמקורה בפעילות החברה המתפצלת, ואם החברה המתפצלת היא עמותה או אגודה שיתופית, נמשכת בה או בחברה החדשה הפעילות שהיתה לפני הפיצול בעמותה או באגודה השיתופית, לפי הענין, ובלבד שההכנסות מפעילות זו מתחייבות במס או צפויות להתחייב במס, לפי העניין, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, או שההכנסות מפעילות זו מתחייבות במס או צפויות להתחייב במס, לפי העניין, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} למעט {{ח:פנימי|סעיף 2.1|פסקה (1) שבו}} שהמנהל אישר כי הן הכנסות הנובעות מפעילות כלכלית כאמור; בקשה לאישור כאמור תוגש לפני הפיצול;
{{ח:תתת|(5)}} החברה המתפצלת והחברה החדשה הן אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} תושבת ישראל שהתאגדה בישראל לפי {{ח:חיצוני|פקודת החברות|פקודת החברות}}, {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות}}, {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות|פקודת האגודות השיתופיות}} או {{ח:חיצוני|חוק העמותות|חוק העמותות}};
{{ח:תתתת|(ב)}} חברה שאושרה בידי המנהל לענין זה והיא חברה תושבת חוץ, או תושבת ישראל שהיא חברת חוץ כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת החברות|בפקודת החברות}} או {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}}; אישור כאמור יכול שיהיה מותנה במתן ערבות ובתנאים אחרים, כפי שיקבע המנהל;
{{ח:תתת|(6)|(א)}} שווי הנכסים המועברים מחברה מתפצלת לכל אחת מהחברות החדשות במהלך פיצול או הנותרים בחברה מתפצלת ממשיכה, בכל אחת מהן, לא יפחת מ־10% משווי הנכסים של החברה המתפצלת, והכל בהתאם לשווי המפורט בדו״חות המתואמים למועד הפיצול; לענין זה – לא ייכללו במנין הנכסים זכויות שמחזיקה חברה מתפצלת בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(2)}} בחברה חדשה;
{{ח:תתתת|(ב)}} מיד לאחר פיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}} לא יעלה שווי השוק של חברה חדשה על פי תשעה משווי השוק של חברה חדשה אחרת, ואם היתה החברה המתפצלת חברה מתפצלת ממשיכה – לא יעלה שווי השוק של כל חברה חדשה על פי תשעה משווי השוק של החברה המתפצלת, ולא יפחת מתשיעית משווי השוק של החברה המתפצלת;
{{ח:תתתת|(ג)}} על פי בקשת החברה רשאי המנהל מטעמים שיירשמו לקבוע כי חברה מתפצלת תחלק נכסיה שלא כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב), אם הוכח להנחת דעתו כי האמור בהן עלול לפגוע במטרת הפיצול, והכל בתנאים שיקבע;
{{ח:תתת|(7)|(א)}} מיד לאחר הפיצול יהיו לבעלי המניות של החברה המתפצלת בכל אחת מהחברות החדשות בפיצול על פי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}} ובחברה המתפצלת הממשיכה אותן זכויות שהיו להם בחברה המתפצלת, ואותו חלק בכל אחת מהזכויות, והכל בסמוך למועד הפיצול;
{{ח:תתתת|(ב)}} מיד לאחר הפיצול תחזיק חברה מתפצלת על פי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(2)}} במלוא הזכויות בחברה החדשה;
{{ח:תתתת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(8)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(8א)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(9)}} מועד הפיצול יהיה בתום שנת מס;
{{ח:תתת|(10)}} לא הועברו במסגרת הפיצול תשלומים במזומן או תמורה נוספת כלשהי בין בעלי הזכויות בחברה המתפצלת;
{{ח:תתת|(11)}} במהלך התקופה הנדרשת לא היו בין החברות החדשות לבין עצמן או בינן לבין החברה המתפצלת, לפי הענין, העברות של מזומנים או נכסים, מתן ערבויות או כל פעילות אחרת, אלא במהלך העסקים הרגיל;
{{ח:תתת|(12)}} לאחר הפיצול עולה שווי הנכסים על שווי ההתחייבויות בכל אחת מהחברות החדשות ובחברה המתפצלת, לפי הענין, והכל לפי דו״חות מתואמים למועד הפיצול;
{{ח:תתת|(13)}} לעניין פיצול כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105א|בסעיף 105א(1)}} – לפני הפיצול ניתן אישור המנהל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105ח|בסעיף 105ח(ב)}}, לתכנית הפיצול, ולעניין פיצול כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105א|בסעיף 105א(2)}} – הוגשו הדוחות והמסמכים שיש להגישם לפי {{ח:פנימי|סעיף 103יט|סעיף 103יט(א)}} כפי שהוחל לעניין פיצול כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105ח|בסעיף 105ח(א)}};
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (אישור פיצול שמועדו בתום שנת המס 1993)|תקנות מס הכנסה (אישור פיצול שמועדו בתום שנת המס 1993), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תתת|(14)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(15)}} היתה החברה המתפצלת קרן נאמנות, תהיה רשאית להתפצל לקרנות נאמנות מאותו סוג של החברה המתפצלת בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת רשאי לקבוע תנאים וכללים נוספים לביצוע הפיצול, וכן סוגי פיצולים שלא יהיה בהם צורך באישור של המנהל כאמור בסעיף קטן (א)(13).

{{ח:סעיף|105ד|חלוקת חבויות ורווחים|תיקון: תשנ״ג־6, תשנ״ד, תשנ״ה, תשס״א, תשס״ה־9, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} התחייבויות החברה המתפצלת יחולקו בין החברות החדשות, או בין חברה מתפצלת ממשיכה לחברה החדשה, לפי הענין, בהתאם לכללים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} התחייבויות שאינן מהוות הון עצמי לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#תוספת א פרט 1א|סעיף 1א לתוספת א׳ לחוק התיאומים בשל אינפלציה}}, שניתן לייחס אותן לנכס מסויים או לפעילות מסויימת, ייוחסו לחברה המחזיקה בנכס, אולם לא תיוחס לנכס התחייבות העולה על שווי הנכס, והכל על פי הדו״חות המתואמים למועד הפיצול;
{{ח:תתת|(2)}} יתרת ההתחייבויות שלא יוחסה כאמור בפסקה (1) תיוחס בהתאם ליחס שווי הנכסים באותה חברה לכלל שווי נכסי החברה המתפצלת לפני הפיצול על פי דו״חות מתואמים למועד הפיצול; לענין זה, ”שווי נכסים“ – שווי הנכסים בניכוי התחייבויות שיוחסו כאמור בפסקה (1) ובניכוי שווי הזכויות שמחזיקה חברה מתפצלת בחברה חדשה.
{{ח:תת|(ב)}} הפסדי חברה מתפצלת ממשיכה לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיפים 28}} {{ח:פנימי|סעיף 92|ו־92}}, לפי הענין, יחולקו בין החברות החדשות או בין החברה המתפצלת לחברה החדשה בהתאם ליחסי ההון העצמי שלהן (להלן – יחס ההון העצמי), ובלבד שהפסדים לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(ח)}} יהיו בחברה שבה נמצא הנכס שממנו נבע ההפסד; לענין סעיף זה, ”הון עצמי“ – הסכום שבו עודף שווי הנכסים של החברה למעט שווי זכויות שמחזיקה חברה מתפצלת בחברה חדשה, על שווי ההתחייבויות שיוחסו לחברה כאמור בסעיף קטן (א), והכל לפי דו״חות מתואמים למועד הפיצול.
{{ח:תת|(ג)}} רווחים ראויים לחלוקה כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 94ב|בסעיף 94ב}} –
{{ח:תתת|(1)}} בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}} יחולקו בין החברה המתפצלת הממשיכה לחברה החדשה או בין החברות החדשות, לפי הענין, בהתאם ליחס ההון העצמי;
{{ח:תתת|(2)}} בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(2)}} יישארו בידי החברה המתפצלת;
{{ח:תתת|(3)}} המנהל יקבע כללים לענין חישובם.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)}} ניכוי בשל אינפלציה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 7|בסעיף 7 לחוק התיאומים בשל אינפלציה}} יחולק בהתאם ליחס ההון העצמי, ואולם ניכוי כאמור שיוחס לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)#סעיף 7|סעיף 7(ה) לחוק האמור}} ליחידת עבודה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ד)}} יהיה בחברה בה נמצאת יחידת העבודה.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} על אף האמור בפקודה זו אם היה לחברה מתפצלת על פי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}} מפעל מאושר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|בחוק לעידוד השקעות הון}} או מפעל מוטב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51|בסעיף 51 לאותו חוק}}, ובעת הפיצול יכולה היתה החברה המתפצלת לחלק דיבידנד על פי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 47|סעיף 47(א2) ו־(ב)(2)}} {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 51ב|או 51ב(א) ו־(ג) לאותו חוק}}, יחוייב במס חלק הדיבידנד שאינו עולה על עודף הנכסים שהועברו לחברה החדשה כאמור {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 47|בסעיפים האמורים}}, לפי הענין, בעת הפיצול כאילו חולק;
{{ח:תתת|(2)}} מכר בעל מניות מניה של חברה חדשה שהוקצתה לו בפיצול, או מניה של חברה מתפצלת, בפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97}}, במהלך התקופה הנדרשת, יראו את עודף הנכסים כאמור בפסקה (1), כפי חלקו במועד הפיצול, כאילו חולק לו כדיבידנד במועד האמור.
{{ח:תת|(ז)}} התחייבויות, חבויות מותנות, הכנסות, הוצאות, ניכויים או כל כיוצא באלה שלא היו רשומים בדו״חות החברה המתפצלת במועד הפיצול, ומקורם בפעילותה לפני מועד הפיצול, יחולקו בין החברה המתפצלת הממשיכה לחברה החדשה או בין החברות החדשות, לפי הענין, בהתאם להוראות המנהל.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|הוראות מס הכנסה (חלוקת פריטים שלא היו רשומים במועד הפיצול)|הוראות מס הכנסה (חלוקת פריטים שלא היו רשומים במועד הפיצול), התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|105ה||תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105ו|דין נכס שהועבר בפיצול|תיקון: תשנ״ג־6, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} נכס שהועבר לחברה חדשה בפיצול, המחיר המקורי שלו, יתרת המחיר המקורי, שווי הרכישה ויום הרכישה, הכל לפי הענין, לענין פקודה זו, {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק התיאומים בשל אינפלציה}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|וחוק מיסוי מקרקעין}}, יהיו כפי שהיו בחברה המתפצלת אילו לא הועבר הנכס ויותרו לחברה החדשה בעת המכירה בניכוי ניכויים שהיו מותרים לחברה המתפצלת אילו היא היתה מוכרת את הנכס; לגבי נכס כאמור שהוא מלאי, יראו כעלות המלאי את הסכום שנקבע לענין שומת החברה המתפצלת במועד הפיצול.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105ז|ריווח ממכירת מניות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ב־9, תשע״ז־16}}
{{ח:ת}} מכר אדם מניה של חברה חדשה שהוקצתה לו בפיצול (להלן – המניה החדשה) או של חברה מתפצלת, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}} יראו כמחיר המקורי של מניות החברה החדשה את החלק היחסי של המחיר המקורי של מניות החברה המתפצלת בהתאם ליחס ההון העצמי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105ד|בסעיף 105ד(ב)}}, כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד מיום רכישת המניות בחברה המתפצלת ועד למועד הפיצול, ובניכוי הפסד ריאלי שהיה אילו נמכר החלק היחסי של המניות במועד הפיצול, ובלבד שלא יפחת מהחלק היחסי של המחיר המקורי של מניות החברה המתפצלת (להלן – המחיר המתואם); ההפרש בין המחיר המקורי של החלק היחסי של מניות החברה המתפצלת לבין המחיר המתואם כאמור ייקרא להלן – ”הפרש התיאום“; המחיר המקורי של מניות החברה המתפצלת יופחת בהתאם ליחס ההון העצמי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105ד|בסעיף 105ד(ב)}}; לענין זה, ”הפסד ריאלי“ – הסכום שבו נמוך שווי השוק של המניה מהמחיר המקורי המתואם שלה;
{{ח:תת|(2)}} בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(2)}} ייקבע המחיר המקורי של מניות החברה החדשה בהתאם לעודף הנכסים שהועברו אליה, ובניכוי הפסד ריאלי שהיה אילו נמכרו הנכסים וההתחייבויות יחדיו במועד הפיצול (להלן – המחיר המתואם); לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הפרש התיאום“ – ההפרש בין יתרת המחיר המקורי של הנכסים המועברים לבין יתרת המחיר המקורי המתואם שלהם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עודף נכסים“ – עודף יתרת המחיר המקורי המתואם של הנכסים על התחייבויות בהתאם לדו״חות המתואמים למועד הפיצול;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הפסד ריאלי“ – הסכום שבו נמוך שווי השוק של הנכסים וההתחייבויות המועברים יחדיו מיתרת המחיר המקורי המתואם שלהם בניכוי ההתחייבויות;
{{ח:תת|(3)}} הפרש תיאום כאמור בפסקאות (1) ו־(2) המהווה חלק מן המחיר המקורי של המניות הנמכרות, יתווסף לתמורה ממכירת המניות, לפי הענין, ויראו בו סכום אינפלציוני נוסף;
{{ח:תת|(4)}} יראו את מועד הפיצול כיום הרכישה של מניות החברה החדשה, ואולם לצורך חישוב ריווח ההון הריאלי לפי {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(ב1)}} או לצורך חישוב השבח הריאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 48א|סעיף 48א(ב1) לחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי העניין, עד מועד השינוי, יראו כיום הרכישה של מניות החברה החדשה את יום הרכישה של מניות החברה המתפצלת;
{{ח:תת|(5)}} בפיצול לפי {{ח:פנימי|סעיף 105א|סעיף 105א(1)}}, אם היה בעל המניות תושב חוץ בעת הפיצול, וביקש בעת המכירה של מניות החברה החדשה שיראו את שער המטבע שבו נרכשו מניות החברה המתפצלת כמדד לצורך חישוב המחיר המתואם, יהיה הפרש התיאום פטור ממס;
{{ח:תת|(6)}} במכירת המניה החדשה יחול פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97}}, או לפי {{ח:פנימי|סעיף 101א|סעיף 105יד(א)}}, רק אם המוכר היה זכאי עובר למועד הפיצול, לפטור ממס כאמור, אילו מכר את המניה בחברה המתפצלת עובר למועד הפיצול; ואולם התנאי לפי פסקה זו לא יחול על פטור ממס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בסעיף 97(א)(5)}}.

{{ח:סעיף|105ח|הוראות שונות|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 103ז|בסעיפים 103ז}}, {{ח:פנימי|סעיף 103ט|103ט עד 103יב}} {{ח:פנימי|סעיף 103יד|ו־103יד עד 103יט}} יחול לגבי פיצול, בשינויים המחוייבים, לפי הענין, ולענין זה, בכל מקום שבו –
{{ח:תתת|(1)}} כתוב ”מיזוג“ קרי ”פיצול“;
{{ח:תתת|(2)}} כתוב ”מועד המיזוג“ קרי ”מועד הפיצול“;
{{ח:תתת|(3)}} כתוב ”חברה מעבירה“ קרי ”חברה מתפצלת“;
{{ח:תתת|(4)}} כתוב ”חברה קולטת“ קרי ”חברה חדשה“.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 103ט|בסעיף 103ט}}, לעניין פיצול כאמור {{ח:פנימי|סעיף 105א|בסעיף 105א(1)}}, לא יינתנו ההטבות הקבועות {{ח:פנימי|סעיף 105ב|בסעיף 105ב}}, אם לא התקבל אישור המנהל לפני הפיצול; קבע המנהל כי הפיצול אינו ממלא אחר התנאים {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 4|שבפרק זה}}, ניתן יהיה לערער על החלטתו כאילו היה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152}}.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (אישור פיצול שמועדו בתום שנת המס 1993)|תקנות מס הכנסה (אישור פיצול שמועדו בתום שנת המס 1993), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} התפצלה חברה, יחולו לגביה, אם אינה חברת החזקות, ולגבי החברות החדשות לאחר הפיצול הוראות {{ח:פנימי|סעיף 130א|סעיף 130א}} אם חל סעיף זה בחברה המתפצלת לפני הפיצול.

{{ח:סעיף|105ט|פיצול לחברה קיימת|תיקון: תשנ״ג־6, תשס״ה־4, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} העברת נכסים, התחייבויות והון מחברה מתפצלת לחברה שאינה חברה חדשה שהוקמה לצורך כך, יהיו פטורים ממס כאמור {{ח:פנימי|חלק ה2|בחלק זה}}, אם ניתן לכך אישור המנהל, על פי בקשה שהוגשה לו לפני מועד הפיצול כאמור; המנהל ייתן אישור כאמור אם הוכח להנחת דעתו כי מתקיימים התנאים המפורטים {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 2|בפרק שני}} {{ח:פנימי|חלק ה2 פרק 4|ובפרק רביעי לחלק זה}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} על החלטת המנהל לפי סעיף קטן (א) ניתן לערער כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.

{{ח:סעיף|105י|הסמכה בענין שינויי מבנה באיגודי מקרקעין|תיקון: תשס״ב־5, תשס״ב־9, תשע״ז־16, תשפ״ה־5}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להתקין תקנות לענין {{ח:פנימי|סעיף 104א|סעיפים 104א(ב1)}} {{ח:פנימי|סעיף 104ח|ו־104ח}}, והוא רשאי להתנות את הפטור לפיהם בתנאים, לרבות שינוי התקופות או התנאים הקבועים בסעיפים האמורים, וכן רשאי הוא לקבוע נסיבות שבהן לא יחולו הוראות הסעיפים האמורים.

{{ח:קטע2|חלק ה2 פרק 5|פרק חמישי: שינוי מבנה נוסף|תיקון: תשע״ז־16}}

{{ח:סעיף|105י1|שינוי מבנה נוסף|תיקון: תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|חלק ה2|בחלק זה}}, חברה שהשתתפה בשינוי מבנה (בסעיף זה – שינוי מבנה קודם), ומבקשת להשתתף, במהלך התקופה הנדרשת, בשינוי מבנה נוסף, אחד או יותר (בסעיף זה – שינוי מבנה נוסף), למעט שינוי מבנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 104ח|סעיף 104ח}}, שיש בו כדי לגרום לכך שלא יתקיים תנאי מהתנאים לפי {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}} המזכים בהטבות בשל שינוי המבנה הקודם, לא יראו בהשתתפותה בשינוי מבנה נוסף כאמור משום אי־קיום תנאי מהתנאים כאמור, אם אישר זאת המנהל על פי בקשה שהוגשה לו לפני שינוי המבנה הנוסף; המנהל ייתן אישור כאמור אם הוכח להנחת דעתו כי מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תנאי הזכאות להטבות לפי {{ח:פנימי|חלק ה2|חלק זה}} היו מתקיימים לגבי שינוי המבנה הנוסף אילו התבצע בתום התקופה הנדרשת;
{{ח:תתת|(2)}} לשינוי המבנה הנוסף תכלית עסקית וכלכלית;
{{ח:תתת|(3)}} הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותה אינן מהמטרות העיקריות של שינוי המבנה הנוסף, ואם הוגשה בקשה לפי סעיף זה לגבי יותר משינוי מבנה אחד – של כל אחד משינויי המבנה הנוספים או של כולם יחד.
{{ח:תת|(ב)}} על החלטת המנהל לפי סעיף קטן (א) ניתן לערער כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על מיזוג שחברה מבקשת להשתתף בו לאחר שהשתתפה במיזוג קודם.

{{ח:קטע1|חלק ה3|חלק ה׳3: הכנסות מיוחדות משוק ההון {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:קטע2|חלק ה3 פרק 1|פרק ראשון: הגדרות ופרשנות {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|105יא||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ה3 פרק 2|פרק שני: רווחים מניירות ערך מסוימים {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|105יב||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105יג||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105יד||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105טו||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ה3 פרק 3|פרק שלישי: יחידה בקרן נאמנות {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|105טז||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105יז||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105יח||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|105יט||תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ה3 פרק 3-1|פרק שלישי 1: מכירת נייר ערך או יחידה בקרן נאמנות פטורה או מעורבת, בשנת המס 2003 – הוראת שעה {{ח:הערה|(פקע)}}|תיקון: תשס״ה־2, תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|105יט1||תיקון: תשס״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|105יט2||תיקון: תשס״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:קטע1|חלק ו|חלק ו׳: חיוב במס על ידי נציג}}

{{ח:סעיף|106|נאמנים וכו׳ של פסולי־דין}}
{{ח:ת}} מפרק או כונס נכסים שנתמנו על ידי בית משפט או לפי כל דין בר־תוקף בישראל, וכן נאמן, אפוטרופוס לגוף או לרכוש, או ועד, שבידם ההנחיה, השליטה או ההנהלה ברכוש או במפעל מטעמו של אדם פסול־דין, יהיו בני־חיוב במס בדרך ובסכום שאותו אדם היה חייב בו אילולא היה פסול־דין.

{{ח:סעיף|107||תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|108|תושב־חוץ שמורשהו בארץ|תיקון: תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} תושב חוץ, בין שהוא אזרח ישראל ובין אם לאו, יהא בר־שומה ובר־חיוב על שמו של נאמנו, אפוטרופסו, או של ועד שלו, או על שמו של מיופה־כוח, מורשה, סוכן, כונס נכסים, סניף או מנהל, בין שהם מקבלי ההכנסה ובין אם לאו, והכל בדרך ובסכום שאותו אדם היה נשום או מחוייב אילו היה תושב ישראל ואותה הכנסה הגיעה לידו.

{{ח:סעיף|109|הכנסת תושב־חוץ מיפוי־כוח וכו׳}}
{{ח:ת}} תושב־חוץ יהא בר־שומה ובר־חיוב בשל הכנסה שמקורה, במישרין או בעקיפין, מיפוי־כוח, מסוכנות, מהרשאה, מכינוס נכסים, מסניף או מהנהלה, או דרך אחד מאלה, ויהא בר־שומה ובר־חיוב על שמו של אותו מיופה כוח, סוכן, מורשה, כונס נכסים, סניף או מנהל, הכל לפי הענין.

{{ח:סעיף|110|רב־חובל}}
{{ח:ת}} רב־חובל של אניה, שבעלה או שוכרה הוא תושב־חוץ בר־חיוב לפי {{ח:פנימי|סעיף 71|הסעיפים 71–74}}, רואים כמורשהו של אותו תושב־חוץ לענין פקודה זו, בלי להוציא כל מורשה אחר של אותו תושב־חוץ.

{{ח:סעיף|111|עסקים עם תושב־חוץ}}
{{ח:ת}} מקום שתושב־חוץ עוסק עם תושב ופקיד השומה רואה, כי מחמת הקשר ההדוק שבין השנים והשליטה הממשית שבידי תושב־החוץ על התושב, אפשר שמהלך העסקים ביניהם יהא מסודר, והוא מסודר, באופן שהעסקים הנעשים על ידי התושב, בעקבות קשריו עם תושב־החוץ, אינם מביאים לו כל ריווח, או פחות מן הריווח הרגיל שיש לצפות לו מאותם עסקים – יהא תושב־החוץ בר־שומה ובר־חיוב על שמו של התושב כאילו היה התושב מורשהו.

{{ח:סעיף|112|הנוהג במקום שאין לברר סכום הכנסתו של תושב־חוץ}}
{{ח:תת|(א)}} ראה פקיד השומה, כי לא קל לברר מהו הסכום האמיתי של השתכרויותיו או רווחיו של תושב־חוץ פלוני שהוא בר־חיוב על שמו של תושב – רשאי הוא לשום ולחייב את תושב־החוץ באחוז הוגן וסביר ממחזור העסקים שעשה תושב־החוץ עם התושב כאמור או על ידיו; עשה פקיד השומה כן, יהיו הוראות הפקודה בענין מסירת דו״חות או פרטים על ידי בני־אדם הפועלים בשם זולתם חלים במקרה זה, כדי לחייב את התושב להמציא דו״חות או פרטים של העסקים האמורים, כדרך שבני־אדם הפועלים מטעמם של פסולי־דין או של תושבי־חוץ חייבים למסור דו״חות או פרטים על הכנסה חייבת.
{{ח:תת|(ב)}} שיעור האחוז האמור ייקבע על ידי פקיד השומה, בכל מקרה, בהתחשב עם טיב העסק הנדון, ולאחר שייקבע יהא נתון לערעור, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 153|בסעיפים 153–158}}.

{{ח:סעיף|113|עסקאות בין תושבי־חוץ}}
{{ח:ת}} תושב־חוץ המבצע מכירות או עסקאות עם תושבי־חוץ אחרים בנסיבות שהיו עושות אותו בר־חיוב לפי {{ח:פנימי|סעיף 110|סעיפים 110}} {{ח:פנימי|סעיף 111|ו־111}} על שמו של תושב – אין עובדה זו כשלעצמה עושה אותו בר־חיוב על כל השתכרות או ריווח שמקורם במכירות או בעסקאות האמורות.

{{ח:סעיף|114|שומת הכנסתו של תושב־חוץ ממכירת תוצרת־חוץ}}
{{ח:ת}} מקום שתושב־חוץ נתחייב במס על שמם של מיופה־כוח, סוכן, מורשה, כונס נכסים, סניף או מנהל, בשל השתכרויות או רווחים שמקורם בממכר טובין או מוצרים שיוצרו או הופקו בחוץ לארץ בידי אותו תושב־חוץ – רשאי האדם שעל שמו נתחייב תושב החוץ לפנות אל פקיד השומה בבקשה לערוך את השומה בשל אותה הכנסה, או לתקן אותה, על יסוד הרווחים שלפי הנחה סבירה היה מרוויח, סוחר, או קמעונאי הקונה כאמור במישרין מן היצרן או מן המפיק – אם היו הטובין או המוצרים נמכרים על ידיהם או מטעמם בקמעונות – ולאחר שיוכח, להנחת דעתו של פקיד השומה, סכום הרווחים האלה, תיערך השומה או תתוקן בהתאם לכך.

{{ח:סעיף|115|תושב־חוץ לא יישום על שם סוכן שאיננו מורשהו}}
{{ח:ת}} שום דבר האמור {{ח:פנימי|סעיף 108|בסעיפים 108–114}} אינו בא לחייב במס תושב־חוץ על שמו של מתווך או סוכן־עמיל כללי או סוכן אחר בשל השתכרות או ריווח שמקורם במכירה או בעסקה שנעשו על ידיהם, אם אינם מורשים הפועלים כרגיל בהרשאתו של תושב־החוץ, או אם אינם מורשים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 110|לסעיפים 110–112}}.

{{ח:סעיף|116|פעולות שהן חובה על נאמנים וכו׳}}
{{ח:ת}} מי שהוא בר־שומה ובר־חיוב בשל פסול־דין, או מי שתושב־חוץ הוא בר־חיוב על שמו, יהיה אחראי לכל דבר שעשייתו נדרשת על פי פקודה זו בשביל שומת הכנסתו של האדם שלמענו הוא פועל ובשביל תשלום המס המוטל עליה.

{{ח:סעיף|117|מנהלו של חבר בני־אדם}}
{{ח:ת}} המנהל או כל פקיד ראשי אחר של חבר בני־אדם מואגד יהיה אחראי לעשייתם של כל אותם מעשים ודברים שעשייתם נדרשת על פי פקודה זו בשביל שומת אותו חבר בני־אדם ובשביל תשלום המס.

{{ח:סעיף|118|רשימות שנציג או סוכן חייבים בהכנתן}}
{{ח:ת}} אדם שקיבל, מכל כוח שהוא, כסף או שווה כסף שהם הכנסה מאחד המקורות הנקובים בפקודה זו והשייכת לאדם שהוא בר־חיוב על אותה הכנסה, או שהיה בר־חיוב עליה אילו היה תושב ישראל ולא היה פסול דין, יכין וימסור, כל אימת שפקיד השומה ידרוש זאת ממנו בהודעה ותוך הזמן הנקוב באותה הודעה, רשימה חתומה בידו המכילה הצהרה אמיתית ונכונה על כל ההכנסה האמורה ואת שמו ומענו של כל אדם שההכנסה שייכת לו; על רשימה כאמור יחולו הוראות פקודה זו בענין אי־מסירת רשימות ופרטים על פי הודעה מפקיד השומה.

{{ח:סעיף|119|שיפוי לנציג}}
{{ח:ת}} אדם האחראי על פי פקודה זו לתשלום מס למען אדם אחר, רשאי לעכב מתוך כספים המגיעים לידו למען אותו אדם כל סכום שיספיק כדי תשלום המס האמור; וניתן לו בזה שיפוי כנגד כל אדם בשל כל תשלום ששילם בעקבותיה ומכוחה של פקודה זו.

{{ח:סעיף|119א|גביית מס בנסיבות מיוחדות|תיקון: תשל״ח־5, תשנ״ב־5, תשס״ג־4, תשס״ה־3, תשס״ה־4, תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} היה לחבר־בני־אדם חוב מס ונתפרק או העביר את נכסיו ללא תמורה או בתמורה חלקית בלי שנותרו לו אמצעים בישראל לסילוק החוב האמור, ניתן לגבות את חוב המס שהחבר חייב בו ממי שקיבל את הנכסים בנסיבות כאמור.
{{ח:תתת|(2)}} היה לחבר בני אדם חוב מס סופי והוא העביר את פעילותו לחבר בני אדם אחר, שיש בו, במישרין או בעקיפין, אותם בעלי שליטה או קרוביהם (בפסקה זו – החבר האחר), בלא תמורה או בתמורה חלקית, בלי שנותרו לו אמצעים בישראל לסילוק החוב האמור, ניתן לגבות את חוב המס שהחבר חייב בו מהחבר האחר.
{{ח:תתת|(3)}} בלי לגרוע מהוראות פסקאות (1) ו־(2), היה לחבר בני אדם חוב מס סופי והוא התפרק או הפסיק את פעילותו בלי ששילם את חוב המס האמור, יראו את הנכסים שהיו לחבר כאילו הועברו לבעלי השליטה בו בלא תמורה, וניתן לגבות מהם את חוב המס, אלא אם כן הוכח אחרת להנחת דעתו של פקיד השומה.
{{ח:תת|(ב)}} היה ליחיד חוב מס סופי לשנת מס פלונית והוא העביר את נכסיו ללא תמורה או בתמורה חלקית לקרובו או לחברה שהוא בעל שליטה בה, בלי שנותרו לו אמצעים בישראל לסילוק החוב האמור, ניתן לגבות את חוב המס שהוא חייב בו ממי שקיבל את הנכסים בנסיבות כאמור, כל עוד לא עברו שלוש שנים מתום שנת המס שבה היה חוב המס לסופי, או שבה הועברו הנכסים, לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ג)}} לא יגבו ממי שקיבל את הנכסים או הפעילות לפי סעיף קטן (א) או (ב) יותר משווי הנכסים או הפעילות שקיבל ללא תמורה או מההפרש שבין התמורה החלקית ששילם לבין שווי הנכסים או הפעילות, ואם שילם מס בקשר להעברת הנכסים או הפעילות כאמור – לא יותר מהשווי או מההפרש כאמור פחות סכום המס ששילם.
{{ח:תת|(ג1)}} הורשע מנהל בחבר בני אדם, שהוא בעל שליטה באותו חבר, בשל אי העברת מס שנוכה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 219|סעיפים 219}} {{ח:פנימי|סעיף 224א|או 224א}}, ולא ניתן עוד לערער על הרשעתו, ניתן לגבות ממנו את המס שנוכה כאמור ולא הועבר לפקיד השומה.
{{ח:תת|(ג2)}} נקבעה לחבר בני אדם שומה בשל מעשה מהמעשים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 220|בסעיף 220}} וערעור החבר על השומה נדחה על ידי בית המשפט בפסק דין שאינו ניתן עוד לערעור או שלא הוגש ערעור לבית המשפט, ניתן לגבות את חוב המס שלא שולם על ידי החבר גם ממי שהיה בעל תפקיד באותו חבר בעת ביצוע מעשה כאמור, אם יש בידי פקיד השומה ראיות לכאורה להוכיח שהמעשה נעשה בידיעתו של בעל התפקיד, אלא אם כן הוכיח אותו בעל תפקיד שהוא נקט את כל האמצעים הסבירים להבטחת מניעת המעשה.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוב מס“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 195א|בסעיף 195א}}, למעט חוב מקדמות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוב מס סופי“ – חוב מס שאין לגביו עוד זכות להשגה, לערר או לערעור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – מי שהוא, לבדו או יחד עם קרובו, מחזיק לפחות בעשרים וחמישה אחוזים בזכות מהזכויות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 32|בהגדרת ”בעל שליטה“ שבסעיף 32(9)(א)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל תפקיד“ – מנהל פעיל, שותף או בעל שליטה.
{{ח:תת|(ה)}} על גביית סכומים לפי סעיף זה תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.
{{ח:תת|(ו)}} על החלטה לגבות חוב מס לפי סעיף זה ניתן להשיג לפני המנהל תוך 21 ימים מיום שנמסרה הודעה עליה. על החלטת המנהל לפי סעיף קטן זה ניתן לערער לפני בית המשפט המחוזי, בתוך 30 ימים מיום שנמסרה ההחלטה.

{{ח:סעיף|120|שומת הכנסתו של נפטר|תיקון: תשכ״ה־2, תשנ״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} נפטר אדם בשנת המס, ואילו לא נפטר היה בר־חיוב לאותה שנה, או אם נפטר אדם תוך שלוש שנים לאחר תום שנת מס ולא נעשתה לו שומה לאותה שנה – יהיה נציגו האישי החוקי חב במס שאותו אדם היה בר־חיוב בו אילו היה בחיים, ויהא חייב בתשלומו, וכן יהיה אחראי לעשייתם של כל אותם מעשים ודברים שאותו אדם היה אחראי לעשייתם על פי פקודה זו, אילו היה בחיים.
{{ח:תת|(ב)}} מיום פטירתו של אדם יראו את הכנסתו החייבת של העזבון כהכנסתם של היורשים לפי חלקיהם בהכנסות העזבון.
{{ח:תת|(ג)}} היו היורשים או אחדים מהם או חלקיהם בהכנסות העזבון, כולם או מקצתם, בלתי ידועים, ישלם הנציג האישי החוקי של הנפטר מתוך העזבון מס בשיעור של 40% על חשבון המס המגיע מהיורשים על ההכנסה של העזבון.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 174|סעיפים 174–181}} יחולו לגבי תשלום על חשבון המס לפי סעיף קטן (ג), בשינויים המחוייבים לפי הענין.
{{ח:תת|(ה)}} לאחר חלוקתה של הכנסת העזבון וצירופה להכנסתו של כל יורש, יקוזז המס ששולם כאמור על ידי הנציג האישי החוקי כנגד המס על הכנסתם של היורשים לפי חלקו של כל אחד מהם בהכנסות העזבון.
{{ח:תת|(ו)}} לענין סעיף זה, ”הנציג האישי החוקי“ – לרבות יורש, מנהל העזבון, המוציא לפועל של צוואת הנפטר וכל אדם הרשאי, על פי דין או על פי החלטה של בית משפט, לטפל בנכסי העזבון.

{{ח:קטע1|חלק ו1|חלק ו׳1: הצמדת תקרות ההכנסה, נקודות זיכוי ונקודות קיצבה, הנחות סוציאליות וסכומי תרומה מוכרים|תיקון: תשל״ה־2, תשע״ב־9}}

{{ח:סעיף|120א|הגדרות|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ז, תשל״ח־5, תשל״ח־7, תשל״ט־3, תשמ״ז, תשמ״ז־2, תש״ן־4, תשנ״ו, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ו־2, תשס״ז־2, תשע״ב־5, תשע״ב־9, תשע״ב־10, תשע״ז־4}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ו1|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד ממוצע“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד יסודי“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנחות סוציאליות“ – הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 9.5|בסעיף 9(5)}}, הסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|בסעיף 9(7א)}}, הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 9.16א|בסעיף 9(16א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 9.16ב|(16ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 9.18א|ו־(18א)}}, הסכום הפטור על פי {{ח:פנימי|סעיף 9.20|סעיף 9(20)}}, תקרת הקצבה המזכה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 9א|בסעיף 9א(א)}}, הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 17.5א|בסעיף 17(5א)}}, הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}}, הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 44|בסעיף 44(א)(1)}} כתקרת הסכומים שבשלהם יותר זיכוי, הסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 45א|בסעיף 45א}}, הסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 47|בסעיף 47}}, הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 58א|בסעיף 58א(ג)}} והסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 125ד|בסעיף 125ד}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סכומי תרומה מוכרים“ – הסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 46|בסעיף 46(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קיצבה מזכה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקרות הכנסה“ – סכומי ההכנסה לענין קביעת שיעורי המס על פי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, וכן הכנסה החייבת במס נוסף, כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 121ב|בסעיף 121ב}}.

{{ח:סעיף|120ב|הצמדה|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ז, תשל״ח־5, תש״ם־5, תשמ״א־6, תשמ״ז, תשמ״ז־2, תשנ״ז, תשע״ב־9, תשפ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} ב־1 בינואר של כל שנת מס יתואמו תקרות ההכנסה, סכומי נקודת זיכוי ונקודת קיצבה וכן ההנחות הסוציאליות וסכומי התרומה המוכרים (לכל אלה ייקרא בסעיף זה – הסכומים), שהיו ב־1 בינואר של שנת המס הקודמת, לפי שיעור עליית המדד בשנת המס הקודמת.
{{ח:תת|(ב)}} נקבע בהסכם בין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים לבין ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, כי תשולם תוספת יוקר לשכירים במשק, לגבי עבודה שבוצעה בחודש פלוני ואילך, יתואמו באותו חודש סכומי נקודת הקיצבה שהיו ב־1 בינואר של שנת המס, לפי שיעור עליית המדד מתחילת שנת המס עד תום החודש האמור.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר רשאי לקבוע כללים לעיגול סכומים שתואמו לפי סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (כללים לעיגול סכומים)|צו מס הכנסה (כללים לעיגול סכומים), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:תת|(ה)}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו־(ב) –
{{ח:תתת|(1)}} ב־1 בינואר של שנות המס 2025 עד 2027 לא יתואמו הסכומים לפי הוראות סעיפים קטנים (א) ו־(ב), והסכומים באותן שנות מס יהיו כפי שהיו ביום כ׳ בטבת התשפ״ד (1 בינואר 2024) לאחר עיגולם לפי סעיף קטן (ד);
{{ח:תתת|(2)}} ביום ב׳ בטבת התשפ״ח (1 בינואר 2028) יתואמו לפי סעיפים קטנים (א) ו־(ב) הסכומים כפי שהיו ביום כ׳ בטבת התשפ״ד (1 בינואר 2024) טרם עיגולם לפי סעיף קטן (ד), ולעניין זה המדד בשנת המס הקודמת שיובא בחשבון לצורך תיאומם יהיה המדד של שנת המס 2027.

{{ח:קטע1|חלק ז|חלק ז׳: שיעורי המס}}

{{ח:סעיף|121|שיעור המס ליחיד|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ו, תשכ״ח־2, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ח־2, תשל״ח־7, תשמ״א־8, תשמ״ד־9, תשמ״ז, תשמ״ז־2, תשנ״ד, תשנ״ה־6, תשנ״ה־8, תשנ״ו־6, תשנ״ז, תשס״ב־4, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ג־4, תשס״ד־3, תשס״ד־7, תשס״ד־8, תשס״ה־9, תשס״ח־3, תשס״ח־12, תשס״ט־3, תשע״א־2, תשע״ב־2, תשע״ב־10, תשע״ג־2, תשע״ד־2, תשע״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} המס על הכנסתו החייבת של יחיד בשנת המס יהיה כלהלן: {{ח:הערה|(הסכומים מתואמים לשנים 2024–2027)}}
{{ח:תתת|(1)}} על כל שקל חדש מ־269,280 השקלים החדשים הראשונים – 31%;
{{ח:תתת|(2)}} על כל שקל חדש מ־560,280 שקלים חדשים עד 542,160 שקלים חדשים – 35%;
{{ח:תתת|(3)}} על כל שקל חדש נוסף – 47%.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(1) ובכפוף לאמור בפסקה (2), לגבי הכנסה חייבת בשנת המס מיגיעה אישית ולגבי הכנסה חייבת בשנת המס של יחיד שמלאו לו 60 שנים, יחולו שיעורים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} על כל שקל חדש מ־84,120 השקלים החדשים הראשונים – 10%;
{{ח:תתתת|(ב)}} על כל שקל חדש מ־84,121 שקלים חדשים עד 120,720 שקלים חדשים – 14%;
{{ח:תתתת|(ג)}} על כל שקל חדש מ־120,721 שקלים חדשים עד 193,800 שקלים חדשים – 20%;
{{ח:תתתת|(ד)}} על כל שקל חדש מ־193,801 שקלים חדשים עד 269,280 שקלים חדשים – 31%.
{{ח:תתת|(2)}} השיעורים המופחתים הקבועים בפסקה (1) לא יחולו על הכנסה שחייבים לגביה בניהול פנקסי חשבונות ולא נוהלו לגביה פנקסים קבילים.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|https://secapp.taxes.gov.il/srsimulatorNZ/#/simulatorMasHachnasah|סימולטור לחישוב מס הכנסה}} באתר רשות המסים.}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|להלן מדרגות המס לשנים 2019 עד 2027:}}

2019

עד 75,720	10%	31%

75,721 עד 108,600	14%

108,601 עד 174,360	20%

174,361 עד 242,400	31%

242,401 עד 504,360	35%	35%

כל שקל נוסף	47%	47%

מעל 649,560	3% מס נוסף

2020

עד 75,960	10%	31%

75,961 עד 108,960	14%

108,961 עד 174,960	20%

174,961 עד 243,120	31%

243,121 עד 505,920	35%	35%

כל שקל נוסף	47%	47%

מעל 651,600	3% מס נוסף

2021

עד 75,480	10%	31%

75,481 עד 108,360	14%

108,361 עד 173,880	20%

173,881 עד 241,680	31%

241,681 עד 502,920	35%	35%

כל שקל נוסף	47%	47%

מעל 647,640	3% מס נוסף

2022

עד 77,400	10%	31%

77,401 עד 110,880	14%

110,881 עד 178,080	20%

178,081 עד 247,440	31%

247,441 עד 514,920	35%	35%

כל שקל נוסף	47%	47%

מעל 663,240	3% מס נוסף

2023

עד 81,480	10%	31%

81,481 עד 116,760	14%

116,711 עד 187,440	20%

187,481 עד 260,520	31%

260,521 עד 542,160	35%	35%

כל שקל נוסף	47%	47%

מעל 698,280	3% מס נוסף

2024–2027

עד 84,120	10%	31%

84,121 עד 120,720	14%

120,721 עד 193,800	20%

193,801 עד 269,280	31%

269,281 עד 560,280	35%	35%

כל שקל נוסף	47%	47%

מעל 721,560	3% מס נוסף

{{ח:סעיף|121א||תיקון: תש״ן־4, תשנ״ג־3, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|121ב|מס נוסף על הכנסות גבוהות|תיקון: תשע״ג־10, תשע״ז־6, תשפ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד אשר הכנסתו החייבת בשנת המס עלתה על 640,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; בשנת 2022, 663,240 ש״ח; בשנת 2023, 698,280 ש״ח; בשנים 2024–2027, 721,560 ש״ח)}}, יהיה חייב במס נוסף על חלק הכנסתו החייבת העולה על 640,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; ראו לעיל)}}, בשיעור של 3%.
{{ח:תת|(א1)}} נוסף על האמור בסעיף קטן (א), יחיד אשר הכנסתו החייבת ממקורות הוניים בשנת המס עלתה על הסכום הקבוע באותו סעיף קטן, יהיה חייב במס נוסף על חלק הכנסתו החייבת ממקורות הוניים העולה על הסכום האמור, בשיעור של 2%.
{{ח:תת|(ב)}} על הכנסה החייבת במס נוסף לפי סעיפים קטנים (א) או (א1) לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(ד)}} לעניין מקדמות.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה יחולו על אף האמור בכל חיקוק.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(ג)}} יחולו לגבי ההכנסות הקבועות בו, בחישוב ההכנסה החייבת לעניין סעיף זה.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – הכנסה חייבת כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}} וכמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89}}, למעט סכום אינפלציוני כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} וסכום אינפלציוני כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק מיסוי מקרקעין}}, ולרבות שבח כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, ואולם לגבי מכירת זכות במקרקעין בדירת מגורים כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק האמור}} – רק אם שווי מכירתה עולה על 5,385,285 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2025)}} והמכירה אינה פטורה ממס לפי כל דין; הסכום האמור יתואם בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 9|סעיף 9(ג2) לחוק מיסוי מקרקעין}}, ולעניין זה יהיה המדד הבסיסי כאמור {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 9|באותו סעיף}} המדד שפורסם ביום המדד שפורסם ביום ז׳ בשבט התשפ״ז (15 בינואר 2027);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת ממקור הוני“ – הכנסה חייבת, למעט כל אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.2|או (2)}};
{{ח:תתתת|(2)}} הכנסה מיגיעה אישית שאינה הכנסה כאמור בפסקה (1).

{{ח:סעיף|122|השכרת דירת מגורים|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ה־2, תשמ״א־8, תשמ״ד־9, תשמ״ו־5, תשמ״ז־6, תש״ן־2, תשס״ב־9, תשס״ח, תשפ״ג־3}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד שהיתה לו בשנת המס הכנסה מדמי שכירות מהשכרת דירה המשמשת למגורים בישראל (להלן בסעיף זה – הכנסה מדמי שכירות), יהא רשאי לשלם עליה מס בשיעור של 10% ממנה במקום המס שהוא חייב עליה לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, אם ההכנסה מדמי שכירות אינה הכנסה מעסק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בסעיף 2(1)}}.
{{ח:תת|(א1)}} מס כאמור בסעיף קטן (א) ישולם בתוך 30 ימים מתום שנת המס שבה היתה ליחיד הכנסה מדמי שכירות, אלא אם כן שילם היחיד באותה שנת מס מקדמות לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}}.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בכל דין, יחיד שבחר לשלם מס כאמור בסעיף קטן (א), לא יהא זכאי לנכות פחת או הפחתה אחרת בשל הדירה, או הוצאות שהוצאו בייצור ההכנסה מדמי השכירות, ולא יהא זכאי לקיזוז, לזיכוי או לפטור מההכנסה מדמי השכירות או מהמס החל עליה; ואולם לענין חישוב מס השבח החל במכירת הדירה, יווסף לשווי המכירה הסכום המרבי של הפחת או ההפחתה שניתן היה לנכותו לפי כל דין, אילולא סעיף קטן זה, לתקופה שבה שילם היחיד מס כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), לעניין חישוב ההכנסה מדמי שכירות שהופקה על ידי היחיד מהשכרת דירתו היחידה, רשאי היחיד לנכות מהכנסתו כאמור את סכום דמי השכירות המוטבים ששילם באותה שנה, עד לסכום הכנסתו מדמי שכירות באותה שנה או עד לסכום של 90 אלף שקלים חדשים בשנה, לפי הנמוך, ובלבד שהתשלום ששילם, או חלקו, לא נדרש בניכוי בחישוב הכנסתו החייבת של היחיד או אדם אחר; לעניין סעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”דמי שכירות מוטבים“ – דמי שכירות בעד דירה בישראל ששכר המשלם למגוריו, או תשלום שנתי ששולם בעד החזקת המשלם או בן זוגו המתגורר עימו בבית אבות כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 49יג|בסעיף 49יג לחוק מיסוי מקרקעין}} או בבית חולים גריאטרי כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 29ג|בסעיף 29ג לפקודת בריאות העם, 1940}}, בשנת המס, ובלבד שדמי השכירות או התשלום השנתי, לפי העניין, לא שולמו לקרובו כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקאות (1) או (2) להגדרה ”קרוב“ בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(2)}} ”דירה יחידה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 9|בסעיף 9(ג1ג)(4) לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(3)}} יראו כתשלום ששילם יחיד או כהכנסת היחיד גם תשלום או הכנסה, לפי העניין, של בן זוגו המתגורר עימו או של ילדו שטרם מלאו לו 18 שנים המתגורר עימו, ויראו יחיד ובן זוגו כאמור, וילדיהם שטרם מלאו להם 18 שנים, כבעלים אחד; לעניין זה, ”בן זוג“ – כמשמעותו בחוק מיסוי מקרקעין.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו גם הפטור לפי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים)|חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים), התש״ן–1990}}, שלגביו לא בוטלה התקרה.}}

{{ח:סעיף|122א|הכנסה מדמי שכירות מחוץ לישראל|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד שהיתה לו בשנת המס הכנסה מדמי שכירות מהשכרת מקרקעין מחוץ לישראל רשאי לשלם עליה מס בשיעור של 15%, במקום המס שהוא חייב בו לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, אם ההכנסה אינה הכנסה מעסק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2.1|בסעיף 2(1)}}.
{{ח:תת|(ב)}} יחיד שבחר לשלם מס כאמור בסעיף קטן (א), אינו זכאי לנכות הוצאות שהוצאו בייצור ההכנסה מדמי שכירות, למעט פחת, וכן אינו זכאי לקיזוז, לזיכוי או לפטור מההכנסה מדמי השכירות או מהמס החל עליה, לרבות זיכוי כאמור {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|בחלק י׳ פרק שלישי}}.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף זה, ”מקרקעין“ – לרבות חלק מהם.

{{ח:סעיף|123||תיקון: תשכ״ה, תשל״א, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|124|שיעור המס על דמי מפתח ופרמיה|תיקון: תש״ל־2, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תש״ן}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיפים 121}}, {{ח:פנימי|סעיף 126|126}} {{ח:פנימי|סעיף 127|ו־127}} לא יעלה המס על הכנסה מדמי מפתח או מפרמיות שמקורם באחוזת בית על 35%, אם שילם הנישום לפקיד השומה מס על הכנסה זו בשיעור האמור תוך 30 יום מיום קבלתה; ואם הנישום מדווח על הכנסתו על פי בסיס מצטבר – במועד שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיף 132}} להגשת הדו״ח או תוך 30 יום מיום קבלתה, לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|124א|שיעור המס על מכירת זכויות {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|שחוק הגנת הדייר}} חל עליהן|תיקון: תשס״ב־5}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”היום הקובע“ – יום כ״א בחשון התשס״ב (7 בנובמבר 2001);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקופה הקובעת“ – התקופה שמהיום הקובע ועד סוף שנת המס 2003.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, דייר המחזיק ביום הקובע בנכס {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|שחוק הגנת הדייר}} חל עליו, המוכר בתקופה הקובעת את מלוא זכויותיו בנכס לבעל הזכות באותו נכס, יהיה חייב במס על רווח ההון הריאלי, בשיעורים שלא יעלו על האמור להלן:
{{ח:תתת|(1)}} במכירה בתקופה שבין היום הקובע ועד תום שנת המס 2002 – 15%;
{{ח:תתת|(2)}} במכירה בשנת המס 2003 – 20%;
{{ח:תת}} ובלבד שלאחר המכירה חדל {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|חוק הגנת הדייר}} לחול על אותו נכס.

{{ח:סעיף|124ב|שיעור המס על הכנסה מהימורים, מהגרלות או מפרסים|תיקון: תשס״ג־4, תשע״ג־2, תשע״ז־6}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, שיעור המס על הכנסה מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים, לפי {{ח:פנימי|סעיף 2א|סעיף 2א}}, יהיה 35%, בלא זכאות לפטור, להנחה, לניכוי, לזיכוי או לקיזוז כלשהם, למעט פטור לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.28|סעיף 9(28)}} או ניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 17.11|סעיף 17(11)}}.

{{ח:סעיף|124ג|שיעור המס על העברה לבן זוג לשעבר של עמית|תיקון: תשע״ד־8}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, שיעור המס על הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3.ה7|סעיף 3(ה7)(1)}}, יהיה בשיעור האמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121(ב)(1)(ג)}} בלא זכאות לפטור, להנחה, לניכוי, לזיכוי או לקיזוז כלשהם, למעט פטור לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.17א|סעיף 9(17א)}}.

{{ח:סעיף|125|שיעור המס על מכירת פטנט וכו׳|תיקון: תשל״א, תשל״ג, תשע״ז־19}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, הכנסה שנתקבלה ממכירת פטנט, מדגם או עיצוב על ידי הממציא, או ממכירת זכות יוצרים על־ידי היוצר, כשההמצאה או היצירה היו שלא בתחום עיסוקם הרגיל, לא יעלה שיעור המס עליה על 40%.

{{ח:סעיף|125א|המס על הכנסה לאחר פטירה|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־2, תשל״א, תשל״ג, תשל״ה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, הכנסתו של אדם, שחל עליה {{ח:פנימי|סעיף 3.ו|סעיף 3(ו)}} והכנסת עבודה של אדם, שנתקבלו לאחר פטירתם, לא יעלה שיעור המס עליהם על 40%; לענין זה, הכנסת עבודה – לרבות חלק ממענק שנתקבל עקב מוות, שאינו פטור על פי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|סעיף 9(7א)}}.

{{ח:סעיף|125ב|שיעור המס על דיבידנד|תיקון: תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשמ״ז־2, תשמ״ז־4, תשמ״ז־5, תשנ״ב־7, תשנ״ו־3, תשס״ב־9, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשע״ב־2}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 126|ו־126}}, שיעור המס על הכנסה מדיבידנד יהיה כלהלן:
{{ח:תת|(1)}} דיבידנד בידי יחיד – 25%;
{{ח:תת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), דיבידנד בידי יחיד שהיה במועד קבלת הדיבידנד או במועד כלשהו בשנים עשר החודשים שקדמו לו, בעל מניות מהותי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} בחבר־בני־אדם ששילם את הדיבידנד – 30%;
{{ח:תת|(3)}} דיבידנד בידי חברה משפחתית – 25%, ואולם אם היה הנישום כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}} בעל מניות מהותי, במישרין או בעקיפין, בחברה ששילמה את הדיבידנד – 30%;
{{ח:תת|(4)}} דיבידנד שאינו פטור ממס בידי מוסד ציבורי או בידי קופת גמל כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}} – 25%;
{{ח:תת|(5)}} דיבידנד בידי חבר־בני־אדם שהוא תושב חוץ – 25%, ואולם אם היה חבר־בני־האדם במועד קבלת הדיבידנד או במועד כלשהו ב־12 החודשים שקדמו לו בעל מניות מהותי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}} – 30%.

{{ח:סעיף|125ב1|שיעור המס ופטור ממס על רווחים של יחיד מקרן נאמנות|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} רווחים שחילק מנהל קרן נאמנות חייבת לבעל יחידה שהוא יחיד, וההכנסה אינה מהווה בידיו הכנסה מעסק או ממשלח יד, פטורים ממס.
{{ח:תת|(ב)}} רווחים שחילק מנהל קרן נאמנות פטורה לבעל יחידה שהוא יחיד, וההכנסה אינה מהווה בידיו הכנסה מעסק או ממשלח יד, חייבים במס בשיעור של 25%.
{{ח:תת|(ג)}} לכל מונח בסעיף זה תהיה המשמעות הנודעת לו {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה}}.

{{ח:סעיף|125ג|שיעור המס על הכנסה מריבית ומדמי ניכיון|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ה־10, תשס״ז־9, תשס״ח־5, תשע״ב־2, תשע״ב־5}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל מניות מהותי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן כפי שפורסם לאחרונה מטעם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפני היום שבו מדובר, ובנכס שערכו צמוד למטבע חוץ או שהוא נקוב במטבע חוץ – שער המטבע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ריבית“ – לרבות דמי ניכיון.
{{ח:תת|(ב)}} יחיד חייב במס על הכנסה מריבית בשיעור שלא יעלה על 25%, ויראו את הכנסתו זו כשלב הגבוה ביותר בסולם הכנסתו החייבת.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), שולמה הריבית על נכס שאינו צמוד למדד, או שהוא צמוד בחלקו לשיעור עליית המדד, כולו או חלקו, או שאינו צמוד למדד עד לפדיון או עד להחזר, תחויב הכנסתו של היחיד מריבית במס בשיעור של 15%.
{{ח:תתת|(2)}} שר האוצר רשאי לשנות בצו את שיעור המס הקבוע בפסקה (1), בהתאם לשינוי במדד.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (ב) ו־(ג), יחיד חייב במס על הכנסה מריבית בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}}, אם התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הריבית היא הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}} או שהיא רשומה בספרי חשבונותיו או שהיא חייבת ברישום כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} היחיד תבע ניכוי הוצאות ריבית והפרשי הצמדה בשל הנכס שעליו משולמת הריבית;
{{ח:תתת|(3)}} היחיד הוא בעל מניות מהותי בחבר־בני־האדם ששילם את הריבית;
{{ח:תתת|(4)}} היחיד הוא עובד בחבר־בני־האדם ששילם את הריבית, או שהוא נותן לו שירותים או מוכר לו מוצרים, או שיש לו יחסים מיוחדים אחרים עמו, אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה ששיעור הריבית נקבע בתום לב ובלי שהושפע מקיומם של יחסים כאמור בין היחיד לבין חבר־בני־האדם;
{{ח:תתת|(5)}} הריבית שולמה מקרן השתלמות לפני שחלפו התקופות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 9.16א|בסעיף 9(16א)}} {{ח:פנימי|סעיף 9.16ב|או (16ב)}}, או ששולמה מקופת גמל לתגמולים וחלו עליה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ד|סעיף 3(ד)}};
{{ח:תתת|(6)}} מתקיים תנאי אחר שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על כספים המשולמים מקופת גמל שאינה קופת גמל לתגמולים או שאינה קרן השתלמות, וכן לא יחולו על כספים המשולמים מקופת גמל לתגמולים המחויבים במס לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 87|סעיף 87}}; ואולם הוראות סעיף זה יחולו על ריבית ורווחים אחרים שרואים אותם כהכנסה מריבית לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ה4|סעיף 3(ה4)(3)}}.

{{ח:סעיף|125ד|ניכוי מריבית|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ד, תשס״ה־9, תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המועד הקובע“ – יום כ״ז בטבת התשס״ג (1 בינואר 2003);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקרה המוטבת“ – סכום של 48,000 שקלים חדשים לשנה {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2002; בשנת 2022, 64,200 ש״ח; בשנת 2023, 67,560 ש״ח; בשנים 2024–2027, 69,840 ש״ח)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ריבית“ – ריבית המשתלמת על פיקדון בתאגיד בנקאי או על תכנית חיסכון.
{{ח:תת|(ב)}} יחיד שהכנסתו והכנסת בן זוגו בשנת המס לא עלתה על התקרה המוטבת, זכאי לניכוי בסך של 7,920 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2005; בשנת 2022, 10,080 ש״ח; בשנת 2023, 10,560 ש״ח; בשנים 2024–2027, 10,920 ש״ח)}} (בסעיף זה – הניכוי המותר) מהכנסתו החייבת מריבית, אך לא יותר מכלל הכנסתו מריבית; ואולם, אם עלתה הכנסתו והכנסת בן זוגו בשנת המס על התקרה המוטבת, יהיה זכאי לניכוי מתואם; לענין זה, ”ניכוי מתואם“ – הניכוי המותר, לאחר שהופחת ממנו הסכום שבו עלתה הכנסתו החייבת בשנת המס של היחיד ושל בן זוגו, על התקרה המוטבת.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} יחיד שבשנת המס הגיעו הוא או בן זוגו לגיל פרישת חובה, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק גיל פרישה|בחוק גיל פרישה, התשס״ד–2004}} (בסעיף קטן זה – גיל פרישת חובה), ובמועד הקובע מלאו לאחד מהם 55 שנים, זכאי לניכוי בסך של 13,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2011; ; בשנת 2022, 13,800 ש״ח; בשנת 2023, 14,520 ש״ח; בשנים 2024–2027, 15,000 ש״ח)}} מהכנסתו מריבית, אך לא יותר מכלל הכנסתו מריבית.
{{ח:תתת|(2)}} יחיד שבשנת המס הגיעו הוא ובן זוגו לגיל פרישת חובה, ובמועד הקובע מלאו להם 55 שנים, זכאי, במקום הניכוי כאמור בפסקה (1), לניכוי בסך של 16,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2011; בשנת 2022, 16,920 ש״ח; בשנת 2023, 17,760 ש״ח; בשנים 2024–2027, 18,360 ש״ח)}} מהכנסתו מריבית, אך לא יותר מכלל הכנסתו מריבית.

{{ח:סעיף|125ה|ריבית מוטבת|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ד, תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ריבית מזכה“ – הנמוך מבין אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הכנסה של יחיד ושל בן זוגו מריבית כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 125ד|בסעיף 125ד(א)}} (בסעיף זה – ריבית);
{{ח:תתתת|(2)}} הכנסה מריבית בגובה ההפרש שבין הסכום הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 9א|בהגדרה ”קצבה מזכה“ בסעיף 9א}}, כשהוא מוכפל ב־12, לבין הכנסתו החייבת של יחיד או של בן זוגו, לפי הגבוה מביניהן; לענין זה, ”הכנסה חייבת“ – לרבות הכנסה פטורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיפים 9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|ו־9ב}} ולמעט הכנסה מריבית, הכנסה מהשכרת דירה למגורים הפטורה ממס, רווח הון ושבח כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תת|(ב)}} 35% מריבית מזכה פטורים ממס בידי אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יחיד שהגיע לגיל הפרישה;
{{ח:תתת|(2)}} יחיד אם הוא או בן זוגו הגיעו לגיל הפרישה;
{{ח:תת}} והכל, אם מלאו להם במועד הקובע 55 שנים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פטור מירבי של 35%: בשנת 2022, 36,372 ש״ח; בשנת 2023, 38,304 ש״ח; בשנים 2024–2027, 39,605 ש״ח.}}

{{ח:סעיף|125ו|סייג|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} ניכויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 125ד|סעיף 125ד}} ופטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 125ה|סעיף 125ה}}, יינתנו לאחד מבני הזוג בלבד.

{{ח:סעיף|126|מס חברות|תיקון: תשכ״ו, תש״ל־2, תשל״ג, תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשל״ו, תשמ״ז־2, תש״ן־6, תשנ״ג, תשס״ב־9, תשס״ד־7, תשס״ה־9, תשע״ג־2, תשע״ו־12, תשע״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} על הכנסתו החייבת של חבר בני־אדם יוטל מס שייקרא ”מס חברות“, בשיעור 23%.
{{ח:תת|(ב)}} בחישוב ההכנסה החייבת לפי סעיף קטן (א) לא תיכלל הכנסה מחלוקת רווחים או מדיבידנד שמקורם בהכנסות שהופקו או שנצמחו בישראל שנתקבלו במישרין או בעקיפין מחבר בני־אדם אחר החייב במס חברות וכן לא תיכלל הכנסה שנקבע לגביה שיעור מס מיוחד.
{{ח:תת|(ג)}} בחישוב ההכנסה החייבת לפי סעיף קטן (א) תיכלל הכנסתו החייבת של חבר בני אדם מדיבידנד שמקורו בהכנסות שהופקו או שנצמחו מחוץ לישראל, וכן מדיבידנד שמקורו מחוץ לישראל; ואולם אם לפי בקשת החברה הנישומה או על פי הסכם למניעת כפל מס יש להביא בחשבון את מסי החוץ שהוטלו על אותו דיבידנד ועל ההכנסה שממנה חולק הדיבידנד, יראו את ההכנסה מדיבידנד כהכנסה בגובה הדיבידנד המגולם;
{{ח:תת}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הדיבידנד המגולם“ – סכום ההכנסה מדיבידנד בתוספת מס ששולם על ההכנסה שממנה חולק הדיבידנד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”החברה הנישומה“ – חברה שקיבלה דיבידנד מחברה אחרת שבה היא מחזיקה ב־25% או יותר מאמצעי השליטה (להלן בסעיף זה – החברה האחרת);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה שממנה חולק הדיבידנד“ – לרבות הכנסה שמקורה בחברה המוחזקת במישרין בידי החברה האחרת בשיעור של 50% לפחות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}.
{{ח:תת|(ד)}} בחישוב המס החל על ההכנסה מדיבידנד כאמור בסעיף קטן (ג), יינתן זיכוי מהמס בגובה מס החברות שבו חויב חבר בני האדם מחלק הדיבידנד על ההכנסה שממנה שולמו הרווחים או הדיבידנד כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ה)}} סכום הזיכוי כאמור בסעיף קטן (ד) {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|ובחלק י׳ פרק שלישי}}, לא יעלה על המס החל על ההכנסה מדיבידנד כאמור בסעיף קטן (ג) ולא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 205א|סעיף 205א}}.
{{ח:תת|(ו)}} קיבל חבר בני אדם דיבידנד, וכנגד ההכנסה ממנו קוזז הפסד, ולאחר מכן חילק חבר בני האדם את הדיבידנד לבעלי מניותיו, יראו לענין סעיף קטן (ג), כאילו שולם בשל הדיבידנד מס חברות בשיעור הקבוע בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|126א|הטבה במס על הכנסה מדיבידנד שמקורה מחוץ לישראל – הוראת שעה לשנת המס 2009|תיקון: תשס״ט}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3.ט|בסעיף 3(ט)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה מדיבידנד“, של חברה – הכנסתה החייבת של חברה מדיבידנד שמקורו מחוץ לישראל, ששילם לה חבר בני אדם תושב חוץ ושהתקבל בידה בישראל בשנת המס 2009, למעט הכנסה כאמור מדיבידנד שמקורו ברווחים שלולא היו מחולקים לחברה או לחבר בני אדם אחר שבאותה שרשרת חברות כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב(א)(14)}}, היו רווחים שלא שולמו כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב(א)(12)}}, ובלבד שאם החברה היא בעלת שליטה בחבר בני האדם משלם הדיבידנד יופחתו מההכנסה כאמור סכומים אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} סכום הלוואה שנתנה החברה לחבר בני האדם משלם הדיבידנד או לקרובו בתקופה שמיום ד׳ בכסלו התשס״ט (1 בדצמבר 2008) עד יום כ״ד בטבת התשע״א (31 בדצמבר 2010) (בהגדרה זו – התקופה הקובעת), שטרם נפרע בתקופה הקובעת;
{{ח:תתתת|(2)}} סכום ערבות שנתנה החברה לחבר בני האדם משלם הדיבידנד או לקרובו בשל הלוואה שלקח חבר בני האדם בתקופה הקובעת, ובלבד שהערבות מומשה בתקופה האמורה;
{{ח:תתתת|(3)}} סכום ששילמה החברה בתקופה הקובעת, לרכישת ניירות ערך של חבר בני האדם משלם הדיבידנד או של קרובו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקה (3) להגדרה ”קרוב“ שבסעיף 88}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שימוש בישראל“ – שימוש שהוא אחד מאלה, למעט תשלום, במישרין או בעקיפין, ליחיד שהוא בעל שליטה בחברה מקבלת הדיבידנד:
{{ח:תתתת|(1)}} תשלום לתושב ישראל בעד שירותים שנתן בישראל או בעד עבודה שביצע בישראל;
{{ח:תתתת|(2)}} תשלום בעד רכישה או שכירות של נכסים שהשימוש בהם יהיה בישראל, וכן תשלומים לתושב ישראל בעד רכישה או שכירות של נכסים; לעניין זה, ”נכס“ – למעט נייר ערך כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתתת|(3)}} תשלום לשם השבחה או החזקה של נכסים בישראל;
{{ח:תתתת|(4)}} השקעה במחקר ופיתוח בישראל;
{{ח:תתתת|(5)}} פירעון חוב לתושב ישראל, ואם פירעון החוב הוא לחבר בני אדם קרוב – בתנאי שאותו חבר בני אדם יעשה בכספי פירעון החוב שימוש בישראל;
{{ח:תתתת|(6)}} תשלום ריבית, דמי ניכיון או הפרשי הצמדה על איגרת חוב הנסחרת בבורסה בישראל, וכן רכישה בידי החברה מקבלת הדיבידנד של איגרת חוב כאמור שהונפקה על ידה;
{{ח:תתתת|(7)}} הפקדת פיקדון בישראל, בתאגיד בנקאי שהוא תושב ישראל, במשך שנה אחת לפחות (בהגדרה זו – תקופת הפיקדון), או רכישת ניירות ערך הנסחרים בבורסה בישראל והחזקתם במשך שנה אחת לפחות (בהגדרה זו – תקופת ההחזקה); לעניין זה –
{{ח:תתתתת|(א)}} יראו נייר ערך כאילו הוחזק בכל תקופת ההחזקה גם אם נמכר לפני תום התקופה האמורה, אם במלוא התמורה ממכירתו נרכש נייר ערך אחר הנסחר בבורסה בישראל אשר הוחזק במשך יתרת תקופת ההחזקה;
{{ח:תתתתת|(ב)}} הופקד סכום מסוים בפיקדון כאמור בפסקה זו למשך תקופה הקצרה מתקופת הפיקדון ונרכשו והוחזקו ניירות ערך כאמור בפסקה זו, באותו סכום, למשך תקופה הקצרה מתקופת ההחזקה, יראו כאילו נעשה שימוש בישראל לפי פסקה זו בסכום האמור, אם התקופה המצטברת של ההפקדה וההחזקה כאמור היא שנה אחת לפחות;
{{ח:תתתת|(8)}} תשלום דיבידנד לחברה תושבת ישראל, ובלבד שאותה חברה תעשה בו שימוש בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} על אף ההוראות לפי פקודה זו, על הכנסה מדיבידנד של חברה שנעשה בה שימוש בישראל במהלך שנת המס 2009, או בתוך שנה אחת מיום קבלת הדיבידנד בפועל, לפי המאוחר, יוטל מס חברות בשיעור של 5%, על פי בקשת החברה, ובלבד שהחברה שקיבלה את הדיבידנד אינה חברת בית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף 64}}, חברה משפחתית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}} או חברה שקופה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}}.
{{ח:תת|(ג)}} על חלק הדיבידנד שהתקבל בידי החברה כאמור בסעיף קטן (ב) ושבו לא נעשה שימוש בישראל יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126}}.
{{ח:תת|(ד)}} על אף ההוראות לפי פקודה זו, ביקשה חברה כי יוטל עליה מס חברות לפי סעיף זה על הכנסתה מדיבידנד, יינתן כנגד המס האמור זיכוי בשל ניכוי מס במקור מההכנסה האמורה, ובלבד שלא יעלה על סכום המס לפי סעיף זה, ולא יינתן כנגדו זיכוי בעד מסי חוץ שאינם מוטלים במישרין, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 203|בסעיף 203(ג)}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 205א|סעיף 205א}} לא יחולו על מסי החוץ, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 199|בסעיף 199}}, ששולמו על הכנסה מדיבידנד שחויבה במס חברות לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ו)}} הוכיחה חברה אשר ביקשה כי יוטל עליה מס חברות לפי סעיף זה, כי עשתה שימוש בישראל בתקופה מהתקופות האמורות בסעיף קטן (ב), בסכום כלשהו, חזקה כי השימוש בישראל באותו סכום נעשה מתוך הכנסתה מדיבידנד, אף אם אותה הכנסה התקבלה אצל החברה לאחר שעשתה שימוש כאמור.
{{ח:תת|(ז)}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 75ב|פסקת משנה (ב) בהגדרה ”חברה נשלטת זרה“ שבסעיף 75ב(א)(1)}}, לא תובא בחשבון הכנסה שהתקבלה אצל חבר בני אדם תושב חוץ בשנת המס 2009, אשר חולקה כדיבידנד לחברה תושבת ישראל באותה שנת מס, אם חויבה ההכנסה מהדיבידנד האמור במס חברות לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|127||תיקון: תשל״ד־2, תשל״ה־2, תשמ״ז־2, תש״ן־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל; בסעיף זה נקבע מס הכנסה המוטל על חבר־בני־אדם: עד יוני 1990, 81⁄3%; עד סוף 1990, 31⁄3%; בשנת 1991, 12⁄3%; משנת 1992, 0%).}}

{{ח:סעיף|128||תיקון: תשכ״ה, תש״ל־2, תשל״ג, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ז־2, תש״ן־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|129|פטור אגודות שיתופיות מסויימות ממס חברות|תיקון: תש״ן־2}}
{{ח:תת|(א)}} אגודה שיתופית שעסקיה עם חבריה בלבד, או שעסקיה עם אדם שאינו חבר בה הם בהיקף בלתי ניכר או באורח מקרי בלבד, ושעסקיה כאמור מרביתם הם שיווק או עיבוד של התוצרת החקלאית של חבריה, תהא חייבת במס בשיעור של 20% על אותו חלק מהכנסתה החייבת הנובע מאחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} שיווק או עיבוד של התוצרת החקלאית של חבריה;
{{ח:תתת|(2)}} הספקת תשומות וציוד חקלאיים לחבריה;
{{ח:תתת|(3)}} הכנסתה מחקלאות, ובלבד שיותר מ־90% מהכנסות חבריה מחקלאות מקורם בשיווק תוצרת חקלאית באמצעותה;
{{ח:תת}} הסכום שעליו יחול שיעור מס מופחת כאמור לא יעלה על 3% ממחזור עסקיה באותה שנה, אך רשאי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להגדיל בצו את השיעור האמור.
{{ח:תת|(ב)}} אגודה שיתופית שחילקה או החזירה לחבריה, במישרין או בעקיפין, רווחים שעליהם שילמה מס מופחת עקב הוראות סעיף קטן (א), תהא חייבת לשלם את סכום המס בשיעור שהופחת כאמור תוך 30 יום מיום החלוקה או ההחזרה.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”אגודה שיתופית“ – אגודה שיתופית שחבריה הם אגודות שיתופיות או יחידים ב־51% מחבריה, הכנסתו של כל אחד מהם מרביתה היא מחקלאות, ובלבד שמספר החברים לא יפחת –
{{ח:תתתת|(א)}} מ־40 אם החברים הם יחידים בלבד;
{{ח:תתתת|(ב)}} מ־5 אגודות שיתופיות שהמספר הכולל של חבריהן כאמור הוא 200 לפחות, אם החברים הם אגודות שיתופיות בלבד;
{{ח:תתתת|(ג)}} מ־30 יחידים ו־5 אגודות שיתופיות, אם החברים הם יחידים ואגודות שיתופיות ביחד;
{{ח:תתת|(2)}} ”חבר“ – כולל מועמד לחברות שלא תמה שנה לתקופת מועמדותו.

{{ח:סעיף|129א||תיקון: תשכ״ג, תש״ן־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|129ב|הכנסה ממקרקעין ומניירות ערך זרים בידי קופת גמל|תיקון: תשנ״ב־5, תשנ״ד־3, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ה־10}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126}}, על הכנסתה החייבת של קופת גמל מעסק של השכרת בנינים שבנתה בעצמה או באמצעות אחרים ושבנייתם החלה בשנת המס 1991 או לאחר מכן, יחול מס בשיעור של 20%.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת ניירות ערך זרים לענין קופות גמל)|תקנות מס הכנסה (קביעת ניירות ערך זרים לענין קופות גמל), התשס״ג–2002}}.}}

{{ח:סעיף|129ג|הכנסה של קרן נאמנות|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126}} –
{{ח:תתת|(1)}} הכנסותיה ורווחיה של קרן נאמנות פטורה פטורים ממס;
{{ח:תתת|(2)}} על הכנסתה החייבת של קרן נאמנות חייבת, יחולו שיעורי המס שהיו חלים על רווחים או על הכנסות כאמור אילו היו מתקבלים על ידי יחיד שההכנסה אינה הכנסה מעסק או ממשלח יד בידיו, אלא אם כן נקבע במפורש אחרת; לא נקבע להכנסה שיעור מס מיוחד, תחויב ההכנסה במס בשיעור המרבי הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} בחישוב הכנסותיה ורווחיה של קרן נאמנות, לא יותרו בניכוי הוצאות ריבית או הפרשי הצמדה;
{{ח:תתת|(5)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע לענין הכנסות של קרן נאמנות חייבת:
{{ח:תתתת|(א)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ב)}} מקדמות חודשיות בשל הכנסתה במקום המקדמות הקבועות לפי פקודה זו; על מקדמה שנקבעה כאמור יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 177|סעיפים 177}}, {{ח:פנימי|סעיף 180|180}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}, לפי הענין;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוראות מיוחדות לענין פטור ממס או שיעור מס מיוחד, להכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת המיועדת לבעלי יחידות שהם תושבי חוץ, בהתאם לשיעור המס שהיה חל על ההכנסות אילו התקבלו בידי תושבי חוץ;
{{ח:תתתת|(ד)}} השיטה לחישוב ההצמדה או הסכום האינפלציוני בהתאם להשקעותיה או לנכסיה של קרן הנאמנות.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”קרן נאמנות“, ”קרן נאמנות פטורה“ ו”קרן נאמנות חייבת“ – כהגדרתן {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת לתושבי חוץ)|תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת לתושבי חוץ), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת תשלום מקדמות להכנסתה של קרן נאמנות)|תקנות מס הכנסה (קביעת תשלום מקדמות להכנסתה של קרן נאמנות), התשס״ג–2003}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת שיעור מס להכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת ושל קרן נאמנות מעורבת)|תקנות מס הכנסה (קביעת שיעור מס להכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת ושל קרן נאמנות מעורבת), התשס״ג–2003}}.}}

{{ח:סעיף|129ד|הוראה מיוחדת לענין קיזוז הפסדים בקרן נאמנות חייבת|תיקון: תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} הפסד הון מניירות ערך זרים שהיה לקרן נאמנות חייבת עד ליום כ״ו בטבת התשס״ג (31 בדצמבר 2002) (בסעיף זה – ההפסד הצבור), יועבר לשנים הבאות, בזו אחר זו, לצורך קיזוז מרווח הון ממכירת ניירות ערך זרים, ובלבד שבכל אחת משנות המס 2003 ו־2004 לא יותר בקיזוז הפסד הגבוה מ־40% מההפסד הצבור; ואולם, אם קוזז בשנת המס 2003 הפסד צבור הנמוך מ־40% מההפסד הצבור, יותר בקיזוז בשנת המס 2004 גם הפרש ההפסד הצבור; לענין סעיף זה, ”הפרש ההפסד הצבור“ – סכום השווה ל־40% מההפסד הצבור, בניכוי סכום ההפסד הצבור שקוזז בשנת המס 2003.

{{ח:סעיף|129ה|סמכות שר האוצר לענין מיסוי תכניות חסכון|תיקון: תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע את שיעור המס שישלמו תאגיד בנקאי או חברת ביטוח, על הכנסות מסויימות מכספים שהופקדו בתכנית חיסכון, המיוחסות על פי תנאי תכנית החיסכון לחוסך, ובלבד ששיעור המס שיקבע לא יעלה על ההפרש שבין שיעור המס שהיה חל על אותה הכנסה אילו התקבלה בידי יחיד שההכנסה אינה הכנסה מעסק או ממשלח יד בידיו, לבין 15%; וכן רשאי הוא לקבוע הגבלת ניכוי הוצאה, הפרשה או קיזוז הפסד כנגד אותן הכנסות, והכל בתנאים שקבע.
{{ח:תת|(ב)}} מס כאמור בסעיף זה, ינוכה מהכנסות המיוחסות על פי תכנית החסכון לחוסך, והתאגיד הבנקאי או חברת הביטוח, לפי הענין, לא יהיו זכאים לניכוי, לזיכוי או לקיזוז בשל מס זה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בכל דין, חוסך בתכנית חיסכון כאמור בסעיף זה, אינו זכאי להחזר מס או לזיכוי בשל מס ששילמו התאגיד הבנקאי או חברת הביטוח, לפי הענין.

{{ח:קטע1|חלק ח|חלק ח׳: דו״חות, הודעות וידיעות}}
{{ח:קטע2|חלק ח פרק 1|פרק ראשון: הכנת דו״ח והגשתו}}

{{ח:סעיף|130|סמכות לחייב בניהול פנקסים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו, תש״ם־3, תשנ״ב־5, תשנ״ב־8, תשנ״ט־2, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ה־10}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} לצורך השומה רשאי המנהל להורות, דרך כלל או לסוג מסויים של נישומים, על ניהול פנקסי־חשבונות של הכנסה הנובעת מעסק או ממשלח־יד, והוא רשאי לקבוע באותן הוראות כללים לשיטת ניהול הפנקסים, לרבות חיוב הנישום לדרוש ממי שאתו הוא מקיים קשר עסקי כלשהו למסור לנישום את פרטיו האישיים ולהזדהות; ההוראות ייכנסו לתקפן בתום שלושה חדשים מיום פרסומן ברשומות, או במועד מאוחר יותר שקבע המנהל, ורשאי הוא לעשות כן דרך כלל או לסוג מסויים של נישומים; ואולם ביטולן של הוראות או קביעת הוראות מקלות יכול שייכנסו לתקפן לפני תום שלושה חדשים מיום פרסומן.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות)|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), תשל״ג–1973}}.}}
{{ח:תתת|(2)}} המנהל רשאי, לפי בקשת נישום, לאשר לו שינוי מההוראות החלות עליו, בתנאים ולתקופה שיקבע; דחה המנהל את בקשת הנישום, רשאי הוא לערור, תוך שלושה חדשים, לפני ועדה שהוקמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 146|סעיף 146}} (להלן – ועדה לקבילות פנקסים).
{{ח:תתת|(3)}} המנהל רשאי, לפי בקשת נישום שהוא בעל עסק זעיר כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 145א|בסעיף 145א}}, ולאחר קבלת חוות דעתה של ועדה שמינה לענין זה, לפוטרו מחובת ניהול פנקסים אם נתקיימו לגבי הנישום דרישות שקבע המנהל בכללים שפורסמו ברשומות, בדבר מצב גופני או נפשי או אנאלפבתיות, שבגללם אין הנישום יכול למלא את חובת ניהול הפנקסים; הודעה על הרכבה של ועדה שמונתה לענין פסקה זו תפורסם ברשומות.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (פטור מחובת ניהול חשבונות לבעל עסק זעיר במקרים מיוחדים)|כללי מס הכנסה (פטור מחובת ניהול חשבונות לבעל עסק זעיר במקרים מיוחדים), התשמ״א–1981}}.}}
{{ח:תתת|(4)}} לצורך ביצוע פקודה זו רשאי המנהל להורות על ניהול פנקסים לגבי הכנסות, הוצאות, תקבולים ותשלומים של מוסד ציבורי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}}, ארגון מקצועי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2א|בסעיף 9(2א)}}, או מוסד ללא כוונת ריווח כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}} (להלן – מוסד), וכן רשאי הוא לקבוע באותן הוראות כללים לשיטת ניהול הפנקסים, לרבות חיוב המוסד לדרוש ממי שאיתו הוא מקיים קשר כלשהו למסור למוסד את פרטיו האישיים ולהזדהות; המנהל רשאי להורות כאמור דרך כלל או לסוג מסויים של מוסדות, ותחילתן של ההוראות תהיה שלושה חדשים מיום פרסומן או במועד מאוחר יותר שקבע המנהל; ביטולן של הוראות כאמור או קביעת הוראות מקילות יכול שתחילתן תהיה פחות משלושה חדשים מיום פרסומן.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות על ידי מוסד)|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות על ידי מוסד), התשנ״ב–1992}}.}}
{{ח:תתת|(5)}} לצורך ביצוע פקודה זו רשאי המנהל להורות לחברה מנהלת, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על קופות גמל}}, לנהל פנקסים לגבי הכספים המופקדים בקופת גמל שבניהולה.
{{ח:תת|(ב)}} ניתנו הוראות לפי סעיף קטן (א), רשאי פקיד השומה לסרב לקבל חשבונות שלא על סמך פנקסי־חשבונות שנוהלו לפי ההוראות, אם הסטיות מההוראות או הליקויים שנמצאו בפנקסי החשבונות היו מהותיים לענין קביעת הכנסה אצל נישום, ואצל מוסד – אם היו מהותיים.
{{ח:תת|(ג)}} סירב פקיד השומה לקבל חשבונות כאמור בסעיף קטן (ב), או פסל פנקסי חשבונות בשל ליקויים כאמור שנמצאו בהם – ישלח לנישום או למוסד הודעה על כך ויפרט בה את נימוקי החלטתו.
{{ח:תת|(ג1)}} החלטות פקיד השומה לפי סעיפים קטנים (ב) ו־(ג) לענין מוסד טעונות אישור המנהל.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} על החלטת פקיד השומה על פי סעיף קטן (ג) ניתן לערור לפני הועדה לקבילות פנקסים תוך 30 יום מיום קבלת ההודעה.
{{ח:תתת|(2)}} התקופה מיום הגשת הערר לפי פסקה (1) עד קבלת החלטת הועדה לא תובא בחשבון התקופות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיפים 145}} {{ח:פנימי|סעיף 152|ו־152(ג)}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוגש ערר כאמור בסעיף קטן (ד) ונדחה, יראו את פנקסי החשבונות כבלתי קבילים לענין ערעור על השומה.
{{ח:תת|(ו)}} לא יוצא צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}} המבוסס על אי קבלת פנקסים או פסילתם כאמור בסעיפים קטנים (ב) או (ג), לפני שנשלחה הודעה על כך לנישום לפי סעיף קטן (ג) ולפני שחלף המועד להגשת הערר על החלטת פקיד השומה, ואם הוגש ערר – לפני שניתנה בו החלטת הועדה לקבילות פנקסים.
{{ח:תת|(ז)}} הגשת ערר לפי סעיף זה איננה באה במקום השגה על פי {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיף 150}}.
{{ח:תת|(ח)}} לא הוגש ערר כאמור בסעיף קטן (ד), ניתן לערער על החלטת פקיד השומה לפי סעיף קטן (ג) לפני בית המשפט המחוזי יחד עם הערעור על פי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}}.
{{ח:תת|(ט)}} האמור בסעיפים קטנים (ג) עד (ו) יחול גם על החלטת המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 147|סעיף 147}}.
{{ח:תת|(י)}} שום דבר האמור בהוראות שניתנו לפי סעיף קטן (א) לא יתפרש כמחייב אדם לגלות ידיעה סודית שנמסרה לו עקב משלח־ידו.
{{ח:תת|(יא)|(1)}} ניתנו הוראות לפי סעיף קטן (א), ונעשה אחד מאלה יראו את הפנקסים כבלתי קבילים, זולת אם שוכנע פקיד השומה כי היתה סיבה מספקת למעשה כאמור:
{{ח:תתתת|(א)}} שימוש בחשבונית שהוצאה בלא מכירה או מתן שירות, או שהסכום הנקוב בה אינו משקף את מחיר המכירה או את מחיר מתן השירות, לפי הענין; לענין זה, ”חשבונית“ – כמשמעותה בהוראות שניתנו לפי סעיף זה, וכן חשבונית מס כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}};
{{ח:תתתת|(ב)}} בדוח שהוגש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} לא נכללה הכנסה בסכום מהותי;
{{ח:תתתת|(ג)}} בדוח שהוגש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} נוכתה הוצאה פרטית, או הוצאה ללא רכישה או קבלת שירות, או שסכום ההוצאה שנוכתה כאמור אינו משקף את מחיר הרכישה או את מחיר קבלת השירות, והכל באופן שהפחית את ההכנסה החייבת או שהגדיל את ההפסד, בסכום מהותי.
{{ח:תתת|(2)}} אדם החולק על החלטה שניתנה לפי פסקה (1), רשאי לבקש מפקיד השומה, בתוך 30 ימים מיום קבלת ההחלטה, לחזור ולעיין בה ולשנותה; דחה פקיד השומה את הבקשה לשנות את ההחלטה, כולה או חלקה, ניתן לערער על החלטתו כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}, ובלבד שהמועד להגשת הערעור יהיה 60 ימים מיום מתן החלטתו או יחד עם הערעור על השומות שנערכו לאותה שנת מס; לענין פסקה זו, ”פקיד שומה“ – למעט עוזר פקיד שומה וגובה ראשי.

{{ח:סעיף|130א|ניהול פנקסים במטבע חוץ וקביעת ההכנסה בהתאם לכך|תיקון: תש״ם־7, תשמ״א, תשמ״א־8, תשמ״ב־4, תשמ״ה־3, תשמ״ו־7, תשס״ה־4, תשע״ז־15}}
{{ח:תת|(א)}} יהלומן יהיה רשאי לנהל במטבע חוץ את פנקסי החשבונות שהוא חייב בניהולם על פי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}}, לגבי עסקו ביהלומים, לפי כללים שיקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת שיכללו את התנאים שבהם יהיה רשאי מי שבחר לנהל פנקסים כאמור לחזור בו מבחירתו; לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יהלומן“ – מי שעסקו או חלק מעסקו עיבוד יהלומים, מסחר ביהלומים או תיווך בהם, וכן בעל שליטה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}} בחברה שעסקה כאמור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עסק ביהלומים“ – עיבוד יהלומים, מסחר ביהלומים או תיווך בהם, ולגבי יהלומן שהוא בעל שליטה בחברה שהיא יהלומן – כל פעולה המשפיעה על הרכוש, ההתחייבויות או ההון שהשקיע או קיבל בחברה האמורה או מחברה שהיא יהלומן, שבשליטתו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (דין עוסק באבני חן כדין יהלומן)|צו מס הכנסה (דין עוסק באבני חן כדין יהלומן), התשמ״ג–1983}}, לענין סעיף זה, דין עוסק באבני חן כדין יהלומן; לענין זה, ”עוסק באבני חן“ – מי שעסקו או חלק מעסקו עיבוד אבני חן מסוג אודם, ברקת או ספיר, מסחר באבני חן או תיווך בהן.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של יהלומן וקביעת הכנסתו החייבת)|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של יהלומן וקביעת הכנסתו החייבת), התשמ״א–1980}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דין בעל שליטה כדין יהלומן)|תקנות מס הכנסה (דין בעל שליטה כדין יהלומן), התשמ״א–1980}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} נישום שיש לו מפעל קבע בחוץ לארץ שלא באזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}, ינהל במטבע חוץ את פנקסי החשבונות שהוא חייב בניהולם על פי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} לגבי הכנסותיו ממפעלו האמור, לפי כללים שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ג)}} בנוסף לאמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב) רשאים המפורטים להלן לנהל במטבע חוץ את פנקסי החשבונות שהם חייבים בניהולם לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}}, לפי כללים שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, שיכללו את התנאים שבהם יהיה רשאי מי שבחר לנהל פנקסים כאמור לחזור בו מבחירתו:
{{ח:תתת|(1)}} שותפות שכל שותפיה הם תושבי חוץ וכל השקעותיהם וכל ההלוואות שנתנו לשותפות הם במטבע חוץ, והמנהל אישר אותה לענין סעיף זה;
{{ח:תתת|(2)}} חברה בהשקעת חוץ כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 53ח|בסעיף 53ח לחוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}};
{{ח:תתת|(3)}} חברה ש־90% לפחות מהכנסותיה הם מהפעלת כלי שיט או כלי טיס בהובלה בינלאומית;
{{ח:תתת|(4)}} חברה ממשלתית, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}, או חברה שכל זכויותיה מוחזקות על ידי חברה ממשלתית כאמור, שמטבע הפעילות שלה, כמשמעותו בכללי חשבונאות מקובלים, הוא דולר או יורו, והמנהל, בהתייעצות עם מנהל רשות החברות הממשלתיות כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק האמור}}, בדק את עמידתה בכללים שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת כאמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של חברות בהשקעת חוץ ושל שותפויות מסויימות וקביעת הכנסתן החייבת)|תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של חברות בהשקעת חוץ ושל שותפויות מסויימות וקביעת הכנסתן החייבת), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע לגבי יהלומן שבחר לנהל פנקסים כאמור בסעיף קטן (א), ולגבי נישום שיש לו מפעל קבע בחוץ לארץ כאמור בסעיף קטן (ב), ולגבי חברה או שותפות שבחרו לנהל פנקסים כאמור בסעיף קטן (ג), כללים לקביעת הכנסתו החייבת וחישובה, ובמיוחד לענין ההוצאות, ההכנסות והפחת, וכללים בדבר חיוב במס ותשלום מס והפרשי הצמדה וריבית עליו, הכל בהתחשב בניהול הפנקסים במטבע חוץ כאמור; כללים לפי סעיף קטן זה יחולו על אף האמור בכל דין.

{{ח:סעיף|131|מי חייב בדו״ח|תיקון: תשכ״ג, תשל״ה־2, תשל״ו, תשל״ח־5, תשנ״ב־6, תשנ״ט־2, תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2, תשס״ה־9, תשס״ח־4, תשס״ח־8, תשס״ח־11, תשע״ג־2, תשע״ו־5, תשע״ו־11, תשע״ו־15, תשע״ו־19, תשע״ז־16, תשפ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} אלה חייבים להגיש דו״ח:
{{ח:תתת|(1)}} יחיד תושב ישראל שבתחילת שנת המס מלאו לו 18 שנים; בן זוג רשום רשאי שלא לכלול את הכנסת בן זוגו, אם הגיש בן הזוג דו״ח נפרד על הכנסותיו, או אם צירף בן הזוג הרשום לדו״ח שלו הצהרה חתומה בידי בן זוגו שבן הזוג ידווח על הכנסותיו בנפרד;
{{ח:תתת|(2)}} בן זוג שאיננו בן זוג רשום שהצהיר כאמור בפסקה (1) כי ידווח על הכנסותיו בנפרד;
{{ח:תתת|(3)}} יחיד תושב ישראל שבתחילת שנת המס טרם מלאו לו 18 שנה, אם היתה לו באותה שנה הכנסה חייבת בסכום שאינו פחות מ־7,200 לירות או מסכום אחר שקבע שר האוצר לענין זה;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|הסכום מעודכן לכל שנת מס לפי {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (סכום הכנסה המחייב קטין בהגשת דו"ח)|צו מס הכנסה (סכום הכנסה המחייב קטין בהגשת דו״ח), התשמ״ג–1983}}: בשנת 2021, 82,290 ש״ח; בשנת 2022, 84,240 ש״ח; בשנת 2023, 88,750 ש״ח.}}
{{ח:תתת|(4)}} יחיד תושב חוץ שהיתה לו הכנסה חייבת בשנת המס;
{{ח:תתת|(5)}} חבר־בני־אדם שהיתה לו הכנסה בשנת המס;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דו"חות ודו"חות נוספים על ידי חבר בני-אדם)|תקנות מס הכנסה (דו״חות ודו״חות נוספים על ידי חבר בני־אדם), תשכ״ד–1963}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דו"חות שיגיש מוסד ציבורי)|תקנות מס הכנסה (דו״חות שיגיש מוסד ציבורי), התשנ״ז–1997}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דוחות שיגיש ארגון מקצועי)|תקנות מס הכנסה (דוחות שיגיש ארגון מקצועי), התשס״ג–2002}}.}}
{{ח:תתת|(5א)}} אדם שבשנת המס מכר זכות במקרקעין או עשה פעולה באיגוד, כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}}, שאינן פטורות מהמס לפי חוק זה, ולא שילם מס שבח בשיעור המרבי החל לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} על השבח הריאלי הנובע מהמכירה או מהפעולה, לפי הענין;
{{ח:תתת|(5ב)}} לעניין נאמנויות, כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} נאמן בנאמנות תושבי ישראל או נאמן בנאמנות לפי צוואה שנחשבת כתושבת ישראל לפי {{ח:פנימי|סעיף 75יב|סעיף 75יב(ג)(1)}}, ובלבד שהיוצר לא בחר להיות בר השומה ובר החיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיפים 75ז(ח)}} {{ח:פנימי|סעיף 75יב|או 75יב(ה)}} ושלא נבחר יוצר מייצג או נהנה מייצג לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו1|סעיף 75ו1}}, לפי העניין;
{{ח:תתתת|(2)}} נאמן שהיו לו בישראל הכנסה או נכס, בין אם הוא תושב ישראל ובין אם לאו;
{{ח:תתתת|(3)}} יוצר או נהנה, לפי העניין, שבחר להיות בר השומה ובר החיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ז|סעיף 75ז(ז) או (ח)}}, או {{ח:פנימי|סעיף 75יב|סעיף 75יב(ה) או (ו)}};
{{ח:תתתת|(4)}} יוצר מייצג או נהנה מייצג, לפי העניין, שבחר להיות בר השומה ובר החיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 75ו1|סעיף 75ו1}};
{{ח:תתתת|(5)}} נהנה שקיבל חלוקה מנאמן, גם אם אינה חייבת במס בישראל; הוראות פסקה זו לא יחולו על חלוקה של נכס שמקורו אינו בישראל לנהנה בנאמנות תושבי חוץ, לנהנה בנאמנות נהנה תושב חוץ או לנהנה בנאמנות לפי צוואה שכל הנהנים בה הם תושבי חוץ;
{{ח:תתתת|(6)}} נאמן בנאמנות נהנה תושב ישראל {{ח:פנימי|סעיף 75ח1|שסעיף 75ח1(ד)(3)}} חל עליה;
{{ח:תתתת|(7)}} נהנה תושב ישראל שמלאו לו 25 שנים, בדבר היותו נהנה, אלא אם כן הוא לא ידע שהוא נהנה, ובלבד ששווי נכסי הנאמנות בסוף שנת המס אינו פחות מ־500,000 שקלים חדשים; לעניין זה, ”נכסי הנאמנות“ – לרבות מזומן, פיקדונות, ניירות ערך ומקרקעין, בישראל או מחוץ לישראל; אין בהוראות פסקת משנה זו כדי לגרוע מחובת דיווח אחרת החלה על נהנה כאמור לפי סעיף קטן (א);
{{ח:תתת}} לכל מונח בפסקה זו תהיה המשמעות הנודעת לו {{ח:פנימי|סעיף 75ג|בסעיף 75ג}} או {{ח:פנימי|סעיף 75ו1|בסעיף 75ו1}}, לפי העניין;
{{ח:תתת|(5ג)}} בעל שליטה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב}}, בחברת משלח יד זרה, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ב1|בסעיף 5}}, או בחברה נשלטת זרה, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב}};
{{ח:תתת|(5ד)}} אדם שעשה פעולה שנקבעה לפי סעיף קטן (ז) כפעולה החייבת בדיווח;
{{ח:תתת|(5ה)}} יחיד שמתקיימת בו החזקה הקבועה {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (א)(2) להגדרה ””תושב ישראל“ או ”תושב““, שבסעיף 1}}, והחזקה נסתרת לטענת היחיד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (א)(3) לאותה הגדרה}} – דוח המפרט את העובדות שעליהן מבוססת טענתו בלבד, שאליו יצרף את המסמכים התומכים בטענתו, אם יש כאלה, ואולם אין בהוראות פסקת משנה זו כדי לגרוע מחובת הדיווח החלה על יחיד לפי סעיף קטן (א)(4), אם היתה לו הכנסה חייבת בשנת המס; הוראות פסקה זו לא יחולו על אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} בן זוגו וילדיו של יחיד כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} יחיד שמתקיים לגביו האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסיפה של פסקה (א)(4) להגדרה ””תושב ישראל“ או ”תושב““, שבסעיף 1}};
{{ח:תתתת|(ג)}} עובד זר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 48א|בסעיף 48א}};
{{ח:תתת|(5ו)}} יחיד תושב ישראל שהעביר, במהלך 12 חודשים, כספים אל מחוץ לישראל בסכום כולל של 500,000 שקלים חדשים או יותר (להלן – סכום לדיווח); דוח לפי פסקה זו יוגש לגבי השנה שבה הועבר סכום לדיווח, כולו או חלקו, לראשונה אל מחוץ לישראל ולגבי השנה שלאחריה;
{{ח:תתת|(6)}} כל אדם שפקיד השומה דרש זאת ממנו ואפילו אינו חייב בהגשת דו״ח לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(א1)}} הוגש דו״ח הכולל את ההכנסות של שני בני זוג, יחתום כל אחד מבני הזוג על הדו״ח לאישור נכונות המוצהר על חלקו.
{{ח:תת|(ב)}} הדו״ח יפרט את ההכנסה שהיתה למוסרו בשנת המס שאליה מתייחס הדו״ח וכן כל הפרטים הדרושים לענין פקודה זו לגבי אותה הכנסה, ויצורפו אליו –
{{ח:תתת|(1)}} מאזן וחשבון ריווח והפסד – אם הדו״ח מבוסס על מערכת חשבונות מלאה לפי שיטת החשבונאות הכפולה:
{{ח:תתת|(2)}} פירוט החישוב שעליו בוססה ההכנסה המוצהרת – אם הדו״ח מבוסס על מערכת חשבונות שאיננה כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} פירוט אומדן המחזור, ההוצאות או אחוז הריווח או מסמכים או נתונים אחרים שעליהם בוססה ההכנסה המוצהרת – אם הדו״ח איננו מבוסס על פנקסי חשבונות.
{{ח:תת|(ב1)}} הדוח יפרט כל פעולה שנקבעה לפי סעיף קטן (ז) כפעולה החייבת בדיווח.
{{ח:תת|(ב1א)}} הדוח יפרט דיווח בגין חוות דעת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131ד|בסעיף 131ד}} ועמדה חייבת בדיווח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131ה|בסעיף 131ה}};
{{ח:תת|(ב2)|(1)}} יחיד החייב בהגשת דוח לפי סעיף קטן (א)(1) עד (4), (5א), (5ג), (5ד) ו־(6), ויש לו הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 2.2|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.8|או (8)}}, יגיש את הדוח לפי הוראות סעיף זה באופן מקוון, כפי שיורה המנהל, בצירוף הצהרה בטופס שקבע המנהל שלפיה הפרטים והידיעות שמסר בדוח הם נכונים ומלאים, וכן פלט חתום בידיו של הדוח האמור (להלן – דוח עצמאי מקוון).
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(החל ביום שיקבע שר האוצר בצו):}} יחיד החייב בהגשת דוח לפי סעיף קטן (א)(1) עד (4), (5א), (5ג), (5ד) ו־(6), ויש לו הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.1|סעיף 2(1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 2.2|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.8|או (8)}}, או חבר בני אדם החייב בהגשת דוח לפי סעיף קטן (א)(5), יגיש את הדוח לפי הוראות סעיף זה באופן מקוון, בהתאם להוראות המנהל שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג(ד)}} (להלן – דוח עצמאי מקוון), והוראות {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג}} יחול.
{{ח:תתת|(2)}} יחיד או חבר בני אדם כאמור בפסקת משנה (1) שלא הגיש דוח עצמאי מקוון, יראוהו, לענין הוראות לפי פקודה זו, כמי שלא הגיש דוח.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות לפי פקודה זו, לעניין דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, יחולו על דוח עצמאי מקוון, אלא אם כן נאמר במפורש אחרת.
{{ח:תתת|(4)}} על אף האמור בפסקה (1) רשאי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע סוגי חבר בני אדם שיהיו פטורים מחובת הגשת דוח עצמאי מקוון, בהתאם לקריטריונים של אופי פעילותם או היקפה, וכן סוגי יחידים שיהיו פטורים כאמור בהתאם לקריטריונים של מצב כלכלי, גובה הכנסות ומצב בריאותי, וכן מנימוקים מיוחדים אחרים, שייקבעו בתקנות.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|סכום ההכנסה המזכה בפטור מהגשת דוח מקוון לפי {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור מהגשת דוח עצמאי מקוון)|תקנות מס הכנסה (פטור מהגשת דוח עצמאי מקוון), התש״ע–2010}}: בשנת 2023, 90,510 ש״ח ליחיד, 181,020 ש״ח לזוג; בשנת 2024, 93,680 ש״ח ליחיד, 187,370 ש״ח לזוג; בשנת 2025, 95,820 ש״ח ליחיד, 191,640 ש״ח לזוג.}}
{{ח:תת|(ג)}} דין וחשבון על פי סעיף קטן (א)(5) למעט דו״ח של שותפות יהיה מאושר בידי רואה חשבון כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק רואי חשבון|בחוק רואי חשבון, תשט״ו–1955}}, ומתואם בידיו לצרכי המס, אלא שבחבר־בני־אדם שהוא אגודה שיתופית המסונפת לברית פיקוח, רשאי לאשר את הדו״ח ולהתאימו לצרכי המס גם פקיד ברית פיקוח שנרשם כדין אצל רשם האגודות השיתופיות.
{{ח:תת|(ג1)|(1)}} בדוח כאמור בסעיף קטן (א)(5ב)(1), (3), (4) או (6) יפרט הנאמן, היוצר, היוצר המייצג, הנהנה או הנהנה המייצג, לפי העניין, כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} פרטי כל היוצרים וכל הנהנים, פרטי הנאמן ומגן הנאמנות אם קיים, והתושבות של כל אחד מהם, ואם מי מאלה אינו יחיד – גם פרטי יחיד שהוא בעל שליטה בו;
{{ח:תתתת|(ב)}} פרטי הנכסים שהוקנו לנאמן או שהכנסה מהם הוקנתה לנאמן, וכן פרטי ההכנסה שהוקנתה לנאמן מנכסים כאמור, ומועד הקניית הנכס או ההכנסה כאמור;
{{ח:תתתת|(ג)}} פרטי הנכסים שחולקו ופרטי ההכנסה שחולקה, וכן מועד החלוקה.
{{ח:תתת|(2)}} בדוח כאמור בסעיף קטן (א)(5ב)(2) יפרט הנאמן כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} פרטי כל היוצרים וכל הנהנים, פרטי הנאמן ומגן הנאמנות אם קיים, והתושבות של כל אחד מהם, ואם מי מאלה אינו יחיד – גם פרטי יחיד שהוא בעל שליטה בו;
{{ח:תתתת|(ב)}} פרטי הנכסים בישראל שהוקנו לנאמן או שהכנסה מהם הוקנתה לנאמן, וכן פרטי ההכנסה שהוקנתה לנאמן מנכסים כאמור, ומועד הקניית הנכס או ההכנסה כאמור;
{{ח:תתתת|(ג)}} פרטי הנכסים בישראל שחולקו ופרטי ההכנסות שחולקו מנכסים בישראל, וכן מועד החלוקה.
{{ח:תתת|(3)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 135ב|בפסקה (1) או (2) להגדרה ”בעל שליטה“ בסעיף 135ב}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”פרטי הנכסים“ – לרבות המחיר המקורי, יתרת המחיר המקורי ויום הרכישה, כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, שווי הרכישה ויום הרכישה כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#פרק 3|בפרק השלישי לחוק מיסוי מקרקעין}} ויתרת שווי הרכישה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 47|בסעיף 47 לחוק האמור}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ג2)}} לדוח לפי סעיף קטן (א)(5ג), של בעל שליטה בחברת משלח יד זרה, יצורף דוח כספי מבוקר של חברת משלח היד הזרה, בהתאם לעקרונות חשבונאיים מקובלים בישראל, ואם היא חברה המגישה דוח או נישומה במדינה גומלת, כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 196|בסעיף 196}}, דוח הערוך לצרכי מס בהתאם לדיני המס באותה מדינה.
{{ח:תת|(ג3)}} בדוח כאמור בסעיף קטן (א)(5) יפורטו פרטי כל מי שהיו בעלי השליטה בחבר בני האדם במהלך שנת המס והתושבות של כל אחד מהם; לעניין זה, ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 135ב|בסעיף 135ב}}.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כללים לחיוב שותפות בהגשת דו״ח מאושר בידי רואה חשבון ומתואם בידיו לצרכי המס.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר רשאי לקבוע בצו את נוסח האישור וההתאמה כאמור בסעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ו)}} אדם שלא צירף לדו״ח את המסמכים כמפורט בסעיף קטן (ב), או שהדו״ח שהגיש לא היה מאושר ומתואם כאמור בסעיף קטן (ג), יראוהו לענין {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיפים 145(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 158א|ו־158א(ג)}} כאילו לא הגיש דו״ח, זולת אם הגיש מסמכים כאמור במועד אחר שהתיר לו פקיד השומה.
{{ח:תת|(ז)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע פעולות החייבות בדיווח, את אופן הדיווח והיקפו; בסעיף קטן זה, ”פעולה“ – לרבות עסקה ומכירה ולרבות אם חלות לגביהן הוראות {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (תכנון מס החייב בדיווח)|תקנות מס הכנסה (תכנון מס החייב בדיווח), התשס״ז–2006}}.}}
{{ח:תת|(ח)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע לגבי חייב בהגשת דוח לעניין פרטי בעל השליטה כאמור בסעיפים קטנים (ג1) ו־(ג3), הוראות לעניין זיהוי בעל שליטה והוראות לעניין רישום, תיעוד, שמירת מסמכים וניהול רישומים לגבי פרטי הזיהוי כאמור.

{{ח:סעיף|131א|דו״חות נוספים|תיקון: תשכ״ג, תשמ״ז, תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי לקבוע בתקנות דו״חות נוספים שעל חבר בני־אדם החייב בדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5)}}, או שעל תושב ישראל החייב בדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5ב)}}, לצרף לדו״ח על פי {{ח:פנימי|סעיף 131|אותו סעיף}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (דו"חות ודו"חות נוספים על ידי חבר בני-אדם)|תקנות מס הכנסה (דו״חות ודו״חות נוספים על ידי חבר בני־אדם), תשכ״ד–1963}}.}}

{{ח:סעיף|131ב|דו״ח מרואה חשבון ופקיד ברית פיקוח|תיקון: תשכ״ג}}
{{ח:ת}} פקיד שומה רשאי, אם ראה טעם סביר לכך, לדרוש בכתב מרואה חשבון, או מפקיד ברית פיקוח, שאישר מאזן או תיאם ואישר חשבון התאמה לחבר בני־אדם לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, שימסור לו דו״ח על היקף הביקורת שערך וממצאיה, לגבי אותם פרטים שצויינו בדרישה כאמור של פקיד השומה.
{{ח:ת}} בסעיף זה –
{{ח:תת|(1)}} ”אישר מאזן“ –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי חברה, שאינה אגודה שיתופית המסונפת לברית פיקוח – עריכת דו״ח כמצויין {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 171|בסעיף 109 לפקודת החברות}};
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי אגודה שיתופית המסונפת לברית פיקוח – עריכת ביקורת לפי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות#סעיף 20|סעיף 20 לפקודת האגודות השיתופיות}};
{{ח:תת|(2)}} ”פקיד שומה“ – למעט עוזר פקיד שומה וגובה ראשי;
{{ח:תת|(3)}} ”פקיד ברית פיקוח“ – כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיף 131}}.

{{ח:סעיף|131ג|הגשה באופן מקוון|תיקון: תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הגשה באופן מקוון“ – הגשת דוח, מסמך או טופס, באמצעות מסר אלקטרוני;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק חתימה אלקטרונית“ – {{ח:חיצוני|חוק חתימה אלקטרונית|חוק חתימה אלקטרונית, התשס״א–2001}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מסר אלקטרוני“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק חתימה אלקטרונית|בחוק חתימה אלקטרונית}}.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור {{ח:פנימי|סעיף 91|בסעיפים 91(ד)(1א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 131|131(ב2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 135|135(1)(א1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 166|166(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 240ב|ו־240ב(ג)}}, שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע כי דוחות, מסמכים או טפסים נוספים שיש להגיש לפקיד השומה או למנהל לפי פקודה זו, כולם או חלקם, יוגשו באופן מקוון, כאמצעי דיווח יחיד, ורשאי הוא לקבוע כאמור גם לגבי מי שלא חלה עליו חובת הגשה באופן מקוון אך בחר בכך.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע סוגי חייבים בדיווח שיהיו פטורים מחובת הגשה באופן מקוון.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי לקבוע כללים לגבי הגשה באופן מקוון, בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הליכי הזיהוי לצורך ההגשה;
{{ח:תתת|(2)}} אופן ההגשה;
{{ח:תתת|(3)}} הארכת מועד ההגשה;
{{ח:תתת|(4)}} הטפסים והמסרים האלקטרוניים שיש להשתמש בהם לצורך ההגשה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (דיווח מקוון של דוח ניכויים שנתי)|כללי מס הכנסה (דיווח מקוון של דוח ניכויים שנתי), התש״ף–2020}}.}}
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק חתימה אלקטרונית#סעיף 2|בסעיף 2(א) לחוק חתימה אלקטרונית}}, יראו דוח, מסמך או טופס שהוגשו באופן מקוון בהתאם לכללים שקבע המנהל לפי סעיף זה, כאילו נחתמו.
{{ח:תת|(ו)}} דוח, מסמך או טופס שהיתה חובה להגישם באופן מקוון ולא הוגשו בדרך זו, יראו אותם כאילו לא הוגשו.

{{ח:סעיף|131ד|דיווח בגין חוות דעת|תיקון: תשע״ו־11}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוות דעת“ – חוות דעת בכתב, חתומה על ידי נותן חוות הדעת, שניתנה, במישרין או בעקיפין, לאדם ומאפשרת או נועדה לאפשר יתרון מס, ובלבד שהתקיים לגביה אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} שכר הטרחה בגין חוות הדעת, כולו או חלקו, תלוי בסכום יתרון המס שייווצר למקבל חוות הדעת;
{{ח:תתתת|(2)}} היא תכנון מדף;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יתרון מס“ – לרבות כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הנחה או הקלה מהמס, דחיית אירוע המס, הפחתה של סכום המס או של סכום מקדמה, או הימנעות ממס;
{{ח:תתתת|(2)}} הימנעות מחובה או מהתחייבות לנכות מס במקור או הוצאות, או להתחשב בהפסד;
{{ח:תתתת|(3)}} דחייה של מועד תשלום המס;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שכר טרחה“ – סכום של 100,000 שקלים חדשים לפחות, שהוסכם בין הצדדים כי ישולם בעד חוות הדעת בגין חיסכון המס המרבי הכולל שייווצר למקבל חוות הדעת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תכנון מדף“ – אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} חוות דעת הכוללת בעיקרה תוכן אחיד באותו נושא, שניתנה במישרין או בעקיפין, על ידי נותן חוות הדעת, לשלושה לפחות, בתוך תקופה של שנתיים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ז), שאינם קרובים, ולא מתקיימת ביניהם שליטה של אדם אחד במשנהו, והיא אינה תלויה בעיקרה בנסיבותיו המיוחדות של מקבל חוות הדעת; לעניין זה –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בפסקאות (1) או (2) {{ח:הערה|להגדרה ”קרוב“}} בסעיף 88}};
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“ ו”שליטה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 85א|בסעיף 85א}};
{{ח:תתתת|(2)}} חוות דעת שנותן חוות הדעת הוא שהציע אותה למקבל מיוזמתו, והמקבל חויב בחובת סודיות לגבי תוכנה, כולו או חלקו.
{{ח:תת|(ב)}} מי שקיבל חוות דעת ידווח על כך בדוח שהוא חייב בו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיפים 131}} {{ח:פנימי|סעיף 166|ו־166}}, המוגש לשנת המס שלגביה מובא בחשבון יתרון המס, בטופס שיקבע המנהל, ובלבד שלא תידרש מסירתה של חוות הדעת לרשות המסים; בדיווח כאמור יפורטו כל אלה בלבד:
{{ח:תתת|(1)}} עצם קבלת חוות הדעת;
{{ח:תתת|(2)}} הפעולה או הנכס הנדונים בחוות הדעת;
{{ח:תתת|(3)}} סוג סוגיית המיסוי המושפעת מחוות הדעת; בסעיף זה, ”סוגיית המיסוי“ – ניכויים, פחת, סיווג הכנסה, סיווג הוצאה וכל סוגיה אחרת שיקבע המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} אדם שלא דיווח כאמור בסעיף קטן (ב), יראו אותו כאילו לא הגיש את הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} {{ח:פנימי|סעיף 166|או 166}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא יהיה אדם חב בדיווח –
{{ח:תתת|(1)}} בשל תכנון מדף כאמור בפסקה (1) בלבד להגדרה ”תכנון מדף“ שלא ניתנה לגביו הודעה לפי סעיף קטן (ו);
{{ח:תתת|(2)}} בשל חוות דעת שניתנה לו לגבי סוגיות שנדונו בהליך שומה, השגה או ערעור, ובלבד שחוות הדעת ניתנה בתקופה שבה מתקיימים הליכי השומה, ההשגה או הערעור, ולגבי אותה שנת מס בלבד.
{{ח:תת|(ה)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ד)(2), קיבל אדם חוות דעת לאחר הגשת הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} {{ח:פנימי|סעיף 166|או 166}}, ידווח עליה בטופס כאמור בסעיף קטן (ב), בתוך 60 ימים מיום שקיבל אותה.
{{ח:תת|(ו)}} מי שנתן חוות דעת שהיא תכנון מדף לפי פסקה (1) להגדרה ”תכנון מדף“ יודיע על כך למי שקיבל אותה, ובלבד שהוא האדם השלישי ואילך שלו ניתנה חוות הדעת.
{{ח:תת|(ז)|(1)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}}.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות סעיף זה יחולו רק על יחיד או חבר בני אדם, שהוראות פסקאות משנה (א) או (ב) להלן חלות עליו:
{{ח:תתתת|(א)}} הכנסתו בשנת המס, למעט הכנסה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89}}, עולה על 3 מיליון שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} הכנסתו כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89}}, בשנת המס, עולה על מיליון וחצי שקלים חדשים, ובלבד שחוות הדעת ניתנה בקשר לאותה הכנסה.

{{ח:סעיף|131ה|נקיטת עמדה חייבת בדיווח|תיקון: תשע״ו־11}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יתרון מס“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 131ד|בסעיף 131ד}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עמדה חייבת בדיווח“ – עמדה שמתקיימים בה כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} היא עומדת בניגוד לעמדה שפרסמה רשות המסים עד תום שנת המס שלגביה מוגש הדוח;
{{ח:תתתת|(2)}} יתרון המס הנובע ממנה עולה על 5 מיליון שקלים חדשים באותה שנת מס או על 10 מיליון שקלים חדשים במהלך ארבע שנות מס לכל היותר.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} עמדת רשות המסים כאמור בפסקה (1) להגדרה ”עמדה חייבת בדיווח“ תפורסם במקום נפרד באתר האינטרנט של רשות המסים, לאחר שניתנה ללשכת עורכי הדין, ללשכת רואי חשבון בישראל וללשכה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס|בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס״ה–2005}}, הזדמנות סבירה לטעון את טענותיהם לגביה טרם פרסומה.
{{ח:תתת|(2)}} עמדת רשות המסים תנוסח בלשון ברורה ומובנת.
{{ח:תתת|(3)|(א)}} מספר העמדות שתפרסם רשות המסים לא יעלה על 50 בשנה; ביקשה רשות המסים לפרסם עמדות נוספות באותה שנה, יגיש שר האוצר לאישור ועדת הכספים של הכנסת את מספר העמדות הנוסף המבוקש כאמור.
{{ח:תתתת|(ב)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), בשנים 2016 ו־2017 רשות המסים תהיה רשאית לפרסם 100 עמדות בכל שנה.
{{ח:תת|(ג)}} אדם החייב בהגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיפים 131}} {{ח:פנימי|סעיף 166|ו־166}}, יפרט בדוח אם נקט עמדה חייבת בדיווח, כפי שיקבע המנהל בטופס.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), אדם רשאי להגיש את הטופס כאמור באותו סעיף קטן, בתוך 60 ימים ממועד הגשת הדוח, ואם עשה כן, יראו את הטופס כאילו הוגש במועד הגשת הדוח.
{{ח:תת|(ה)}} אדם שלא דיווח במועד ובאופן כאמור בסעיף קטן (ג) או (ד), יראו אותו כאילו לא הגיש את הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} {{ח:פנימי|סעיף 166|או 166}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}}.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות סעיף זה יחולו רק על יחיד או חבר בני אדם, שהוראות פסקאות משנה (א) או (ב) להלן חלות עליו:
{{ח:תתתת|(א)}} הכנסתו בשנת המס, למעט הכנסה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89}}, עולה על 3 מיליון שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} הכנסתו כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89}}, בשנת המס, עולה על מיליון וחצי שקלים חדשים.

{{ח:סעיף|132|המועד להגשה|תיקון: תשל״ה־2, תש״ם־4, תשמ״א־6,תשמ״ז, תשס״ח־4, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} דו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} יימסר לפקיד השומה לא יאוחר מיום 30 באפריל של כל שנה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} אדם שהדו״ח שלו מבוסס על מערכת חשבונות מלאה, לפי שיטת החשבונאות הכפולה, ימסור את הדו״ח לפי אותו סעיף קטן, לא יאוחר מיום 31 במאי בכל שנה;
{{ח:תתת|(1א)}} יחיד או חבר בני אדם החייב בהגשת דוח עצמאי מקוון – יגיש אותו עד יום 31 במאי שלאחר שנת המס שלגביה מוגש הדוח;
{{ח:תתת|(2)}} אדם שנקבעה לו תקופת שומה מיוחדת, חייב למסור את הדו״ח כאמור לא יאוחר מתום חמישה חדשים מהיום שבו נסתיימה אותה תקופת שומה מיוחדת.

{{ח:סעיף|132א||תיקון: תש״ם־4, תשמ״א־6, תשמ״א־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|133|דחיית המועד|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:ת}} פקיד השומה רשאי, אם הוכח להנחת דעתו שקיימת סיבה מספקת לכך, לדחות את הגשת הדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132(א) או (ב)}}, הכל לפי הענין, למועד שיקבע, ובלבד שמי שקיבל דחיה כאמור – יגיש במועד האמור {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיף 132(א) או (ב)}}, הכל לפי הענין, דו״ח משוער על ההכנסה האמורה שייערך לפי מיטב אומדנו.

{{ח:סעיף|134|הודעה על התחלת התעסקות או שינויה|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תש״ם־3, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} אדם שבשנת מס פלונית פתח עסק או החל לעסוק במשלח־יד, או החל לנהל את עסקו או משלח־ידו במקום נוסף או במקום אחר, או ששינה את סוג עסקו או משלח־ידו, יודיע על כך בכתב לפקיד השומה שבתחום סמכותו נמצא העסק או מתנהל משלח־היד, לא יאוחר מיום ההתחלה או השינוי כאמור.

{{ח:סעיף|134א|סמכות לפטור מהגשת דו״ח|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ז־6, תשנ״ב־5, תשס״ח־8, תשפ״ג־4}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לפטור, בתנאים או ללא תנאים, מחובת הגשת דו״ח את המפורטים להלן:
{{ח:תת|(1)}} מי שעיקר הכנסתו היא הכנסת עבודה, קיצבה או הכנסה ששילם עליה מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 122|סעיף 122}};
{{ח:תת|(2)}} מי שהכנסותיו אינן מעבודה, מעסק או משלח־יד והן לא עלו על סכום שהוא פי שלושה מסכום נקודות הזיכוי שעל פי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}} {{ח:פנימי|סעיף 36|ו־36}};
{{ח:תת|(3)}} תושב חוץ;
{{ח:תת|(4)}} מי שקיבל הכנסה שנוכה ממנה מס במקור כדין או שחל לגביה פטור ממס, וללא הכנסה זו היה פטור מחובת הגשת דין וחשבון;
{{ח:תת|(5)}} נאמן, בין אם הוא תושב ישראל ובין אם לאו, שהיו לו בישראל רק הכנסה הפטורה ממס או שנוכה ממנה מלוא המס כדין, או נכס שההכנסות ממנו פטורות ממס;
{{ח:תת|(6)}} בעל עסק זעיר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 87ב|בסעיף 87ב}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פטור מהגשת דין וחשבון)|תקנות מס הכנסה (פטור מהגשת דין וחשבון), התשמ״ח–1988}}.}}

{{ח:סעיף|134ב|פטור מדיווח|תיקון: תשס״ח־13, תשפ״ד־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, לא יהא חייב בהגשת דוח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיף 131}}, לגבי כל הכנסותיו שהופקו או שנצמחו מחוץ לישראל או שמקורן בנכסים מחוץ לישראל, במשך עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור; הוראות סעיף זה לא יחולו על הכנסות שלגביהן ביקש היחיד, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף קטן (א) של סעיף 14}}, כי לא יחולו הוראות הסעיף הקטן האמור, ולגבי הכנסות שמקורן בנכס שהגיע לידי היחיד בפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(א)(5)}} – החל ביום י״א בטבת התשס״ז (1 בינואר 2007).

{{ח:קטע2|חלק ח פרק 2|פרק שני: סמכות להשיג ידיעות}}

{{ח:סעיף|135|סמכות לדרוש דו״חות, ידיעות פנקסים וכו׳|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תש״ם־3, תשנ״ב־6, תשס״ח־13, תשע״ו־5, תשפ״ד־4}}
{{ח:ת}} כדי להגיע לידיעה מלאה בדבר הכנסתו של אדם –
{{ח:תת|(1)|(א)}} רשאי פקיד השומה לדרוש ממנו בהודעה בכתב למסור לו – כל דו״ח שיצויין בהודעה, ובכלל זה דו״ח על הונם ונכסיהם של אותו אדם, או של בן זוגו ושל ילדיהם שהם זכאים בעדם לנקודות זיכוי או לנקודות קצבה או על נכסים שהוא משמש לגביהם כנאמנו של אדם אחר; ואולם רשאי אותו אדם לא לכלול בדו״ח את הונו ונכסיו של בן זוגו, אם צירף הצהרה חתומה בידי אותו בן זוג כי יגיש דו״ח נפרד על הונו ונכסיו; הוגשה הצהרה כאמור, יוגש הדו״ח במועד שבו חייב בן הזוג להגיש את הדו״ח כאמור; כל דו״ח לפי פסקה זו יימסר לפקיד השומה במועד שפורש בהודעה ובלבד שלגבי דו״ח על הון לא ייקבע מועד שהוא לפני תום 120 יום מהמועד שהצהרת ההון צריכה להתייחס אליו או מיום הדרישה, לפי המאוחר; וכן רשאי פקיד השומה לדרוש שיתייצב לפניו – בעצמו או על ידי נציגו – וימסור לו את כל הפרטים הדרושים לפקיד השומה לענין בירור הכנסתו, ויביא לבדיקה פנקסים, תעודות, חשבונות ודו״חות שפקיד השומה יראה בהם צורך; אך פקיד השומה – למעט עוזר פקיד שומה וגובה ראשי – רשאי לדרוש שיתייצב בעצמו, בין עם נציגו ובין בלעדיו, כרצונו של האדם;
{{ח:תתת|(א1)}} {{ח:הערה|(החל ביום שיקבע שר האוצר בצו):}} דוח כאמור בפסקת משנה (א) יוגש במועד שנקבע באותה פסקת משנה, באופן מקוון, בהתאם להוראות שקבע המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג(ד)}}, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג}} יחולו;
{{ח:תתת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}} על אף הוראות פסקת משנה (א), יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או לתושב חוזר ותיק, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(א)}}, לא יהא חייב בהגשת דוח על הונו ונכסיו שמחוץ לישראל, במשך עשר שנים מהמועד שהיה לתושב ישראל כאמור; הוראות פסקת משנה זו לא יחולו על הון ונכסים שלגבי הכנסות שנבעו מהם, כולן או חלקן, ביקש היחיד, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף קטן (א) של סעיף 14}}, כי לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|הסעיף הקטן האמור}}, ועל נכס שהגיע לידי היחיד בפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97(א)(5)}} – החל ביום י״א בטבת התשס״ז (1 בינואר 2007);
{{ח:תת|(2)}} רשאי פקיד השומה, או פקיד אחר שהורשה לכך על ידיו בכתב, להיכנס לכל מקום בו מתנהל עסק או משלח־יד ולבדוק מלאי עסקי, קופה, מכונות, פנקסים, חשבונות, מסמכים, רשומות ותעודות אחרות, הנוגעים לאותו עסק או משלח־יד, ולדרוש הסברות בקשר לכך, וכן רשאי הוא לדרוש מבעל־העסק או משלח־היד או מפקיד אחראי שלהם לגלות היכן מצויים פנקסים, חשבונות ומסמכים כאמור ולהיכנס למקום הימצאם ולבדקם ולדרוש הסברים, אם דבר זה ייראה לו דרוש כדי להבטיח את מילוי הוראותיה של הפקודה או כדי למנוע התחמקות ממילוי אותן הוראות;
{{ח:תת|(3)}} רשאי פקיד השומה, או מי שהורשה לכך על ידיו בכתב, שעה שהוא עורך בדיקה כאמור בפסקאות (1) או (2), לתפוס ספרים, חשבונות, מסמכים, רשומות ותעודות אחרות הנוגעים לאותו עסק, או משלח־יד, אם הוא משוכנע שהדבר דרוש כדי להבטיח ביצועה של פקודה זו או למנוע התחמקות ממילוי הוראותיה; ובלבד שדבר שנתפס –
{{ח:תתת|(א)}} לא יוצא אל מחוץ למקום התפיסה אלא על פי הוראה של פקיד השומה, ולענין זה, ”פקיד שומה“ למעט עוזר פקיד שומה וגובה ראשי;
{{ח:תתת|(ב)}} יוחזר תוך שלושה חדשים מתאריך התפיסה, אם לא הוגשה לפני כן תביעה פלילית בשל עבירה על פקודה זו;
{{ח:תת|(4)}} רשאי פקיד השומה להזמין כל אדם שיש לו קשר עסקי עם הנישום והיכול, לפי דעתו, להעיד בענין ההכנסה, שיתייצב לפניו ולחקור אותו בשבועה או שלא בשבועה, ולדרוש מאדם כאמור למסור לו מסמכים הנוגעים לאותה הכנסה, ובלבד שפקיד או מורשה או עובד של הנישום או כל אדם אחר המועסק בעניניו על יסוד של מהימנות אישית לא ייחקר אלא על פי דרישתו של הנישום וכן לא יחקור פקיד השומה מיזמתו הוא את בן־זוגו של החייב במס, ילדיו או הוריו.

{{ח:סעיף|135א|סמכות לדרוש ידיעות על ספקים ולקוחות|תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל עסק או משלח־יד חייב, אם דרש זאת ממנו פקיד השומה, למסור לפקיד השומה ידיעות ומסמכים בנוגע לקשריו העסקיים עם ספקיו, לקוחותיו או מי שיש לו אתו קשרים עסקיים, אף־על־פי שידיעות ומסמכים אלה אינם דרושים לבירור הכנסתו הוא; ואולם אם הודיע לפקיד השומה תוך 15 יום מיום קבלת הדרישה, כי הדבר כרוך בעבודה מנהלית רבה, חייב הוא לאפשר לפקיד השומה לאסוף בעצמו את הידיעות והמסמכים האמורים.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) אין בו כדי לחייב עורך דין, רופא או פסיכולוג לגלות ידיעות או מסמכים שלגביהם הוא חייב בשמירת סודיות לפי כל דין.

{{ח:סעיף|135א1|חובת הגשת דוח על ידי חבר בני אדם שהשליטה על עסקיו וניהולם מופעלים בידי תושב חוזר ותיק או תושב ישראל לראשונה|תיקון: תשפ״ד־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(לעניין מי שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק החל משנת 2026):}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|חלק ח פרק 2|פרק זה}}, פקיד השומה רשאי לדרוש בהודעה בכתב מחבר בני אדם שלפי פסקה (ב)(2) להגדרה ”תושב ישראל“ או ”תושב“ לא רואים אותו כתושב ישראל משום שהשליטה על עסקיו וניהולם מופעלים בישראל בידי יחיד שהיה לתושב ישראל לראשונה או שהיה לתושב חוזר ותיק, או בידי מי מטעמו (בסעיף זה – חבר בני האדם), למסור לו דוח או מידע לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135}}; דוח או מידע כאמור לפי סעיף זה יימסר לפקיד השומה במועד שפורש בהודעה, ובלבד שלגבי דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, לא ייקבע מועד שהוא לפני תום 90 ימים מיום הדרישה, ולגבי דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135}} – לפני תום 120 ימים מיום הדרישה.
{{ח:תת|(ב)}} לשם הגשת דיווח לפי סעיף זה, יקיים חבר בני אדם תיעוד בהתאם לעקרונות חשבונאיים מקובלים.

{{ח:סעיף|135ב|הגדרות לעניין {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיפים 135ג עד 135ז}}|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 135ג|בסעיפים 135ג עד 135ז}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארה״ב“ – ארצות הברית של אמריקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל חשבון“, לגבי חשבון פיננסי שאינו חוזה ביטוח בעל ערך פדיון או חוזה קצבה או אנונה – מי שרשום כבעל החשבון או מי שהמוסד הפיננסי הישראלי המדווח מזהה כבעל החשבון, ואם מחזיק אדם, שאינו מוסד פיננסי, בחשבון פיננסי של אדם אחר או לטובתו של אדם אחר, יראו את האדם האחר כבעל החשבון האמור; ולגבי חוזה ביטוח בעל ערך פדיון או חוזה קצבה או אנונה –
{{ח:תתת|(1)}} עד להתגבשות הזכות לתשלום על פי החוזה – מי שרשאי למשוך את ערך הפדיון או לשנות את המוטב, ואם אין אדם כאמור, כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מבוטח או אדם המצוין בחוזה כבעל החוזה;
{{ח:תתתת|(ב)}} בעל זכות בלתי חוזרת לתשלום לפי החוזה;
{{ח:תתת|(2)}} עם התגבשות הזכות לתשלום על פי החוזה – כל אדם הזכאי לתשלום על פי החוזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ –
{{ח:תתת|(1)}} בחבר־בני־אדם מואגד – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|בחוק איסור הלבנת הון, התש״ס–2000}};
{{ח:תתת|(2)}} בחבר־בני־אדם שאינו מואגד – כאמור בפסקה (1), בשינויים המחויבים;
{{ח:תתת|(3)}} בנאמנות שחל עליה {{ח:פנימי|חלק ד פרק 4-2|פרק רביעי 2 בחלק ד}} – היוצר, הנאמן, מגן הנאמנות או הנהנה כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 75ג|בסעיף 75ג}}, ואם מי מאלה אינו יחיד – היחיד שהוא בעל שליטה בו כאמור בפסקאות (1) או (2), לפי העניין;
{{ח:תתת|(4)}} בהסדר משפטי שאינו נאמנות כאמור בפסקה (3) – יחיד שמעמדו בהסדר המשפטי דומה למעמד של מי מהמנויים בפסקה (3);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם בין־לאומי“ ו”הסכם לחילופי מידע“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 214א|בסעיף 214א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם יישום“ – הסכם ליישום חילופי מידע מכוח הסכם בין־לאומי, המבוסס על הנוהל לחילופי מידע אוטומטיים של חשבונות פיננסיים שפרסם הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (ה־OECD);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם פטקא“ – הסכם בין מדינת ישראל לבין ארה״ב בדבר שיפור ציות מס בין־לאומי ויישום חוק פטקא, שנחתם ביום ב׳ בתמוז התשע״ד (30 ביוני 2014);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זכות בהון“ – זכות בהון מניות, זכות לרווחים וזכויות כיוצא באלה, ולעניין מוסד פיננסי שהוא שותפות – זכות בהון השותפות או זכות לרווחי השותפות; במוסד פיננסי שהוא נאמנות רואים זכות בהון כמוחזקת בידי כל מי שנחשב כיוצר או כנהנה של הנאמנות, כולה או חלקה, או כל יחיד אחר שיש לו שליטה בפועל בנאמנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה ביטוח“ – חוזה שלפיו המבטח מתחייב לשלם סכום כסף בקרות מקרה מוות של אדם, תאונה, מחלה, נכות, אבדן של נכס או נזק לנכס, או חבות כספית בשל אחריות לצד שלישי, למעט חוזה קצבה או אנונה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה ביטוח בעל ערך פדיון“ – חוזה ביטוח המקנה ערך פדיון, שאינו חוזה שיפוי בין שתי חברות ביטוח, ולעניין הסכם פטקא – חוזה ביטוח כאמור המקנה ערך פדיון מעל סכום בשקלים חדשים השווה ל־50,000 דולרים של ארה״ב, לפי שער החליפין; לעניין זה, ”ערך פדיון“ – הגדול מבין הסכומים לפי פסקאות (1) או (2), ולמעט סכום שניתן לשלם לפי חוזה הביטוח לפי פסקה (3)(א) עד (ג):
{{ח:תתת|(1)}} הסכום שבעל פוליסה יכול לקבל בעת ביטול חוזה הביטוח או עם סיומו, שיחושב בלי להביא בחשבון עמלות פירעון מוקדם או הלוואות;
{{ח:תתת|(2)}} הסכום שבעל הפוליסה יכול ללוות לפי חוזה הביטוח או בהתייחס אליו;
{{ח:תתת|(3)|(א)}} פיצוי בשל נזק שנגרם לאדם ממחלה או מתאונה, או תשלום אחר לשיפוי או פיצוי בשל נזק כלכלי מקרות מקרה הביטוח;
{{ח:תתתת|(ב)}} החזר פרמיה ששולמה לפי חוזה ביטוח שאינו חוזה לביטוח חיים, כתוצאה מסיום חוזה הביטוח או ביטולו, ירידה בחשיפה לסיכון בתקופת הביטוח או חישוב מחדש של פרמיה בשל תיקון שגיאה בפרסום של תעריף, טעות בסיווג או טעות דומה; לעניין פסקת משנה זו, ”ביטוח חיים“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק חוזה הביטוח#סעיף 41|בסעיף 41 לחוק חוזה הביטוח, התשמ״א–1981}};
{{ח:תתתת|(ג)}} בחוזה ביטוח קבוצתי – תשלום השתתפות ברווחים בהתבסס על רווחי חיתום ביחס לחוזה הביטוח או הקבוצה המבוטחת בחוזה הביטוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה קצבה או אנונה“ – חוזה שלפיו המנפיק מתחייב לשלם תשלומים בתקופה שנקבעה, במלואה או בחלקה, ביחס לתוחלת החיים של יחיד, אחד או יותר, לרבות חוזה הנחשב לפי הדין או הנוהג בישראל כחוזה קצבה או אנונה, שלפיו המנפיק מתחייב לשלם תשלומים במשך תקופה קצובה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק פטקא“ – החוק של ארה״ב בדבר ציות בענייני מס לגבי חשבונות זרים – The Foreign Account Tax Compliance Act (סעיפים 1471–1474 ל־Internal Revenue code);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חשבון למשמורת“ – חשבון לטובת אדם אחר, שבו מוחזק חוזה לצורך השקעה או נכס פיננסי כמשמעותו לפי כללי חשבונאות מקובלים, למעט חוזה ביטוח או חוזה קצבה או אנונה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חשבון פיננסי“ – חשבון המוחזק במוסד פיננסי, לרבות כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חשבון פיקדון;
{{ח:תתת|(2)}} חשבון למשמורת;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין ישות השקעות שהיא מוסד פיננסי רק בשל היותה ישות השקעות – כל זכות בהון או זכות בחוב באותה ישות השקעות, שאינה נסחרת בקביעות בשוק ניירות ערך מוסדר;
{{ח:תתת|(4)}} לעניין מוסד פיננסי שאינו ישות השקעות כאמור בפסקה (3) – כל זכות בהון או זכות בחוב במוסד הפיננסי שאינה נסחרת בקביעות בשוק ניירות ערך מוסדר, אם מתקיימים לגביה שני אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ערך הזכות בהון או הזכות בחוב נקבע, במישרין או בעקיפין, בעיקר בהתייחס לנכסים שמהכנסות מהם יש לנכות מס במקור בארה״ב;
{{ח:תתתת|(ב)}} ניתן להוכיח שסוג הזכויות נקבע במטרה להימנע מדיווח לפי הסכם פטקא או הסכם יישום;
{{ח:תתת|(5)}} חוזה ביטוח בעל ערך פדיון או חוזה קצבה או אנונה, המונפק על ידי מוסד פיננסי או מוחזק בו; ואולם לא יראו כחשבון פיננסי חוזה המממן הטבה פנסיונית או הטבת נכות שניתנה ליחיד מחשבון שהוחרג מהגדרת חשבון פיננסי בהסכם עם המדינה הזרה ושמתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא לא ניתן להעברה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוא אינו תלוי תשואה;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוא לקצבת חיים מיידית; לעניין זה, ”קצבת חיים מיידית“ – קצבה למשך חיי אדם אחד או יותר, ובלבד שתשלומי הקצבה מתחילים להיות משולמים במועד שאינו מאוחר משנה לאחר מועד ההפקדה הראשונה בחשבון ותשלומי הקצבה שווים ומשולמים אחת לשנה או בתדירות גבוהה יותר;
{{ח:תת}} והכול למעט חשבון כאמור בפסקאות (1) עד (5) שהוחרג מהגדרת חשבון פיננסי לצורך הסכם פטקא או הסכם יישום, לפי העניין;
{{ח:תת}} לעניין פסקאות (3) ו־(4) יראו זכות בהון או זכות בחוב כנסחרת בקביעות בשוק ניירות ערך מוסדר, אם קיים היקף משמעותי של מסחר בה באופן שוטף בבורסה המוכרת ומפוקחת בידי רשות ממשלתית במדינה שבה השוק נמצא, וערך שנתי משמעותי של מניות נסחר בה; ואולם לא יראו זכות בהון או זכות בחוב במוסד פיננסי כנסחרת בקביעות כאמור ויראו אותה כחשבון פיננסי, אם המחזיק בה, שאינו מוסד פיננסי המשמש כמתווך, רשום בספרי המוסד הפיננסי, למעט אם היא נרשמה אצל המוסד הפיננסי לפני יום ג׳ בתמוז התשע״ד (1 ביולי 2014);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חשבון פיקדון“ – חשבון חיסכון, חשבון מסחרי, חשבון עו״ש, פיקדון לזמן קצוב או חשבון שהעדות לו היא תעודת פיקדון, תעודת חיסכון, תעודת השקעה, תעודת חוב, או מכשיר דומה אחר המוחזק במוסד פיננסי במהלך הרגיל של עסקים בנקאיים או עסקים דומים, לרבות חוזה עם חברת ביטוח המבטיח תשואה או חוזה דומה אחר לתשלום ריבית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ישות“ – חבר־בני־אדם או הסדר משפטי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד פיננסי“ – מוסד לפיקדונות, מוסד למשמורת, ישות השקעות או חברת ביטוח מסוימת, כהגדרת כל אחד מאלה בפסקאות (1) עד (4), למעט אם שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, החריג אותו מהגדרה זו, ורשאי הוא להחריגו כאמור לצורך הסכם פטקא או הסכם יישום; לעניין זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”מוסד לפיקדונות“ – ישות המקבלת פיקדונות מאחר, במהלך עסקי הבנקאות שלה או במהלך עסקים דומים, ולרבות תאגיד בנקאי, והחברה הבת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הדואר#סעיף 88יא|בסעיף 88יא לחוק הדואר, התשמ״ו–1986}}, בנותנה את השירותים הכספיים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הדואר|באותו חוק}};
{{ח:תתת|(2)}} ”מוסד למשמורת“ – ישות המחזיקה נכסים פיננסיים בשביל אחרים והכנסתה מהחזקתם ומשירותים פיננסיים קשורים היא 20 אחוזים או יותר מכלל הכנסתה בתקופה שמיום הקמתה או בתקופת שלוש השנים שהסתיימה ב־31 בדצמבר או ביום האחרון של התקופה החשבונאית שלה המסתיימת במועד אחר, שקדמה לשנה שבה נבדק אם היא ישות כאמור, לפי התקופה הקצרה מביניהן;
{{ח:תתת|(3)}} ”ישות השקעות“ – ישות העוסקת באחד או יותר מאלה למען לקוח, או ישות המנוהלת בידי ישות העוסקת כאמור:
{{ח:תתתת|(א)}} מסחר במכשירים בשוק הכספים, לרבות בהמחאות, בשטרות, בתעודות פיקדון ובנגזרים; מטבע חוץ; מכשירי חליפין; מכשירי שיעור ריבית ומכשירי מדד; ניירות ערך הניתנים להעברה; מסחר בחוזים עתידיים לגבי סחורות;
{{ח:תתתת|(ב)}} ניהול תיק השקעות, אישי או קבוצתי;
{{ח:תתתת|(ג)}} השקעה או ניהול של כסף בדרך אחרת בעבור אחר;
{{ח:תתת}} לרבות תאגיד בעל רישיון מנהל תיקים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ״ה–1995}}, קופת גמל וחברה מנהלת כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על קופות גמל}}, קרן להשקעות משותפות בנאמנות ומנהל הקרן, כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות#סעיף 3|בסעיפים 3}} {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות#סעיף 4|ו־4 לחוק השקעות משותפות}}, וחברה בעלת רישיון זירה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך#סעיף 44יב|בסעיף 44יב לחוק ניירות ערך}};
{{ח:תתת|(4)}} ”חברת ביטוח מסוימת“ – כל אחת מאלה, ובלבד שהיא מנפיקה חוזה ביטוח בעל ערך פדיון או חוזה קצבה או אנונה או מחויבת לשלם כסף בקשר לחוזים כאמור:
{{ח:תתתת|(א)}} חברת ביטוח, לרבות מי שקיבל רישיון מבטח ישראלי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#סעיף 15|סעיף 15(א)(1) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}};
{{ח:תתתת|(ב)}} חברה המחזיקה בחברה כאמור בפסקת משנה (א);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד פיננסי ישראלי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מוסד פיננסי תושב ישראל, למעט סניף של מוסד פיננסי כאמור הנמצא מחוץ לישראל ומחוץ לאזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}};
{{ח:תתת|(2)}} סניף של מוסד פיננסי תושב חוץ הנמצא בישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד פיננסי ישראלי מדווח“ – מוסד פיננסי ישראלי, למעט – לעניין יישום הסכם פטקא או הסכם יישום – מוסד פיננסי כאמור שלפי הוראות אותו הסכם אינו חייב לדווח על חשבונות פיננסיים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד פיננסי שאינו משתתף“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מוסד פיננסי שאינו מקיים את הוראות חוק פטקא, אינו פטור מיישום חוק פטקא ואינו תושב מדינה שהתקשרה בהסכם עם ארה״ב ליישום חוק פטקא;
{{ח:תתת|(2)}} מוסד פיננסי תושב מדינה שהתקשרה בהסכם עם ארה״ב ליישום חוק פטקא, אך רשויות המס בארה״ב מתייחסות אליו כאל מוסד פיננסי שאינו משתתף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מידע“ – לרבות נתונים, הצהרות ומסמכים אחרים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שער החליפין“ – השער היציג של הדולר של ארה״ב שמפרסם בנק ישראל.

{{ח:סעיף|135ג|זיהוי בעל חשבון ומסירת פרטים|תיקון: תשע״ו־22, תש״ף־2}}
{{ח:תת|(א)}} מוסד פיננסי ישראלי מדווח ידרוש מבעל חשבון או ממי שמבקש להיות בעל חשבון, למסור לו את המידע הדרוש לשם בירור זהותו ומדינת תושבותו לצורכי מס או אזרחותו, ואם הוא ישות – גם מידע הדרוש לשם סיווגה ובירור זהותו של בעל שליטה בה ומדינת תושבותו לצורכי מס או אזרחותו, ויערוך לגבי בעל חשבון או מי שמבקש להיות בעל חשבון ולגבי בעל שליטה בישות את הבדיקות הדרושות לצורך קביעת מקום תושבותו לצורכי מס או אזרחותו וסיווג הישות כאמור, ככל שהמידע האמור דרוש לצורך יישום הסכם פטקא, הסכם יישום או היערכות לקראת הסכם כאמור, לפי העניין; שר האוצר יקבע הוראות לעניין סעיף קטן זה בהתאם להוראות הסכם פטקא או הסכם יישום, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} מוסד פיננסי ישראלי יפעל כנדרש לשם זיהויו ככזה בידי המנהל ורשויות מס זרות, והכול כפי שיקבע שר האוצר בתקנות.
{{ח:תת|(ג)}} מוסד פיננסי ישראלי מדווח יעביר למנהל מידע בדבר בעל חשבון ובעל שליטה בישות בעלת חשבון ובדבר חשבון פיננסי, שעל המנהל להעביר לרשות מס במדינה זרה, והכול כפי שיקבע שר האוצר בתקנות.
{{ח:תת|(ד)}} תקנות לפי סעיפים קטנים (א) עד (ג) יותקנו בהתייעצות עם נגיד בנק ישראל, יושב ראש רשות ניירות ערך ושר המשפטים, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת.

{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (יישום הסכם פטקא)|תקנות מס הכנסה (יישום הסכם פטקא), התשע״ו–2016}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (יישום תקן אחיד לדיווח ולבדיקת נאותות של מידע על חשבונות פיננסיים)|תקנות מס הכנסה (יישום תקן אחיד לדיווח ולבדיקת נאותות של מידע על חשבונות פיננסיים), התשע״ט–2019}}.}}

{{ח:סעיף|135ד|הודעה ללקוח בדבר העברת מידע למנהל וממנו לרשות מס זרה|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך יישום הסכם פטקא או הסכם יישום, יקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הוראות בדבר מתן הודעה בידי מוסד פיננסי ישראלי מדווח, למי שהמוסד הפיננסי סיווג אותו כאזרח או כתושב של מדינה זרה על כך שמידע עליו ועל חשבון פיננסי שבבעלותו או בבעלות ישות שבשליטתו צפוי להיות מועבר למנהל לצורך העברתו בידי המנהל לרשות המס באותה מדינה בהתאם להוראות הסכם פטקא או הסכם יישום, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} ההודעה תכלול מידע על אפשרויות העומדות לפני מקבל ההודעה לשנות את סיווגו כאזרח או כתושב כאמור בהתאם להוראות הסכם פטקא או הסכם יישום.
{{ח:תת|(ג)}} ההודעה תישלח 30 ימים לפחות לפני העברת המידע למנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיף 135ג}}.
{{ח:תת|(ד)}} אחת לשנתיים ישלח מוסד פיננסי ישראלי מדווח הודעה נוספת למי שנשלחה אליו הודעה כאמור בסעיף קטן (א), על העברת מידע בעניינו למנהל.

{{ח:סעיף|135ה|הוראות ליישום הסכם פטקא|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} לצורך יישום הסכם פטקא יקבע שר האוצר, בהתייעצות עם נגיד בנק ישראל ועם יושב ראש רשות ניירות ערך ובאישור ועדת הכספים של הכנסת –
{{ח:תת|(1)}} מצבים ותנאים שבהתקיימם יסגור מוסד פיננסי ישראלי מדווח חשבון פיננסי שנפתח אצלו אחרי יום ב׳ בתמוז התשע״ד (30 ביוני 2014), שלגביו לא עלה בידי המוסד הפיננסי לקבל מידע הנדרש לו לקיום חובתו לפי {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיף 135ג(א)}} וכן נסיבות שבהן יראו חשבון פיננסי כסגור;
{{ח:תת|(2)}} מצבים ותנאים שבהתקיימם על מוסד פיננסי ישראלי מדווח לנכות סכומים מתשלום בר־ניכוי ממקור הכנסה אמריקני שהוא מעביר למוסד פיננסי לא משתתף;
{{ח:תת|(3)}} מצבים ותנאים שבהתקיימם ימסור מוסד פיננסי ישראלי מדווח מידע שייקבע, למי שמשלם תשלום בר־ניכוי ממקור הכנסה אמריקני למוסד פיננסי לא משתתף;
{{ח:ת}} לעניין פסקאות (2) ו־(3), ”תשלום בר־ניכוי ממקור הכנסה אמריקני“ – כל תשלום של ריבית, דיבידנד, שכר דירה, שכר, משכורת, פרמיה, אנונה, פיצוי, תגמול, מענק וכל תשלום אחר, קבוע או משתנה, המשתלם בכל שנה או בכל תקופה אחרת, שמקורו בארה״ב, למעט תשלום שאינו תשלום שיש לנכות ממנו מס במקור לפי הדין בארה״ב.

{{ח:סעיף|135ה1|הוראות ליישום הסכמים – הוראת שעה|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 135ג|בסעיפים 135ג}} {{ח:פנימי|סעיף 196|ו־196}}, בתקופה שמיום כ׳ באב התשע״ח (1 באוגוסט 2018) ועד יום תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים|חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע״ט–2019}} (בסעיף זה – חוק מוסדות לגמילות חסדים) {{ח:הערה|(ביום 13.7.2022)}}, יראו עמותה או חברה לתועלת הציבור שעיסוקה במתן אשראי שאינו נושא ריבית ליחיד או לאחר שעיסוקו במתן אשראי כאמור, כמוסד ציבורי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9.2|בסעיף 9(2)}} לעניין יישום הסכם בין־לאומי, הסכם לחילופי מידע, הסכם יישום או הסכם פטקא, אם נמסר למוסד הפיננסי המדווח אישור של רואה חשבון על הגשת דין וחשבון שנתי לרשות המסים לפי {{ח:פנימי|סעיף 9.2|סעיף 9(2)(ב)}}; לעניין זה, ”ריבית“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)#סעיף 25א|בסעיף 25א לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע״ו–2016}}.
{{ח:תת|(ב)}} דחה שר האוצר את תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים|חוק מוסדות לגמילות חסדים}} בהתאם {{ח:חיצוני|חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים#סעיף 109|לסעיף 109(ג) לאותו חוק}}, תוארך התקופה האמורה בסעיף קטן (א) בהתאמה.

{{ח:סעיף|135ו|הגבלת שימוש במידע|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל לא ישתמש במידע שהתקבל לפי {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיף 135ג(ג)}}, למעט לצורך העברתו לרשויות מס במדינות זרות לפי {{ח:פנימי|סעיף 135ז|סעיף 135ז}}.

{{ח:סעיף|135ז|סמכות יישום הסכמים|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 231|בסעיפים 231}} {{ח:פנימי|סעיף 234|ו־234}}, המנהל או מי שהוא הסמיך לכך יעביר מידע לרשויות מס במדינות זרות ויפעל בכל הנוגע לכך, ככל הנדרש בהתאם להסכם פטקא והסכם יישום, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 214ב|סעיף 214ב}} יחולו.

{{ח:סעיף|135ח|דיווח לכנסת – הוראת שעה|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} בתקופה של ארבע שנים מיום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_346549.pdf|חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס׳ 227), התשע״ו–2016}} {{ח:הערה|(ביום 4.8.2016)}}, ידווח הכלכלן הראשי והממונה על הכנסות המדינה במשרד האוצר לוועדת הכספים של הכנסת, אחת לשנה, על יישום הוראות {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_346549.pdf|החוק האמור}}.

{{ח:סעיף|136|סמכות לדרוש ממעביד דו״ח על עובדיו}}
{{ח:תת|(א)}} כל מעביד חייב, אם נדרש לכך על ידי פקיד השומה בהודעה, להכין ולמסור תוך הזמן שנקבע בהודעה, דו״ח לשנה פלונית שיכיל שמם ומקום מושבם של בני־אדם המועבדים אצלו והתשלומים והקצובות שניתנו להם בשל עבודתם אצלו; על דו״ח כאמור יחולו הוראות פקודה זו בדבר אי־מסירת דו״ח או פרטים הנדרשים על ידי פקיד שומה, ובלבד שלא ייענש מעביד על השמטת שמו ומקום מושבו של עובד אצלו שאינו מועבד בעבודה אחרת, אם נראה לפקיד השומה, לאחר בירור, שאין לאותו עובד הכנסה חייבת.
{{ח:תת|(ב)}} היה המעביד חבר בני־אדם, רואים את המנהל או פקיד ראשי אחר כמעביד לענין {{ח:פנימי|חלק ח פרק 2|פרק זה}}, וכל דירקטור של החברה, או אדם המועסק בהנהלתה, רואים כמועבד אצלה.

{{ח:סעיף|137|סמכות לדרוש דו״ח על הכנסה המתקבלת או המשתלמת לאחר}}
{{ח:ת}} מקום שאדם – ואין נפקא מינה בתור מה – מקבל רווחים או הכנסה שחלה עליהם פקודה זו והם שייכים לפלוני, או שהוא משלם רווחים או הכנסה כאמור לפלוני או לפקודתו, רשאי פקיד השומה למסור לאותו אדם הודעה שבה יידרש להגיש, תוך הזמן שנקבע בה ושלא יפחת משלושים יום לאחר יום המצאתה, דו״ח שיכיל גילוי אמיתי ונכון של כל אותם רווחים והכנסה ואת שמו ומענו של אותו פלוני.

{{ח:סעיף|138|סמכות לדרוש דו״ח מתופס בית}}
{{ח:ת}} פקיד השומה רשאי למסור לכל אדם התופס אחוזת־בית, קרקע או בנין תעשייתי, הודעה בכתב שבה יידרש להגיש תוך זמן סביר דו״ח המכיל את שמו ומענו של בעל אחוזת־הבית, הקרקע או הבנין התעשייתי, וכן גילוי אמיתי ונכון של דמי השכירות המשתלמים וכל תמורה אחרת הניתנת בעדם.

{{ח:סעיף|139|סמכות לדרוש דו״ח על מתגוררים ודיירים}}
{{ח:ת}} פקיד השומה רשאי למסור לאדם הודעה בכתב שבה יידרש להגיש, תוך הזמן שנקבע בה ושלא יפחת משלושים יום לאחר יום המצאתה, דו״ח שיכיל את שמו של כל מתגורר או דייר היושב בביתו, במלונו או במוסדו ביום ההודעה והיה יושב שם כל שלושת החדשים שקדמו לאותו יום, חוץ מהעדרים זמניים.

{{ח:סעיף|140|סמכות לדרוש ידיעות רשמיות|תיקון: תשל״ה, תש״ם־3, תשע״ב־8}}
{{ח:ת}} על אף האמור בכל דין אחר רשאי פקיד השומה לדרוש מכל עובד של גוף ציבורי שיספק כל פרט הנדרש לענין פקודה זו והוא בידיעתו או ברשותו של אותו עובד, אך אין לחייב מכוח סעיף זה עובד כאמור לגלות פרטים שעליהם הוא חייב בשמירת סודיות לפי {{ח:חיצוני|פקודת הסטטיסטיקה|פקודת הסטטיסטיקה, 1947}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק הדואר|חוק הדואר, התשמ״ו–1986}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|חוק בנק ישראל, התש״ע–2010}}. עובד שנדרש כאמור יספק את הפרטים תוך 30 יום מיום הדרישה או במועד אחר שצויין בדרישה.
{{ח:ת}} לענין סעיף זה, ”גוף ציבורי“ – המדינה, כל גוף העומד לביקרתו של מבקר המדינה וכל גוף אחר ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, קבע אותו כגוף ציבורי.

{{ח:סעיף|140א|קבלת מידע מהמוסד לביטוח לאומי|תיקון: תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ט־3, תשע״ו־9}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לפגוע בהוראת {{ח:פנימי|סעיף 140|סעיף 140}} ועל אף האמור בכל דין, רשאי המנהל, או מי שהוא הסמיך לעניין זה מבין עובדי רשות המסים בישראל (בסעיף זה – הרשות), לקבל מאת המוסד לביטוח לאומי (בסעיף קטן זה – המוסד), מידע לגבי תשלומים או גמלאות שמשלם המוסד לפי כל דין, המהווים הכנסה בידי הנישום, וכן רשאי הוא לקבל מאת המוסד דין וחשבון שקיבל המוסד לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 355|סעיף 355(א1) לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, והכול ובלבד שמידע כאמור נדרש לצורך קביעת שומה או עריכת ביקורת, ובמידה שנדרש.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים, ושר הרווחה והשירותים החברתיים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע מידע נוסף על האמור בסעיף קטן (א), שהמנהל, או מי שהוא הסמיך לעניין זה מבין עובדי הרשות, יהא רשאי לקבל מאת המוסד לביטוח לאומי, ובלבד שמידע כאמור נדרש לצורך קביעת שומה או עריכת ביקורת, ובמידה שנדרש.
{{ח:תת|(ג)}} מידע לגבי תשלומים או גמלאות כאמור בסעיף קטן (א) ומידע שנקבע לפי הוראות סעיף קטן (ב), יימסר לרשות כמסר אלקטרוני, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק חתימה אלקטרונית|בחוק חתימה אלקטרונית, התשס״א–2001}}, ואולם רשאי מנהל המוסד לביטוח לאומי להורות כי פרטי מידע מסוימים יימסרו לרשות בדרך אחרת, אם מצא כי קיימת מניעה להעבירם כמסר אלקטרוני כאמור.

{{ח:סעיף|141|חובת הודעה על הסכם לתשלום נטו|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} התחייב אדם בהסכם לשלם לאחר הכנסת עבודה שלא תפחת מסכום פלוני, לאחר ניכוי מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}}, חייבים גם המשלם וגם המקבל למסור על כך הודעה למנהל, תוך שלושים יום מיום עשיית ההסכם, ולפרט בה את פרטי ההסכם וכל פרט אחר הנוגע לו שידרשנו המנהל, ואם היה ההסכם בכתב – יצורף העתקו להודעה.

{{ח:סעיף|141א|חובת דיווח של חלפני כספים|תיקון: תשע״ג־3, תשע״ו־24, תשע״ז־2, ק״ת תשע״ח, תשפ״ג, תשפ״ד־6}}
{{ח:תת|(א)}} מי שחייב ברישיון לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)|חוק שירותים פיננסיים מוסדרים}} (בסעיף זה – חלפן כספים), ידווח למנהל על כל פעולה שביצע בסכום של 50,000 שקלים חדשים ומעלה, לרבות פרטי הפעולה ופרטי הזיהוי של הצד שעמו התקשר כדי לבצעה, ואם קיים נהנה שאינו הצד שעמו התקשר חלפן הכספים – גם פרטי הזיהוי של הנהנה; לעניין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק שירותים פיננסיים מוסדרים“ – {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע״ו–2016}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פעולה“ – כל אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} המרת מטבע של מדינה אחת במטבע של מדינה אחרת;
{{ח:תתתת|(2)}} מכירה או פדיון של המחאות נוסעים בכל סוג של מטבע;
{{ח:תתתת|(3)}} קבלת נכסים פיננסיים במדינה אחת כנגד העמדת נכסים פיננסיים במדינה אחרת;
{{ח:תתתת|(4)}} החלפת מטבע;
{{ח:תתתת|(5)}} ניכיון שקים, שטרי חליפין ושטרי חוב;
{{ח:תתתת|(6)}} מסירת נכסים פיננסיים כנגד מטבע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נהנה“ – אדם שבעבורו או לטובתו נעשית הפעולה.
{{ח:תת|(ב)}} מידע המפורט בדוח לפי סעיף קטן (א) ייאגר במאגר מידע כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}} (בסעיף זה – חוק הגנת הפרטיות), שהוא מאגר ייעודי, בנפרד מכל מאגר מידע אחר (בסעיף זה – מאגר המידע), לתקופה של שלוש שנים; בתום התקופה האמורה יימחק המידע.
{{ח:תת|(ג)}} מאגר המידע ומערך האיסוף וקליטת הדיווחים המקוונים אליו יעוצבו בדרך שתמזער את הסיכון לפגיעה בפרטיותם של נושאי המידע, בשים לב, ככל האפשר, לחלופות הטכנולוגיות המקובלות, בהתייעצות עם ראש הרשות להגנת הפרטיות; בסעיף זה, ”ראש הרשות להגנת הפרטיות“ – ראש הרשות כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות}}.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל יסמיך מבין עובדי רשות המסים בישראל מורשי גישה למאגר המידע שיהיו אחראים לניהול המאגר, לעיבוד המידע שבמאגר ולהעברת מידע מהמאגר למי שרשאים לעשות בו שימוש לפי סעיף קטן (ה); מורשה גישה שהוסמך כאמור (בסעיף זה – מורשה גישה) לא ימלא תפקיד אחר מלבד תפקידו האמור.
{{ח:תת|(ה)}} מורשה גישה לא יעבד מידע ולא יעביר מידע ממאגר המידע אלא לפי הוראות חוק זה ובמידה שנדרש לכך; מורשה גישה רשאי להעביר מידע ממאגר המידע לגורמים ולמטרות המפורטים להלן בלבד:
{{ח:תתת|(1)}} לעובד רשות המסים בעל סמכויות חקירה (בסעיף זה – חוקר מס), לשם קיומו של הליך פלילי – אם התעורר אצל חוקר מס חשד לביצוע אחת או יותר מהעבירות המפורטות להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 220|סעיף 220}};
{{ח:תתתת|(ב)}} עבירות לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 98|סעיף 98(ג2) לחוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתתת|(ג)}} עבירות לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 117|סעיף 117(ב) ו־(ב1) לחוק מס ערך מוסף}};
{{ח:תתת|(2)}} לפקיד שומה – לצורך שומה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיף 145}}, אם יש לפקיד השומה יסוד סביר להניח כי לא דווחו הכנסות בסכום העולה על 500,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(3)}} למנהל – לצורך קביעת מס ולצורך שומה כאמור {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 76|בסעיפים 76}} {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 77|ו־77 לחוק מס ערך מוסף}} (בסעיף זה – מנהל מע״מ), לפי העניין, אם יש למנהל מע״מ יסוד סביר להניח כי לא דווחו עסקאות בסכום העולה על 500,000 שקלים חדשים, או כי נוכה מס תשומות הכלול בחשבונית מס שהוצאה שלא כדין, אשר הסכום המופיע בה עולה על הסכום האמור;
{{ח:תתת|(4)}} למנהל כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין}} – לצורך שומה כאמור {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 78|בסעיף 78 לחוק מיסוי מקרקעין}} (בסעיף זה – מנהל מיסוי מקרקעין), אם יש למנהל מיסוי מקרקעין יסוד סביר להניח כי ההצהרה לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 78|אותו סעיף}} אינה נכונה, והסטייה מאחד הפרטים שלגביהם ניתנה היא בסכום העולה על 500,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(5)}} לגורם המנוי בפסקאות (1) עד (4) – בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מורשה הגישה ראה כי בוצעו פעולות המצדיקות בדיקה נוספת, בהתאם לאמות מידה שקבע המנהל בנהלים, בהסכמת שר המשפטים;
{{ח:תתתת|(ב)}} מורשה הגישה הצליב את המידע על הפעולות כאמור בפסקת משנה (א) עם מידע אחר על מבצע הפעולות שבידי רשות המסים, שיקבע שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים;
{{ח:תתתת|(ג)}} מורשה הגישה השתכנע כי יש חשד לביצוע עבירה, לאי־דיווח על הכנסות, לאי־דיווח על עסקאות, לניכוי מס תשומות או למסירת הצהרה לא נכונה כאמור בפסקאות (1) עד (4).
{{ח:תת|(ו)}} העברת מידע לפי סעיף קטן (ה)(1) עד (4), תהיה על פי בקשה מנומקת של חוקר מס, פקיד שומה, מנהל מע״מ או מנהל מיסוי מקרקעין, לפי העניין.
{{ח:תת|(ז)}} מידע שהועבר לחוקר מס, לפקיד שומה, למנהל מע״מ או למנהל מיסוי מקרקעין, לפי סעיף זה, לא ייעשה בו שימוש אלא לשם המטרות המפורטות בסעיף קטן (ה).
{{ח:תת|(ח)}} חוקר מס, פקיד שומה, מנהל מע״מ ומנהל מיסוי מקרקעין לא יעבירו מידע שקיבלו לפי סעיף זה; ואולם –
{{ח:תתת|(1)}} ראה פקיד שומה, מנהל מע״מ או מנהל מיסוי מקרקעין כי מידע שקיבל ממאגר המידע מעורר חשד לביצוע עבירה לפי סעיף קטן (ה)(1), רשאי הוא להעבירו לחוקר מס לשם קיומו של הליך פלילי;
{{ח:תתת|(2)}} ראה חוקר מס כי מידע שקיבל ממאגר המידע מעורר חשד לאי־דיווח על הכנסות, אי־דיווח על עסקאות, ניכוי מס תשומות או מסירת הצהרה לא נכונה כאמור בסעיף קטן (ה)(2) עד (4), רשאי הוא להעבירו לפקיד שומה, למנהל מע״מ או למנהל מיסוי מקרקעין, לצורך שומה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיף 145}}, {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 77|בסעיף 77 לחוק מס ערך מוסף}} או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 78|בסעיף 78 לחוק מיסוי מקרקעין}}, או לצורך קביעת מס כאמור {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 76|בסעיף 76 לחוק מס ערך מוסף}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ט)}} אדם שהגיע אליו מידע לפי סעיף זה, תוך כדי מילוי תפקידו או במהלך עבודתו ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש אלא לפי הוראות סעיף זה או לפי צו בית משפט.
{{ח:תת|(י)}} המגלה לאחר מידע שהגיע אליו לפי סעיף זה או העושה בו שימוש, בניגוד להוראות סעיף קטן (ט), דינו – מאסר שלוש שנים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}; הגורם ברשלנות לגילוי מידע לאחר, בניגוד להוראות סעיף קטן (ט), תוך הפרת הוראה מההוראות שנקבעו לאבטחת מידע לפי סעיף זה, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(יא)|(1)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים, רשאי לקבוע כי חלפן כספים החייב בהגשת דוח לפי סעיף קטן (א), יגיש את הדוח באופן מקוון בדרך שיורה, ובלבד שחלפן הכספים מדווח לרשות המסים על הכנסתו באופן מקוון, ורשאי הוא לקבוע כי החובה תחול לגבי חלפני כספים מסוימים, בהתאם למחזור העסקים שלהם.
{{ח:תתת|(2)}} נקבעה חובה להגשת דוח מקוון כאמור בפסקה (1), רשאי המנהל לקבוע הוראות ביצוע באשר לדרך הגשת הדוח, ובלבד שהוראות לעניין הגנה על המערכות המשמשות לאיסוף ולעיבוד המידע אצל חלפן הכספים ולהעברת הדיווח המקוון ייקבעו בהתייעצות עם ראש הרשות להגנת הפרטיות; לעניין פסקה זו, ”מידע“ – מידע אישי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות}}.
{{ח:תתת|(3)}} נקבעה חובה להגשת דוח מקוון לפי סעיף קטן זה, יראו את מי שלא הגיש דוח באופן מקוון, לעניין ההוראות לפי פקודה זו, כמי שלא הגיש דוח.
{{ח:תת|(יב)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, יקבע הוראות בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המועדים לדיווח לפי סעיף קטן (א), ובלבד שחובת הדיווח לא תעלה על אחת לרבעון;
{{ח:תתת|(2)}} מהם פרטי הפעולה ופרטי הזיהוי שייכללו בדיווח לפי סעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(3)}} מקרים שבהם יראו כמה פעולות המבוצעות בסמיכות אצל אותו חלפן כספים, ויש ביניהן קשר, כפעולה אחת לצורך חישוב הסכום הקבוע בסעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(4)}} כללים להגשת הדוח לפי סעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(5)}} איסופו של המידע לפי סעיף זה, שמירתו ואבטחתו, בהתייעצות עם ראש הרשות להגנת הפרטיות;
{{ח:תתת|(6)}} קביעת המורשים לקבל מידע ממורשה הגישה וכללים להעברת המידע לפי הוראות סעיפים קטנים (ה) ו־(ח);
{{ח:תתת|(7)}} מהו המידע שבידי רשות המסים שמורשה גישה רשאי להצליב עם מידע על פעולות המצדיקות בדיקה נוספת לפי סעיף קטן (ה)(5).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (תקנות לעניין חלפני כספים) (הוראת שעה)|תקנות מס הכנסה (תקנות לעניין חלפני כספים) (הוראת שעה), התשע״ט–2018}}.}}
{{ח:תת|(יג)}} המנהל ידווח בכתב, מדי חצי שנה, לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת על כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מספר הדיווחים שהתקבלו במאגר המידע, לפי סוגי הפעולות המפורטות בסעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(2)}} מספר העברות המידע ממאגר המידע לגורמים הרשאים לקבל ממנו מידע, לפי סיווג זה: חוקר מס, פקיד שומה, מנהל מע״מ ומנהל מיסוי מקרקעין;
{{ח:תתת|(3)}} השימוש שנעשה במידע שהועבר לחוקר מס לפי הסיווג שלהלן, תוך הבחנה בין מידע שהועבר ממורשה גישה על פי בקשתו של חוקר המס, ממורשה גישה על פי חשד של מורשה הגישה, ומפקיד שומה, ממנהל מע״מ או ממנהל מיסוי מקרקעין:
{{ח:תתתת|(א)}} שיעור העברות המידע שנעשה בו שימוש בפועל בחקירה בלבד, ושיעור העברות המידע שהוביל להגשת כתבי אישום, והעונשים שהוטלו בהליכים כאמור שהסתיימו בהרשעה;
{{ח:תתתת|(ב)}} מידת התרומה של השימוש במידע לקידום ההליך הפלילי ולחומרת הענישה, ככל שהיתה;
{{ח:תתת|(4)}} השימוש שנעשה במידע שהועבר לפקיד שומה, למנהל מע״מ ולמנהל מיסוי מקרקעין לפי הסיווג שלהלן, תוך הבחנה בין מידע שהועבר להם ממורשה גישה על פי בקשתם, ממורשה גישה על פי חשד של מורשה הגישה ומחוקר מס:
{{ח:תתתת|(א)}} שיעור העברות המידע שנעשה בו שימוש בפועל בשומות לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 77|סעיף 77 לחוק מס ערך מוסף}} ולפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)#סעיף 78|סעיף 78 לחוק מיסוי מקרקעין}}, לפי העניין, מספר השומות, סכום השומות, וסכומי המס שנגבו ממי שהוצאו לגביהם שומות כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} מידת התרומה של השימוש במידע לגובה השומה, ככל שהיתה;
{{ח:תתת|(5)}} מספר חלפני הכספים שהוטל עליהם עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|סעיף 195ב|סעיף 195ב(ב)}} וסכומי העיצום שהוטלו עליהם.
{{ח:תת|(יד)}} המפקח על נותני שירותים פיננסיים שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)|חוק שירותים פיננסיים מוסדרים}}, ידווח בכתב, מדי חצי שנה, לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, על מספר הרשומים במרשם נותני השירותים הפיננסיים המתנהל לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים)#סעיף 5א|סעיף 5א לחוק האמור}}, בתחילת התקופה האמורה ובסופה.
{{ח:תת|(טו)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|141ב|חובת דיווח על נושא משרה בכירה או עובד בתאגיד פיננסי שעלות השכר שלו עולה על התקרה לתשלום|תיקון: תשע״ו־20}}
{{ח:תת|(א)}} תאגיד פיננסי ידווח למנהל, במועד האמור {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיף 132}} ובטופס שיקבע המנהל, על כל נושא משרה בכירה או עובד אשר עלות השכר המשולמת לו בידי התאגיד הפיננסי, בעצמו או יחד עם תאגידים קשורים לו, עולה על התקרה לתשלום; התאגיד הפיננסי יצרף לדיווח האמור את אופן חישוב עלות השכר או עלות השכר הכוללת והתקרה לתשלום ויפרט לגבי כל תאגיד את החלק המשולם על ידו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), אם יש לתאגיד הפיננסי האמור באותו סעיף קטן תאגיד שליטה, תחול חובת הדיווח לגבי עלות שכר כוללת, על תאגיד השליטה.
{{ח:תת|(ג)}} העתק הדיווח לפי סעיף קטן (א) יועבר לתאגידים קשורים לתאגיד הפיננסי.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עלות השכר הכוללת“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(17)(ב)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקרה לתשלום“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(17)(ה)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד פיננסי“ ו”תאגיד שליטה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים (אישור מיוחד ואי-התרת הוצאה לצורכי מס בשל תגמול חריג)|בחוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים (אישור מיוחד ואי־התרת הוצאה לצורכי מס בשל תגמול חריג), התשע״ו–2016}}.

{{ח:קטע2|חלק ח פרק 3|פרק שלישי: שונות}}

{{ח:סעיף|142|פקיד שומה רשאי לדרוש מילואים או הוספות}}
{{ח:ת}} פקיד השומה רשאי למסור לאדם – כל שעה וכל כמה שיראה צורך בכך – הודעה בכתב שבה יידרש לספק תוך זמן סביר שנקבע באותה הודעה, דו״חות מלאים יותר או נוספים בכל ענין שעליו הוא נדרש או חייב על פי פקודה זו למסור דו״ח.

{{ח:סעיף|143|עריכת דו״ח על ידי אחר}}
{{ח:ת}} אדם המסייע לאחר, תמורת תשלום, לערוך דו״ח, הודעה, טופס או מסמך אחר לצורך פקודה זו, חייב להצהיר על אותה תעודה כי הוא סייע בעריכתה.

{{ח:סעיף|144|יש לראות דו״ח כאילו ניתן בהרשאה כהלכה|תיקון: תשנ״ב־6}}
{{ח:תת|(א)}} דו״ח, אמרה או טופס, הנחזים כניתנים לפי פקודה זו על ידי אדם פלוני או בשמו, רואים אותם לכל ענין כאילו ניתנו על ידי אותו אדם או בהרשאתו, זולת אם הוכח היפוכו של דבר, וכל החותם על כל דו״ח, אמרה או טופס כאלה רואים אותו כמי שיודע כל ענין שבהם.
{{ח:תת|(ב)}} חתם בן הזוג הרשום בלבד על הדו״ח, האמרה או הטופס, יראו אותו כמי שהצהיר שבידו יפוי כוח מבן זוגו לחתום בשמו.

{{ח:סעיף|144א|המצאת העתק של תובענה לפקיד השומה|תיקון: תש״ם־3, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} נישום המגיש לבית משפט תובענה המתבססת על גובה הכנסתו ממקור כלשהו ימציא העתק ממנה לפקיד השומה שאצלו מתנהל תיקו, ואם אין לו תיק – ימציא את ההעתק למנהל.

{{ח:קטע1|חלק ט|חלק ט׳: שומת הכנסה, החלטת מיסוי, השגה וערעור|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:קטע2|חלק ט פרק 1|פרק ראשון: השומה}}

{{ח:סעיף|145|סמכות לשום|תיקון: תשכ״ז־2, תש״ם־3, תשמ״ד־8, תשנ״ז־3, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשע״ו־6}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} מסר אדם דו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, יראו את הדו״ח כקביעת הכנסה בידי אותו אדם (להלן – שומה עצמית) ופקיד השומה ישלח לו הודעה בדבר סכום המס שהוא חייב בו על פי הדו״ח; דין הודעה כאמור כדין הודעת שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 149|סעיף 149}}.
{{ח:תתת|(2)}} פקיד השומה רשאי, תוך ארבע שנים מתום שנת המס שבה נמסר לו הדו״ח לבדוק אותו ולעשות אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לאשר את השומה העצמית;
{{ח:תתתת|(ב)}} לקבוע לפי מיטב שפיטתו את סכום הכנסתו של אדם, את הניכויים, הקיזוזים והפטורים המותרים ממנה על פי כל דין ואת המס שהוא חייב בו, אם יש לו טעמים סבירים להניח שהדו״ח אינו נכון; שומה לפי פסקת משנה זו יכול שתיעשה בהתאם להסכם שנערך עם הנישום.
{{ח:תתת|(2א)}} פקיד השומה רשאי, ביוזמתו או לבקשת הנישום, תוך שנה מתום התקופה האמורה בפסקה (2), לתקן כל טעות שנפלה בחישוב הניכויים, הזיכויים או הפטורים בשומה לפי פסקה (2)(ב), אם שוכנע שמדובר בטעות חשבונית.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקה (1), רשאי פקיד השומה, תוך ששה חדשים מיום קבלת דו״ח שהוא שומה עצמית, לעשות כמפורט להלן, ויוסיפו לראות את הדו״ח כשומה עצמית גם לאחר שפקיד השומה עשה כאמור:
{{ח:תתתת|(א)}} לתקן טעות חשבון שנפלה בדו״ח;
{{ח:תתתת|(ב)}} ליישם הוראות כל דין החלות על הנישום בהיותו חייב בניהול פנקסי חשבונות לשנת מס פלונית או לחלק ממנה ולא ניהלם, או שניהלם רק בחלק מהתקופה שבה היה חייב לנהלם, או לא ביסס את הדו״ח שלו על פנקסי החשבונות;
{{ח:תתתת|(ג)}} ליישם הוראות כל דין החלות על הנישום לאחר שנקבע בקביעה סופית כי פנקסיו אינם קבילים; לענין זה, ”קביעה סופית“ – קביעה שאין עוד עליה זכות ערר או ערעור.
{{ח:תת|(ב)}} לא מסר אדם דו״ח ופקיד השומה סבור שאותו אדם חייב לשלם מס, רשאי הוא לקבוע לפי מיטב שפיטתו את סכום הכנסתו החייבת של אותו אדם ולשום אותו לפי זה, אלא ששומה זו אינה משפעת על כל אחריות אחרת של אותו אדם על שלא מסר דו״ח או שהזניח למסרו.

{{ח:סעיף|145א|סמכות לשום במקרים מיוחדים|תיקון: תשל״ח־5, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} רשאי פקיד השומה לקבוע לפי מיטב שפיטתו את סכום הכנסתו החייבת של נישום שהוא בעל עסק זעיר מסוג שקבע שר האוצר וניהל את רישומיו כנדרש בהוראות המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}}, אם סבור פקיד השומה שהכנסת הנישום לפי רישומיו איננה סבירה, ובלבד שלא יראו את פנקסיו של הנישום כבלתי קבילים בשל כך.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת בעל עסק זעיר)|צו מס הכנסה (קביעת בעל עסק זעיר), התשמ״ג–1982}}.}}

{{ח:סעיף|145א1||תיקון: תש״ם־7, תשס״ה־4, תשע״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|145א2|שומה חלקית|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ג־2, תשע״ו־6}}
{{ח:תת|(א)}} דיווח אדם בדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} על פעולה שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף קטן (ז) של הסעיף האמור}} כפעולה החייבת בדיווח, רשאי פקיד השומה, נוסף על האמור {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיף 145}}, לקבוע לפי מיטב שפיטתו בשומה חלקית את סכום הכנסתו של אדם הנוגעת לאותה פעולה, וכן את הניכויים, הקיזוזים והפטורים המותרים מההכנסה על פי כל דין ואת המס שאותו אדם חייב בו, ובלבד שעד לאותו מועד לא קבע לו שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}} לאותה שנת מס.
{{ח:תת|(א1)|(1)}} הגיש אדם דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} ומצא פקיד השומה שנכון לערוך שומה לגבי נושא אחד או נושאים מהדוח, רשאי פקיד השומה, נוסף על האמור {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיף 145}}, לקבוע לפי מיטב שפיטתו בשומה חלקית את סכום הכנסתו של אדם הנוגע לאותו נושא או נושאים וכן את הניכויים, הקיזוזים והפטורים המותרים מהכנסה על פי כל דין ואת המס שאותו אדם חייב בו, ובלבד שבאותו מועד לא קבע לו שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}.
{{ח:תתת|(2)}} שומה לפי פסקה (1) ניתן לקבוע פעם אחת בלבד לגבי אותה שנת מס.
{{ח:תתת|(3)}} פקיד השומה יודיע לנישום על הנושא או הנושאים שבכוונתו לבחון בטרם יחליט אם לקבוע שומה חלקית לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} שומה לפי סעיף זה יכול שתיעשה בהתאם להסכם עם הנישום.
{{ח:תת|(ג)}} דין שומה חלקית לפי סעיף זה כדין שומה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיף 145(א)}} לכל דבר וענין, לרבות לענין {{ח:פנימי|סעיף 147|סעיפים 147}}, {{ח:פנימי|סעיף 150|150}}, {{ח:פנימי|סעיף 152|152}}, {{ח:פנימי|סעיף 153|153}} {{ח:פנימי|סעיף 158א|או 158א}}, ואולם אין בשומה חלקית כדי לפגוע בסמכויות פקיד השומה או בזכויות הנישום לענין שומת יתרת הכנסתו של הנישום, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ט פרק 1|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ד)}} נקבעו לגבי אותה שנת מס שומה חלקית ושומה לגבי כלל הכנסותיו של הנישום, לרבות שומה שנקבעה בהסכם, בצו או בפסק דין, יקבע פקיד השומה את השלכותיהן זו על זו ויערוך את התיאומים הנדרשים.

{{ח:סעיף|145ב|פסילת ספרים בשל אי רישום תקבולים או אי ניהול קופה רושמת|תיקון: תשל״ח־5, תש״ם־3, תשנ״ב־5, תשס״ג־4, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} נישום הרושם תקבוליו בסרט קופה רושמת, שובר קבלה, חשבונית, ספר פדיון יומי או תעוד אחר שהוא חייב לנהל על פי הוראות המנהל מכוח {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}}, ולא רשם בהם תקבול שהיה חייב לרשמו על פי אותן הוראות, יראו את פנקסיו כבלתי קבילים זולת אם שוכנע פקיד השומה כי היתה סיבה מספקת לאי הרישום; אדם החולק על החלטה שניתנה לפי פסקה זו רשאי לבקש מפקיד השומה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 130|בסעיף 130(יא)(2)}}, בתוך 30 ימים מיום קבלת ההחלטה, לחזור ולעיין בה ולשנותה; דחה פקיד השומה את הבקשה לשנות את ההחלטה, כולה או חלקה, ניתן לערער על החלטתו כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}, ובלבד שהמועד להגשת הערעור יהיה 60 ימים מיום מתן החלטתו.
{{ח:תתת|(2)|(א)}} נישום שפעמיים או יותר בשנת מס אחת, או בשנים־עשר חדשים רצופים בשתי שנות מס, לא רשם תקבול שהוא חייב לרשמו כאמור בפסקה (1), מהן פעם אחת לפחות לאחר שהזהירו פקיד השומה בכתב, חזקה שפנקסיו אינם קבילים גם בשתי שנות המס שקדמו לשנה שבה לא רשם פעמיים תקבול כאמור, או גם בשנת המס שקדמה לשנה הראשונה שבתוך שנים עשר החדשים שבהם לא רשם פעמיים תקבול כאמור, אף אם דו"חותיו נתקבלו והשומות נערכו לפיהם, זולת אם שוכנע פקיד השומה כי היתה סיבה מספקת לאי רישום; שומה מתוקנת לשנות המס כאמור בעקבות אי רישום התקבולים יכול שתיעשה בידי פקיד השומה ויראו אותה כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תתתת|(ב)}} על החלטת פקיד השומה שלא לקבל את הסיבה לאי רישום כמספקת, ניתן לערער כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 141|סעיף 141(ב)}} ובלבד שהמועד להגשת הערעור יהיה 60 ימים מיום מתן ההחלטה, או יחד עם הערעור על השומות שנערכו בעקבות אי רישום התקבולים; לא קיבל בית המשפט את הערעור לענין ההחלטה האמורה אך קיבל את הערעור על השומות, במלואו, לגבי קביעת פקיד השומה בשל אי רישום התקבולים, לא תחול חזקת אי הקבילות האמורה לגבי השנים שקדמו לשנה שבה נתגלה אי רישום התקבול.
{{ח:תת|(ב)}} נישום החייב בניהול סרט קופה רושמת על פי הוראות המנהל מכוח {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} ולא ניהלו, יראו את פנקסיו כבלתי קבילים.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} מוסד כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 130|בסעיף 130(א)(4)}} שפעמיים או יותר, בשנים־עשר חדשים רצופים, לא רשם תקבול שהוא חייב לרשמו על־פי הוראות המנהל מכוח {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(א)(4)}}, יראו את פנקסיו כבלתי קבילים, זולת אם שוכנע המנהל כי היתה סיבה מספקת לאי־רישום.
{{ח:תתת|(2)}} על החלטת המנהל שלא לקבל את הסיבה לאי־רישום כמספקת ניתן לערער, כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}, בתוך 60 ימים מיום שנמסרה הודעה עליה למוסד.
{{ח:תת|(ד)}} מצא פקיד השומה, כי תקבול לא נרשם, כאמור בסעיף זה, בסכום העולה על סכום שקבע שר האוצר, רשאי הוא לתפוס ולחלט מחצית מסכום התקבול שלא נרשם כאמור, זולת אם שוכנע כי היתה סיבה מספקת לאי הרישום; על החלטתו של פקיד השומה ניתן לערער כאילו היתה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}, ובלבד שהמועד להגשת הערעור יהיה בתוך 60 ימים מיום מתן ההחלטה; לענין סעיף קטן זה, ”פקיד שומה“ – למעט סגן פקיד שומה, עוזר פקיד שומה וגובה ראשי.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת סכום תקבול שלא נרשם)|תקנות מס הכנסה (קביעת סכום תקבול שלא נרשם), התשס״ג–2003}} לפיהן סמכות פקיד השומה לתפוס ולחלט מחצית מסכום תקבול שלא נרשם, תחול על תקבול בסכום של 20,000 שקלים חדשים או יותר (נקוב לשנת 2004).}}

{{ח:סעיף|146|ועדות לקבילות פנקסים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו, תשל״ו־3, תש״ם־7, תשס״ה־4, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים, ימנה אנשים שמהם ירכיב המנהל ועדות לקבילות פנקסי חשבונות.
{{ח:תתת|(2)}} כל ועדה כאמור תהיה של שלושה חברים; היושב ראש שלה יהיה איש ציבור מומחה בחשבונאות ושני החברים האחרים יהיו רואי חשבון, שאחד מהם בלבד הוא עובד המדינה או מוסד ממלכתי אחר.
{{ח:תתת|(3)}} הודעה על מינויים כאמור תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} בערר על החלטת פקיד השומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(ג)}}, או על החלטת המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 147|סעיף 147}} בקשר לקבילות פנקסי חשבונות, חייבים הם להצדיק את החלטתם.
{{ח:תת|(ג)}} בדונה בערר על החלטת המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(א)(2)}}, רשאית הועדה לאשר את החלטתו של המנהל או לדחותה, או להחליט באופן אחר כפי שתמצא לנכון.
{{ח:תת|(ד)}} בדונה בערר על החלטת פקיד השומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(ג)}} או על החלטת המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 147|סעיף 147}} בקשר לקבילות פנקסי חשבונות, רשאית הועדה לעשות אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לאשר את החלטתו של פקיד השומה; אגב כך רשאית היא לקבוע שהפנקסים הם בלתי קבילים בנסיבות מחמירות;
{{ח:תתת|(2)}} לבטל את החלטת פקיד השומה ולהורות לו לקבל את הפנקסים, בין משום שלא היו בהם ליקויים או סטיה מהוראות המנהל ובין משום שהליקויים או הסטיה שהיו בפנקסים הם בלתי מהותיים לענין קביעת הכנסתו של הנישום.
{{ח:תת|(ד1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ה)}} החלטתה של הועדה בערר על פי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(א)(2), (ד) או (ח)}} תהא סופית, אולם רשאית היא להביא שאלה משפטית לחוות דעתו של בית המשפט המחוזי.
{{ח:תת|(ו)}} הועדה מוסמכת לאסוף ראיות לשם הפעלת סמכויותיה על פי פקודה זו.
{{ח:תת|(ז)}} הועדה רשאית לפסוק בדבר הוצאות הערר, לרבות שכר טרחה של נציג הנישום והוצאות נסיעה ושכר בטלה של עדים.
{{ח:תת|(ח)}} שר המשפטים רשאי להתקין תקנות בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} נהלי זימון ועדות הערר;
{{ח:תתת|(2)}} סדרי הדין בועדה;
{{ח:תתת|(3)}} האגרות שישולמו בשל ההליכים לפני הועדה;
{{ח:תתת|(4)}} שכר חברי הועדה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה ומס ערך מוסף (סדרי הדין בפני הועדה לקבילות פנקסים)|תקנות מס הכנסה ומס ערך מוסף (סדרי הדין בפני הועדה לקבילות פנקסים), תשל״ח–1978}}.}}

{{ח:סעיף|147|סמכות המנהל לעיין ולתקן|תיקון: תשכ״ז־2, תשנ״ז־3, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ז־3}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} המנהל רשאי, ביזמתו הוא או לבקשת הנישום, תוך התקופה המסתיימת כתום שנה לאחר התקופות שנקבעו {{ח:פנימי|סעיף 145|בסעיפים 145(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 152|או 152(ג)}}, לפי המאוחר, או תוך שש שנים מיום שנעשתה לנישום שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}}, לפי הענין, לדרוש את הפרוטוקול של כל הליך לפי פקודה זו שנקט פקיד שומה, ומשקיבל את הפרוטוקול רשאי הוא לערוך כל חקירה שתיראה לו, או להביא לעריכת חקירה כאמור, ורשאי הוא, בכפוף להוראות פקודה זו, ליתן בענין זה כל צו שייראה לו.
{{ח:תתת|(2)}} הורשע הנישום בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|סעיפים 216(8)}}, {{ח:פנימי|סעיף 216ב|216ב}}, {{ח:פנימי|סעיף 217|217 עד 220}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 117|סעיפים 117(ב)(1), או (3) עד (8)}}, {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 117|117(ב2)}} {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 117א|או 117א לחוק מס ערך מוסף}} או הוטל עליו כופר כסף לפי {{ח:פנימי|סעיף 221|סעיף 221}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 121|סעיף 121 לחוק מס ערך מוסף}}, רשאי המנהל לפעול כאמור בפסקה (1), תוך תקופה המסתיימת בתום שנה מיום ההרשעה או מיום תשלום הכופר, לפי הענין, או עד תום התקופה הקבועה בפסקה (1), לפי המאוחר.
{{ח:תתת|(3)}} מסר אדם דו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(א)(1)}} ופקיד השומה לא הפעיל את סמכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(א)(2)}}, רשאי המנהל לפעול כאמור בסעיף זה רק אם הנישום הורשע בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|סעיפים 216(8)}}, {{ח:פנימי|סעיף 216ב|216ב}} {{ח:פנימי|סעיף 217|או 217 עד 220}} או הוטל עליו כופר כסף לפי {{ח:פנימי|סעיף 221|סעיף 221}}.
{{ח:תת|(ב)}} צו לפי סעיף קטן (א) יינתן על־ידי המנהל או על־ידי מי שהוסמך לכך על ידיו ושומה שנעשתה בעקבות צו שניתן כאמור, דינה לענין ערעור כדין הצו.
{{ח:תת|(ג)}} לא יינתן צו לפי סעיף קטן (א) המגדיל את השומה אלא לאחר שניתנה לנישום הזדמנות סבירה להשמיע טענותיו.
{{ח:תת|(ד)}} צו לפי סעיף קטן (א) המגדיל את השומה, דינו לענין ערעור, כדין צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת|(ה)}} צו לפי סעיף קטן (א) המקטין את השומה, שניתן לפני תום המועד להגשת ערעור על השומה, אך לפני שהוגש ערעור, לא תהיה לנישום עוד זכות לערער על אותה שומה, אלא רשאי הוא לערער על הצו כאילו היה צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}.
{{ח:תת|(ו)}} ניתן צו לפי סעיף קטן (א) לאחר שהוגש ערעור על השומה אך בטרם נסתיימו ההליכים בערעור, ידונו בו כאילו היה ערעור על הצו.

{{ח:סעיף|148|רשימות נישומים והודעות שומה}}
{{ח:תת|(א)}} פקיד השומה יכין בהקדם האפשרי רשימות בני־אדם שנישומו לענין מס.
{{ח:תת|(ב)}} רשימות כאמור (להלן – רשימות שומה) יכילו שמם ומענם של הנישומים למס, סכום ההכנסה החייבת של כל אחד מהם, סכום המס שהוא משלם ושאר פרטים שנקבעו.
{{ח:תת|(ג)}} מקום שהעתקים שלמים מכל הודעות השומה ומכל ההודעות המתקנות שומה מתוייקים בלשכת פקיד השומה, יהיו הם רשימות השומה לענין פקודה זו.

{{ח:סעיף|149|הודעת שומה לנישום|תיקון: תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} פקיד השומה יביא לידי כך שכל אדם ששמו מופיע ברשימת שומה ושנערכה לו שומה לפי פקודה זו, תומצא לו ביד או בדואר רשום הודעה שלוחה אליו לפי מען מקום מגוריו או מקום עסקו הרגילים, שבה יפורטו סכום הכנסתו החייבת, סכום המס המשתלם על ידיו וזכויותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיף 150}} או {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}}, לפי הענין.

{{ח:קטע2|חלק ט פרק 2|פרק שני: השגה וערעור}}

{{ח:סעיף|150|זכות השגה לפני פקיד השומה|תיקון: תשל״ה־2, תשנ״ז־3, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} היה אדם חולק על השומה, רשאי הוא לבקש מאת פקיד השומה, בהודעת השגה, בכתב, לחזור ולעיין ולשנות את השומה; בקשה כאמור תפרש בדיוק את הנימוקים להשגה על השומה ותוגש תוך שלושים יום מיום המצאת הודעת השומה, אלא שאם הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה, שהאדם החולק על השומה היה מנוע מהגיש את הבקשה תוך המועד האמור, משום שהיה נעדר מן הארץ או חולה או מכל סיבה סבירה אחרת, רשאי הוא להאריך את המועד ככל שנראה סביר לפי הנסיבות.
{{ח:תת|(ב)}} לא הגיש הנישום דוח לשנת מס מסוימת והוצאה לו שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}} לגבי אותה שנה, יראו כהשגה על אותה שומה רק דוח שהגיש לגביה, אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה כי הנישום לא היה חייב בהגשת הדוח או שלא ניתן היה להגישו.

{{ח:סעיף|150א|הדיון בהשגה|תיקון: תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} מי שערך את השומה לא ידון בהשגה עליה.

{{ח:סעיף|151|סמכות פקיד השומה בהשגה}}
{{ח:ת}} משקיבל פקיד השומה את הודעת ההשגה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 150|בסעיף 150}}, רשאי הוא לדרוש מן המשיג למסור לו כל הפרטים הנראים לפקיד השומה דרושים לענין הכנסתו של הנישום ולהגיש לו כל הפנקסים או תעודות אחרות שבמשמורתו או ברשותו והנוגעים לאותה הכנסה, ורשאי הוא להזמין כל אדם היכול, לפי דעתו, להעיד בענין השומה שיתייצב לפניו ולחקור אותו בשבועה או שלא בשבועה, ובלבד שפקיד או מורשה או עובד של הנישום או כל אדם אחר המועסק בעניניו על יסוד של מהימנות אישית לא ייחקר אלא על פי דרישתו של הנישום; אין בסעיף זה כדי לגרוע מכל סמכות חקירה לפי כל דין אחר.

{{ח:סעיף|152|הסכם או החלטה בהשגה|תיקון: תשכ״ז־2, תשנ״ב־6, תשנ״ז־3, תשנ״ז־7, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשע״ו־6}}
{{ח:תת|(א)}} מקום שהנישום המשיג על השומה שנערכה לו בא לידי הסכם עם פקיד השומה על הסכום שעליו הוא צריך להיות נישום, תתוקן השומה לפי זה ותומצא לנישום הודעה על המס שעליו לשלם.
{{ח:תת|(ב)}} לא הושג הסכם, יקבע פקיד השומה את המס בצו שבכתב, ורשאי הוא לקיים בו את השומה, להגדילה או להפחיתה.
{{ח:תת|(ג)}} אם בתוך ארבע שנים מתום שנת המס שבה נמסר הדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או בתום שנה מיום שהוגשה השגה, לפי המאוחר מביניהם, לא הושג הסכם כאמור בסעיף קטן (א) ולא השתמש פקיד השומה בסמכויותיו לפי סעיף קטן (ב), יראו את ההשגה כאילו התקבלה; ואולם השגה שהוגשה על שומה שנערכה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}}, יראו אותה כאילו התקבלה רק אם לא השתמש פקיד השומה בסמכויותיו כאמור בסעיף זה, בתוך חמש שנים מתום שנת המס שבה הוגשה.

{{ח:סעיף|153|זכות ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} מי שרואה עצמו מקופח על ידי החלטת פקיד השומה על פי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}, רשאי לערער לפני בית המשפט המחוזי, שבאזור שיפוטו פעל פקיד השומה.
{{ח:תת|(ב)}} הערעור יוגש ויהא נדון בהתאם להוראות הפקודה ובהתאם לתקנות סדרי הדין שהותקנו לפיה ופקיד השומה יהיה המשיב בערעור.

{{ח:סעיף|154|בית המשפט שֶלַערעור}}
{{ח:תת|(א)}} ערעורים לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}} יהיו נדונים לפני שופט אחד או יותר, כפי שיקבע נשיא בית המשפט המחוזי באופן כללי או לצרכי ערעור מסויים.
{{ח:תת|(ב)}} על פי בקשת המערער רשאי בית המשפט שלפניו הוגש ערעור להורות שהערעור, או שלב מסויים של הדיון בו, יהיה נדון במקום מושבו של בית משפט מחוזי אחר.
{{ח:תת|(ג)}} כל ערעור לפני בית המשפט המחוזי לפי {{ח:פנימי|חלק ט פרק 2|פרק זה}} יישמע בדלתיים סגורות, אם לא הורה בית המשפט הוראה אחרת לפי בקשת המערער.

{{ח:סעיף|155|חובת הראיה|תיקון: תשכ״ג, תשל״ה־2, תשל״ו, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} חובת הראיה כי השומה היא מופרזת תהיה על המערער; אולם אם המערער ניהל פנקסים קבילים, ובערעור על פי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(ח)}} כאשר פנקסי החשבונות בוקרו על ידי רואה חשבון וחוות דעתו על הדו״חות הכספיים על פיהם היתה ללא הסתייגות או בהסתייגות שלדעת בית המשפט אין לה נפקות לענין קבילות הפנקסים, חייבים פקיד השומה או המנהל, לפי הענין, להצדיק את החלטתם.

{{ח:סעיף|156|סמכות בית המשפט שֶלַערעור}}
{{ח:ת}} בית המשפט יאשר, יפחית, יגדיל או יבטל את השומה או יפסוק בערעור באופן אחר כפי שיראה לנכון, והודעה על ההכנסה החייבת ועל סכום המס, אשר על המערער לשלם – לפי החלטת בית המשפט – תימסר לשני הצדדים.

{{ח:סעיף|157|ערעור לפני בית המשפט העליון}}
{{ח:ת}} החלטת בית המשפט המחוזי לפי {{ח:פנימי|סעיף 156|סעיף 156}} ניתנת לערעור לפני בית המשפט העליון כבית משפט לערעורים אזרחיים.

{{ח:סעיף|158|תקנות לסדרי דין בערעור}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי להתקין תקנות סדרי דין בכל דבר הנוגע להגשת ערעורים לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|הסעיפים 153–157}} והדיון בהם, לרבות תשלום אגרת משפט, מתן ערבות, הפקדה בידי בית המשפט והגשת הוכחות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות בית משפט (ערעורים בעניני מס הכנסה)|תקנות בית משפט (ערעורים בעניני מס הכנסה), תשל״ט–1978}}.}}

{{ח:קטע2|חלק ט פרק 2א|פרק שני־א{{ח:הערה|׳}}: שמיעה והנמקה במיטב השפיטה|תיקון: תשל״ה־2}}

{{ח:סעיף|158א|שמיעת טענות ומתן נימוקים|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשנ״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא תיעשה שומה לפי מיטב השפיטה על פי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}} ולא יינתן צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152}}, בלי שניתנה לנישום הזדמנות סבירה להשמיע טענותיו.
{{ח:תת|(ב)}} בהודעה על שומה או בצו כאמור בסעיף קטן (א), יפרט פקיד השומה, בנוסף לנימוקים לאי קבלת הדו״ח או ההשגה, גם את הדרך שלפיה נעשתה השומה.
{{ח:תת|(ג)}} האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב) לא יחול אם הנישום לא הגיש דו״ח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיפים 131}}, {{ח:פנימי|סעיף 135|135}}, {{ח:פנימי|סעיף 161|161}}, {{ח:פנימי|סעיף 166|166}}, {{ח:פנימי|סעיף 171|171}} {{ח:פנימי|סעיף 181ב|או 181ב}}.

{{ח:קטע2|חלק ט פרק 2ב|פרק שני־ב{{ח:הערה|׳}}: החלטת מיסוי|תיקון: תשס״ה־9}}

{{ח:סעיף|158ב|הגדרות|תיקון: תשס״ה־9, תשע״ח־3}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ט פרק 2ב|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיני המס“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} פקודה זו;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף}};
{{ח:תתת|(2א)}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}};
{{ח:תתת|(2ב)}} {{ח:חיצוני|חוק מס קנייה (טובין ושירותים)|חוק מס קנייה (טובין ושירותים), התשי״ב–1952}};
{{ח:תתת|(2ג)}} {{ח:חיצוני|פקודת תעריף המכס והפטורים|פקודת תעריף המכס והפטורים, 1937}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}};
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (הוראת שעה)|חוק תיאומים בשל אינפלציה}};
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון}};
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות, התשמ״א–1980}};
{{ח:תתת|(7)}} {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|חוק עידוד התעשיה (מסים), התשכ״ט–1968}};
{{ח:תתת|(8)}} כל הוראה לענין מס בחוק או על פיו, המתייחסת לאחד או יותר מן החיקוקים המנויים בפסקאות (1) עד (7);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החלטת מיסוי“ – החלטה בכל הנוגע לחבות המס של מבקש, לתוצאת המס או להשלכה על חבות המס שלו, בשל פעולה שביצע או בשל הכנסה, רווח, הוצאה או הפסד שהיו לו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החלטת מיסוי בהסכם“ – החלטת מיסוי שניתנה בדרך של הסכם עם המבקש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבקש“ – מי שביקש מהמנהל לתת החלטת מיסוי, לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ט פרק 2ב|פרק זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מס“ – מס שהוטל לפי אחד מדיני המס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פעולה“ – לרבות עסקה ומכירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רווח“ – לרבות שבח מקרקעין.

{{ח:סעיף|158ג|סמכויות לענין החלטת מיסוי|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי, לבקשת מבקש, ליתן החלטת מיסוי, וכן רשאי הוא ליתן החלטת מיסוי בהסכם.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה בקשה למתן החלטת מיסוי, רשאי המנהל להתנות את מתן ההחלטה בצירוף אדם נוסף כמבקש, וכן רשאי הוא לסרב ליתן החלטת מיסוי או לקבוע כי תשובה לבקשה תינתן על ידי פקיד השומה שלא בדרך של החלטת מיסוי.
{{ח:תת|(ג)}} החלטה לפי סעיף קטן (א) יכול שתהיה מוגבלת בזמן ובמגבלות אחרות או מותנית בתנאים, כפי שנקבע בה.
{{ח:תת|(ד)}} לא תינתן החלטה לפי סעיף קטן (א) אלא לאחר שניתנה למבקש הזדמנות סבירה להשמיע טענותיו.
{{ח:תת|(ה)}} על החלטת מיסוי בהסכם לא יהיה ערעור; על החלטת מיסוי שלא בהסכם ניתן לערער כחלק מערר או ערעור על השומה.

{{ח:סעיף|158ד|בקשה להחלטת מיסוי|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה למתן החלטת מיסוי, למעט בקשה בענין מס לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, ניתן להגיש לפני מועד ביצוע הפעולה או אחריה, ובלבד שתוגש לפני המועד הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיפים 132}} {{ח:פנימי|סעיף 133|או 133}} להגשת דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, שבו הובאו בחשבון הפעולה, ההכנסה, הרווח, ההוצאה או ההפסד נושא הבקשה.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה למתן החלטת מיסוי בענין מס לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}} תוגש לפני מועד ביצוע הפעולה נושא הבקשה.
{{ח:תת|(ג)}} הבקשה תכלול את כל העובדות והפרטים המהותיים הנוגעים לה, ויצורפו אליה כל המסמכים, האישורים, חוות הדעת, ההצהרות, ההערכות, החוזים, ואם טרם נחתמו חוזים – הטיוטות שלהם, וכל פרט מהותי אחר, כפי שקבע המנהל, ויצורף אליה אישור על תשלום האגרה שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 158ה|סעיף 158ה}}.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי לדרוש כל פרט או מסמך שייראה לו דרוש לענין החלטתו בבקשה.
{{ח:תת|(ה)}} לא פורטו בבקשה שמו ומספר זהותו של המבקש, יימסרו פרטים אלה מאוחר יותר, ולא תינתן החלטת מיסוי לפני מסירתם.
{{ח:תת|(ו)}} המבקש לא יהיה רשאי לחזור בו מבקשתו לפני מתן ההחלטה, אלא באישור המנהל.
{{ח:תת|(ז)}} נקבעו בדיני המס הוראות אחרות בענין בקשה למתן החלטת מיסוי על ידי המנהל, יחולו הוראות {{ח:פנימי|חלק ט פרק 2ב|פרק זה}}, בשינויים המחויבים, ככל שאינן עומדות בסתירה להוראות האחרות.

{{ח:סעיף|158ה|אגרת בקשה|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע אגרה לבקשה למתן החלטת מיסוי, בסכום או בשיעור מדורג ובזיקה לשווי העסקה או להכנסתו של המבקש או למבחן אחר.

{{ח:סעיף|158ו|הוראות נוספות|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} נתן המנהל החלטת מיסוי, לא יהיה רשאי לחזור בו מההחלטה, אלא אם כן מצא כי לא נמסר לו פרט מהפרטים או מסמך מהמסמכים הדרושים להחלטה, אם שונו הנסיבות הנוגעות להחלטה, או אם נמסר לו פרט כוזב, שגוי או מטעה.
{{ח:תת|(ב)}} נתן המנהל החלטת מיסוי בהסכם, ימלא המבקש את התנאים וההוראות שנקבעו בה, אלא אם כן לא נעשתה הפעולה נושא בקשתו, או לא התקבלה ההכנסה או לא הוצאה ההוצאה שבשלהן הוגשה הבקשה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בדיני המס, המנהל רשאי לפרסם תמצית של החלטות מיסוי שנתן, בדרך ובנוסח שקבע, גם אם המבקש לא הסכים לכך; תמצית החלטה שפורסמה לא תכלול את שמו של המבקש ואת מספר זהותו.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי לקבוע כללים לענין החלטת מיסוי ונסיבות שבהן לא תינתן החלטה.

{{ח:קטע2|חלק ט פרק 3|פרק שלישי: טעויות והחזרת מס}}

{{ח:סעיף|159|פגמים וטעויות שאינם פוסלים}}
{{ח:תת|(א)}} שומה, פקודת תשלום או כל הליך אחר הנחזים כעשויים בהתאם להוראות פקודה זו, לא יבוטלו, ולא יראו אותם כבטלים מעיקרם או כניתנים לביטול, מחמת פגם שבצורה, ולא ייפגעו מחמת טעות, פגם או השמטה שחלו בהם, אם הם בעצם ובפועל תואמים את האמור בפקודה זו, או בכל פקודה המתקנת אותה, או את כוונתן ומשמעותן, ואם האדם הנישום או העומד להיות נישום או הנפגע נקוב בהם לפי פשוטן ומובנן הרגיל של המלים.
{{ח:תת|(ב)}} שומה לא תיפגם ולא תיפגע מחמת טעות שחלה בה בשמו או בשם משפחתו של אדם חייב מס, או בתיאורה של הכנסה, או בסכום המס שהוטל, או מחמת שוני שבין השומה לבין ההודעה עליה; ובלבד שהודעת השומה הומצאה כהלכה, לאדם שעליו עומדים להטיל המס והיא מכילה, בעצם ובפועל, את הפרטים שעל פיהם נעשתה השומה.

{{ח:סעיף|159א|החזר מס יתר בעקבות דו״ח|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשמ״ד־3, תשמ״ז, תשמ״ז־2, תשנ״ז־3, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”הפרשי הצמדה וריבית“ – תוספת לסכום שמדובר בו, השווה לסכום האמור כשהוא מוכפל בשיעור עליית מדד המחירים לצרכן בתקופה הנדונה, בתוספת ריבית בשיעור של 4% לשנה {{ח:הערה|(עד יוני 1989, 12%; עד פברואר 1991, 8%; עד יוני 1993, 6%)}} על הסכום שמדובר בו לאחר שנוספו הפרשי הצמדה כאמור, או בשיעור אחר שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|צו המסים (שינוי שיעור ריבית)|צו המסים (שינוי שיעור ריבית), התשמ״ט–1989}}, שיעור הריבית בהגדרה ”הפרשי הצמדה וריבית“ הוא 4% לשנה.}}
{{ח:תת|(ב)}} שילם אדם מס לשנת מס פלונית, בין דרך ניכוי ובין בדרך אחרת, יתר על הסכום שהוא חייב בו על פי הדו״ח שהגיש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, והדו״ח היה מבוסס על פנקסי חשבונות, או על מסמכים נאותים – אם אינו חייב בניהול פנקסי חשבונות, תוחזר לו היתרה תוך 90 יום מיום שהגיש את הדו״ח, או ביום 31 ביולי בשנת המס שלאחר שנת המס שלגביה הוגש הדו״ח, לפי המאוחר, זולת אם בשנת המס האחרונה שלגביה נעשתה לו שומה נמצאו פנקסי החשבונות שלו בלתי קבילים, והוא לא הוכיח, להנחת דעתו של פקיד השומה, שהעילה לאי קבילות הפנקסים לא היתה קיימת בשנת המס שלגביה נדרש ההחזר.
{{ח:תת|(ב1)}} היה אדם חייב בהגשת דו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135}}, קודם למועד החזר יתרת המס לפי סעיף קטן (ב) (להלן – מועד החזר המס), ולא הגישו עד למועד החזר המס, רשאי המנהל לעכב את ההחזר לתקופה שלא תעלה על 90 ימים מיום שיוגשו הדו״חות האמורים.
{{ח:תת|(ג)}} ההחזר לגבי יתרה בתקופה שמתום שנת המס או מיום התשלום, לפי המאוחר, ועד ליום ההחזר, ייעשה בתוספת הפרשי הצמדה וריבית; לגבי מי שיש לו תקופת שומה מיוחדת, יבוא לענין זה תום תקופת השומה המיוחדת במקום תום שנת המס.
{{ח:תת|(ד)}} הוחזרו לנישום סכומים על פי סעיף זה והתברר שלא הגיעו לו, יראו אותם, למעט הפרשי הצמדה וריבית, כחוב מס המגיע מהנישום מתום שנת המס שאליה מתייחס הדו״ח שעל פיו הוחזרו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (החזר מס יתר)|תקנות מס הכנסה (החזר מס יתר), התשמ״ד–1983}}.}}

{{ח:סעיף|160|החזר מס יתר בעקבות שומה|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשנ״ז־3}}
{{ח:תת|(א)}} הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה, כי אדם שילם מס לשנת מס פלונית – בין דרך ניכוי ובין בדרך אחרת – יתר על הסכום שהוא חייב בו, והדו״ח לאותה שנה הוגש לא יאוחר מתום שש שנים אחריה, יהא אותו אדם זכאי, תוך שנה מיום שנערכה השומה שבה נקבע הסכום היתר או תוך שנתיים לאחר תום שנת המס שבה שולם המס, הכל לפי המאוחר יותר, שיוחזר לו תשלום היתר בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} מתום שנת המס שלגביה הוגש הדו״ח או מיום התשלום, לפי המאוחר, ועד ליום ההחזר.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוחזר לאדם תשלום לשנת מס שעליה לא מסר דו״ח, או הזניח למסרו, או שעליה נישום בסכום העולה על הסכום שבדו״ח שלו וקיבל הודעה על השומה שנערכה לו אותה שנה, אלא אם הוכיח, להנחת דעתו של פקיד השומה, שאי־המסירה או ההזנחה למסור דו״ח אמיתי ונכון אין מקורן מרמה או מעשה או מחדל שבמזיד; אין הוראה זו חלה על סכומים שיש להחזירם לאחר השגה או ערעור.
{{ח:תת|(ג)}} כל הרואה עצמו מקופח בהחלטתו של פקיד השומה בדבר הסכום שיש להחזירו לפי סעיף זה, תהיה לו אותה זכות לערעור על ההחלטה שהיתה לו אילו היה רואה עצמו מקופח בשומה שנעשתה לו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (החזר מס יתר)|תקנות מס הכנסה (החזר מס יתר), התשמ״ד–1983}}.}}

{{ח:סעיף|160א|עיכוב החזר מס בהליך שומה|תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ב־3, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 159א|סעיפים 159א}} {{ח:פנימי|סעיף 160|או 160}}, רשאי פקיד השומה לעכב את החזר המס ששולם יתר על הסכום שבו חייב הנישום על פי הדוח או השומה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 159א|באותם סעיפים}}, עד גובה מחצית מהסכום המגיע לנישום כאמור או עד גובה הסכום השנוי במחלוקת, לפי הנמוך מביניהם, אם הורה פקיד השומה לבדוק את הדוח.
{{ח:תת|(ב)}} עיכוב החזר המס כאמור בסעיף קטן (א), יחול עד 90 ימים ממועד קבלת הדוח; ואולם אם קבע פקיד השומה את השומה לפי מיטב שפיטתו כאמור {{ח:פנימי|חלק ט פרק 1|בפרק ראשון בחלק ט׳}}, לפני שחלפו 90 ימים כאמור, רשאי הוא לעכב את ההחזר עד גובה מחצית מסכום המס שקבע בשומה כאמור, למשך 90 ימים נוספים, ואם הוגשה השגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיף 150}} – למשך תקופה נוספת שלא תעלה על 180 ימים נוספים מהיום שבו הוגשה ההשגה.
{{ח:תת|(ג)}} ניתנה החלטה בהשגה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152}} בתוך 180 ימים ממועד שהוגשה, רשאי פקיד השומה לעכב את החזר המס עד גובה סכום המס שנקבע בשומה כאמור, עד המועד שבו ניתן לגבות את חוב המס על פי השומה שקבע, לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}} אלא אם כן קבע אחרת בית משפט שלפניו הוגש ערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 154|סעיפים 154}} {{ח:פנימי|סעיף 158|או 158}}.

{{ח:קטע1|חלק י|חלק י׳: תשלומים וגביה}}
{{ח:קטע2|חלק י פרק 1|פרק ראשון: ניכויים על חשבון מס}}
{{ח:קטע3|חלק י פרק 1 סימן א|סימן א׳: ניכוי מדיבידנד ומריבית}}

{{ח:סעיף|161||תיקון: תש״ל־2, תשל״ד־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשמ״א־6, תשמ״ה־2, תשמ״ז־2, תשמ״ז־6, תש״ן, תשנ״ב־7, תשנ״ו־3, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשס״ה־4, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|162|קיזוז המס על ריבית ודיבידנד|תיקון: תשמ״ז־6, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} ניכה חבר בני־אדם מס מריבית או מדיבידנד ואותם ריבית או דיבידנד או חלק מהם נכללים בהכנסתו של מקבלם, יקוזז המס שנוכה כנגד המס המוטל על הכנסתו.

{{ח:סעיף|163|הקלה ממס על דיבידנד של חברות־חוץ מהכנסה ישראלית}}
{{ח:תת|(א)}} אדם ששולם לו דיבידנד רגיל, שהוא חייב עליו במס לפי פקודה זו, והוא מוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה, כי הדיבידנד שולם על ידי חברה שאינה תושבת ישראל וכי הכנסת החברה שממנה שולם הדיבידנד (להלן – ההכנסה הנדונה) כוללת בתוכה הכנסה שעליה שילמה החברה מס לפי פקודה זו, בין בדרך ניכוי ובין בדרך אחרת (להלן – הכנסה ישראלית) – יהיה זכאי להקלה מן המס בשל חלק יחסי מן הדיבידנד, שהוא כחלק היחסי של ההכנסה הישראלית בכל ההכנסה הנדונה (להלן – הדיבידנד הישראלי).
{{ח:תת|(ב)}} שיעור ההקלה יהיה כשיעורו של המס ששילמה החברה לפי פקודה זו, או כשיעור המס החל על הדיבידנד הישראלי כשהוא נחשב לשלב העליון של סולם הכנסתו של האדם, הכל לפי השיעור הקטן יותר.
{{ח:תת|(ג)}} מי שניתנת לו הקלה לפי סעיף זה בשל דיבידנד ישראלי, יראו כהכנסתו שנתקבלה מאותו דיבידנד את סכום ההקלה ואת סכום הדיבידנד כאחד.
{{ח:תת|(ד)}} כל הקלה הניתנת לפי סעיף זה יראוה לענין {{ח:פנימי|סעיף 201|סעיף 201}} כאילו היא מפחיתה את סכום המס המוטל לפי הפקודה בשל הדיבידנד הנדון.
{{ח:תת|(ה)}} לענין סעיף זה,
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דיבידנד רגיל“ – דיבידנד על מניה שאינה מניית בכורה וכן אותו סכום דיבידנד על מניית בכורה שאינו משתלם לפי שיעור ברוטו למאה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מניית בכורה“ – מניה המקנה זכות לדיבידנד בשיעור ברוטו קבוע למאה עם זכות קדימה לפני כל דיבידנד על סוג אחר של מניות, בין שיש עמה גם זכות השתתפות נוספת ברווחים ובין שאין עמה זכות כזאת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מס“ – למעט מס חברות.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: ניכוי מהכנסת עבודה ומהכנסה אחרת|תיקון: תשכ״ח־2}}

{{ח:סעיף|164|חובת ניכוי במקור|תיקון: תשכ״ד־2, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ח־5, תשס״ג־4, תשס״ה־9, תשע״ד־8}}
{{ח:ת}} כל המשלם או האחראי לתשלומה של הכנסת עבודה לרבות חלק ממענק שנתקבל עקב פרישה או מוות, שאינו פטור על פי {{ח:פנימי|סעיף 9.7א|סעיף 9(7א)}} של השתכרות או רווח שמקורם בהימורים, בהגרלות או בפעילות נושאת פרסים, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בסעיף 2א}} של סכום המתקבל עקב היוון קיצבה שאינו פטור על פי {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיפים 9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|או 9ב}}, או של סכומים ותשלומים שחל עליהם {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18(ב)}} והמהווים הכנסה בידי מקבלם, או של הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.5|סעיף 2(5)}}, או של סכומים ותשלומים שחל עליהם {{ח:פנימי|סעיף 3.ה7|סעיף 3(ה7)}}, או של הכנסה חייבת שהעבירה קרן להשקעות במקרקעין כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בסעיף 64א2}} לבעלי מניותיה, או של תמורה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}}, או של ריבית או דיבידנד או של כל הכנסה אחרת ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, קבעה לכך בצו, ינכה בשעת התשלום מן הסכום המשתלם מס באופן ובשיעורים שנקבעו ואולם רשאי שר האוצר לקבוע לענין השתכרות או רווח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בסעיף 2א}} כי ניכוי המס יהיה כפי שיקבע, אף שלא בשעת התשלום ושלא מן הסכום המשתלם; הוראה זו חלה גם על המדינה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (אישור בדבר ניכוי במקור)|תקנות מס הכנסה (אישור בדבר ניכוי במקור), התשמ״א–1980}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת דיבידנדה כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת דיבידנדה כהכנסה), תשי״ז–1956}} לפיו דיבידנדה, כהגדרתה {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת דיבידנדה כהכנסה)#סעיף 1|בצו}}, היא הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מדיבידנדה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מדיבידנדה), תשי״ז–1956}} לפיהן חברה תנכה מדיבידנדה בשעת תשלומה, מס בשיעור של 25%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת עמלת ביטוח כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת עמלת ביטוח כהכנסה), תשכ״ד–1963}} לפיו עמלת ביטוח, כהגדרתה {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת עמלת ביטוח כהכנסה)#סעיף 1|בצו}}, היא הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מעמלת ביטוח)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מעמלת ביטוח), תשכ״ד–1964}} לפיהן מבטח המשלם עמלת ביטוח, ינכה מהעמלה מס בשיעור של 40%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת שכר סופרים כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת שכר סופרים כהכנסה), תשכ״ד–1963}} לפיו שכר סופרים הוא הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי משכר סופרים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי משכר סופרים), תשכ״ד–1964}} לפיהן מוציא לאור המשלם שכר סופרים למקבל, ינכה משכר זה מס בשיעור המרבי.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סוגי שכר כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת סוגי שכר כהכנסה), התשכ״ז–1967}} לפיו שכר אמנים, שכר בוחנים, שכר מרצים, שכר מעניקי שירותי משרד, שכר דירקטורים ושכר ספורטאים הם הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מסוגי שכר מסויימים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מסוגי שכר מסויימים), התשכ״ז–1967}} לפיהן חייב המשלם שכר אמנים, שכר בוחנים, שכר מרצים, שכר מעניקי שירותי משרד או שכר דירקטורים, ינכה משכר זה מס בשיעור המרבי; וחייב המשלם שכר ספורטאים, ינכה משכר זה מס בשיעור של 30%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת שכר עובדי פושט רגל או חברה בפירוק כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת שכר עובדי פושט רגל או חברה בפירוק כהכנסה), תשל״ב–1971}} לפיו שכר עובדי פושט רגל או חברה בפירוק הוא הכנסה לענין סעיף זה.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה כהכנסה), תשל״ד–1973}} לפיו תשלומים בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה הם הכנסה לעניין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה), תשל״ד–1973}} לפיהן המשלם בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה, ינכה מתשלומים אלה מס בשיעור של 20%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עבודות בניה ועבודות הובלה כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עבודות בניה ועבודות הובלה כהכנסה), תשל״ד–1973}} לפיו תשלומים בעד עבודות בניה, שכירת ציוד המשמש לביצוע עבודות בניה או עבודות הובלה הם הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עבודות בניה והובלה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עבודות בניה והובלה), תשל״ד–1973}} לפיהן קבלן המשלם למקבל תשלומים בעד עבודות בניה או עבודות הובלה ינכה מתשלומים אלה מס בשיעור של 20%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת ריבית על תעודות השתתפות הוליס כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת ריבית על תעודות השתתפות הוליס כהכנסה), תשל״ו–1976}} לפיו ריבית המשתלמת לתושב ישראל על תעודות השתתפות הוליס תהא הכנסה לענין סעיף זה.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה), תשל״ז–1977}} לפיו תשלומים בעד שירותים או נכסים שונים, כמפורט {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה)|בצו}}, הם הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד שירותים או נכסים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד שירותים או נכסים), תשל״ז–1977}} בדבר ניכוי מתשלומים בעד שירותים או נכסים.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד דמי פגיעה בעבודה ותגמול בעד שירות במילואים כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד דמי פגיעה בעבודה ותגמול בעד שירות במילואים כהכנסה), תשל״ט–1979}} לפיו דמי פגיעה בעבודה ותגמול בעד שירות במילואים, הם הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד דמי פגיעה בעבודה ותגמול בעד שירות במילואים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד דמי פגיעה בעבודה ותגמול בעד שירות במילואים), תשל״ט–1979}} לפיהן מוסד המשלם למקבל תשלומים ינכה מס בשיעור שנקבע {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה)#תוספת א|בתוספת לתקנות מס הכנסה (ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה), התשנ״ג–1993}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עבודה חקלאית או תוצרת חקלאית כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עבודה חקלאית או תוצרת חקלאית כהכנסה), תשל״ט–1979}} לפיו תשלומים בעד עבודה חקלאית או תוצרת חקלאית, הם שכר לפי סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עבודה חקלאית או תוצרת חקלאית)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עבודה חקלאית או תוצרת חקלאית), תשל״ט–1979}} בדבר ניכויים בגין עבודה חקלאית ותוצרת חקלאית.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו למעביד מאת קופת גמל כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו למעביד מאת קופת גמל כהכנסה), התשמ״א–1981}} לפיו סכומים ששולמו למעביד מקופת גמל יהיו הכנסה לפי סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מסכומים ששולמו למעביד מאת קופת גמל)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מסכומים ששולמו למעביד מאת קופת גמל), התשמ״ב–1981}} לפיהן קופת גמל המשלמת למעביד סכומים שמקורם בתשלומי מעביד תנכה בעת התשלום מס בשיעור של 40%.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו לבעל שליטה כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו לבעל שליטה כהכנסה), התשמ״ו–1986}} לפיו תשלומים שמשלמת חברה שהיא בשליטתם של לא יותר מחמישה בני אדם לאחד מחבריה שהוא בעל שליטה בה, בין בכסף ובין בשווה כסף, הם הכנסה לענין סעיף זה.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה), התשנ״ג–1993}} בדבר ניכוי מס ממשכורת, שכר עבודה, קיצבה, מענק פרישה וכיוצ״ב.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים כהכנסה), התשנ״ג–1992}} לפיו תשלומים בעד עיבוד יהלומים ותשלומים בעד מסחר ביהלומים הם הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים), התשנ״ג–1992}} בדבר ניכוי מתשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו מקרן השתלמות כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו מקרן השתלמות כהכנסה), התשנ״ח–1997}} לפיו סכומים מקרן השתלמות וסכומי ריבית חייבת הם הכנסה לפי סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מסכומים ששולמו מקרן השתלמות)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מסכומים ששולמו מקרן השתלמות), התשנ״ח–1997}} בדבר ניכוי מסכומים ששולמו מקרן השתלמות.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת דמי שכירות כהכנסה לענין ניכוי במקור)|צו מס הכנסה (קביעת דמי שכירות כהכנסה לענין ניכוי במקור), התשנ״ח–1998}} לפיו דמי שכירות הם הכנסה לפי סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלום דמי שכירות)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלום דמי שכירות), התשנ״ח–1998}} בדבר ניכוי מתשלום דמי שכירות.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תמורה, תשלום או רווח הון ממכירת נייר ערך או מעסקה עתידית כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תמורה, תשלום או רווח הון ממכירת נייר ערך או מעסקה עתידית כהכנסה), התשס״ג–2002}} לפיו תמורה, תשלום רווח הון או רווח הון ריאלי במכירת ניירות ערך או בעסקה עתידית, הם הכנסה לפי סעיף זה.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת דמי השאלה כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת דמי השאלה כהכנסה), התשס״ג–2002}} לפיו דמי השאלה, תחליף דיבידנד ותחליף ריבית ששולמו למשאיל הם הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מדמי השאלה)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מדמי השאלה), התשס״ג–2002}} לפיהן חייב המשלם דמי השאלה למשאיל או למי מטעמו ינכה מהם מס בשיעור המרבי כשהמשאיל הוא יחיד או חבר־בני־אדם, ובשיעור של 20% כשהמשאיל הוא קרן נאמנות חייבת.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים ששולמו לבעל יחידה בקרן נאמנות כהכנסה)|צו מס הכנסה (קביעת תשלומים ששולמו לבעל יחידה בקרן נאמנות כהכנסה), התשס״ג–2002}} לפיו תשלומים, רווחים, תמורה, רווח הון ורווח הון ריאלי ששילם חייב לבעל יחידה יהיו הכנסה לענין סעיף זה; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתמורה, מתשלום או מרווח הון במכירת נייר ערך, במכירת יחידה בקרן נאמנות או בעסקה עתידית)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתמורה, מתשלום או מרווח הון במכירת נייר ערך, במכירת יחידה בקרן נאמנות או בעסקה עתידית), התשס״ג–2002}} בדבר ניכוי במכירת ניירות ערך, בעסקה עתידית, במכירת או בפדיון של יחידה בקרן נאמנות, במכירה על ידי מוכר שהוא חבר־בני־אדם, במכירה בחסר ומשווה כסף.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סכום לענין השתכרות או רווח מהימורים מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים)|צו מס הכנסה (קביעת סכום לענין השתכרות או רווח מהימורים מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים), התשס״ג–2003}} לפיו השתכרות או רווח שמקורם בהימורים, בהגרלות או בפעילות נושאת פרסים, עד תקרת פטור של 30,500 שקלים חדשים (נקוב לשנת 2019; בשנת 2022, 31,200 ש״ח; בשנת 2023, 32,760 ש״ח; בשנים 2024–2027, 33,840 ש״ח), יראו השתכרות או רווח כפטורים ממס; פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלום בשל הימורים, הגרלות או פעילות נושאת פרסים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלום בשל הימורים, הגרלות או פעילות נושאת פרסים), התשס״ג–2003}} לפיהן על תשלום בשל הימורים, הגרלות או פעילות נושאת פרסים יש לנכות מס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 124ב|בסעיף 124ב}} וכן מס נוסף לפי {{ח:פנימי|סעיף 121ב|סעיף 121ב}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (ניכוי מריבית, מדיבידנד ומרווחים מסוימים)|תקנות מס הכנסה (ניכוי מריבית, מדיבידנד ומרווחים מסוימים), התשס״ו–2005}} בדבר ניכוי מריבית, מדיבידנד ומרווחים אחרים.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו מקופת גמל לקצבה לעמית עצמאי במצב אבטלה כהכנסה לעניין ניכוי במקור)|צו מס הכנסה (קביעת סכומים ששולמו מקופת גמל לקצבה לעמית עצמאי במצב אבטלה כהכנסה לעניין ניכוי במקור), התשפ״א–2021}} לפיו סכומים ששולמו ליחיד בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 23|לסעיף 23(ב3) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס״ה–2005}}, ובהתאם {{ח:חיצוני|תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (משיכת כספים של עמית-עצמאי במצב אבטלה) (הוראת שעה)|לתקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (משיכת כספים של עמית–עצמאי במצב אבטלה) (הוראת שעה), התשפ״א–2021}} הם הכנסה לעניין {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}}.}}

{{ח:סעיף|165|קיזוז הניכוי|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הניכוי האמור יקוזז כנגד המס שיוטל על הכנסתו החייבת של מקבל ההכנסה בשנת המס שבה נעשה הניכוי או בשנת המס שלאחריה לפי ברירת פקיד השומה בשעת השומה או לפניה.
{{ח:תת|(ב)}} קיזוז על פי סעיף קטן (א) כנגד המס שחייב בו בעל שליטה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}}, ייעשה רק אחרי שהסכום שנוכה שולם לפקיד השומה, זולת אם יש לבעל השליטה שליטה פחותה מ־50% והוא הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה שלא ידע כי הסכום שנוכה לא שולם לפקיד השומה או שנקט בכל האמצעים הסבירים להבטחת התשלום.

{{ח:סעיף|166|חובת המנכה|תיקון: תשס״ח־4, תשע״א, תשע״ו־5, תשע״ו־9, תשע״ו־11, ק״ת תש״ף}}
{{ח:תת|(א)}} ניכה אדם מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}}, חייב הוא לשלם לפקיד השומה במועד שנקבע בתקנות את סכום המס שניכה ולהגיש לו באותו מועד דו״ח כפי שנקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (אישור בדבר ניכוי במקור)|תקנות מס הכנסה (אישור בדבר ניכוי במקור), התשמ״א–1980}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (מועד לתשלום ניכויים ומסים)|תקנות מס הכנסה (מועד לתשלום ניכויים ומסים), התש״ן–1999}}.}}
{{ח:תת|(א1)}} הדוח יפרט דיווח בגין חוות דעת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131ד|בסעיף 131ד}} ועמדה חייבת בדיווח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131ה|בסעיף 131ה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מעביד או מנכה יגיש דוח כאמור בסעיף קטן (א) לגבי תשלום הכנסת עבודה לעובד (טופס 0126) ולגבי תשלום הכנסה חבת ניכוי (טופס 0856), באופן מקוון, עד יום 30 באפריל שלאחר שנת המס שלגביה מוגש הדוח, בהתאם להוראות שקבע המנהל שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג(ד)}} (להלן – דוח מעביד מקוון ודוח מנכה מקוון, לפי העניין), והוראות {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג}} יחולו.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב2)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב3)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חבת ניכוי“ – תשלומים שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}} כהכנסה לעניין {{ח:פנימי|סעיף 164|הסעיף האמור}}, כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} עמלת ביטוח;
{{ח:תתתת|(2)}} שכר אמנים, שכר בוחנים, שכר מרצים, שכר מעניקי שירותי משרד, שכר דירקטורים ושכר ספורטאים;
{{ח:תתתת|(3)}} שכר סופרים;
{{ח:תתתת|(4)}} תשלום בעד עבודה חקלאית או תוצרת חקלאית;
{{ח:תתתת|(5)}} תשלומים בעד עבודות בניה או עבודות הובלה;
{{ח:תתתת|(6)}} תשלומים בעד עבודות הלבשה, עבודות מתכת, עבודות חשמל ואלקטרוניקה ועבודות הובלה;
{{ח:תתתת|(7)}} תשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים;
{{ח:תתתת|(8)}} תשלומים בעד שירותים או נכסים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק חתימה אלקטרונית“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חתימה אלקטרונית מאושרת“, ”תעודה אלקטרונית“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חתימה אלקטרונית מאובטחת“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – למעט עובד העובד במשק ביתו הפרטי של יחיד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עוסק פטור“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף}}.

{{ח:סעיף|167|פקיד השומה רשאי לשום ניכויים|תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשנ״ז־3, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשע״ו־6}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}} {{ח:פנימי|סעיף 164|או 164}} חלות עליו ולא ניכה מס כאמור בהם או לא מסר דו״ח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 161|בסעיפים 161}} {{ח:פנימי|סעיף 166|או 166}}, או מסר דו״ח כאמור, אך לפקיד השומה יש טעמים סבירים להניח שהדו״ח אינו נכון – רשאי פקיד השומה לשום לפי מיטב שפיטתו את סכום המס שאותו אדם היה חייב לנכותו, ואין שומה זו פוטרת אותו אדם מכל אחריות אחרת לפי פקודה זו; דין שומה לפי סעיף זה כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}. פקיד השומה רשאי לשום אדם כאמור בסעיף זה, בתקופה האמורה בפסקה (1) או בפסקה (2), לפי המאוחר:
{{ח:תתת|(1)}} בתקופה שבה רשאי הוא לקבוע, לפי מיטב שפיטתו, את סכום ההכנסה החייבת של אותו אדם לשנת המס שבה היה חייב בניכוי המס;
{{ח:תתת|(2)}} בתוך ארבע שנים מתום שנת המס שבה הוגש דוח הניכויים השנתי האחרון של החייב לשנת המס, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 243|או 243}}.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) יחול גם כאשר לאדם שמהכנסתו צריך היה לנכות את המס נעשתה שומה או ניתן צו שאינם ניתנים עוד להשגה או לערעור לגבי השנה שאליה מתייחס הדו״ח, אם השומה או הצו לא כללו את ההכנסה שממנה צריך היה לנכות.

{{ח:סעיף|168|זכות השגה}}
{{ח:ת}} החולק על נכונות השומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 167|סעיף 167}}, רשאי למסור תוך שבועיים לפקיד השומה השגה בכתב, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיפים 150–158}} יחולו כאילו הוגשה ההשגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 150|אותם סעיפים}}; סכום המס שנקבע לפי השומה בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}} או בערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}} ישולם תוך שבעה ימים מיום מסירת הודעת השומה, או מיום מתן הצו או פסק הדין, הכל לפי הענין, או במועד אחר שנקבע בתקנות.

{{ח:סעיף|169||תיקון: תשכ״ח־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|חלק י פרק 1 סימן ג|סימן ג׳: ניכוי מתושב־חוץ}}

{{ח:סעיף|170|חובת המשלם לתושב־חוץ|תיקון: תשנ״ב־7, תשס״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} כל המשלם לאדם שאינו תושב ישראל, לו או לאחר בשבילו, כל הכנסה חייבת לפי פקודה זו, שאינה הכנסה שממנה נוכה מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 161|הסעיפים 161}} {{ח:פנימי|סעיף 164|ו־164}} חייב לנכות מאותה הכנסה, בעת תשלומה, מס של 25 אגורות לכל לירה אם מקבל התשלום הוא יחיד, ומס בשיעור המוטל לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|הסעיפים 126}} {{ח:פנימי|סעיף 127|ו־127}} אם מקבל התשלום הוא חבר בני־אדם, או שיעור אחר שיקבע להם פקיד השומה בהודעה בכתב, אך רשאי פקיד השומה להתיר את תשלום ההכנסה ללא ניכוי מס, אם הוכח להנחת דעתו, כי המס כבר שולם או ישולם בדרך אחרת. לענין זה, ”משלם“ – לרבות מוסד כספי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}}, שבאמצעותו משתלמת ההכנסה, אלא אם כן בידי המוסד הכספי אישור מפקיד השומה הפוטר אותו מחובת ניכוי במקור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על אדם המשלם הכנסה כאמור בסעיף קטן (א) והוא אחראי בעצמו לתשלום מס עליה לפי {{ח:פנימי|סעיף 108|סעיפים 108–115}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), קרן להשקעות במקרקעין כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 64א2|בסעיף 64א2}} המעבירה לאדם שאינו תושב ישראל הכנסה חייבת של בעלי מניות כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 64א4|בסעיף 64א4}}, תנכה ממנה מס בשיעור המס שבו היא מחויבת לפי {{ח:פנימי|סעיף 64א4|הסעיף האמור}}.

{{ח:סעיף|171|חובת המנכה מתושב־חוץ}}
{{ח:ת}} ניכה אדם מס לפי {{ח:פנימי|סעיף 170|סעיף 170(א)}} חייב הוא לשלם לפקיד השומה, תוך שבעה ימים מיום שניכה, את סכום המס שניכה ולהגיש לו דו״ח שבו יציין את שמו ומענו של האדם אשר לו או בשבילו שולמה ההכנסה.

{{ח:סעיף|172|קיזוז הניכוי}}
{{ח:ת}} סכום הניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 170|סעיף 170}} יקוזז – לצרכי גביה – כנגד המס שיוטל על האדם שקיבל את ההכנסה האמורה.

{{ח:סעיף|173|פקיד השומה רשאי לשום את הניכוי|תיקון: תשנ״ז־3}}
{{ח:ת}} אדם שחייב לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 1 סימן ג|סימן זה}} לנכות מס ולא ניכה את הסכום, כולו או מקצתו, או לא מסר דו״ח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 171|בסעיף 171}} או מסר כאמור, אך לפקיד השומה יש טעמים סבירים להאמין כי הדו״ח אינו נכון, רשאי פקיד השומה לשום לפי מיטב שפיטתו את סכום המס שאותו אדם היה חייב לנכותו, ודין שומה לפי סעיף זה כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}; פקיד השומה רשאי לשום אדם כאמור בסעיף זה בתקופה שבה רשאי הוא לקבוע, לפי מיטב שפיטתו, את סכום ההכנסה החייבת של אותו אדם לשנת המס שבה היה חייב בניכוי המס. אין שומה זאת פוטרת אותו אדם מכל אחריות אחרת לפי הפקודה.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 1 סימן ד|סימן ד׳: סמכויות עזר|תיקון: תשכ״ח־2}}

{{ח:סעיף|173א|סמכות להיכנס לחצרים, לבדוק ולחקור|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ם־3}}
{{ח:תת|(א)}} ראה פקיד השומה צורך בכך כדי להבטיח קיומן של הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 1|פרק זה}} או הוראות כל שהן בדבר ניכוי מס במקור או כדי למנוע השתמטות מקיומן, רשאי הוא או עובד הציבור שהורשה לכך על ידיו בכתב –
{{ח:תתת|(1)}} להיכנס לחצריו – למעט דירת מגוריו שאינה משמשת לעסקו או למשלח־ידו – של כל אדם החייב בניכוי מס במקור או שברשותו הספרים והמסמכים הנוגעים לניכוי מס במקור, ולבדוק כל פנקס, רשומה, תעודה או מסמך אחר הנוגע לניכוי מס במקור והנמצא ברשותם;
{{ח:תתת|(2)}} לחקור כל אדם החייב בניכוי מס במקור או שברשותו הספרים והמסמכים הנוגעים לניכוי מס במקור או שחייבים לנכות מס מהכנסתו;
{{ח:תת}} לענין פסקאות (1) ו־(2), ”ניכוי מס במקור“ – ניכוי מס על פי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|או 170}}.
{{ח:תת|(ב)}} אדם הנחקר – או שבחצריו נערכת בדיקה – לפי סעיף קטן (א), יתן לחוקר או לבודק כל אפשרות לעשות כן וישיב תשובה מלאה ונאמנה על כל השאלות שנשאל.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכויותיו של פקיד השומה או עובד הציבור לפי פקודה זו.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 1 סימן ה|סימן ה׳: הוראות שונות|תיקון: תשנ״ח־2}}

{{ח:סעיף|173ב|דחיית מועדים בשל חג או חול המועד|תיקון: תשנ״ח־2}}
{{ח:ת}} המועד האחרון להגשת דין וחשבון לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 1|פרק זה}} יידחה אם בחמשת הימים שקדמו למועד האמור היו לפחות שלושה ימי מנוחה, והוא יהיה ביום החול הרביעי שמתום ימי המנוחה הבאים ברצף; לענין זה, ”ימי מנוחה“ – ימי המנוחה הקבועים במדינת ישראל כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|בסעיף 18א(א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}, וכן חול המועד.

{{ח:קטע2|חלק י פרק 2|פרק שני: גביה}}
{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן א|סימן א׳: מקדמות}}

{{ח:סעיף|174|הגדרות|תיקון: תשכ״ה, תשמ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השנה הקובעת“ – שנת המס האחרונה שלגביה נשומה הכנסת הנישום עד אחד בינואר של שנת המס, בין אם הוגשה השגה ובין אם לאו.

{{ח:סעיף|174א|חזקה|תיקון: תשנ״ב־6}}
{{ח:ת}} בני זוג ייחשבו, לענין {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן זה}}, כנישום אחד; אין בהוראה זו כדי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 66א|סעיף 66א}}.

{{ח:סעיף|175|מקדמות|תיקון: תשל״ט־3, תש״ם־3, תשמ״ב־2, תשמ״ז, תש״ן, תשנ״ו־3, תשנ״ח־2, תשס״ב־9, תשס״ג־2, תשע״ז־16}}
{{ח:תת|(א)}} כל נישום חייב לשלם ביום החמישה עשר של כל אחד מעשרת החדשים פברואר עד נובמבר של כל שנת מס, על חשבון המס לאותה שנה, מקדמה של 10% מסכום המס שנתחייב בו לשנה הקובעת; אולם אם הותר לאותו נישום לחשב את הכנסתו לפי תקופה מיוחדת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}}, ישלם את המקדמה האמורה על חשבון המס לשנת המס שבה מסתיימת התקופה המיוחדת הכוללת בתוכה את מועד תשלום המקדמה האמורה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) רשאי שר האוצר לקבוע, באישור ועדת הכספים של הכנסת, דרך כלל או לגבי סוגי נישומים, מקדמות חדשיות שיהיו בשיעור ממחזור העסקאות של הנישום בתקופה שבה משתלמות המקדמות; שיעור המקדמות ייקבע על פי היחס שבין סכום מחזור העסקאות של הנישום בשנת המס הקובעת לבין המס שחוייב בו לאותה שנה על אותו מחזור; לענין זה, ”מחזור עסקאות“ – סך כל העסקאות כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}}, למעט מכירות שחל עליהן {{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳}} או {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}; שר האוצר רשאי בכללים להוסיף או לגרוע סוגי עסקאות, הכנסות או מכירות, בדרך כלל או לסוגי נישומים, והכל בתנאים שקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (קביעת מקדמות על פי מחזור)|תקנות מס הכנסה (קביעת מקדמות על פי מחזור), התשמ״ב–1982}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (כללי קביעת עסקאות, הכנסות או מכירות לענין מקדמות)|תקנות מס הכנסה (כללי קביעת עסקאות, הכנסות או מכירות לענין מקדמות), התשס״ד–2004}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (מקדמות בשל הכנסת חוץ)|תקנות מס הכנסה (מקדמות בשל הכנסת חוץ), התשס״ד–2004}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} חבר־בני־אדם, שבשנת המס הקובעת שילם ליחיד שהוא בעל שליטה בו, כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(9)}}, סכומים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ב)}}, למעט משכורת חודשית רגילה והחזר הוצאות (להלן בסעיף זה – תשלומים לבעל שליטה), יהיה סכום המקדמות שלו כסכום שהיה משתלם באותה שנה אילולא שולמו התשלומים לבעל השליטה.
{{ח:תת|(ד)}} סכום המקדמות של חבר־בני־אדם יוקטן בסכום המס שהוא ניכה על פי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}} מתשלומים לבעל שליטה.
{{ח:תת|(ה)}} קיבלה חברה משפחתית דיבידנד, יווסף לסכום המקדמה שעליה או על הנישום כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 64א|בסעיף 64א}} לשלם לראשונה לאחר קבלתו, סכום בשיעור של 25% מסכום הדיבידנד.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום כניסתן לתוקף של תקנות על פי {{ח:פנימי|סעיף 64א1|סעיף 64א1}}):}} קיבלה חברה שקופה דיבידנד, יווסף לסכום המקדמה שעליה או על בעלי המניות, כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 64א1|בסעיף 64א1}} לשלם לראשונה לאחר קבלתו, סכום בשיעור של 25% מסכום הדיבידנד.
{{ח:תת|(ו)}} המועד האחרון לתשלום לפי סעיף זה יידחה אם בחמשת הימים שקדמו למועד האמור היו לפחות שלושה ימי מנוחה, והוא יהיה ביום החול הרביעי שמתום ימי המנוחה הבאים ברצף; לענין זה, ”ימי מנוחה“ – ימי המנוחה הקבועים במדינת ישראל כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|בסעיף 18א(א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}, וכן חול המועד.

{{ח:סעיף|176||תיקון: תשל״ט־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|177|זקיפת תשלומים על חשבון מקדמות|תיקון: תש״ם־4, תשנ״ה־2, תשנ״ה־4, תשנ״ט, תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} סכום שנוכה בשנת המס במקור, לפי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}} {{ח:פנימי|סעיף 164|ו־164–170}}, מהכנסתו של הנישום באותה שנה, יראוהו כתשלום על חשבון המקדמות שאותו נישום חייב בהן לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}} בשל אותה הכנסה שממנה נוכה המס וזכאי הוא לקזז ממקדמותיו סכום שנוכה במקור באותה שנת מס שלגביה משתלמות המקדמות, ובלבד שיש בידו אישור בכתב בדבר הניכוי.
{{ח:תת|(ב)}} סכום ששולם כמקדמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181ב|סעיף 181ב}}, בשל הוצאה עודפת שהוצאה באותה שנת מס, יראוהו כתשלום על חשבון המקדמות שאותו נישום חייב בהן לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175}}, וזכאי הוא לקזזו ממקדמותיו, ובלבד שיש בידו אישור בכתב בדבר תשלום המקדמה בשל ההוצאה העודפת.
{{ח:תת|(ג)}} האמור בסעיף קטן (ב) לא יחול על סכום ששולם כמקדמה בשל הוצאה עודפת על ידי חבר־בני־אדם שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ז|סעיף 3(ז)}} חלות עליו.

{{ח:סעיף|178|ספק לגבי מס השנה הקובעת}}
{{ח:ת}} היה סכום המס לשנה הקובעת שנוי במחלוקת אך עולה על סכום המס שנקבע לאחרונה קביעה סופית, תחושב המקדמה לפי סכום המס לשנה הקובעת שאינו שנוי במחלוקת או לפי סכום המס שנקבע כאמור, הכל לפי הסכום הגדול יותר; ”קביעה סופית“, בסעיף זה – קביעה שאיננה ניתנת להשגה או לערעור.

{{ח:סעיף|179|שר האוצר רשאי לשנות שיעורים ומועדים|תיקון: תשמ״א־6, תש״ן־4}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי, בצו, להגדיל את שיעור המקדמות לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן זה}}, או להקטינו, לשנות את תאריכי פרעונן או לקבוע כי המקדמות ישולמו אחת לחודשיים או אחת לתקופה אחרת שיקבע; כן רשאי הוא לקבוע שיעורי מקדמות שונים לגבי שנים קובעות שונות, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת – לגבי כל אחת מהמקדמות בתוך שנת המס או לגבי סוגים שונים של נישומים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (מקדמות בשל הכנסת חוץ)|תקנות מס הכנסה (מקדמות בשל הכנסת חוץ), התשס״ד–2004}}.}}

{{ח:סעיף|180|פקיד השומה רשאי לפטור או להגדיל|תיקון: תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2, תש״ם־3, תשס״ז־3, תש״ף־4}}
{{ח:תת|(א)}} פקיד השומה רשאי לפטור אדם ממקדמה לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן זה}}, כולה או מקצתה, אם הוכח להנחת דעתו כי המס לשנת המס שבה משתלמת המקדמה, ושלגביה עשוי אותו נישום להיות חייב במס, יהיה פחות מן המס שהוא חייב בו בשנה הקובעת, ובלבד שלא יפטור כאמור את מי שחייב לנהל פנקסי חשבונות ואינו מנהלם.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ב)|(1)}} היה סכום המס שנישום חייב לשלמו על פי דו״ח שהגיש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} בתוך שנת המס – ולענין זה רשאי שר האוצר לקבוע שיעור שבו יוגדל סכום המס האמור – עולה על סכום המקדמות, שהוא חייב בו לאותה שנה, רשאי פקיד השומה להגדיל את סכום המקדמות לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן זה}} כדי ההפרש האמור.
{{ח:תתת|(2)}} היו לפקיד השומה טעמים סבירים להניח כי המס שיגיע מנישום לשנת מס פלונית יעלה ב־20% לפחות או ב־500,000 שקלים חדשים לפחות, לפי הנמוך מביניהם, על סכום המקדמות שהוא חייב בו לאותה שנה, רשאי הוא להגדיל את סכום המקדמות לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן זה}} כדי ההפרש; דין החלטה כאמור, לענין השגה וערעור, כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}.
{{ח:תת|(ג)}} יחיד שניהל פנקסי חשבונות בשנת המס ובשנה שקדמה לה, אך לא ניהל ולא היה חייב לנהל פנקסי חשבונות בשנה ששימשה בסיס לקביעת המקדמות בשנת המס, והמס שהוא חייב בו לשנת המס הקודמת, על פי הדו״ח שהגיש והמבוסס על פנקסי חשבונות, נמוך מסכום המקדמות – יוקטן סכום המקדמות שהוא חייב בו לאותה שנה עד לסכום המס שהוא חייב בו על פי הדו״ח.

{{ח:סעיף|181|דין מי שעדיין לא נישום|תיקון: תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} נישום שהיתה לו הכנסה חייבת ולא נתחייב בתשלום מס בעבר, או לא נשום בעבר, ישלם את המקדמות לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיפים 175}} {{ח:פנימי|סעיף 176|או 176}}, הכל לפי הענין, באחוזים מסכום המס המשוער שהוא עשוי, לפי אומדנו, להיות חייב בו לשנת המס על אותה הכנסה, ויגיש לפקיד השומה עם התשלום הראשון הצהרה על המס המשוער האמור והצהרה נוספת כעבור ששה חדשים מעת הגשת ההצהרה הראשונה; לא מסר הצהרות כאמור, או מסר הצהרות כאלה ויש לפקיד השומה טעמים סבירים להאמין כי ההצהרות אינן נכונות, רשאי פקיד השומה לקבוע לפי מיטב שפיטתו את סכום המקדמה שאותו נישום חייב לשלמו, ודין קביעה כאמור, לענין השגה וערעור, כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}.

{{ח:סעיף|181א|סמכות למתן הנחה|תיקון: תשכ״ח־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות הנחות שיינתנו למי ששילם מקדמות לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן זה}} לפני המועד שנקבע לתשלומן או למי ששילם מקדמות בסכום העולה על המגיע ממנו, והכל בשיעורים ובתנאים שקבע, אם דרך כלל או לסוג מסויים של נישומים.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן א1|סימן א{{ח:הערה|׳}}1: מקדמה בשל הוצאות שניכויין אינו מותר|תיקון: תשל״ב}}

{{ח:סעיף|181ב|מקדמה בשל הוצאות עודפות|תיקון: תשל״ב, תשל״ה־2, תשמ״א־6, תשמ״ז־2, תשמ״ט־2, תשנ״ז־3, תשנ״ט}}
{{ח:תת|(א)}} חבר־בני־אדם שהוציא למטרות המפורשות בתקנות על פי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}} סכומים שלפי התקנות האמורות אינם מותרים בניכוי או עולים על הסכומים שנקבעו כמותרים בניכוי או שהוציא סכומים בשל הוצאות שניכויין אינו מותר לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(11)}} (בחוק זה – הוצאות עודפות); ישלם לפקיד השומה, במועד שנקבע, מקדמה כמפורט להלן מההוצאות העודפות שהוציא, ויגיש לו באותו מועד דו״ח וכן יגיש לו דו״ח שנתי המפרט ומסכם את כלל ההוצאות העודפות שהוציא באותה שנה, והכל כפי שנקבע:
{{ח:תתת|(1)}} חבר־בני־אדם {{ח:פנימי|סעיף 3.ז|שסעיף 3(ז)}} חל עליו – 90%;
{{ח:תתת|(2)}} חבר־בני־אדם אחר – 45%;
{{ח:תת}} לענין סעיף זה, ”חבר־בני־אדם“ – למעט שותפות שאין בה אף שותף שהוא חבר־בני־אדם שסעיף זה חל עליו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (תשלום מקדמה בשל הוצאות עודפות)|תקנות מס הכנסה (תשלום מקדמה בשל הוצאות עודפות), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) לא יחול על סכומים ששולמו כהכנסת עבודה ואשר המשלם אותם או האחראי לתשלומם ניכה מהם מס על פי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא שילם חבר־בני־אדם את המקדמה כאמור בסעיף קטן (א) או לא מסר דו״ח על פי אותו סעיף קטן או מסר דו״ח כאמור אך לפקיד השומה יש טעמים סבירים להניח שהדו״ח אינו נכון – רשאי פקיד השומה לשום לפי מיטב שפיטתו את סכום המקדמה שאותו חבר־בני־אדם חייב לשלמו ואין שומה זו פוטרת אותו מכל אחריות אחרת לפי פקודה זו; דין שומה לפי סעיף זה כדין שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}; פקיד השומה רשאי לשום אדם כאמור בסעיף זה בתקופה שבה רשאי הוא לקבוע, לפי מיטב שפיטתו, את סכום ההכנסה החייבת של אותו אדם לשנת המס שבה היה חייב תשלום המקדמה.

{{ח:סעיף|181ג|קיזוז כנגד מס בעתיד|תיקון: תשל״ב, תשנ״ט}}
{{ח:ת}} שילם חבר־בני־אדם שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 3.ז|סעיף 3(ז)}} אינן חלות עליו מקדמות על פי {{ח:פנימי|סעיף 181ב|סעיף 181ב}}, לשנת מס פלונית, בסכום העולה על סכום המס שהוא חייב לשלם באותה שנה, לא יוחזר לו הסכום העודף, אולם אם על הכנסתו באותו עסק או משלח־יד יהיה חייב במס לרבות מס שבח בשנים הבאות, יקוזז הסכום העודף כנגד המס או מס השבח; הסכום העודף יתואם לפי שיעור עליית המדד מתום שנת המס שבה נוצר עד תום שנת המס שבה קוזז.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: המועדים לתשלום המס}}

{{ח:סעיף|182|תשלום עם הגשת הדו״ח}}
{{ח:תת|(א)}} חבר בני־אדם ישלם בעת שהוא מגיש את הדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, או את הדו״ח המשוער לפי {{ח:פנימי|סעיף 133|סעיף 133}}, את סכום המס המגיע ממנו לפי אותו דו״ח.
{{ח:תת|(ב)}} לגבי נישומים אחרים, למעט יחיד שלפחות 75% מהכנסתו היא הכנסה חייבת לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.2|סעיף 2 פסקאות (2)}} {{ח:פנימי|סעיף 2.5|או (5)}}, רשאי שר האוצר לקבוע, בצו, כי נישום שעליו חל אותו צו חייב לשלם, בעת שהוא מגיש את הדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או את הדו״ח המשוער לפי {{ח:פנימי|סעיף 133|סעיף 133}}, את סכום המס המגיע ממנו לפי אותו דו״ח.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו מס הכנסה (תשלום המס בזמן הגשת דין וחשבון)|צו מס הכנסה (תשלום המס בזמן הגשת דין וחשבון), תשי״ג–1953}}.}}

{{ח:סעיף|183|תשלום לאחר הודעת שומה|תיקון: תשכ״א־2}}
{{ח:ת}} נמסרה לאדם הודעת שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 149|סעיף 149}}, חייב הוא, תוך 15 יום מיום מסירת הודעת השומה, לשלם את יתרת המס המגיעה ממנו לפיה, ואם הגיש השגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 150|סעיף 150}} – את יתרת המס שאינה שנויה במחלוקת.

{{ח:סעיף|184|תשלום לאחר השגה|תיקון: תשכ״א־2}}
{{ח:ת}} נמסרה לאדם הודעת שומה מתוקנת לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(א)}}, או צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152(ב)}}, חייב הוא, תוך 15 יום מיום מסירת ההודעה או הצו, לשלם את יתרת המס המגיעה ממנו לפיהם – ואם הגיש ערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}} – את יתרת המס שאינה שנויה במחלוקת.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: ריבית וקנסות}}

{{ח:סעיף|185|תיאום התשלום לאחר פסק־דין|תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} נמסרה לאדם החלטת בית המשפט המחוזי לפי {{ח:פנימי|סעיף 156|סעיף 156}} או החלטת בית המשפט העליון לפי {{ח:פנימי|סעיף 157|סעיף 157}}, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} שילם הנישום יותר מדי, יוחזר לו סכום העודף בצירוף הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}};
{{ח:תת|(2)}} שילם הנישום פחות מדי, תשולם היתרה תוך 15 יום מיום מסירת ההחלטה, בצירוף הפרשי הצמדה וריבית כאמור, זולת אם קבע בית המשפט אחרת, בעד התקופה שמיום הגשת הערעור ועד למתן פסק הדין.

{{ח:סעיף|186|ריבית על דחיית מועדי תשלומים|תיקון: תשכ״א־2, תשל״ה־2}}
{{ח:ת}} פקיד השומה רשאי, אם ניתנה לו סיבה מספקת לכך, להאריך את המועדים לתשלום המס, כולו או מקצתו, הנקבעים לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ב|סימן ב׳}} או את המועדים לתשלום המקדמה, כולה או מקצתה, לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן א|סימן א׳}}, לתקופה שימצא לנכון, ובלבד שהנישום ישלם לתקופת הדחיה הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}.

{{ח:סעיף|187|תשלום ריבית והפרשי הצמדה|תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ח־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תשל״ט, תש״ם־3, תשמ״א־8, תשמ״ב־2, תשמ״ד־3, תשמ״ד־8, תש״ן, תשנ״ה, תשנ״ט, תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} על סכומי מס לשנת מס פלונית, שלא שולמו עד תום שנת המס, יוטלו על הנישום בעד התקופה שמתום שנת המס ועד ליום התשלום, הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}; לגבי מי שיש לו תקופת שומה מיוחדת תבוא לענין זה תום תקופת השומה המיוחדת במקום תום שנת המס.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות סעיף קטן זה יחולו גם על חוב מס על פי {{ח:פנימי|סעיף 159א|סעיף 159א(ג)}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי תקופה שחייבים בה בהפרשי הצמדה וריבית על פי {{ח:פנימי|סעיף 185|סעיף 185(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 186|או 186}}.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} על סכומי מס שהיתה חובה לנכותם ולא נוכו או שנוכו אך לא הועברו לפקיד השומה במועד שנקבע לכך, יוטלו על החייב בניכוי הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, בעד התקופה המתחילה ביום ה־14 לחודש שקדם ליום שבו היה חייב להעביר את הסכומים שניכה ולא העבירם או שהיה חייב להעביר אילו ניכה במועד ועד להעברתם לפקיד השומה; ואולם אם הסכום החייב בניכוי איננו מתייחס למועד מסויים ובשל כך נקבע כסכום כולל לתקופה מסויימת, יוטלו הפרשי ההצמדה והריבית בעד התקופה המתחילה במחצית התקופה האמורה.
{{ח:תתת|(2)}} הוכיח החייב בניכוי כי מי שמהכנסתו צריך היה לנכות את הסכומים שלא נוכו, כלל את הסכומים האמורים בדו״ח על הכנסתו, יבוא במקום מועד ההעברה של הסכומים לפקיד השומה – תום שנת המס שאליה מתייחס הדו״ח האמור.
{{ח:תת|(ד)}} על מקדמות בשל הוצאות עודפות שהיתה חובה לשלמן לפי {{ח:פנימי|סעיף 181ב|סעיף 181ב}} ולא שולמו לפקיד השומה במועד שנקבע, ואשר אילו שולמו במועד לא ניתן היה לקזז אותן כנגד מקדמות ששולמו או מס ששולם לגבי אותה שנת מס, יוטלו על החייב הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 59א|בסעיף 59א(א)}} בעד התקופה שמתום שנת המס עד ליום התשלום.

{{ח:סעיף|187א|תמריץ להקדמת הגשת דו״ח ותשלום|תיקון: תשמ״א־8, תשמ״ב־2, תשמ״ב־3, תשמ״ד־8, תשנ״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} נישום ששילם סכום כלשהו על חשבון המס המגיע ממנו לשנת מס פלונית לפני המועד האחרון הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיף 132}} להגשת הדו״ח על פי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, זכאי לגבי אותו סכום, לפטור מהפרשי ההצמדה וריבית החלים עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 187|סעיף 187(א)}} כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} על סכום ששולם עד תום החודש הראשון שלאחר תום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת (להלן בסעיף זה – שנת המס) – פטור ממלוא הפרשי ההצמדה וריבית;
{{ח:תתת|(2)}} על סכום ששולם בחודש השני שלאחר תום שנת המס – פטור ממחצית הפרשי ההצמדה וריבית;
{{ח:תתת|(3)}} על סכום ששולם בחודש השלישי שלאחר תום שנת המס – פטור מרבע הפרשי ההצמדה וריבית.
{{ח:תת|(א1)}} שר האוצר רשאי בצו להגדיל את שיעורי הפטור האמורים בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ב)}} ההקלה שלפי סעיף קטן (א) תחושב תחילה וסכום ההקלה שלפי {{ח:פנימי|סעיף 187|הסיפה לסעיף 187(א)(1)}} ינוכה מיתרת הפרשי ההצמדה וריבית.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|188|קנס על אי־הגשת דו״ח|תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תש״ם־3, תשמ״ה־2, תשמ״ז־2, תשנ״ה, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשע״ג־2, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} לא הגיש אדם דו״ח במועד שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיף 132}}, יוטל עליו בעד כל חודש של פיגור קנס של 500 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2016)}}.
{{ח:תת|(א1)}} לא פירט אדם בדוח שהגיש לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, פעולה שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|הסעיף האמור}} כפעולה החייבת בדיווח, רשאי פקיד השומה להטיל עליו קנס של 500 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2016)}} בעד כל חודש שבו לא דיווח כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} לא הגיש אדם דו״ח במועד שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 161|בסעיפים 161}} {{ח:פנימי|סעיף 171|או 171}}, רשאי פקיד השומה להטיל עליו קנס של 200 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2016)}} בעד כל חודש של פיגור.
{{ח:תת|(ד)}} לא הגיש אדם במועד דו״ח מן הדו״חות שנקבעו לענין {{ח:פנימי|סעיף 164|הסעיפים 164 עד 166}}, יוטל עליו, בעד כל חודש של פיגור, קנס של 200 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2016)}}.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”חודש“ – חודש מלא.
{{ח:תת|(ו)}} אדם החייב לנכות מס במקור מסכומים שהוא משלם ולא נתן למי שמתשלומיו נוכה מס את הטפסים המעידים על הסכומים ששולמו לו והמס שנוכה, במועד שנקבע לכך, רשאי פקיד השומה להטיל עליו קנס בסכום של 100 ש״ח {{ח:הערה|(נכון לשנת 2016)}} בשל כל אדם שלא נמסר לו הטופס.
{{ח:תת|(ז)}} לא הגיש אדם במועד דו״ח על {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135(1)}}, יוטל עליו, בעד כל חודש של פיגור, קנס של 200 שקלים חדשים; אולם אם נקבע לו בתחילה מועד להגשת הדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135(1)}}, ועל פי בקשת אותו אדם נקבע לו לאחר מכן מועד מאוחר יותר להגשת הדו״ח (להלן – המועד המאוחר), ואותו אדם הגיש את הדו״ח לאחר המועד המאוחר, יוטל עליו קנס של 400 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2016)}} בעד כל חודש של פיגור החל במועד המאוחר.
{{ח:תת|(ח)}} ב־1 בינואר של כל שנת מס יתואמו הסכומים הנקובים בסעיף זה כפי שהיו ב־1 בינואר של שנת המס הקודמת, לפי שיעור עליית המדד בשנת המס הקודמת; תואמו תקרות ההכנסה בחודש פלוני לפי {{ח:פנימי|סעיף 120ב|סעיף 120ב(ב)}}, רשאי המנהל לתאם באותו חודש את הסכומים הנקובים בסעיף זה כפי שהיו ב־1 בינואר של שנת המס, כאילו היו תקרות הכנסה.
{{ח:תת|(ט)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|189|האחריות הפלילית שמורה|תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ה, תשל״ה, תשל״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} תשלום קנס לפי {{ח:פנימי|סעיף 188|סעיף 188}} או הגדלת שיעורי המס לפי {{ח:פנימי|סעיף 191ב|סעיף 191ב}} לא יגרעו מאחריותו הפלילית של אדם לפי פקודה זו.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה נגד אדם תביעה פלילית על אי הגשת דו״ח, לא יחוייב בתשלום קנס לפי {{ח:פנימי|סעיף 188|סעיף 188}} על אותה עבירה, ואם שילם קנס כאמור – יוחזר לו; הוגשה תביעה פלילית כאמור והנאשם זוכה, ישולמו לו הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} מיום תשלום הקנס ועד להחזרתו.

{{ח:סעיף|190|קנס על פיגור בתשלום|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ד־8, תשמ״ד־10, תשמ״ד־11, תשמ״ה־2, תשמ״ז, תשנ״ה, תשנ״ח־2, תשנ״ט}}
{{ח:תת|(א)|(1)|(א)}} פיגר אדם יותר משבעה ימים בתשלום מקדמה שהוא חייב בה או בתשלום חלק ממנה, יווסף לסכום שבפיגור קנס בגובה הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} (להלן – הפרשי הצמדה וריבית) מהמועד שנקבע לתשלום ועד לתשלום הסכום שבפיגור, או עד תום שנת המס שלגביה נדרשה המקדמה, לפי המוקדם (להלן – תום תקופת הקנס).
{{ח:תתתת|(ב)}} לקנס כאמור בפסקת משנה (א) יווספו הפרשי הצמדה וריבית מתום תקופת הקנס ועד למועד תשלום הקנס ויראו את הקנס כחוב מס לענין {{ח:פנימי|סעיף 195א|סעיף 195א}}.
{{ח:תתתת|(ג)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), נדחה המועד לתשלום מקדמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175(ו)}}, ופיגר אדם יותר משבעה ימים בתשלום מקדמה מהמועד הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 175|בסעיף 175(א)}} או מהמועד הקבוע לפי {{ח:פנימי|סעיף 175|סעיף 175(ב)}}, ולא שילם מקדמה עד ליום הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 175|בסעיף 175(ו)}}, ייווסף הקנס לסכום שבפיגור לפי הוראת פסקת משנה (א).
{{ח:תתתת|(ד)}} לא ציין אדם את המועד לתשלום המקדמה ובשל כך נקבעה המקדמה כסכום כולל לכל התקופה, יראו את המועד לתשלום, לענין חישוב הקנס לפי סעיף זה, כמחצית התקופה שלגביה נקבעה המקדמה.
{{ח:תתת|(2)}} ביקש אדם הפחתה מסכום מקדמותיו והתברר, לפי הדו״ח שהגיש, שהמס על פי הדו״ח עולה על היתרה לאחר ההפחתה, ישלם על סכום ההפחתה – אך לא יותר מאשר על ההפרש שבין הסכום שעליו הצהיר בדו״ח לבין יתרת המקדמות לאחר ההפחתה – הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} החל במחצית שנת המס או תקופת השומה המיוחדת ועד לתום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת; ולגבי תשלום פלוני – עד מועד התשלום, לפי המוקדם; לענין זה, אם שולם סכום כלשהו על חשבון המקדמות, יזקפוהו תחילה על חשבון היתרה.
{{ח:תתת|(3)}} לענין הפחתת סכום המקדמות כאמור בפסקה (2), בשנת מס פלונית, שלא בשל ניכוי עקב השתתפות במימון מחקר ופיתוח שמבצע אדם אחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 20א|סעיף 20א(א)}} או לפי כל דין אחר ושלא בשל זיכוי בעד תרומות לפי {{ח:פנימי|סעיף 46א|סעיף 46א}} או לפי כל דין אחר, לא יובא המס שהנישום הופטר מתשלומו בשל הניכוי או הזיכוי האמורים בחשבון המס שעל פי הדו״ח.
{{ח:תתת|(4)}} נישום שלא הודיע על התחלת התעסקות או שינויה בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 134|לסעיף 134}}, ובשל כך לא נדרש לשלם מקדמות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 181|בסעיף 181}}, או שבשל כך לא הוגדל סכום מקדמותיו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בסעיף 180}}, יחוייב בהפרשי הצמדה וריבית בשל התקופה הקובעת, על מלוא סכום המקדמות שהיה חייב בהן או על הסכום שבו רשאי היה פקיד השומה להגדיל את מקדמותיו, לפי הענין; לענין זה, ”התקופה הקובעת“ – התקופה המתחילה במחצית התקופה שבין פתיחת העסק או שינויו ועד לסוף שנת המס או תקופת השומה המיוחדת, והמסתיימת בסוף השנה או התקופה כאמור, לפי הענין.
{{ח:תתת|(5)}} לענין תשלום הפרשי הצמדה וריבית ולענין סדר זקיפת תשלומים על פי {{ח:פנימי|סעיף 195א|סעיף 195א}}, ייראו הפרשי הצמדה וריבית על פי פסקאות (2) עד (4), כחוב מס, בתום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} קנס שהוטל לפי סעיף זה לא יראוהו כחלק של המס ששולם לענין תביעת הקלה לפי כל הוראה מהוראות פקודה זו.

{{ח:סעיף|190א|קנס על קיזוז ניכוי במקור שלא כדין|תיקון: תש״ם־4}}
{{ח:ת}} מי שקיזז ממקדמותיו ניכוי במקור שלא היה לו לגביו אישור בכתב או שנוכה שלא בתקופה המותרת על פי {{ח:פנימי|סעיף 177|סעיף 177}}, יוטל עליו קנס בסכום של פי שלושה מסכום הניכוי שקוזז שלא כדין.

{{ח:סעיף|191|קנס על גרעון|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשמ״ה־2, תשנ״ה, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשע״ג־2, תשע״ו־11, תשפ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”גרעון“ – הסכום שבו עודף המס שנישום חייב בו על המס שהוא חייב על פי הדו״ח שלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, או סכום המס שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}} אם לא הגיש דו״ח כאמור, הכל לפי הענין.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(חל על דו״ח שיוגש לגבי שנת 2029 ואילך):}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”גירעון“ – כל אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתתת|(1)}} הסכום שבו עודף המס שנישום חייב בו על המס שהוא חייב על פי הדוח שלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, או סכום המס שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}} אם לא הגיש דוח כאמור, והכול לפי העניין; לעניין זה, ”מס“ – למעט התוספת למס;
{{ח:תתתת|(2)}} לעניין תוספת למס – הסכום שבו התוספת למס שנישום חייב בו עודפת על התוספת למס שהוא חייב על פי הדוח שלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, או סכום התוספת למס שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}} אם לא הגיש דוח כאמור, והכול לפי העניין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תוספת למס“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 81ב|בסעיף 81ב(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} נישום שלגביו נקבע גרעון העולה על 50% מהמס שהוא חייב בו ולא הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה שלא התרשל בעריכת הדו״ח שמסר או באי מסירת דו״ח, יהא חייב בקנס בשיעור של 15% מסכום הגרעון;
{{ח:תת|(ג)}} היו למנהל או למי שהוסמך לכך על־ידיו טעמים סבירים להאמין, כי הגרעון נוצר במזיד ומתוך כוונת הנישום להתחמק מתשלום מס, יווסף לסכום המס שאותו נישום חייב בו, כפל הקנסות הנקובים בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ג1)}} נישום שלגביו נקבע גירעון בסכום העולה על 500 אלף שקלים חדשים לשנה, והגירעון האמור עולה על 50% מהמס שהנישום חייב בו, רשאי פקיד השומה להטיל עליו קנס בשיעור של 30% מסכום הגירעון אם הגירעון נובע בשל אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנישום לא דיווח על פעולה שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(ז)}} כפעולה החייבת בדיווח;
{{ח:תתת|(2)}} הנישום פעל בעניין מסוים בניגוד להחלטת מיסוי כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בסעיף 15ב}}, מפורשת ומנומקת שניתנה לו באותו עניין בשלוש השנים שקדמו להגשת הדוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, ולא דיווח, בטופס שקבע המנהל, על כך שפעל בניגוד להחלטת המיסוי באותו עניין;
{{ח:תתת|(3)}} תכנון מס שנקבע לגביו בשומה סופית כי הוא מהווה עסקה מלאכותית, ובלבד שהנישום לא דיווח עליה, או עסקה בדויה לפי {{ח:פנימי|סעיף 86|סעיף 86}};
{{ח:תתת|(4)}} חוות דעת כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 131ד|בסעיף 131ד(א)}} שמקבלה לא דיווח עליה כנדרש {{ח:פנימי|סעיף 131ד|באותו סעיף}};
{{ח:תתת|(5)}} עמדה חייבת בדיווח כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 131ה|בסעיף 131ה(א)}} שמקבלה לא דיווח עליה כנדרש {{ח:פנימי|סעיף 131ה|באותו סעיף}}.
{{ח:תת|(ג2)}} הוטל קנס כאמור בסעיף קטן (ג1), לא יוטל בשל אותו גירעון קנס לפי סעיפים קטנים (ב) או (ג).
{{ח:תת|(ג3)}} הוגש כתב אישום נגד הנישום בשל אחת העילות המנויות בסעיפים קטנים (ב) עד (ג1), לא יחויב בשל אותו מעשה בקנס על הגירעון, ואם שילם קנס על הגירעון – יוחזר לו סכום הקנס ששילם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} מיום תשלומו עד יום החזרתו.
{{ח:תת|(ד)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 149|סעיפים 149–152}} דין הוספת קנס על גרעון לפי סעיף זה כדין שומה.
{{ח:תת|(ה)}} על קנס שהוטל לפי סעיף זה אחרי יום ז׳ באדר התשמ״ה (28 בפברואר 1985) ייווספו הפרשי הצמדה וריבית מתום שנת המס שלגביה הוגש הדו״ח או נעשתה שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145(ב)}} או מיום ז׳ באדר התשמ״ה (28 בפברואר 1985), לפי המאוחר, ועד למועד תשלום הקנס, ויראו את הקנס כסוג חיוב לענין {{ח:פנימי|סעיף 195א|סעיף 195א}}.

{{ח:סעיף|191א|קנס על אי ניכוי|תיקון: תשל״ה, תשנ״ה}}
{{ח:ת}} מי שבלי הצדק סביר לא ניכה את המס שהיה עליו לנכות על פי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|או 170}} יהיה חייב בקנס בשיעור של 15% מן הסכומים שלא ניכה.

{{ח:סעיף|191ב|הגדלת שיעורי המס בשל אי ניהול פנקסים|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ז, תשל״ח־5}}
{{ח:תת|(א)}} נישום החייב בניהול פנקסי חשבונות לשנת מס פלונית או לחלק ממנה ולא ניהלם, או שניהלם רק בחלק מהתקופה שבה היה חייב לנהלם, או לא ביסס את הדו״ח שלו על פנקסי חשבונות, ייווסף למס שהוא חייב בו לאותה שנה 10% מההכנסה החייבת שלגביה הוא חייב בניהול חשבונות, ולכל שנה שלאחר מכן שבה לא ניהל פנקסי חשבונות כאמור ייווספו 20% מהכנסה כאמור, ובלבד שמי שחוייב בניהול פנקסים לראשונה בשנת מס פלונית והחל לנהלם לאחר המועד שהיה חייב להתחיל בניהולם, יחולו התוספות האמורות רק לגבי התקופה שבה היה חייב בניהול הפנקסים ולא ניהלם.
{{ח:תת|(ב)}} חוייב נישום לשנת מס פלונית בתוספת למס, יוגדלו המקדמות לשנה שבה נעשתה השומה לגבי אותה שנה פלונית ב־20% אם התוספת למס היתה 10%, וב־40% אם התוספת למס היתה 20%, ובלבד שאם חוייב בתוספת גם לשנת המס שלפיה נקבעו המקדמות יפחת שיעור הגדלת המקדמה בכפל שיעור התוספת למס; הוראה זו לא תחול אם הוכיח הנישום, להנחת דעתו של פקיד השומה, כי בשנת המס שבה נעשתה השומה כאמור ניהל פנקסי חשבונות או לא היה חייב בניהולם.

{{ח:סעיף|191ג|קנס על רישום כוזב|תיקון: תש״ם־3, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} נישום החייב על פי הוראות המנהל מכוח {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} לרשום, לגבי קונה ששילם במזומנים, את פרטי זהותו על פי תעודה שהציג, ולא רשם אותם או שרשם פרטים בלתי נכונים, יוטל עליו קנס של 5% מסכום המכירה שלגביה הפר הוראה כאמור או קנס של 500 לירות, לפי הגבוה.

{{ח:סעיף|192|סמכות למנהל להקטין ריבית או קנס|תיקון: תשכ״א־2, תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ז, תש״ם־3, תש״ם־4, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להקטין את שיעור הריבית או הפרשי הצמדה וריבית לפי {{ח:פנימי|סעיף 186|הסעיפים 186}}, {{ח:פנימי|סעיף 187|187}}, {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} ואת סכום הקנס לפי {{ח:פנימי|סעיף 188|סעיפים 188}}, {{ח:פנימי|סעיף 190|190}}, {{ח:פנימי|סעיף 190א|190א}}, {{ח:פנימי|סעיף 191א|191א}} {{ח:פנימי|סעיף 191ג|ו־191ג}} או לוותר עליהם לחלוטין, אם הוכח, להנחת דעתו, כי הפיגור שגרם לחובת התשלום לא נגרם על־ידי מעשה או מחדל התלויים ברצונו של הנישום, ורשאי המנהל, על פי שיקול דעתו המוחלט, להקטין או לוותר כאמור אם הוכח להנחת דעתו כי הנישום לא ידע את סכום המס המדוייק המגיע ממנו בטרם הגיש את הדו״ח; ואולם המנהל לא יהא רשאי להקטין את שיעור הריבית או הפרשי הצמדה וריבית לפי {{ח:פנימי|סעיף 186|סעיפים 186}}, {{ח:פנימי|סעיף 188|188}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} בשל כך בלבד שהנישום שילם את מקדמותיו כדין או שהמס נוכה ממנו כדין, או ששילם את המס המגיע ממנו על פי הדו״ח עם הגשתו.

{{ח:סעיף|192א|המועד לתשלום ריבית, הפרשי הצמדה או קנס|תיקון: תשמ״ב־2}}
{{ח:ת}} המועד לתשלום ריבית, הפרשי הצמדה וריבית או קנס שחייב בהם נישום על פי פקודה זו הוא תוך שלושים ימים מיום משלוח ההודעה על החיוב בהם.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: אכיפת תשלום}}

{{ח:סעיף|193|פקיד השומה רשאי לאכוף תשלום|תיקון: תשכ״ח־2, תשע״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} כל סכום שאדם חייב לשלם לפי פקודה זו, רשאי פקיד השומה לאכוף תשלומו לפי ההוראות שלהלן, או על פי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}, והוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|אותה פקודה}}, חוץ {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)#סעיף 12|מסעיף 12 שבה}}, יחולו על גביית כל סכום כאמור כאילו היה מס כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|באותה פקודה}}; אלא שאם פקיד השומה איננו הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}}, ישלח פקיד השומה לממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} שבו יושב הנישום, או שבו הוא עוסק בעסקו, תעודה בחתימת פקיד השומה ובה יפורש סכום הפיגורים המגיע מאת הנישום, ומושל המחוז, משקיבל את התעודה, יאכוף את התשלום לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}} החלות על גביית סכום כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} לשם אכיפת תשלום לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי פקיד שומה לעקל בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)#סעיף 5|סעיף 5(1) לפקודת המסים (גבייה)}}, גם רכב של החייב החונה ברשות הרבים, ובלבד שמתקיים המפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב חונה סמוך לחצריו של החייב;
{{ח:תתת|(2)}} אם הרכב אינו חונה סמוך לחצריו של החייב – מתקיימים תנאים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לעיקול קדם עיקול ברישום של הרכב במשרד הרישוי והומצאה לחייב הודעה על כך; לעניין המצאה כאמור יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)#סעיף 12ב|סעיף 12ב לפקודת המסים (גבייה)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} פקיד השומה עשה מאמץ ממשי להודיע, סמוך לפני העיקול, לחייב, ואם הוא תאגיד – למי שנוהג דרך קבע ברכב, לבא כוחו של החייב או למשרד הרשום של התאגיד, על הכוונה לעקל את הרכב;
{{ח:תתתת|(ג)}} הרכב אינו רשום כרכב של נכה על פי הרישום במשרד הרישוי.

{{ח:סעיף|193א|ערב לתשלום חוב מס|תיקון: תשע״ד־4}}
{{ח:ת}} ניתנה לפקיד השומה ערובה, על דרך של מתן ערבות, להבטחת תשלום חוב שאדם חייב לשלם לפי פקודה זו, כתנאי להארכת המועד לתשלום החוב בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 186|לסעיף 186}}, רשאי פקיד השומה לאכוף את מילוי הערבות לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}} או באמצעות בית המשפט המוסמך לכך; ואולם לא יינקטו הליכים לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}} אלא אם כן התקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} פקיד השומה רשאי לגבות את החוב מאת החייב לפי {{ח:פנימי|סעיף 193|סעיף 193}};
{{ח:תת|(2)}} החוב הוא לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 1|פרק ראשון בחלק י׳}};
{{ח:תת|(3)}} אין מניעה לדרוש את קיום החיוב מהערב לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק הערבות|חוק הערבות, התשכ״ז–1967}};
{{ח:תת|(4)}} הוסבר לערב בעל פה ובכתב, בטופס שקבע המנהל והערב חתם עליו, כי מילוי הערבות ייאכף בדרך זו.

{{ח:סעיף|194|גביית מס במקרים מיוחדים|תיקון: תשל״ה, תשע״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} היתה לפקיד השומה סיבה לחשוש, כי המס על הכנסה פלונית לא ייגבה משום שיש בדעתו של אדם פלוני לצאת מישראל, או מחמת סיבה אחרת, רשאי הוא –
{{ח:תתת|(1)}} אם כבר נשום אותו אדם לענין אותה הכנסה או שהוא חייב לגביה בתשלום מקדמות – לדרוש בהודעה בכתב, שהאדם יתן מיד ערובה, כדי הנחת דעתו של פקיד השומה, לתשלום המס שנשום או המקדמות שהוא חייב בהן;
{{ח:תתת|(2)}} אם עדיין לא נשום האדם כאמור – לשום אותו לפי סכום ההכנסה שעליה נמסר הדו״ח, ואם לא מסר אותו אדם דו״ח או שמסר ואינו מניח את דעתו של פקיד השומה – לפי סכום סביר בעיני פקיד השומה;
{{ח:תתת|(3)}} אם עדיין לא היה האדם חייב למסור דו״ח על אותה הכנסה – לדרוש ממנו בהודעה בכתב לערוך מיד דו״ח ולאחר מכן יהא פקיד השומה רשאי לפעול לפי האמור בפסקה (2).
{{ח:תת|(ב)}} שומה שנערכה לפי סעיף קטן (א)(2) ימסור פקיד השומה הודעה עליה וכל מס שנשום לפי אותה שומה ישולם מיד עם מסירת ההודעה.
{{ח:תת|(ג)}} לא שילם הנישום את המס או לא נתן את הערובה לפי סעיף קטן (א)(1), רשאי בית המשפט המוסמך על פי בקשת פקיד השומה, לתת צו, אף שלא בפני הנישום –
{{ח:תתת|(1)}} על עיכוב יציאתו מהארץ;
{{ח:תתת|(2)}} על עיקול רכושו, ואם נוכח כי יש חשש סביר שהמס לא ייגבה וכי אין די בעיקול כדי להבטיח את גבייתו – על תפיסת רכושו.
{{ח:תת|(ג1)}} היה הנישום חברת מעטים כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76}}, רשאי בית המשפט המוסמך להורות לפי הוראות סעיף קטן (ג)(1) על עיכוב יציאתו מהארץ של כל מנהל פעיל בחברה או מנהל עסקים או חבר המחזיק מניות המזכות אותו ב־25% לפחות מכוח ההצבעה בה או ב־25% לפחות מהונה במקרה של פירוק, ובלבד שעיכוב היציאה מהארץ נדרש לשם גביית מס בנסיבות מיוחדות לפי {{ח:פנימי|סעיף 119א|סעיף 119א}} או לשם חקירה או פעולה אחרת הדרושה להבטחת תשלום המס, ובית המשפט שוכנע כי היציאה מהארץ עלולה לסכל גבייה, פעולה או חקירה כאמור וכי לא ניתן להטיל ערובה מתאימה להבטחת קיומן.
{{ח:תת|(ד)}} נישום ששילם את המס או נתן ערובה לפי סעיף זה זכאי להגיש השגה וערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 150|הסעיפים 150–158}} והסכום ששילם יתוקן לפי התוצאות.

{{ח:סעיף|194א|בקשה לרשם לענייני המרכז להטלת הגבלות|תיקון: תשע״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} החלו הליכים לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}}, לגביית סכום שאדם חייב לשלם לפי פקודה זו, רשאי המנהל לפנות לרשם לענייני המרכז במחוז שבו נמצא מקום מגוריו או מקום עסקו של החייב, בבקשה להטיל על החייב הגבלה, אחת או יותר, לפי {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות#סעיף 7א|סעיף 7א(ג) לחוק המרכז לגביית קנסות}}, לשם גביית החוב, ובלבד שבמועד הבקשה יובאו לפני הרשם לענייני המרכז כל חובות המס של אותו חייב שהחלו בהליכים לגבייתם לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}} בשל חוב לפי פקודה זו, לפי {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|חוק מיסוי מקרקעין}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף}}, לפי {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק מס קנייה (טובין ושירותים)|חוק מס קנייה (טובין ושירותים), התשי״ב–1952}}, ולפי {{ח:חיצוני|חוק הבלו על דלק|חוק הבלו על דלק, התשי״ח–1958}}, והחלטת הרשם תחול על כל החובות האמורים.
{{ח:תת|(ב)}} על בקשת המנהל להטיל הגבלה כאמור בסעיף קטן (א) ועל החלטות, הליכים וסדרי דין לעניין הגבלה כאמור, יחולו {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות#סעיף 7א|סעיפים 7א עד 7ו לחוק המרכז לגביית קנסות}}, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה: {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות#סעיף 7א|בסעיף 7א(א)(2) לחוק האמור}}, במקום ”שנה“ יקראו ”חודש“ ואחרי ”הוראות {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות#סעיף 5|סעיף 5}}“ יקראו ”וחלפה שנה, או יותר, מהמועד שבו ניתן כתב הרשאה לגביית החוב האמור, לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)#סעיף 4|סעיף 4 לפקודת המסים (גבייה)}}“.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 231|בסעיף 231(א)}}, רשאי המנהל למסור לרשם לענייני המרכז כל מידע הדרוש לו לצורך הפעלת סמכויותיו לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רשם לענייני המרכז“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות#סעיף 6א|בסעיף 6א לחוק המרכז לגביית קנסות}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק המרכז לגביית קנסות“ – {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|195|תביעה על ידי פקיד השומה}}
{{ח:ת}} מס יכול להיות נתבע ונפרע עם כל ההוצאות מאת האדם החייב בו על ידי פקיד השומה בשמו הרשמי בבית משפט מוסמך, כאילו היה חוב לממשלת ישראל ויכול שיהא נתבע ונפרע על ידיו בדרכים שנקבעו {{ח:פנימי|סעיף 193|בסעיף 193}}.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: זקיפת תשלומיו של נישום|תיקון: תש״ם־3}}

{{ח:סעיף|195א|זקיפת תשלומים|תיקון: תש״ם־3, תשמ״א־3, תשמ״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} אדם ששילם סכום כלשהו על חשבון חוב מס, ייזקף כנגד כל סוג חיוב שבאותו חוב מס, חלק יחסי מהסכום ששילם כיחס חלקו של הסכום שבאותו סוג לסך כל חוב המס; לענין זה –
{{ח:תתת|(1)}} אם לא פירש האדם אם הסכום ששילם הוא על חשבון חובו כנישום או כמנכה, ייזקף הסכום לחובו כמנכה;
{{ח:תתת|(2)}} דין החזר מס שקוזז על פי {{ח:חיצוני|חוק קיזוז מסים|חוק קיזוז מסים, התש״ם–1980}}, כנגד חוב מס, ודין סכום שנגבה על פי {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}} או בדרך אחרת – כדין סכומים ששילם אדם.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} שילם אדם סכום על חשבון חוב מס שחב כנישום ולא פירש את שנת החוב, ייזקף הסכום לחובות המס שלו כנישום לפי שנת היווצרם, החל משנת המס המוקדמת ביותר.
{{ח:תתת|(2)}} שילם אדם סכום על חשבון חוב מס שחב כמנכה, ייזקף הסכום לחובות המס שלו כמנכה, לפי סדר היווצרם החל מהמוקדם ביותר.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוב מס“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} סך כל הסכומים מכל סוגי החיוב, שחייב אדם לפי פקודה זו כנישום לגבי שנת מס מסויימת;
{{ח:תתתת|(2)}} סך כל הסכומים מכל סוגי החיוב, שחייב אדם לפי פקודה זו כמנכה לגבי תשלום פלוני ששילם לאדם אחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”סוג חיוב“ – כל אחד מאלה: מס, ריבית, הפרשי הצמדה.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן ו|סימן ו׳: עיצום כספי לעניין דוח מקוון|תיקון: תשס״ח־4}}

{{ח:סעיף|195ב|עיצום כספי|תיקון: תשס״ח־4, ק״ת תש״ע, ק״ת תשע״א, ק״ת תשע״ב, תשע״ג־3, תשע״ו־5, תשפ״ג, [ק״ת הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ג|סימן ג׳}}, היה למנהל יסוד סביר להניח כי לא הוגש דוח מקוון, עד המועד האמור {{ח:פנימי|סעיף 132|בסעיף 132}} {{ח:פנימי|סעיף 166|או 166}}, לפי העניין ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ו|בסימן זה}} – ההפרה), רשאי הוא להטיל על המפר עיצום כספי בסכום של 500 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2016; בשנת 2024, 560 ש״ח; בשנת 2025, 580 ש״ח; בשנת 2026, 600 ש״ח)}} בשל כל חודש מלא של פיגור בהגשת הדוח.
{{ח:תת|(ב)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי חלפן כספים לא הגיש דוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 141א|סעיף 141א}}, רשאי הוא להטיל על המפר עיצום כספי בסכום של 5,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2016; בשנת 2024, 5,670 ש״ח; בשנת 2025, 5,870 ש״ח; בשנת 2026, 6,000 ש״ח)}}, בשל כל חודש מלא של פיגור בהגשת הדוח.

{{ח:סעיף|195ג|דרישת עיצום כספי ותשלומו|תיקון: תשס״ח־4}}
{{ח:ת}} עיצום כספי על הפרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 195ב|סעיף 195ב}} ישולם לפי דרישה בכתב של המנהל, בטופס שקבע ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ו|בסימן זה}} – הודעת החיוב), בתוך 30 ימים מיום משלוח הודעת החיוב; בהודעת החיוב יפורטו, בין השאר, פרטי ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ושיעורו, וכן ייכלל בה מידע בדבר הזכות לטעון טענות בפני המנהל, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195ד|בסעיף 195ד}}.

{{ח:סעיף|195ד|כתב טענות|תיקון: תשס״ח־4, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד, מעביד או מנכה, שנשלחה לו הודעת חיוב רשאי, בתוך 30 ימים מיום משלוח ההודעה כאמור, להגיש למנהל, בכתב, את טענותיו לעניין הטלת העיצום הכספי ושיעורו (בסעיף זה – כתב טענות); לכתב הטענות יצורף תצהיר המאמת את העובדות המפורטות בו.
{{ח:תת|(ב)}} הגיש יחיד, מעביד או מנכה, כתב טענות למנהל, יחליט המנהל על יסוד כתב הטענות והתצהיר האם להשאיר את הודעת החיוב על כנה, או לבטלה, ורשאי הוא, לשם קבלת החלטה כאמור, לזמן את מגיש כתב הטענות, לדיון בפניו; הודעה על החלטת המנהל לפי סעיף קטן זה תישלח למגיש כתב הטענות.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהגשת כתב טענות לפי סעיף זה כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי במועד האמור {{ח:פנימי|סעיף 195ג|בסעיף 195ג}}.
{{ח:תת|(ד)}} שולם העיצום הכספי והחליט המנהל לפי סעיף זה לבטל את הודעת החיוב, יוחזר העיצום הכספי בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, מיום תשלומו ועד יום החזרתו.

{{ח:סעיף|195ה|עדכון סכום העיצום הכספי|תיקון: תשס״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} עיצום כספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום משלוח הודעת החיוב, ואם הוגשה עתירה, ובית המשפט הדן בעתירה הורה על עיכוב תשלומו – לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בעתירה.
{{ח:תת|(ב)}} סכום העיצום הכספי יתעדכן ב־1 בינואר של כל שנה (בסעיף זה – יום העדכון), לפי שיעור עליית המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ביום העדכון בשנה שקדמה לו, ולעניין יום העדכון הראשון – לעומת המדד שהיה ידוע ב־1 בינואר 2008; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יפרסם, בהודעה ברשומות, את סכום העיצום הכספי המעודכן.

{{ח:סעיף|195ו||תיקון: תשס״ח־4, תשע״ו־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|195ז|גביה|תיקון: תשס״ח־4}}
{{ח:ת}} על גביית העיצום הכספי ותוספת הפיגורים תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.

{{ח:סעיף|195ח|שמירת אחריות פלילית|תיקון: תשס״ח־4, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} תשלום עיצום כספי לא יגרע מאחריותו הפלילית של יחיד, מעביד או מנכה, בשל ההפרה.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש נגד יחיד, מעביד או מנכה, כתב אישום על עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|סעיף 216(4) או (4א)}}, לא יחויב בשלה בתשלום העיצום הכספי, ואם שילם – יוחזר לו הסכום ששילם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, מיום תשלומו עד יום החזרתו.

{{ח:סעיף|195ט|עתירה לבית משפט לעניינים מינהליים|תיקון: תשס״ח־4, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} אין בהגשת עתירה לבית משפט על חיוב בתשלום עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ו|סימן זה}}, בהתאם {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לעניינים מינהליים#תוספת 1 פרט 32|לפרט 32(5) בתוספת הראשונה לחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש״ס–2000}}, כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא בהסכמת המנהל או אם בית המשפט הורה על כך.
{{ח:תת|(ב)}} התקבלה עתירה כאמור בסעיף קטן (א) לאחר ששולם העיצום הכספי, יוחזר העיצום הכספי בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}}, מיום תשלומו ועד יום החזרתו.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן ז׳: עיצום כספי לעניין יישום הסכם בין־לאומי|תיקון: תשע״ו־22}}

{{ח:סעיף|195י|עיצום כספי בשל אי־זיהוי פרטים או בשל פגם בהעברתם|תיקון: תשע״ו־22, [ק״ת הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”בעל חשבון“, ”מוסד פיננסי ישראלי מדווח“ ו”מידע“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 135ב|בסעיף 135ב}}.
{{ח:תת|(ב)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא דרש מבעל חשבון למסור לו מידע או לא ערך לגבי בעל חשבון את הבדיקות הדרושות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיף 135ג(א)}}, רשאי הוא להטיל על המוסד הפיננסי עיצום כספי בסך של 5,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; בשנת 2024, 5,620 ש״ח; בשנת 2025, 5,820 ש״ח; בשנת 2026, 6,000 ש״ח)}}.
{{ח:תת|(ג)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא דרש ממי שמבקש להיות בעל חשבון למסור לו מידע או לא ערך לגבי מבקש כאמור את הבדיקות הדרושות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיף 135ג(א)}}, רשאי הוא להטיל על המוסד הפיננסי עיצום כספי בסך 50,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; ; בשנת 2024, 56,210 ש״ח; בשנת 2025, 58,180 ש״ח; בשנת 2026, 59,500 ש״ח)}}.
{{ח:תת|(ד)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא העביר למנהל מידע או שהעביר מידע חלקי, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 135ג|סעיף 135ג(ג)}}, רשאי הוא להטיל עליו עיצום כספי בסך 25,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נקוב לשנת 2017; בשנת 2024, 28,100 ש״ח; בשנת 2025, 29,090 ש״ח; בשנת 2026, 29,750 ש״ח)}}.

{{ח:סעיף|195יא|הודעה על כוונת חיוב|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195י|בסעיף 195י}} ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}} – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|סעיף 195י|אותו סעיף}}, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}} – הודעה על כוונת חיוב); בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל, בין השאר, את אלה:
{{ח:תת|(1)}} המעשה או המחדל ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}} – המעשה) המהווה את ההפרה;
{{ח:תת|(2)}} סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו;
{{ח:תת|(3)}} זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 195יב|סעיף 195יב}};
{{ח:תת|(4)}} הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה חוזרת לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 195יד|סעיף 195יד}}.

{{ח:סעיף|195יב|זכות טיעון|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 195יא|סעיף 195יא}} רשאי לטעון את טענותיו, בכתב, ולפי בקשתו במסגרת טענותיו כאמור – גם בעל־פה, לפני המנהל, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי המנהל להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים.

{{ח:סעיף|195יג|החלטת המנהל ודרישת תשלום|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי {{ח:פנימי|סעיף 195יב|סעיף 195יב}}, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 195טו|סעיף 195טו}}.
{{ח:תת|(ב)}} החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה בכתב לשלם את העיצום הכספי ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}} – דרישת תשלום), שבה יצוינו, בין השאר, סכום העיצום הכספי המעודכן, והתקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(2)}} שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.
{{ח:תת|(ג)}} בדרישת תשלום או בהודעה לפי סעיף קטן (ב) יפרט המנהל את נימוקי החלטתו.
{{ח:תת|(ד)}} לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 195יב|סעיף 195יב}} בתוך התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 195יב|באותו סעיף}}, יראו את ההודעה על כוונת חיוב, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

{{ח:סעיף|195יד|הפרה חוזרת|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; לעניין זה, ”הפרה חוזרת“ – הפרת הוראה מהוראות לפי חוק זה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195י|בסעיף 195י}}, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי.

{{ח:סעיף|195טו|סכומים מופחתים|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}}, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}}, בשיעורים שיקבע.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (הפחתה של סכום העיצום הכספי בשל אי-זיהוי או דיווח לצורך יישום הסכם פטקא)|תקנות מס הכנסה (הפחתה של סכום העיצום הכספי בשל אי־זיהוי או דיווח לצורך יישום הסכם פטקא), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|195טז|סכום מעודכן של העיצום הכספי|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו לפני המנהל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195יב|בסעיף 195יב}} – ביום מסירת ההודעה על כוונת החיוב; הוגש ערעור לבית המשפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 195כא|סעיף 195כא}} והמנהל או בית המשפט עיכב את תשלומו של העיצום הכספי – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
{{ח:תת|(ב)}} סכום העיצום הכספי יתעדכן ב־1 בינואר בכל שנה (בסעיף זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב־1 בינואר של השנה הקודמת; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יפרסם ברשומות הודעה על סכום העיצום הכספי המעודכן לפי סעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|195יז|המועד לתשלום העיצום הכספי|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך 30 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195יג|בסעיף 195יג}}.

{{ח:סעיף|195יח|הפרשי הצמדה וריבית|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 159א|בסעיף 159א(א)}} ({{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|בסימן זה}} – הפרשי הצמדה וריבית), עד לתשלומו.

{{ח:סעיף|195יט|גבייה|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}}.

{{ח:סעיף|195כ|עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:ת}} על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 195י|בסעיף 195י}} ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

{{ח:סעיף|195כא|ערעור|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} על החלטה סופית של המנהל לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן זה}} ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום; ערעור כאמור יוגש בתוך 30 ימים מיום שנמסרה ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או שבית המשפט הורה על כך.
{{ח:תת|(ג)}} החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת סכום העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו שהופחת, לפי העניין, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו או הפקדתו עד יום החזרתו.

{{ח:סעיף|195כב|פרסום|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} הטיל המנהל עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן זה}}, יפרסם באתר האינטרנט של רשות המסים את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בהחלטה להטיל עיצום כספי:
{{ח:תתת|(1)}} דבר הטלת העיצום הכספי;
{{ח:תתת|(2)}} מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה;
{{ח:תתת|(3)}} סכום העיצום הכספי שהוטל;
{{ח:תתת|(4)}} אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת ושיעור ההפחתה;
{{ח:תתת|(5)}} פרטים על המפר הנוגעים לעניין;
{{ח:תתת|(6)}} שמו של המפר – אם הוא תאגיד.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש ערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 195כא|סעיף 195כא}}, יפרסם המנהל את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו בדרך שבה פרסם את דבר הטלת העיצום הכספי.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם המנהל פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ״ח–1998}}, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(ב) לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ד)}} פרסום לפי סעיף זה בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים.
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף זה.

{{ח:סעיף|195כג|שמירת אחריות פלילית|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} תשלום עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן זה}} לא יגרע מאחריות פלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 195י|בסעיף 195י}}, המהווה עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} שלח המנהל למפר הודעה על כוונת חיוב בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות המצדיקות זאת.
{{ח:תת|(ג)}} הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו המנהל הליכים לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן זה}} בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב האישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי, יוחזרו לו הסכום ששולם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום עד יום החזרתו.

{{ח:סעיף|195כד|הוראת שעה לעניין {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן ז׳}}|תיקון: תשע״ו־22}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופה שמיום תחילתו של {{ח:פנימי|חלק י פרק 2 סימן ז|סימן זה}} עד תום שנתיים מהמועד האמור, לא ימסור המנהל למפר הודעה על כוונת חיוב אלא אם כן דרש ממנו לתקן את ההפרה והתרה בו, בכתב, כי אם לא תתוקן ההפרה בתוך 60 ימים ממועד מסירת ההתראה תימסר לו הודעה על כוונת חיוב.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (א) לתקופות נוספות של שנה בכל פעם, ובלבד שסך כל תקופות ההארכה יחד עם התקופה האמורה בסעיף קטן (א) לא יעלו על חמש שנים.

{{ח:קטע2|חלק י פרק 3|פרק שלישי: הקלה ממסי־כפל}}
{{ח:קטע3|חלק י פרק 3 סימן א|סימן א׳: הסכם גומלין בין־לאומי}}

{{ח:סעיף|196|צו הנותן תוקף להסכם|תיקון: תשס״ה־6, תשס״ה־9, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} משהודיע שר האוצר בצו, כי נעשה הסכם כמפורש בצו עם מדינה פלונית ליתן הקלה ממסי־כפל לענין מס הכנסה וכל מס אחר כיוצא בו המוטלים לפי דיני אותה מדינה (להלן – מדינה גומלת), וכי מן המועיל הוא שיינתן להסכם זה תוקף בישראל – יהא תוקף להסכם (להלן – ההסכם) לענין מס הכנסה, על אף האמור בכל חיקוק.
{{ח:תת|(ב)}} צו שניתן לפי סעיף זה עשוי להיות מופקע בצו מאוחר ממנו.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”מדינה“ – לרבות שטח מחוץ לישראל שאינו מדינה, המנוי {{ח:פנימי|תוספת 1א1|בתוספת ראשונה א׳1}}.
{{ח:תת|(ד)}} לעניין הסכם לפי סעיף זה, חברה להחזקת נכסי נאמנות כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 75ג|בסעיף 75ג}} לא תיחשב תושבת ישראל.

{{ח:סעיף|197|חובת הסודיות כשיש הסכם|תיקון: תשע״ו־2}}
{{ח:ת}} משניתן תוקף להסכם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 196|בסעיף 196}} לא תמנע חובת הסודיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 234|סעיף 234}} מלגלות לפקיד מורשה של המדינה הגומלת כל ידיעה שיש לגלותה לפי ההסכם, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 4|פרק רביעי}}.

{{ח:סעיף|198|סמכות להתקין תקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להתקין תקנות לביצוע הוראותיו של הסכם.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: קביעת סכום ההקלה}}

{{ח:סעיף|199|הגדרות|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מס הכנסה“ – למעט מס חברות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסי־ישראל“ – מס הכנסה ומס חברות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסי־חוץ“ – מסים המשתלמים על ידי תושב ישראל לרשויות המס של מדינה מחוץ לישראל, על הכנסה שהופקה או שנצמחה באותה המדינה, לרבות מסים המשתלמים למדינות שהן חלק ממדינה פדרלית או לרשויות אזוריות שהן חלק מאותה המדינה, המחושבים כאחוז מההכנסה, ולמעט מסים עירוניים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות חוץ“ – הכנסות שהופקו או שנצמחו מחוץ לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות חוץ ממקור פלוני“ – הכנסות חוץ כשהן מסווגות לפי מקורות ההכנסה, הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה}} או {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה3}}, בניכוי ההוצאות המותרות מהן וההפסדים שהותרו בקיזוז כנגדן, הכל לפי הוראות הפקודה.

{{ח:סעיף|200|הוראות לזיכוי מסי־כפל|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מסי־חוץ, כשהם מתורגמים לשקלים חדשים, ששולמו על הכנסות חוץ החייבות במס בישראל, יותרו בזיכוי כנגד מסי־ישראל לפי פקודה זו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יזוכו מסי ישראל לשנת מס מסוימת אלא אם כן היה האדם שהכנסתו חייבת באותם מסים, תושב ישראל באותה שנת מס.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לקבוע כללים לביצוע הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}} וכללים לענין דוחות.

{{ח:סעיף|201|הפחתת מסי חוץ|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא יופחתו מסי חוץ ששולמו בשל הכנסת חוץ הפטורה ממס בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} הקלה הניתנת לפי {{ח:פנימי|סעיף 163|סעיף 163}} בשל דיבידנד, יראוה כמפחיתה את סכום המס החל לפי הפקודה על אותו דיבידנד.

{{ח:סעיף|202|זיכוי מס חברות קודם לזיכוי מס הכנסה}}
{{ח:ת}} היה ההסכם מתיר לזכות מס חברות ומס הכנסה, ישמש סכום הזיכוי תחילה להפחית את מס החברות שעל אותה הכנסה, ובמידה שאין להשתמש בכולו למטרה זו – ישמש להפחית את מס ההכנסה שעליה; התיר ההסכם זיכוי מס הכנסה בלבד, יפורש {{ח:פנימי|סעיף 201|סעיף 201}} כאילו היה כתוב בו ”מס הכנסה“ במקום ”מסי־ישראל“.

{{ח:סעיף|203|סכום הזיכוי ממס חברות|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} סכום הזיכוי ממס חברות שלו זכאי חבר בני אדם תושב ישראל לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}}, בשל הכנסות חוץ ממקור פלוני לא יעלה על סכום מס החברות שבו הוא חייב בשל אותן הכנסות.
{{ח:תת|(ב)}} כללה הכנסת החוץ דיבידנד אשר החברה הנישומה, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(ג)}}, ביקשה לשלם לגביה מס בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126(א)}}, או שעל פי הסכם למניעת כפל מס יש להביא בחשבון לענין הזיכוי את מסי החוץ על אותו דיבידנד, אשר אינם מוטלים במישרין, ייווסף הדיבידנד המגולם לכלל הכנסות החברה ויינתן זיכוי בגובה מסי החוץ שאינם מוטלים במישרין על אותו דיבידנד, בתוספת מסי החוץ; כלל הזיכוי בסעיף זה לא יעלה על סכום המס החל על דיבידנד כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מסי חוץ שאינם מוטלים במישרין“ – מסים המשתלמים על ידי חבר בני האדם תושב חוץ על הכנסות שלאחר תשלום המס חולקו כדיבידנד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דיבידנד מגולם“ – סכום ההכנסה מדיבידנד שהתקבל לאחר ניכוי המס במקור, בתוספת המס שנוכה במקור ובתוספת מסי החוץ שאינם מוטלים במישרין.

{{ח:סעיף|204|סכום הזיכוי ממס הכנסה|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} סכום הזיכוי ממס הכנסה, שלו זכאי יחיד תושב ישראל לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}}, בשל הכנסות חוץ ממקור פלוני שהן הכנסות רגילות לא יעלה על תקרת הזיכוי בשל אותן הכנסות.
{{ח:תת|(ב)}} סכום הזיכוי ממס הכנסה שלו זכאי יחיד תושב ישראל לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}}, בשל הכנסות חוץ ממקור פלוני החייבות במס בשיעור מס מיוחד, לא יעלה על סכום המס החל בישראל על אותן הכנסות.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה רגילה“ – הכנסה חייבת שלא הוטל עליה שיעור מס מיוחד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יחס ההכנסה“ – היחס המתקבל מחלוקת סכום הכנסות חוץ ממקור פלוני שהן הכנסות רגילות, בסכום כלל הכנסתו הרגילה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שיעור מס מיוחד“ – שיעור מס החל בישראל, השונה משיעור המס הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 121|בסעיף 121}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקרת הזיכוי“ – הסכום המתקבל מהכפלת יחס ההכנסה, בסכום מס ההכנסה על כלל הכנסתו הרגילה של יחיד, לפני מתן זיכוי לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}}.

{{ח:סעיף|205||תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|205א|עודף זיכוי בשנת מס|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} עלה סכום מסי החוץ ששולמו בשל הכנסות חוץ ממקור פלוני על סכום הזיכוי הניתן בשלהן כנגד מסי ישראל (בסעיף זה – עודף הזיכוי), זכאי הנישום להפחית את עודף הזיכוי כנגד המס שבו הוא חייב בשל הכנסות שיופקו מחוץ לישראל מאותו המקור בחמש השנים הבאות בזו אחר זו כשהוא מתואם לפי שיעור עליית המדד מתום שנת המס שבה נוצר עד לתום שנת המס שבה הופחת; הפחתת עודף הזיכוי בהתאם לסעיף זה, תיעשה בכפוף להוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|פרק זה}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), נוצר עודף זיכוי בשל קיזוז הפסד שמקורו בהכנסות חוץ ממקור פלוני, כנגד הכנסות חוץ ממקור פלוני אחר, ניתן יהיה להפחיתו בחמש השנים הבאות בזו אחר זו גם כנגד המס החל על הכנסות חוץ מאותו מקור שממנו נבע ההפסד כאמור, כשהוא מתואם כאמור באותו סעיף קטן.

{{ח:סעיף|206|כללים בחישוב ההכנסה לענין זיכוי|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} בחישוב הכנסת חוץ החייבת במס בישראל, לא יותר כל ניכוי ממנה בשל מסי חוץ.

{{ח:סעיף|207|זיכוי לחשבון מס דיבידנד במקרים מיוחדים}}
{{ח:ת}} מקום שההסכם קובע לגבי סוגים מסויימים של דיבידנדים – הם ולא סוגים אחרים – כי מסי־חוץ שאינם מוטלים עליהם במישרין או בדרך ניכוי יבואו בחשבון לענין זיכוי מסי־ישראל שעליהם, ושולם דיבידנד שאיננו מן הסוגים המסויימים כאמור – הרי אם הדיבידנד שולם לחברה שיש לה שליטה ישירה או עקיפה על מחצית לפחות של כוח ההצבעה בחברה המשלמת את הדיבידנד, יותר הזיכוי, כאילו היה הדיבידנד מאותם הסוגים המסויימים.

{{ח:סעיף|207א|זיכוי בשל דיבידנד|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג, תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} קיבל חבר בני אדם תושב ישראל דיבידנד מחבר בני אדם הנחשב כתושב ישראל רק בשל היות עסקיו נשלטים ומנוהלים בישראל (בסעיף זה – החבר האחר) ונוכה מס במקור מהדיבידנד במדינת החוץ, יהיה זכאי החבר האחר, לזיכוי בסכום המס שנוכה במקור כאמור, כנגד מס החברות החל עליו; סכום הזיכוי לא יעלה על מס החברות החל באותה שנת מס, ואולם עודף זיכוי שלא נוצל, ניתן יהיה לנצלו כנגד מס החברות אשר יוטל על החבר האחר בחמש שנות המס הבאות, בזו אחר זו.
{{ח:תת|(ב)}} קיבל יחיד תושב ישראל דיבידנד מהחבר האחר ונוכה מס במקור במדינת החוץ, יהיה זכאי היחיד לזיכוי בסכום המס שנוכה במקור כנגד המס החל על הכנסתו מדיבידנד כאמור, והכל בכפוף להוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|207ב|זיכוי בשל מסי חוץ|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} מס חוץ יהיה בר זיכוי כנגד מס ישראלי החל בשנת מס, רק אם שולם במדינת החוץ לא יאוחר מעשרים וארבעה חודשים מתום אותה שנת מס, למעט מס שהיה אמור להיות משולם על רווחים שלא שולמו כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 75ב|בסעיף 75ב}}; מס חוץ ששולם לאחר התקופה האמורה במדינת החוץ, יהיה בר זיכוי בשנת המס שבה שולם במדינת החוץ כנגד המס החל בישראל על הכנסות חוץ מאותו מקור, ויחולו עליו הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|פרק זה}}, בשינויים המחויבים; במקרה של חילוקי דעות בדבר סכום הזיכוי, נתונה למבקש הזיכוי זכות השגה וערעור, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 150|בסעיפים 150}} {{ח:פנימי|סעיף 153|ו־153}}, במסגרת ההשגה והערעור על השומה שנקבעה לו.

{{ח:סעיף|207ג|זיכוי בשל מסי חוץ – עובד של מעביד מסוים|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ג}}
{{ח:ת}} היתה ליחיד הכנסה שמקום הפקתה בישראל, רק בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4א|סעיף 4א(ב)(1)}}, יראו לענין הוראות {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ב|סימן זה}} את הכנסתו של היחיד כהכנסת חוץ ואת המסים ששולמו לרשויות המס של מדינה מחוץ לישראל בשל אותה הכנסה, כמסי חוץ.

{{ח:סעיף|207ד|סייג לזיכוי|תיקון: תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} קוזז הפסד מעסק נשלט כנגד הכנסה בישראל, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיף 29(2)(ג) או (ה)}}, לא יינתן זיכוי לפי {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|פרק זה}} כנגד מסי ישראל שבהם חייב תושב ישראל על הכנסה חייבת שהיתה לו מעסק מחוץ לישראל בשנתיים שקדמו לשנת המס שבה קוזז ההפסד ובחמש השנים שלאחריה, בזו אחר זו, עד גובה ההפסד שקוזז כאמור.

{{ח:סעיף|208|ויתור על זיכוי|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} לא יינתן זיכוי ממסי ישראל שאדם חייב בהם בשנת מס, אם ביקש שלא יינתן זיכוי להכנסתו באותה שנה; ביקש כאמור – לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 205א|סעיף 205א}}.

{{ח:סעיף|209||תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|210|טעות בחישוב הזיכוי|תיקון: תשס״ג־2}}
{{ח:ת}} נמצא שסכום הזיכוי נקבע ביתר או בחסר, בעקבות שינוי שחל בסכום המס המשתלם בישראל או בחוץ לארץ או בשל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 207ד|סעיף 207ד}} – כל הוראה שבכל חיקוק, המגבילה את הזמן לעריכת שומה או לתביעת הקלה, לא תחול על שומה או על תביעה הנובעת מן השינוי, אם נערכה לא יאוחר מתום שנתיים לאחר השומות והשינויים ושאר החלטות, בישראל או בחוץ לארץ, שיש להן חשיבות לגבי השאלה אם יש זיכוי ומהו.

{{ח:קטע3|חלק י פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|211|הגדרות|תיקון: תשס״ב־9}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק י פרק 3 סימן ג|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הקלת מסי כפל“ – כל זיכוי בשל מס הכנסה בחוץ לארץ, שהותר לענין מס הכנסה לפי פקודה זו, לרבות כל זיכוי או הקלה שהובאו בחשבון בקביעת השיעור הישראלי הנקי המוטל על דיבידנדים שנתקבלו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיעור ההקלה“ – השיעור שהוא עודף שיעור המס המנוכה מן הדיבידנד על השיעור הישראלי הנקי.

{{ח:סעיף|212|השפעת הקלה על קיזוז ועל החזרה}}
{{ח:ת}} היה המס המשתלם על ידי חברה מושפע מהקלת מסי כפל, יופחת – לפי הכללים שלהלן – הסכום שיש לקזזו לפי {{ח:פנימי|סעיף 136|סעיף 136}} או להחזירו לפי {{ח:פנימי|סעיף 160|סעיף 160}}, בשל המס שניכתה החברה מדיבידנד ששילמה, ואלה הכללים:
{{ח:תת|(1)}} אם מקבל הדיבידנד איננו חייב במס עליו, תהא ההפחתה בסכום השווה למס שעל הדיבידנד הגלום מחושב לפי שיעור ההקלה החלה עליו;
{{ח:תת|(2)}} אם שיעור המס החל על המקבל בשל הדיבידנד הוא פחות משיעור ההקלה החלה עליו, תהא ההפחתה סכום השווה למס שעל הדיבידנד הגלום מחושב לפי השווה להפרש שבין שני השיעורים.

{{ח:סעיף|213|מקומו של דיבידנד בסולם ההכנסה}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 212|סעיף 212}} –
{{ח:תת|(1)}} מקום שההכנסה כוללת דיבידנד אחד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 212|בסעיף 212}}, יראו אותו כשלב הגבוה ביותר בסולם ההכנסה;
{{ח:תת|(2)}} מקום שההכנסה כוללת דיבידנדים אחדים כאמור, יראו כל דיבידנד ששיעורו הישראלי הנקי נמוך משל חברו כשלב גבוה ממנו בסולם ההכנסה;
{{ח:תת|(3)}} מקום שהמס על דיבידנד מוטל בשיעורים שונים על חלקיו השונים, או מקום שהמס מוטל על חלק אחד של הדיבידנד ואינו מוטל על חלק אחר – יראו כל חלק שונה כדיבידנד נפרד.

{{ח:סעיף|214|הקלת מסי כפל על הכנסת־חוץ של תושב}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי ליתן הקלת מסי כפל להכנסה של תושב ישראל שמקורה בחוץ לארץ והוטל עליה במקור מס הכנסה או מס דומה לו באפיו, על ידי שיפטור את ההכנסה מתשלום המס, כולו או מקצתו, כפי שיפורש בצו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף זה אינן גורעות מן הסמכויות לפי {{ח:פנימי|סעיף 196|סעיף 196}}.

{{ח:קטע2|חלק י פרק 4|פרק רביעי: חילופי מידע לפי הסכם בין־לאומי|תיקון: תשע״ו־2}}

{{ח:סעיף|214א|הגדרות|תיקון: תשע״ו־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק י פרק 4|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם בין־לאומי“ – הסכם שניתן לגביו צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 196|סעיף 196}} וכן הסכם לחילופי מידע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם לחילופי מידע“ – הסכם בין מדינת ישראל לבין מדינה זרה שעניינו מתן סיוע, לרבות באמצעות חילופי מידע, לשם אכיפת חוקי המס של מדינת ישראל או דיני המס של המדינה הזרה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מס“ – חיקוק הדן בהטלת מס או בתשלום חובה ששר האוצר ממונה על ביצועו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינה“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 196|בסעיף 196(ג)}}.

{{ח:סעיף|214ב|העברת מידע על פי הסכם בין־לאומי|תיקון: תשע״ו־2, תשע״ו־22, תשפ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 231|בסעיפים 231}} {{ח:פנימי|סעיף 234|ו־234}}, המנהל או מי שהוא הסמיך לעניין {{ח:פנימי|חלק י פרק 4|פרק זה}} ({{ח:פנימי|חלק י פרק 4|בפרק זה}} – המנהל) רשאי להעביר מידע לרשות מס במדינה זרה, בהתאם להסכם בין־לאומי, בכפוף לסייגים שבהסכם, ובלבד שמתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין העברת מידע ביוזמת המנהל – המידע דרוש למדינה הזרה לצורך אכיפת דיני המס שלה;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין העברת מידע בהתאם לבקשה של רשות מס של מדינה זרה, המנהל שוכנע בהתאם לבקשה שהמידע דרוש למדינה הזרה לצורך אכיפת דיני המס שלה;
{{ח:תתת|(3)}} רשות המסים היתה רשאית לעשות שימוש באותו מידע לצורך אכיפת חוק מס; תנאי זה לא יחול לגבי מידע שנדרש לצורך יישום הסכם פטקא או הסכם יישום כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 135ב|בסעיף 135ב}} או לגבי מידע שהוא פרטי זיהוי של מקבל שירות לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#פרק ג|פרק ג׳ לחוק איסור הלבנת הון, התש״ס–2000}}, הנדרש לצורך יישום הסכם בין־לאומי;
{{ח:תתת|(4)}} בהסכם הבין־לאומי נקבע כי המדינה הזרה מחויבת בשמירת סודיותו של המידע ובאבטחתו;
{{ח:תתת|(5)}} העברת המידע הותנתה בכך שרשות המס של המדינה הזרה תעשה שימוש במידע שיתקבל אך ורק לצורך אכיפת דיני המס שלה, לא תעבירו לגורם אחר באותה מדינה שלא לצורך אכיפת דיני המס שלה, ולא תעבירו למדינה אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יועבר מידע לרשות מס של מדינה זרה לפי הסכם בין־לאומי, אם העברת המידע עלולה לפגוע בביטחונה של מדינת ישראל, בשלום הציבור או בביטחונו, בחקירה תלויה ועומדת, בתקנת הציבור או בעניין חיוני אחר של מדינת ישראל, ורשאי המנהל לסרב לבקשה להעביר מידע לרשות מס של מדינה זרה לפי הסכם בין־לאומי, אם רשות המס של אותה מדינה נמנעה, בלא הצדק סביר, מהעברת מידע לפי ההסכם למנהל, או שלא קיימה תנאי אחר בהסכם.
{{ח:תת|(ג)}} לעניין העברת מידע בהתאם לבקשה של רשות מס של מדינה זרה, לצורך אכיפת דיני המס של אותה מדינה על תושב ישראל מסוים, המנהל יודיע לתושב ישראל כאמור על הכוונה להעביר מידע לגביו לפחות 14 ימים לפני העברת המידע, אלא אם כן רשות המס של המדינה הזרה ביקשה שלא להודיע כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} הסמכה לפי סעיף קטן (א) תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|214ג|איסוף מידע לצורך הסכם בין־לאומי|תיקון: תשע״ו־2, תשפ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} מי שנתונות לו סמכויות לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיפים 135 עד 140א}}, יהיו נתונות לו הסמכויות האמורות גם לצורך איסוף מידע לפי הסכם בין־לאומי, ובלבד שלא ייאסף מידע שלא ניתן להעבירו לפי {{ח:פנימי|סעיף 214ב|סעיף 214ב}}.
{{ח:תת|(ב)}} הפעלת הסמכויות כאמור בסעיף קטן (א) תיעשה באופן שבו מופעלות אותן הסמכויות לצורך ביצוע הפקודה ובכפוף לתנאים, להגבלות ולאיסורים החלים לעניין הפעלתן.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל לא ישתמש במידע שהוא פרטי זיהוי של מקבל שירות לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#פרק ג|פרק ג׳ לחוק איסור הלבנת הון, התש״ס–2000}}, למעט לצורך העברתו לרשות מס במדינה זרה בהתאם להסכם בין־לאומי; מידע כאמור יועבר, ובלבד שהוא דרוש לצורך יישום הסכם בין־לאומי כאמור בהתאם לבקשה בכתב שהגישה רשות מס במדינה זרה ביחס למקבל שירות שלגביו נדרש המידע.

{{ח:סעיף|214ד|פרסום ברשומות|תיקון: תשע״ו־2}}
{{ח:ת}} נעשה הסכם לחילופי מידע, יפרסם על כך שר האוצר הודעה ברשומות.

{{ח:קטע1|חלק יא|חלק י״א: עונשין}}

{{ח:סעיף|215|עבירות שאין עליהן עונש מפורש|תיקון: תשל״ח־5, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} אדם שעבר על פקודה זו או על תקנה שהותקנה לפיה, ולא נקבע לאותה עבירה עונש מפורש אחר, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} ({{ח:פנימי|חלק יא|בחלק זה}} – חוק העונשין), או שני העונשים כאחד.

{{ח:סעיף|215א|אי הודעה על התחלת התעסקות או על שינוי בה|תיקון: תש״ם־3, תשס״ג־4, תשס״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שפתח עסק או החל לעסוק במשלח־יד, ולא הודיע על כך במועד לפקיד השומה ואף לא הגיש במועד את הדו״ח השנתי הראשון שהיה עליו להגיש לאחר האירועים האמורים, דינו – מאסר שלוש שנים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}, ופי אחד וחצי מסכום המס שנתחייב בו.
{{ח:תת|(ב)}} אדם שפתח עסק במקום נוסף או החל לנהל משלח־יד במקום נוסף או ששינה את מקום עסקו או מקום משלח־ידו, ולא הודיע על כך במועד לפקיד השומה ואף לא הגיש במועד את הדו״ח השנתי הראשון שהיה עליו להגיש לאחר האירועים האמורים, דינו – מאסר שמונה עשר חדשים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}, ופי אחד וחצי מסכום המס שנתחייב בו.

{{ח:סעיף|215ב|אי־הודעה על תכנון מדף|תיקון: תשע״ו־11}}
{{ח:ת}} מי שלא הודיע על תכנון מדף כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131ד|בסעיף 131ד(ו)}}, דינו – מאסר שנה או הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף|216|אי־קיום דרישות מסויימות וכו׳|תיקון: תשל״ה, תשל״ח־5, תש״ם־3, תשמ״ז, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ה־9, תשס״ח־4, תשע״ג־2}}
{{ח:ת}} אדם אשר בלי סיבה מספקת עבר אחת העבירות המנויות להלן, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין}}, או שני העונשים כאחד:
{{ח:תת|(1)}} לא קיים דרישה הכלולה בהודעה שניתנה לו לפי פקודה זו;
{{ח:תת|(2)}} לא התייצב, כפי שנדרש לכך בהודעה לפי פקודה זו, או שהתייצב אך לא השיב לשאלה שנשאל כדין;
{{ח:תת|(3)}} סירב לקבל הודעה שנשלחה לו לפי פקודה זו;
{{ח:תת|(4)}} לא הגיש במועדו דין וחשבון לפי {{ח:פנימי|סעיף 132|הסעיפים 132}} {{ח:פנימי|סעיף 133|או 133}};
{{ח:תת|(4א)}} לא הגיש במועדו דוח מנכה מקוון או דוח מעביד מקוון, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיף 166}};
{{ח:תת|(5)}} לא ניהל פנקסי חשבונות בהתאם להוראות המנהל שניתנו על פי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130(א)}};
{{ח:תת|(6)}} השמיד או הסתיר מסמכים שיש להם ערך לענין השומה;
{{ח:תת|(7)}} מי שרושם תקבוליו בסרט קופה רושמת, שובר קבלה, חשבונית, ספר פדיון יומי או תעוד אחר על פי הוראות המנהל מכוח {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}}, ולא רשם בהם תקבול שהיה חייב לרושמו על פי אותן הוראות; לא נרשם התקבול בידי עובדו של הנישום, או בידי שלוחו של הנישום שאיננו עובדו, יאשם בעבירה העובד או השלוח ויאשם בה גם הנישום אם לא הוכיח שהעברה נעברה שלא בידיעתו ושהוא נקט בכל האמצעים הסבירים להבטחת מניעת העבירה;
{{ח:תת|(8)}} לא דיווח בדוח על פעולה שהיא פעולה החייבת בדיווח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 131|בסעיף 131(ז)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)(5ד) או (ב1), או (ז)}}.

{{ח:סעיף|216א|תקיפה או הפרעה בשעת מילוי תפקיד|תיקון: תשל״ח־5, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} מי שתוקף אדם הממלא תפקיד בביצוע פקודה זו או מועסק בביצועה, בכוונה להכשילו, או כשהתוקף מזויין בכלי יריה או כלי אחר, דינו – מאסר חמש שנים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ב)}} העושה מעשה המכוון להפריע לאדם כאמור בסעיף קטן (א) מלמלא את תפקידו כדין או להכשילו בכך, דינו – מאסר שלוש שנים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף|216ב|העברת נכסים בכוונה למנוע גביית מס|תיקון: תשל״ח־5, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שהעביר את נכסיו לאחר בלא שהעביר את השליטה בהם, מתוך כוונה למנוע גביית מס שהיה חייב בו או שהוא עתיד להתחייב בו לגבי תקופה שקדמה להעברה או בשנת ההעברה או לגבי סוג הכנסה שהפקתה התחילה אך נמשכת מספר שנים, ובמעביר שהוא חבר־בני־אדם – מי שהביא להעברה כאמור, דינו – מאסר שנתיים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ב)}} חילק אדם מנכסי חברה בין חבריה מתוך כוונה למנוע גביית מס שהחברה חייבת בו או שהיא עתידה להתחייב בו לגבי תקופה שקדמה להעברה או בשנת ההעברה או לגבי סוג הכנסה שהפקתה התחילה אך נמשכת מספר שנים, דינו – מאסר שנתיים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}, ובלבד שלא יעלה סכום הקנס על סכום החוב.

{{ח:סעיף|216ג|ייצוג שלא כדין|תיקון: תשנ״ו־3, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} העובר על הוראה מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 236|סעיף 236}}, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, או שני העונשים כאחד.

{{ח:סעיף|217|דו״ח וידיעות לא נכונים|תיקון: תשל״ה, תשל״ח־5, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} אדם אשר ללא הצדק סביר ערך דו״ח לא נכון, מתוך שהשמיט הכנסה כלשהי שעליה הוא נדרש לפי הפקודה למסור דו״ח, או מתוך שרשם אותה בחסר, או אדם שמסר ידיעות לא נכונות בנוגע לכל ענין או דבר המשפיעים על חיובו במס או על חיובו של אדם אחר או של שותפות, דינו – מאסר שנתיים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}} וסכום החסר בהכנסה שנקבעה מחמת אותם דו״ח או ידיעות לא נכונים או שעלולה היתה להיקבע, אילו נתקבלו הדו״ח או הידיעות כנכונים, או שני הענשים כאחד. הטוען כי היה לו הצדק סביר – עליו הרָאיה.

{{ח:סעיף|218|אי־ניכוי מס|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״א, תשל״ח־5, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} מי שלא ניכה מס שהיה עליו לנכות על־פי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|או 170}}, וכן מי שקיבל הכנסת עבודה או הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.5|סעיף 2(5)}} בידעו שלא נוכה ממנה מס לפי אותם סעיפים, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין}} ופי שניים מסך כל הסכומים שלא נוכו, או שני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|219|אי העברת מס שנוכה|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״א, תשל״ה, תשל״ח־5, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} נוכה מס על פי {{ח:פנימי|סעיף 161|סעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|או 170}}, ובלי הצדק סביר לא שולם לפקיד השומה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 161|בסעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 166|166}} {{ח:פנימי|סעיף 171|או 171}}, דינו של החייב לנכות – מאסר שנתיים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}} ופי שניים מסך כל הניכויים האמורים או שני הענשים כאחד; הטוען כי היה לו הצדק סביר – עליו הראיה.

{{ח:סעיף|220|מרמה וכו׳|תיקון: תשל״ה, תשל״ה־2, תשל״ח־5, תש״ם־3, תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} אדם אשר במזיד, בכוונה להתחמק ממס או לעזור לאדם אחר להתחמק ממס, עבר אחת העבירות המנויות להלן, דינו – מאסר שבע שנים או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}} ופי שניים מסכום ההכנסה שהעלים, שהתכוון להעלים או שעזר להעלים, או שני הענשים כאחד; ואלו הן:
{{ח:תת|(1)}} השמיט מתוך דו״ח שנערך על פי הפקודה כל הכנסה שיש לכללה בדו״ח;
{{ח:תת|(2)}} מסר בדו״ח על פי הפקודה אמרה או תרשומת כוזבות;
{{ח:תת|(3)}} השיב תשובה כוזבת, בעל פה או בכתב, על שאלה שנשאלה, או על דרישת ידיעות שנערכה אליו על פי הפקודה;
{{ח:תת|(4)}} הכין או קיים, או הרשה אדם להכין או לקיים, פנקסי חשבונות כוזבים או רשומות אחרות כוזבות, או שזייף או הרשה לזייף פנקסי חשבונות או רשומות;
{{ח:תת|(5)}} השתמש בכל מרמה, ערמה או תחבולה, או הרשה להשתמש בהן;
{{ח:תת|(6)}} הציג מסמך כוזב למשלם ההכנסה לצורך מניעת ניכוי מס במקור או הפחתתו.

{{ח:סעיף|220א|הצמדת הסכום שעליו מוטל קנס|תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:ת}} לענין קנס על פי {{ח:פנימי|חלק יא|חלק זה}} או {{ח:פנימי|חלק י|חלק י׳}}, שבסיסו הוא סכום הכנסה, יוגדל הבסיס לפי שיעור העליה של מדד המחירים לצרכן בין המדד האחרון שהתפרסם לפני תום שנת המס שאותו בסיס מתייחס אליה לבין המדד האחרון שהתפרסם לפני הטלת הקנס.

{{ח:סעיף|220ב|תשלום קנס או כופר שהוטל על הזולת|תיקון: תשנ״ב־5}}
{{ח:ת}} לא ישלם חבר בני אדם, במישרין או בעקיפין, קנס או כופר כסף שהוטל על זולתו בשל עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 215|סעיפים 215 עד 220}}; העובר על הוראה של סעיף זה, דינו – קנס פי שלושה מסכום הקנס או הכופר ששולם; לענין זה, ”חבר בני אדם“ – למעט חבר בני אדם שחבריו חייבים להעמיד לרשותו את מלוא כוח עבודתם ולהעביר לו את נכסיהם.

{{ח:סעיף|221|כופר כסף|תיקון: תשל״ח־5, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} אדם שעבר עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 215|הסעיפים 215–220}}, רשאי המנהל, בהסכמתו של האדם, לקחת מידו כופר כסף שלא יעלה על פי שניים מהקנס הגבוה ביותר שמותר להטיל על אותה עבירה, ואם עשה כן – ייפסק כל הליך נגדו על אותה עבירה, ואם היה עצור עליה – ישוחרר.

{{ח:סעיף|222|חובת הראיה|תיקון: תשכ״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהואשם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|סעיף 216(4)}} עליו הראיה שאין הוא חייב במסירת דו״ח.
{{ח:תת|(ב)}} מי שהואשם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|סעיף 216(6)}} עליו הראיה שהמסמכים שהשמיד או הסתיר אין להם ערך לענין השומה.
{{ח:תת|(ג)}} מי שחלות עליו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 161|הסעיפים 161}}, {{ח:פנימי|סעיף 164|164}} {{ח:פנימי|סעיף 170|או 170}} והואשם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 218|הסעיפים 218}} {{ח:פנימי|סעיף 219|או 219}} עליו הראיה שקיים את ההוראות האמורות.

{{ח:סעיף|223|חזקת אשמה|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ם־3, תשנ״ב־6}}
{{ח:ת}} מי שהואשם בעבירה על שהשמיט הכנסה או על רישומה בחסר לפי {{ח:פנימי|סעיף 217|סעיף 217}} יראוה כאילו הוכחה לכאורה אשמתו בעבירה, אם הוכח אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} הוצאות הבית או הוצאות פרטיות שהוצאו בשנת המס עלו על ההכנסה שעליה הגיש דו״ח לפקיד השומה;
{{ח:תת|(2)}} הונו או הונם של בן זוגו או של ילדיהם שלמטה מגיל 20 גדל בתקופה מסויימת, שאינה עולה על חמש שנים, בסכום העולה על סכום ההכנסה שעליה הגישו בני הזוג או אחד מהם דו״ח או דו״חות לפקיד השומה לאותה תקופה, בניכוי המס ששולם.

{{ח:סעיף|224|אחריות המסייע לעריכת דו״ח}}
{{ח:ת}} מי שסייע לאחר לערוך דו״ח, הודעה או מסמך אחר לצורך פקודה זו, כשהוא יודע שאותו דו״ח, הודעה או מסמך כולל ידיעה לא נכונה, או אדם שהתייצב כנציגו של נישום ומסר ידיעה לצורך פקודה זו כשהוא יודע שאינה נכונה, יראוהו, לענין {{ח:פנימי|סעיף 215|הסעיפים 215–217}} {{ח:פנימי|סעיף 220|ו־220}} כאילו עשה את הדברים האמורים.

{{ח:סעיף|224א|אחריות מנהל וכו׳|תיקון: תשכ״ג}}
{{ח:ת}} חבר בני־אדם שעבר עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 215|הסעיפים 215–220}}, יראו כאשם בעבירה גם כל אדם אשר בשעת ביצוע העבירה היה מנהל פעיל, שותף, מנהל חשבונות או פקיד אחראי, נאמן או בא כוח של אותו חבר, אם לא הוכיח אחת משתי אלה:
{{ח:תת|(1)}} העבירה נעברה שלא בידיעתו;
{{ח:תת|(2)}} שהוא נקט בכל האמצעים הסבירים להבטחת מניעת העבירה.

{{ח:סעיף|225|התיישנות}}
{{ח:ת}} לא תוגש תביעה פלילית לפי פקודה זו כעבור שש שנים משנת המס שבה נעברה העבירה, ובמקרה של עבירה על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 220|סעיף 220}} – כעבור עשר שנים משנת המס שבה נעברה העבירה.

{{ח:סעיף|226|הליכים לענישה אינם פוטרים מתשלום מס}}
{{ח:ת}} פתיחת הליכים להטלת עונש, קנס או מאסר לפי הפקודה, או הטלתם לפיה, אינה פוטרת אדם מן החיוב לשלם מס שנתחייב בו או שהוא עשוי להתחייב בו.

{{ח:סעיף|227|חקירות וחיפושים|תיקון: תשכ״ג, תשנ״ב}}
{{ח:ת}} שר המשטרה רשאי להסמיך פקיד שומה לערוך חקירות או חיפושים לשם מניעת עבירות על פקודה זו או לשם גילוין, ופקיד שומה שהוסמך כאמור יהא רשאי –
{{ח:תת|(1)}} להשתמש בכל הסמכויות הניתנות לקצין משטרה בדרגת מפקח ומעלה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|וסעיפים 3}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)#סעיף 4|ו־4 לפקודה האמורה}} יחולו על הודעה שרשם כאמור;
{{ח:תת|(2)}} להשתמש בסמכויות שוטר על פי {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 24|סעיף 17(1)(א) לפקודת הפרוצידורה הפלילית (מאסר וחיפושים)}}, למעט תפיסת כל רכוש שאיננו מסמכים;
{{ח:תת|(3)|(א)}} להשתמש בסמכות קצין ממונה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 25|בסעיף 9 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}}, לשחרר אדם בערובה, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#פרק ב סימן ו|וסעיפים 10 עד 15 לפקודה האמורה}} יחולו לענין זה;
{{ח:תתת|(ב)}} שוחרר חשוד בערובה לפי פסקת משנה (א) ולא הוגש נגדו כתב אישום תוך מאה ושמונים ימים מיום שחרורו, יופטרו הוא וערביו מערבותם, ולענין זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 58|סעיף 55(ב) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.

{{ח:סעיף|228|חוקים אחרים שמורים}}
{{ח:ת}} הוראות פקודה זו לא ישפיעו על כל הליך פלילי לפי חוק אחר.

{{ח:סעיף|228א|פרסום רשימת עבריינים|תיקון: תש״ם־3, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לפרסם אחת לשנה רשימה של כל הנישומים שהורשעו בשנה הקודמת בפסק דין חלוט בעבירה על פי {{ח:פנימי|סעיף 220|סעיף 220}}; פרסום כאמור ייעשה בשני עתונים יומיים לפחות.

{{ח:קטע1|חלק יב|חלק י״ב: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|229|מינוי רשות מבצעת|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} לביצוע הפקודה כראוי רשאי שר האוצר למנות מנהל, פקידי שומה ופקידים אחרים או בני אדם אחרים, הכל לפי הצורך.

{{ח:סעיף|230|סמכויות המנהל|תיקון: תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} סמכויותיו של פקיד השומה יהיו נתונות גם למנהל.

{{ח:סעיף|230א|צו התייצבות|תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:ת}} נדרש אדם כדין, לפחות פעמיים, שביניהן חלפו 30 יום אך לא יותר משנה, להתייצב לפני פקיד השומה ולא עשה כן, ולא הודיע לפקיד השומה על סיבה סבירה לאי־התייצבותו, רשאי שופט או רשם של בית משפט שלום, לפי בקשת פקיד השומה, ליתן צו המחייב אותו להתייצב לפני פקיד השומה במועד ובמקום שצויינו בצו.

{{ח:סעיף|231|חובת סודיות|תיקון: תש״ם־6, תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} הממלא תפקיד רשמי בביצוע הפקודה, או המועסק בביצועה, חייב לראות כל תעודה, ידיעה, דו״ח, רשימת שומה או העתק מהם, והם מתייחסים להכנסתו של אדם או לפרט שבהכנסתו, כדבר שבסוד ושבמהימנות אישית ולנהוג בהם על דרך זו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), זכאים איש ואשה לגילוי כל פרט בדו״ח שהגיש בן זוגם על פי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}} או על פי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135}}, וכן לגילוי סכום ההכנסה שקבע פקיד השומה או בית המשפט, והכל לגבי התקופה שבה היו נשואים וחיו ביחד.

{{ח:סעיף|232|עובד מס הכנסה לא יידרש לגלות סוד}}
{{ח:ת}} מי שנתמנה לפי הוראות הפקודה, או מי שמועסק בביצועה, לא יידרש להראות לבית משפט כל דו״ח, תעודה או שומה, או לגלות לבית המשפט או להודיע לו, כל דבר שהגיע לידיעתו אגב מילוי תפקידו לפי הפקודה, אלא במידה שדרוש לעשות כן להפעלת הוראות הפקודה או מתוך כוונה לתבוע לדין על עבירה שנעברה במס הכנסה, או תוך כדי בירור תביעה כאמור.

{{ח:סעיף|233|פרסום רשימת נישומים}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי לפרסם בדרך ובמקום שיקבע, רשימה של כל הנישומים, ובה יפורש סכום ההכנסה החייבת של כל אחד מהם, לשנת מס פלונית, כפי שנמסר בדו״ח שהגיש, או כפי שנקבע על ידי פקיד השומה או על ידי בית המשפט, הכל לפי הענין. ואם חל שינוי ברשימה האמורה – עקב השגה או ערעור שהוגשו על ידי הנישום – תתוקן הרשימה, לפי בקשת הנישום בהתאם לכך; כל אדם רשאי, במועדים ובמקומות שנקבעו, לעיין ברשימה שפורסמה כאמור וכן לקבל, תמורת אגרה שנקבעה, העתק מאושר מהרשימה, כולה או מקצתה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) רשאי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להימנע מלכלול סוג מסויים של נישומים ברשימת הנישומים שתפורסם כאמור.

{{ח:סעיף|234|עונש על גילוי סוד הכנסה}}
{{ח:ת}} מי שבחזקתו או בשליטתו תעודות, ידיעות, דו״חות, רשימות שומה או העתקן המתייחסים להכנסתו של אדם או לפרט שבהכנסתו, והוא מסר בכל עת שהיא או ניסה למסור ידיעה כאמור, או משהו מתכנם של המסמכים לאדם ששר האוצר לא הרשהו למסור לו, או שמסר אותם שלא לצורך פקודה זו, דינו – מאסר ששה חדשים, או קנס מאה לירות.

{{ח:סעיף|235|סייג לחובת מסירת ידיעות|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ח־4, תשנ״ו־2, תשס״ב־9, תשס״ג־4, תשס״ט־3, תשע״ז־3, תש״ף, תש״ף־5, תשפ״ה־8}}
{{ח:תת|(א)}} הוראה בדין המחייבת למסור ידיעות על רכושו או הכנסתו של אדם אחר, למעט הוראה כאמור על פי {{ח:חיצוני|פקודת הסטטיסטיקה|פקודת הסטטיסטיקה [נוסח חדש], תשל״ב–1972}}, לא תחול על מי שממלא תפקיד רשמי בביצוע הפקודה או המועסק בביצועה, מלבד אם נאמר כך במפורש בפקודה זו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), מותר למסור למוסד לביטוח לאומי מידע המפורט {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 384א|בסעיף 384א לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, או בתקנות לפיו, ובלבד שמידע כאמור נדרש לתכליות האמורות {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 384א|באותו סעיף}}, ובמידה שנדרש.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), ניתן צו לפי {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי#סעיף 150|סעיף 60א לפקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש״ם–1980}}, מותר לגלות לכונס הרשמי או לבית המשפט כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי|בפקודה האמורה}} דו״חות, מידע או מסמכים המפורטים {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי#סעיף 150|בסעיף האמור}} ובהתאם לקבוע בו.
{{ח:תת|(ג1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מותר להעביר למרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות מידע לפי {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018)#סעיף 9|סעיף 9 לחוק ההתייעלות הכלכלית 2017 ו־2018}}.
{{ח:תת|(ג2)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מותר להעביר לשירות התעסוקה מידע לפי {{ח:חיצוני|חוק מענק לעידוד תעסוקה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש)#סעיף 13|סעיף 13(ג) לחוק מענק לעידוד תעסוקה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש״ף–2020}}.
{{ח:תת|(ג3)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ג4)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה עד יום 30.6.2027):}}
{{ח:תתת|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מותר להעביר לחשב הכללי במשרד האוצר או למי שהוא הסמיך לפי {{ח:חיצוני|חוק להשתתפותם של העובדים ובעלי תפקיד בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקלי במדינה במהלך השנים 2025 ו-2026 (הוראת שעה)#סעיף 10|סעיף 10(ג) לחוק להשתתפותם של העובדים ובעלי תפקיד בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקלי במדינה במהלך השנים 2025 ו־2026 (הוראת שעה), התשפ״ה–2025}} (בסעיף זה – חוק להפחתת שכר בשירות הציבורי), מידע שהתקבל או הופק מדוח של מעסיק שהוגש לפי {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיף 166}}, אשר נדרש לשם ביצוע אומדן כאמור {{ח:חיצוני|חוק להשתתפותם של העובדים ובעלי תפקיד בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקלי במדינה במהלך השנים 2025 ו-2026 (הוראת שעה)#סעיף 10|בסעיף 10(ג) האמור}}, ובמידה שנדרש.
{{ח:תתת|(2)}} בסעיף קטן זה, ”מידע“ – למעט מידע אישי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}}.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 231|סעיפים 231}}, {{ח:פנימי|סעיף 232|232}} {{ח:פנימי|סעיף 234|ו־234}} יחולו, בשינויים המחויבים לפי הענין, על כל הממלא תפקיד רשמי לגבי ידיעות שקיבל לפי סעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} בביצוע {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}};
{{ח:תתת|(2)}} בביצוע {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי|פקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש״ם–1980}};
{{ח:תתת|(3)}} בביצוע {{ח:חיצוני|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018)#פרק ב|פרק ב׳ לחוק ההתייעלות הכלכלית 2017 ו־2018}};
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה עד יום 30.6.2027):}} בביצוע {{ח:חיצוני|חוק להשתתפותם של העובדים ובעלי תפקיד בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקלי במדינה במהלך השנים 2025 ו-2026 (הוראת שעה)|חוק להפחתת שכר בשירות הציבורי}}.

{{ח:סעיף|235א|פרשנות|תיקון: תשכ״ד, תשכ״ד־3, תשמ״ד־4}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 235ב|הסעיפים 235ב–235ד}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוד מקצועי“ – חילופי דברים בין לקוח לבין עורך־דין שיש להם קשר עניני לשירות המקצועי שניתן על ידי עורך־הדין ללקוח, בין שהדברים נאמרו בעל־פה ובין שהועלו על הכתב, לרבות רשימות שערך עורך־הדין לשימושו הוא, ובלבד שיש להם קשר עניני לשירות המקצועי כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך חסוי“ – מסמך שיש בו סוד מקצועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית משפט“ – בית המשפט המחוזי שבתחום שיפוטו נמצא משרדו של עורך־הדין הטוען טענת חסיון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שופט“ – הנשיא או סגן נשיא של בית משפט.

{{ח:סעיף|235ב|סמכות לדרוש מסמכים מעורך דין|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי-הדין|בחוק לשכת עורכי־הדין, תשכ״א–1961}}, חייב עורך־דין, אם נדרש לכך על ידי פקיד שומה, למסור לו כל מסמך שברשותו ולאפשר לו לבדוק ולתפוס כל מסמך כאמור וכן להרשות לו לעשות כל פעולה אחרת בקשר למסמך כאמור, הכל על פי הסמכויות הנתונות לו לפי פקודה זו, אך אין עורך־דין חייב לעשות כן אם הוא טוען שהמסמך חסוי.

{{ח:סעיף|235ג|טענת חסיון|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} טוען עורך־דין כי המסמך המבוקש על ידי פקיד השומה הוא חסוי, יקח פקיד השומה את המסמך ובלי לעיין בו ישימנו מיד בחבילה בנוכחותו של עורך־הדין, יסגרנה, ירשום עליה את שם הלקוח שאליו מתייחס המסמך, יחתום עליה וימסור אותה לידי בית המשפט; היתה טענת חסיון לגבי מספר מסמכים המתייחסים לאותו לקוח, ישים כולם בחבילה אחת. עורך־הדין רשאי, אם ירצה בכך, לחתום אף הוא על החבילה וכן להתלוות אל פקיד השומה במסירת החבילה לבית המשפט.
{{ח:תת}} ”חבילה“{{ח:הערה|,}} לענין זה – מעטפה או כלי קיבול אחר.
{{ח:תת|(ב)}} אם מטעם כל שהוא היה זה מן הנמנע למסור את החבילה לבית המשפט, ימסרנה פקיד השומה לידי שופט וזה ימסרנה לבית המשפט.
{{ח:תת}} ”שופט“{{ח:הערה|,}} לענין זה – לרבות שופט בית המשפט המחוזי ושופט בית משפט שלום.
{{ח:תת|(ג)}} לא יאוחר משבעה ימים שלאחר התאריך שבו נלקח מסמך כאמור בסעיף קטן (א), רשאי הלקוח או עורך־הדין שממנו נלקח המסמך, לפנות אל בית המשפט בבקשה להחליט ולהודיע אם המסמך הוא חסוי.

{{ח:סעיף|235ד|החלטת בית המשפט|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} שופט שבמחוז שיפוטו נתקבלה בקשה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 235ג|בסעיף 235ג(ג)}}, ידון בבקשה ויבדוק את המסמך לא יאוחר משבעה ימים שלאחר התאריך שבה נתקבלה הבקשה; השופט ישמע את עורך־הדין והוא רשאי לשמוע גם את פקיד השומה מבלי שיראה לו את המסמך או שיגלה לו את תכנו.
{{ח:תת|(ב)}} החליט השופט שהמסמך חסוי, יחזירו לעורך־הדין שממנו נלקח; החליט שאיננו חסוי, ימסור אותו לפקיד השומה.
{{ח:תת|(ג)}} החליט השופט שהמסמך הוא חסוי בחלקו, יורה למסור לפקיד השומה העתק החלק שאינו חסוי מאושר על ידיו; העתק כאמור שנמסר לפקיד השומה יתקבל כראיה בכל הליך משפטי, כאילו היה המקור.
{{ח:תת|(ד)}} לא קיבל בית המשפט בקשה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 235ג|בסעיף 235ג(ג)}} לגבי מסמך שבחבילה שנמסרה לו, יראה את המסמך שלגביו לא הוגשה בקשה כאמור, כבלתי חסוי והוא יימסר לפקיד השומה.
{{ח:תת|(ה)}} הדיון בבקשה לפי סעיף זה יהיה בדלתיים סגורות והחלטת השופט תהיה סופית.

{{ח:סעיף|236|רשות לייצג נישומים|תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ח־5, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} אלה רשאים לייצג נישומים, ולענין זה, ייצוג – לרבות לפני ועדה לקבילות פנקסים:
{{ח:תת|(1)}} רואה חשבון כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק רואי חשבון|בחוק רואי חשבון, תשט״ו–1955}};
{{ח:תת|(2)}} יחיד הראוי לערוך בקורת על פנקסי אגודה שיתופית לפי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות#סעיף 20|סעיף 20 לפקודת האגודות השיתופיות}};
{{ח:תת|(3)}} יועץ מס מייצג כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס|בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס״ה–2005}};
{{ח:ת}} הוראה זו אינה באה לפגוע בזכותו של עורך דין על פי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי-הדין|חוק לשכת עורכי־הדין, תשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף|236א||תיקון: תשכ״ח־2, תשס״ב־2, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ב||תיקון: תשכ״ח־2, תשמ״ז, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ב1||תיקון: תשנ״ו־3, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ג||תיקון: תשכ״ח־2, תשנ״ו־3, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ד||תיקון: תשכ״ח־2, תשל״ה, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ה||תיקון: תשכ״ח־2, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ו||תיקון: תשכ״ח־2, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ז||תיקון: תשכ״ח־2, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ח||תיקון: תשל״ה, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|236ט||תיקון: תשל״ה, תשס״ה־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|237|החתימה על הודעות|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} כל הודעה שפקיד השומה חייב למסרה או לשלחה לפי פקודה זו תהא חתומה בידו, או בידי מי שהוא מינה לכך, וכל הודעה שחתימה כאמור מודפסת או כתובה עליה או ששמו של פקיד השומה כתוב בה, היא בת תוקף; ואולם כל הודעה לפי פקודה זו שבה נדרשת התייצבותם של אדם או של עד לפני פקיד השומה, תהא חתומה בידו של פקיד השומה או של אדם שהרשהו לכך כהלכה.
{{ח:תת|(ב)}} חתימה שעל גבי הודעה הנחזית כחתימתו של אדם שנתמנה לכך, יראוה כחתימתו כל עוד לא הוכח היפוכו של דבר.

{{ח:סעיף|238|המצאת הודעות}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה ניתנת להמציאה לאדם בין לידו ובין בדואר רשום לפי מען עסקו או מענו הפרטי כפי שהם ידועים לאחרונה; נשלחה בדואר רשום, יראוה כהודעה שהומצאה ביום הששי שלאחר יום המשלוח, אם נשלחה לבני־אדם בישראל, או למחרת היום שבו היתה ההודעה מגיעה על ידי הדואר בדרך הרגילה, אם נשלחה לבני־אדם שמחוץ לישראל, ולהוכחת המצאה בדרך זו דיה הוכחה שהמכתב המכיל את ההודעה נשלח כראוי ומוען כראוי.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה שנשלחה כאמור בסעיף קטן (א) והנמען סירב לקבלה, יראוה כאילו הומצאה כדין.

{{ח:סעיף|239||תיקון: תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|240|עיגול סכומים|תיקון: תשכ״ח־2}}
{{ח:ת}} בחישוב סכום הכנסה חייבת וכל סכום שאדם חייב לשלם לפי פקודה זו, יוגדל או יופחת עד ללירה השלמה הקרובה ביותר.

{{ח:סעיף|240א|כללי המרת הכנסה והפסדי חוץ|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לקבוע כללי המרה שלפיהם יתורגמו לשקלים חדשים הכנסה, הכנסה חייבת, הפסדים, הוצאות ותשלומי מס של נישום, שמקורם מחוץ לישראל.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי מס הכנסה (המרה לשקלים חדשים של סכומים שמקורם מחוץ לישראל)|כללי מס הכנסה (המרה לשקלים חדשים של סכומים שמקורם מחוץ לישראל), התשס״ד–2003}}.}}

{{ח:סעיף|240ב|טפסים, מידע ודיווח|תיקון: תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ט־3, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 243|סעיף 243(1)}}, רשאי המנהל לקבוע את הטפסים הדרושים לביצוע פקודה זו; טפסים כאמור אין חובה לפרסמם ברשומות והם יפורסמו בדרך שיורה המנהל; קבע המנהל טפסים כאמור לא ישתמש אדם אלא בהם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (טופס דין וחשבון)|תקנות מס הכנסה (טופס דין וחשבון), התשמ״ב–1982}} לפיהן המנהל רשאי לפרסם ברשומות טפסים להגשת דו״חות לענין {{ח:פנימי|סעיף 131|הסעיפים 131}} {{ח:פנימי|סעיף 135|או 135}}, או להסתפק באיזכור מספרי הטפסים.}}
{{ח:תת|(ב)}} נישום שנדרש למסור מידע או דיווח לפי פקודה זו, ימסור את המידע או הדיווח באמצעי מגנטי, אם דרש זאת המנהל, והכל כפי שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ג)}} נישום שהוא אחד מהמפורטים בפסקאות (1) עד (3), יגיש את {{ח:חיצוני|https://www.gov.il/he/service/itc6111|הטופס לגבי נתוני הדוחות הכספיים, המאזן, דוח רווח והפסד ודוח ההתאמה למס (להלן – טופס 6111)}}, שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 243|סעיף 243}}, באופן מקוון, כפי שיורה המנהל, לא יאוחר מהיום שבו הוא מגיש את הדוח לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132}}:
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל ביום שיקבע שר האוצר בצו):}} נישום שהוא אחד מהמפורטים בפסקאות (1) עד (3), יגיש את {{ח:חיצוני|https://www.gov.il/he/service/itc6111|הטופס לגבי נתוני הדוחות הכספיים, המאזן, דוח רווח והפסד ודוח ההתאמה למס (להלן – טופס 6111)}}, שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 243|סעיף 243}}, באופן מקוון, בהתאם להוראות שקבע המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג(ד)}}, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 131ג|סעיף 131ג}} יחולו, לא יאוחר מהיום שבו הוא מגיש את הדוח לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132}}:
{{ח:תתת|(1)}} חברה;
{{ח:תתת|(2)}} מי שחלה עליו חובה לנהל מערכת חשבונות לפי שיטת החשבונאות הכפולה, בהתאם להוראות ניהול פנקסי חשבונות שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} (בסעיף קטן זה – הוראות ניהול פנקסי חשבונות);
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות)|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), תשל״ג–1973}}.}}
{{ח:תתת|(3)}} מי שמנהל מערכת חשבונות ממוחשבת, בהתאם {{ח:חיצוני|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות)|להוראות ניהול פנקסי חשבונות}}.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} המנהל רשאי לפטור נישום שהוא אחד מהמפורטים בפסקאות (2) או (3) שבסעיף קטן (ג), מלהגיש את {{ח:חיצוני|https://www.gov.il/he/service/itc6111|טופס 6111}} באופן מקוון, בשל סכום מחזור עסקאותיו; פטור לפי פסקה זו יכול שיינתן דרך כלל או לסוגים של נישומים כאמור, הכל כפי שיקבע המנהל; לעניין זה, ”מחזור עסקאות“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות)|בהוראות ניהול פנקסי חשבונות}}.
{{ח:תתת|(2)}} נוסף על הוראות פסקה (1), רשאי המנהל לקבוע לגבי נישום שהוא אחד מהמפורטים בפסקאות (2) או (3) שבסעיף קטן (ג), כי הוא רשאי להגיש את {{ח:חיצוני|https://www.gov.il/he/service/itc6111|טופס 6111}} באופן ממוכן, מטעמים מיוחדים שיירשמו, ובלבד שהטופס יוגש במשרדי רשות המסים בישראל כפי שיקבע המנהל.

{{ח:סעיף|241|ציון תקופת שומה מיוחדת|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} תקופת שומה מיוחדת תצויין במספר השנה של ה־1 באפריל שבתוך אותה תקופת שומה מיוחדת.

{{ח:סעיף|242|השפעת דיני המסחר עם האויב או עם נפקדים|תיקון: תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} מקום {{ח:חיצוני|פקודת המסחר עם האויב|שפקודת המסחר עם האויב, 1939}}, או {{ח:חיצוני|חוק נכסי נפקדים|חוק נכסי נפקדים, תש״י–1950}}, או כל דין אחר הדן במסחר עם האויב או עם נפקדים, משפיעים על אדם או על הכנסה או על נכס, יחולו ההוראות {{ח:פנימי|תוספת 2|שבתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|243|סמכות להתקין תקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להתקין תקנות לביצוע הוראות פקודה זו, ובכלל זה, במיוחד, תקנות בדבר –
{{ח:תת|(1)}} טפסים של דו״חות, תביעות, הצהרות והודעות לפי פקודה זו;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (טופס דין וחשבון)|תקנות מס הכנסה (טופס דין וחשבון), התשמ״ב–1982}} לפיהן המנהל רשאי לפרסם ברשומות טפסים להגשת דו״חות לענין {{ח:פנימי|סעיף 131|הסעיפים 131}} {{ח:פנימי|סעיף 135|או 135}}, או להסתפק באיזכור מספרי הטפסים.}}
{{ח:תת|(2)}} ניכויו ותשלומו במקור של מס על גמולות וקיצבאות המשתלמות מאוצר המדינה, על הכנסת עבודה או על הכנסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2.5|סעיף 2(5)}};
{{ח:תת|(3)}} כל ענין שהפקודה מסמיכה לקבוע בו.

{{ח:סעיף|244|סמכות לשנות ניכויים וזיכויים}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי, בצו הטעון אישור הכנסת בדרך החלטה, לשנות את שיעורי הניכויים והזיכויים הנקובים בפקודה זו.

{{ח:סעיף|244א|סמכות מיוחדת|תיקון: תשס״ב־9, תשס״ה־9}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע לענין {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיפים 5}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}}, {{ח:פנימי|סעיף 64א1|64א1 עד 64א10}}, {{ח:פנימי|סעיף 67ב|67ב עד 67יא}}, {{ח:פנימי|סעיף 68א|68א}}, {{ח:פנימי|סעיף 75ג|75ג עד 75יז}}, {{ח:פנימי|סעיף 75ב|75ב}}, {{ח:פנימי|סעיף 85א|85א}}, {{ח:פנימי|סעיף 91|91}}, {{ח:פנימי|סעיף 92|92}}, {{ח:פנימי|סעיף 100א|100א}}, {{ח:פנימי|סעיף 102|102}}, {{ח:פנימי|חלק י פרק 3|וחלק י׳ פרק שלישי}}, תנאים ותיאומים נדרשים.

{{ח:סעיף|245|איסור מתן הנחות והקלות|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ו־4, תש״ן־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יותרו ניכויים או קיזוזים, ולא יינתנו פטורים, הנחות ממס או הקלות אחרות, אלא אם נקבעו במפורש בחוק או מכוח סמכות מוגדרת בחוק.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) רשאי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להתקין תקנות למתן הקלות כאמור, אולם תקפן יפקע בתום שלושה חדשים מיום פרסומן; ובלבד ששר האוצר, באישור כאמור, רשאי להאריך את תקפן עד תום שנת המס שבה פורסמו.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע לכל שנת מס תקרה להטבות מס שיינתנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}} {{ח:פנימי|סעיף 20א|ו־20א}} בשנת המס, ורשאי הוא לקבוע תקרות נפרדות לסוגי הטבות; תקרה לענין הטבות בשל חיפושי נפט תיקבע לאחר התייעצות עם שר האנרגיה והתשתית.
{{ח:תתת|(2)}} לא יותקנו תקנות ולא יינתן אישור לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}} {{ח:פנימי|סעיף 20א|או 20א}} בשנת מס פלונית, אם יש בהם כדי להגדיל את סך כל הטבות המס הניתנות באותה שנה מכוח {{ח:פנימי|סעיף 20|הסעיפים האמורים}}, מעבר לתקרת סכום שקבע שר האוצר לאותה שנת מס.

{{ח:סעיף|246|סכום ההשתתפות שיש לשלמו לפקיד השומה לפי {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים}} – הוראת שעה|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 18.3.2024 עד יום 31.12.2029):}} סכום ההשתתפות שיש לשלמו לפקיד השומה לפי {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים#סעיף 6|סעיף 6 לחוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים, התשפ״ד–2024}}, יראו אותו לעניין ההוראות לפי פקודה זו כמס שנוכה במקור לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}} במועד שבו משולמים דמי הבראה לעובד בשנת 2024, ולעניין נושא משרה שלא משולמים לו דמי הבראה בשנת 2024 – במועד תשלום משכורתו בחודש יולי 2024, ואשר יש לשלמו לפקיד השומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיף 166}}; לעניין זה, ”נושא משרה“, ”סכום ההשתתפות“ ו”עובד“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים|בחוק האמור}}.

{{ח:סעיף|247|סכום ההשתתפות שיש לשלמו לפקיד השומה לפי {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2025|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2025}} – הוראת שעה|תיקון: תשפ״ה־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 27.3.2025 עד יום 31.12.2030):}}: סכום ההשתתפות שיש לשלמו לפקיד השומה לפי {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2025#סעיף 5|סעיף 5 לחוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2025, התשפ״ה–2025}}, יראו אותו לעניין ההוראות לפי פקודה זו כמס שנוכה במקור לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164}} במועד שבו משולמים דמי הבראה לעובד בשנת 2025, ולעניין עובד ששולמו לו מלוא דמי ההבראה כאמור {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2025#סעיף 3|בסעיף 3(א)(2) לאותו חוק}}, ולעניין נושא משרה שלא משולמים לו דמי הבראה בשנת 2025 – במועד תשלום משכורתו בחודש יולי 2025, ואשר יש לשלמו לפקיד השומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 166|סעיף 166}}; לעניין זה, ”נושא משרה“, ”סכום ההשתתפות“ ו”עובד“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2025|בחוק האמור}}.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה {{ח:הערה|(אינה חלה)}}|תיקון: תשס״ג־4, תשס״ה־8, תשס״ז־8}}
{{ח:קטע2|תוספת 1א|תוספת ראשונה א׳|תיקון: תשס״ה־9}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 75ג|סעיף 75ג}})}}}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 1א פרט 1}}
{{ח:ת}} FOUNDATION – לפי חוקי הולנד, ליכטנשטיין, פנמה, איי בהמה או האנטילים ההולנדים;

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 1א פרט 2}}
{{ח:ת}} ESTABLISHMENT – לפי חוקי ליכטנשטיין;

{{ח:סעיף*|(3)||עוגן=תוספת 1א פרט 3}}
{{ח:ת}} REG. TRUST – לפי חוקי ליכטנשטיין.

{{ח:קטע2|תוספת 1א1|תוספת ראשונה א׳1|תיקון: תשס״ה־6, תשס״ה־9}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 196|סעיף 196}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 1א1 פרט 1}}
{{ח:ת}} טריטוריית מכס נפרדת של טיוואן, פנגו, קינמן ומטסו (Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matsu).

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה|תיקון: תשס״ג־4}}

{{ח:סעיף*|1|הגדרות|עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת זו}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האפוטרופוס“ – הממונה על נכסי האויב שנתמנה לפי {{ח:חיצוני|פקודת המסחר עם האויב#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת המסחר עם האויב, 1939}}, או האפוטרופוס על נכסי נפקדים כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק נכסי נפקדים|בחוק נכסי נפקדים, תש״י–1950}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיני המסחר עם האויב“ – {{ח:חיצוני|פקודת המסחר עם האויב|פקודת המסחר עם האויב, 1939}}, או {{ח:חיצוני|חוק נכסי נפקדים|חוק נכסי נפקדים, תש״י–1950}}, או כל דין אחר הנוגע למסחר עם האויב, או עם נפקדים, וכל מקום שמדובר {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת זו}} על כסף או נכס או הכנסה שקיבל הממונה או שהם בידו – לרבות כסף ונכס או הכנסה המוחזקים לפקודתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המסחר עם האויב#סעיף 9|בסעיף 9 לפקודת המסחר עם האויב, 1939}}, או נכס נפקד כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק נכסי נפקדים|בחוק נכסי נפקדים, תש״י–1950}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס חסום“ – כסף או נכס שבידי האפוטרופוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חסומה“ – הכנסה המשתלמת לאפוטרופוס ושהיתה נכללת בהכנסתו החייבת של אדם לשנת מס פלונית, אילולא דיני המסחר עם האויב, ו”בעל הכנסה“ – אדם כאמור.

{{ח:סעיף*|2|מס על הכנסה חסומה|עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} הכנסה חסומה יראו כהכנסתו החייבת של בעל ההכנסה, ואפשר לשום את האפוטרופוס בשל אותה הכנסה, כדרך שהיה נישום בעל ההכנסה אילו היתה נכללת בהכנסתו החייבת לאותה שנה.

{{ח:סעיף*|3|זכותו של האפוטרופוס להקלות|עוגן=תוספת 2 פרט 3}}
{{ח:ת}} נישום האפוטרופוס לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 2|סעיף 2 לתוספת}}, בשל הכנסה חסומה, או קיבל הכנסה חסומה ששולמה בניכוי מס, והוכח, להנחת דעתו של פקיד השומה, שבעל ההכנסה החסומה היה זכאי לפי תביעתו להקלה מן המס, אילולא דיני המסחר עם האויב – תוענק זכות זו גם לאפוטרופוס, אם דרך של החזרת תשלום ואם בדרך אחרת.

{{ח:סעיף*|4|שומת יחיד בעל הכנסה|עוגן=תוספת 2 פרט 4}}
{{ח:ת}} היה פקיד השומה סבור, לפי ידיעות שבידו, שהכנסתו החייבת של יחיד פלוני בעל הכנסה, היתה צריכה לכלול הכנסה שאינה חסומה, רשאי פקיד השומה לשום אותו אדם בשל אותה הכנסה שאינה חסומה ללא הודעת שומה.

{{ח:סעיף*|5|חובת האפוטרופוס לשלם מס שעל הכנסה חסומה|עוגן=תוספת 2 פרט 5}}
{{ח:ת}} מס שנשום בו האפוטרופוס לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 2|סעיף 2 לתוספת}} בשל הכנסה חסומה, ישלם האפוטרופוס בעצמו או על ידי אחר, מתוך כספי בעל ההכנסה שבידו.

{{ח:סעיף*|6|חובת האפוטרופוס לשלם כל מס המגיע מבעל הכנסה חסומה|עוגן=תוספת 2 פרט 6}}
{{ח:ת}} מתוך כספי יחיד בעל הכנסה שבידי האפוטרופוס ישלם האפוטרופוס – אם אין הוראה אחרת מפורשת {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת זו}} – כל מס המגיע על פי דרישת פקיד השומה, מאותו יחיד לכל שנת שומה או שנת מס, וכל סכום ששולם כאמור יראוהו כאילו שולם על ידי אותו יחיד; בדרישה כאמור, רשאי פקיד השומה לכלול גם סכום שהשומה בנוגע אליו עדיין משמשת, או עשויה לשמש, נושא להשגה או לערעור.

{{ח:סעיף*|7|התוצאות של שחרור הכנסות|עוגן=תוספת 2 פרט 7}}
{{ח:ת}} שחרר האפוטרופוס לאדם או לטובתו או לבא כוחו החוקי כל אשר בידו שאותו אדם היה זכאי לו אילולא דיני המסחר עם האויב, הרי לאחר מכן –
{{ח:תת|(1)}} יראו כל הכנסה משוחררת כאמור – כאילו היא של האדם אשר לצרכי פקודה זו היתה הכנסתו אילולא אותם הדינים;
{{ח:תת|(2)}} יראו כל מס ששילם האפוטרופוס בדרך ניכוי או בדרך אחרת, בשל אותה הכנסה – כאילו שולם על ידי האדם האמור ויראו כל הקלה שניתנה לאפוטרופוס, בשל אותה הכנסה – כאילו ניתנה לאדם האמור;
{{ח:תת|(3)}} האדם האמור או בא כוחו יהא רשאי להגיש השגות וערעורים על השומה שנשום בה האפוטרופוס, בשל אותה הכנסה – כאילו נשום הוא.

{{ח:סעיף*|8|בעל הכנסה ששוחרר אחראי לשומה שלפני השחרור|עוגן=תוספת 2 פרט 8}}
{{ח:ת}} אפוטרופוס שנשום לפי הוראות {{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת זו}}, ולפני השומה או לאחריה, שילם או העביר או שחרר את ההכנסה או חלקה לאדם אחר, או הרשה לעשות כך, יהא אותו חלק מן המס שיש לשלמו לפי השומה ואין האפוטרופוס יכול לשלמו לפי הוראות {{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת זו}} – חוב המגיע למדינה מאת האדם שרואים אותו כבעל אותה הכנסה לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 7|סעיף 7 לתוספת}}, או בא כוחו החוקי, אם היה זה מקרה שסעיף זה חל עליו, או מן האדם אשר לו שולמה או הועברה או שוחררה ההכנסה, ואותו חלק ייפרע לפי זה והאפוטרופוס יחדל מהיות אחראי למס.

{{ח:סעיף*|9|הקלת ההגבלות בזמן|עוגן=תוספת 2 פרט 9}}
{{ח:ת}} על אף ההגבלות שבפקודה זו לעריכת שומה, להשגות ולערעורים, מותר לערוך שומות לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 2|הסעיפים 2}} {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 4|ו־4 לתוספת}} בכל עת לפני התאריך שקבע שר האוצר, ולהגיש השגה וערעור על שומה כאמור ותביעה להקלה ממס, בכל עת לפני אותו תאריך.

{{ח:סעיף*|10|בני־אדם שהם בחזקת בעל הכנסה|עוגן=תוספת 2 פרט 10}}
{{ח:ת}} חזקה היא לענין {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 2|הסעיפים 2–4 לתוספת}} – זולת אם הוכח היפוכו של דבר – שמאז השלישי בספטמבר 1939 לא חל שום דבר שהיה בו כדי להחליף בעל הכנסה חסומה או בעל נכס חסום ובכל שומה לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 2|סעיף 2 לתוספת}} יפורש שמו של בעל ההכנסה.

{{ח:סעיף*|11|מס על הכנסה שנצמחה וטרם שולמה|עוגן=תוספת 2 פרט 11}}
{{ח:ת}} מקום שהכנסה ממקור פלוני בשנה פלונית היתה צריכה להשתלם לאפוטרופוס, אילולא העובדה שמאותו מקור לא היתה באותה שנה כל הכנסה מצויה לתשלום, אבל הכנסה זו היתה בכל זאת חייבת במס אילולא דיני המסחר עם האויב, יחולו הוראות {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת}} כאילו היתה הכנסה מאותו מקור מצויה לתשלום אותה שנה ונשתלמה לאפוטרופוס.

{{ח:סעיף*|12|תחולה|עוגן=תוספת 2 פרט 12}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת זו}} יחולו על שנת השומה המתחילה באחד באפריל 1947, ועל כל שנות השומה ושנות המס שלאחריה.

{{ח:חתימות|ה׳ באייר תשכ״א (21 באפריל 1961)}}
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}

{{ח:קטע2||מונחים המשמשים בפקודת מס הכנסה}}

{{ח:סעיף*}}
{{עמודות|2|{{דוכיווני|אָבוֹת|Ascendants}}
{{דוכיווני|אַגוּדַת אַחִים|Fraternity}}
{{דוכיווני|אֲחוּזַת בַּיִת|House property}}
{{דוכיווני|אֲכִיפָה|Enforcement}}
{{דוכיווני| – לֶאֱכוֹף| – to enforce}}
{{דוכיווני|אוּמְדָן|Estimation}}
{{דוכיווני| – לֶאֱמוֹד| – to estimate}}
{{דוכיווני|אַנוֹנָה|Annuity}}
{{דוכיווני|אֲצִילַת סַמכוּיוֹת|Deligation of powers}}
{{דוכיווני| – לֶאֱצוֹל| – to deligate}}
{{דוכיווני|בְּחֶסֶר|Under}}
{{דוכיווני| – נִשוֹם בְּחֶסֶר| – under assessed}}
{{דוכיווני|בְּיֶתֶר|Over}}
{{דוכיווני| – נִשוֹם בְּיֶתֶר| – over assessed}}
{{דוכיווני|בְּלַאי|Wear and tear}}
{{דוכיווני|דִין וְחֶשְׁבּוֹן (דוּ״חַ) (דוּ״חוֹת)|Return}}
{{דוכיווני|הוֹצָאוֹת|Expenses}}
{{דוכיווני|הוֹרִים|Parents}}
{{דוכיווני|הֶחְזֵר|Refund}}
{{דוכיווני|הֲטָבָה|Bonus}}
{{דוכיווני|הַכנָסָה טְעוּנַת מַס|Taxable income}}
{{דוכיווני|הַכנָסָה חַיֶבֶת (חייבת)|Chargable income}}
{{דוכיווני|הִמָנעוּת מִמַס|Avoidance of tax}}
{{דוכיווני|הַמצָאָה|Service}}
{{דוכיווני|הַשָּׂגָה {{מוקטן|(לפני רשות מנהלית על החלטתה)}}|Objection}}
{{דוכיווני|הָפֵק|Derive}}
{{דוכיווני|הִפָרַע (היפרע)|Recover}}
{{דוכיווני|הַפְרָשָה {{מוקטן|(המנוכה מן הרכוש)}}|Reserve}}
{{דוכיווני|הֲקָלָה|Relief}}
{{דוכיווני|הִתְחַמְקוּת מִמַס|Evasion of tax}}
{{דוכיווני|הַתֵּר|Allow}}
{{דוכיווני|זִכּוּי (זיכוי)|Credit}}
{{דוכיווני|זְכוּת יוֹצרִים|Copyright}}
{{דוכיווני|חַברוּתָה|Fellowship}}
{{דוכיווני|חֲצֵרִים|Premises}}
{{דוכיווני|טוּבִין|Goods}}
{{דוכיווני|כּוֹנֵס נְכָסִים|Reciever}}
{{דוכיווני|כְּלֵי מְלָאכָה|Implements}}
{{דוכיווני|כְּלֵי שָׁרֵת|Utensils}}
{{דוכיווני|מִדגָם|Design}}
{{דוכיווני|מוּצָבָה|Plant}}
{{דוכיווני|מְלוֹג|Rente}}
{{דוכיווני|מִמסָר|Transmission}}
{{דוכיווני|מִסֵי־כֵּפַל|Double taxation}}
{{דוכיווני|מִסמָך|Instrument}}
{{דוכיווני|מַענָק|Gratuity}}
{{דוכיווני|מַענַק לִימוּדִים|Scholarship}}
{{דוכיווני|מִשמוֹרת|Custody}}
{{דוכיווני|נֶחזֶה {{מוקטן|(במסמך)}}|Purports}}
{{דוכיווני|נִצמַח(ה)|Accrued}}
{{דוכיווני|נִשוֹם (נישום)|Assessed}}
{{דוכיווני|עֲלוּת|Cost}}
{{דוכיווני|עֲלוּת מקוֹרית|Original cost}}
{{דוכיווני|עֵסֶק אַקרַאי|Adventure}}
{{דוכיווני|עִסקָה (עִסקָאוֹת)|Transaction}}
{{דוכיווני|עֲרוּבָּה|Security}}
{{דוכיווני|עִרעוּר {{מוקטן|(לפני בית משפט)}}|Appeal}}
{{דוכיווני|עַרָר {{מוקטן|(לפני רשות מינהלית על החלטת הרשות הכפופה לה)}}|Appeal}}
{{דוכיווני|עַתּוּדָה|Reserve}}
{{דוכיווני|פְּחָת|Depreciation}}
{{דוכיווני|פִּטוּם (פיטום)|Blending}}
{{דוכיווני|פְּטוֹר|Exemption}}
{{דוכיווני|פְּסוּל־דִין|Incapacitated person}}
{{דוכיווני|צֶאֱצָאִים|Descendants}}
{{דוכיווני|קִזוּז (קיזוז)|Set-off}}
{{דוכיווני|קָטִין|Minor}}
{{דוכיווני|קִצבָּה (קִצבָּאוֹת)|Pension}}
{{דוכיווני|קצְוּבָּה|Allowance}}
{{דוכיווני|שוּם|Assess}}
{{דוכיווני|שִטְעוּן (שיטעון)|Transshipment}}
{{דוכיווני| – לשַטעֵן| – to transship}}
{{דוכיווני|שִפּוּי (שיפוי)|Indemnity}}
{{דוכיווני|תַּאֲחוּז|Percentage}}
{{דוכיווני|תַּמְלוּגִים|Royalties}}
{{דוכיווני|תְּעוּדָה|Document}}
{{דוכיווני|תַּקְבּוּלִים|Receivings}}}}

{{ח:סוף}}
{{חוקי מס|[[w:פקודת מס הכנסה|על החוק]] • {{מאגר חקיקה|2000944|החוק באתר הכנסת}} • [[w:מס הכנסה|מס הכנסה]], [[w:מס חברות|מס חברות]] ו[[w:מס רווח הון|מס רווח הון]] בוויקיפדיה}}

[[קטגוריה:בוט חוקים]]