תקנות הטיס (הובלת חמרים מסוכנים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הטיס (הובלת חמרים מסוכנים), התשמ״ד–1983}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ד, 340|תקנות הטיס (הובלת חמרים מסוכנים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4548.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 512|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5009.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 2527|תקנות הטיס (חומרים מסוכנים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-12028.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 74|סעיפים 19א}} {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 168|ו־30}} {{ח:חיצוני|חוק הטיס|לחוק הטיס, 1927}}, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|תקנות אלה הותקנו מכח סמכות חוק הטיס, 1927, ושומרות על תוקפן בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 197|לסעיף 197 לחוק הטיס, התשע״א–2011}}.}}
{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|'''תקנות הטיס (הובלת חמרים מסוכנים), התשמ״ד–1983''' בוטלו ביום 28.11.2025 והוחלפו {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (חומרים מסוכנים)|בתקנות הטיס (חומרים מסוכנים), התשפ״ה–2025}}.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק 1|פרק ראשון: הגדרות}}

{{ח:פנימי|פרק 2|פרק שני – הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק 3|פרק שלישי: סיווג}}

{{ח:פנימי|פרק 4|פרק רביעי: הגבלה על הובלת חמרים מסוכנים}}

{{ח:פנימי|פרק 5|פרק חמישי: אריזה}}

{{ח:פנימי|פרק 6|פרק שישי: התויה וסימון}}

{{ח:פנימי|פרק 7|פרק שביעי: חובות המוסר למשלוח}}

{{ח:פנימי|פרק 8|פרק שמיני: חובות המפעיל}}

{{ח:פנימי|פרק 9|פרק תשיעי: מידע}}

{{ח:פנימי|פרק 10|פרק עשירי: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק 1|פרק ראשון: הגדרות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”איש צוות“ – אדם שהציג אותו מפעיל כלי טיס למילוי תפקיד בכלי טיס בזמן טיסה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אריזה“ – מכל או מכלים (Receptacles) וכן רכיבים וחמרים הדרושים כדי לאפשר למכלים למלא את ייעודם ולהבטיח עמידה בדרישות האריזה של תקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אריזה חיצונית“ (overpack) – עטיפה, מכל וכיוצא באלה המיועדים לשימוש חד־פעמי, המשמשים לשוגר אחד כדי להכיל יחד שתי חבילות או יותר לשם נוחות הטלטול והאחסון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההוראות הטכניות“ – ההוראות הכלולות בספר ‎”Technical Instructions for the Safe Transport of Dangerous goods by Air“ – DOC 9284 – AIN 905 W בהוצאת הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) ואשר עותק ממנו נמצא במשרדי מינהל התעופה האזרחית בנמל התעופה בן־גוריון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – ראש מינהל התעופה האזרחית במשרד התחבורה או מי שהוא הסמיך;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק רשות התעופה האזרחית#סעיף 17|סעיף 17 לחוק רשות התעופה האזרחית, התשס״ה–2005}}, סמכויות ראש מינהל התעופה האזרחית במשרד התחבורה הועברו למנהל רשות התעופה האזרחית.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התפוצצות מסה“ (mass explosion) – התפוצצות ספונטנית של כלל המסה של החומר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חבילה“ – הצרור הכולל את האריזה ותכולתה, והמוכן למשלוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חמרים מסוכנים“ – פריטים, חפצים או חמרים אשר עלולים להוות סיכון ניכר לבריאות, לבטיחות או לרכוש בעת הובלתם באויר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר נפיץ“ – חומר מוצק או נוזלי או תערובת של חמרים המסוגל לחולל ריאקציה כימית שכתוצאה ממנה יווצר גז בטמפרטורה, בלחץ ובמהירות שייגרם נזק לסביבה, וכמו כן חומר פירוטכני, גם אם אין הוא יוצר גז, ולמעט חומר אשר אינו נפיץ בפני עצמו אך מסוגל ליצור אטמוספירה נפיצה של גז, אד או אבק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר פיירופורי“ (pyrophoric substance) – תערובת או תרכובת המיועדת לחולל חום, או קול, גז או עשן או צירוף של אלה, כתוצאה מריאקציות כימיות אקזותרמיות (פולטות חום) לא נפיצות המקיימות את עצמן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טייס־מפקד“ – הטייס האחראי להפעלת כלי הטיס ולבטיחותו במשך הטיסה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יחידת פת״א“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)|בתקנות ההפעלה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס ישראלי“ – כלי טיס הרשום בישראל או המופעל על ידי מפעיל ישראלי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס של מטען“ (cargo aircraft) – כלי טיס, למעט כלי טיס של נוסעים, הנושא טובין או ציוד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס של נוסעים“ – כלי טיס הנושא אדם שאינו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} איש צוות;
{{ח:תתת|(ב)}} אדם המועסק על ידי המפעיל והנמצא בתפקיד;
{{ח:תתת|(ג)}} בעל תפקיד רשמי בשירות המדינה או גוף ממלכתי או מטעמם;
{{ח:תתת|(ד)}} אדם המלווה משלוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת המוצא“ – המדינה שבה הועמס המטען לראשונה בכלי הטיס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכולה“ – מכל של טובין, מכל של כלי טיס או משטח העמסה (Pallet) בעל רשת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מספר U.N.‎“ – מספר בן 4 ספרות לזיהוי חומר או קבוצת חמרים, שקבעה הועדה המכונה United Nations Committee of Experts on the Transport of Dangeroue goods;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל“, בכלי טיס – לרבות הבעל או השוכר של כלי הטיס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משגור“ (consignment) – חבילה אחת או יותר של חמרים מסוכנים שקיבל מפעיל משוגר אחד במקום אחד במשלוח אחד להובלה על פי שטר מטען אוירי אחד למקבל אחד במען מיועד אחד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נוזל פייפורי“ (pyrophoric liquid) – נוזל המסוגל להתלקח בעצמו בהיחשפו לאויר בטמפרטורה של 15°C או פחות מזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שם מתאים למשלוח“ (proper shipping name) – השם המיועד לחפץ או לחומר מסויים, בכל מסמכי המשלוח, בהודעות ועל האריזות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאונה“ – אירוע המתייחס להובלת חמרים מסוכנים בדרך האויר אשר תוצאותיו הן מוות או פציעה חמורה של אדם או נזק חמור לרכוש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות ההפעלה“ – {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ״ב–1981}}.

{{ח:קטע2|פרק 2|פרק שני – הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|2|תחולה}}
{{ח:ת}} תקנות אלה חלות על הפעלת כלי טיס ישראלי בכל מקום שבו הוא נמצא ועל הפעלת כלי טיס אחר בהימצאו בשטח המדינה.

{{ח:סעיף|3|הובלת חמרים מסוכנים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוביל אדם חומר מסוכן בכלי טיס אלא אם כן מתקיימות לגביו דרישות תקנות אלה וההוראות הטכניות.
{{ח:תת|(ב)}} הוראת תקנת משנה (א) לא תחול על –
{{ח:תתת|(1)}} חמרים שהימצאותם בכלי הטיס נחוצה לפי דרישות כושר אוירי או נוהלים מבצעיים;
{{ח:תתת|(2)}} חמרים המיועדים לשימושו האישי של נוסע או איש צוות בכלי הטיס לפי המפורט בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|4|פטור}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לתת פטור מדרישות תקנות אלה, כולן או מקצתן וכן להתנות תנאים בפטור, אם שוכנע כי הובלת החומר המסוכן יכולה להתבצע ברמת בטיחות כנדרש בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתן המנהל פטור כאמור בתקנת משנה (א) אלא באחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מקרה חירום שבו לא ניתן באופן מעשי לבצע את הובלת החמרים המסוכנים אלא בדרך האויר;
{{ח:תתת|(2)}} עמידה דווקנית בדרישות התקנות תהיה נוגדת את טובת הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} סמכות המנהל לתת פטור לא תחול לגבי חומר מסוכן שהובלתו באויר נאסרה לחלוטין לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|תקנה 6}}.

{{ח:קטע2|פרק 3|פרק שלישי: סיווג}}

{{ח:סעיף|5|סיווג חמרים מסוכנים}}
{{ח:תת|(א)}} חמרים מסוכנים יסווגו לסוגים ולסוגי משנה כמפורט להלן:
{{ח:תתת}} סוג 1: חמרים נפיצים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 1.1: חמרים בעלי סיכון התפוצצות מסה:
{{ח:תתתת}} סוג משנה 1.2: חמרים בעלי סיכון נפילה אך לא סיכון התפוצצות מסה;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 1.3: חמרים בעלי סיכון אש וכן סיכון קטן של הדף או של נפילה או של שניהם, אך לא סיכון התפוצצות מסה;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 1.4: חמרים שאין בהם סיכון משמעותי;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 1.5: חמרים בעלי רגישות נמוכה ביותר, שיש בהם סיכון התפוצצות מסה;
{{ח:תתת}} סוג 2: גאזים: דחוסים, מעובים או מומסים תחת לחץ או בהקפאה עמוקה;
{{ח:תתת}} סוג 3: נוזלים מתלקחים;
{{ח:תתת}} סוג 4: מוצקים מתלקחים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 4.1: מוצקים מתלקחים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 4.2: מוצקים העלולים להתלקח באופן ספונטני;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 4.3: מוצקים המחוללים גאזים מתלקחים, בבואם במגע עם מים;
{{ח:תתת}} סוג 5: חמרים מחמצנים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 5.1: חומרים מחמצנים שאינם פרוקסידים אורגאניים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 5.2: פרוקסידים אורגאניים;
{{ח:תתת}} סוג 6: חמרים רעילים ומדבקים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 6.1: חמרים רעילים;
{{ח:תתתת}} סוג משנה 6.2: חמרים מדבקים;
{{ח:תתת}} סוג 7: חמרים רדיואקטיביים;
{{ח:תתת}} סוג 8: חמרים משתכים;
{{ח:תתת}} סוג 9: חמרים מסוכנים שונים.
{{ח:תת|(ב)}} שיוך של חומר לאחד הסוגים בתקנת משנה (א) ייעשה בהתאם למוגדר בהוראות הטכניות.
{{ח:תת|(ג)}} חמרים שאינם נזכרים במפורש בשמותיהם בהוראות הטכניות ואשר ניתן לשייכם ליותר מסוג אחד בתקנת משנה (א) ישוייכו לסוג בעל הסיכון הגבוה יותר בהובלה, תוך ציון יתר הסיכונים שבהובלתם, בהתאם לנוהלים הכלולים בהוראות הטכניות.

{{ח:קטע2|פרק 4|פרק רביעי: הגבלה על הובלת חמרים מסוכנים}}

{{ח:סעיף|6|חמרים מסוכנים האסורים בהובלה לחלוטין}}
{{ח:ת}} החמרים המסוכנים המפורטים להלן אסורים לחלוטין בהובלה בכלי טיס:
{{ח:תת|(1)}} חומר הנזכר במפורש בשמו בהוראות הטכניות כאסור לחלוטין בהובלה בכלי טיס;
{{ח:תת|(2)}} חמרים נפיצים הניצתים או מתפרקים כשהם נמצאים בטמפרטורה של 75°C במשך 48 שעות;
{{ח:תת|(3)}} חמרים נפיצים המכילים גם כלורטים וגם מלחי אמוניה;
{{ח:תת|(4)}} חמרים נפיצים המכילים תערובות של כלורטים עם זרחן;
{{ח:תת|(5)}} חמרים נפיצים מוצקים המסווגים כרגישים באופן קיצוני לזעזוע מכני;
{{ח:תת|(6)}} חמרים נפיצים נוזליים המסווגים כרגישים באופן בינוני לזעזוע מכני;
{{ח:תת|(7)}} כל חומר אשר בתנאים הרגילים השוררים באויר עלול, בצורה שבה נמסר להובלה באויר, לחולל יצירת חום או גאז במידה מסוכנת;
{{ח:תת|(8)}} נוזלים רדיואקטיבים שהם פירופוריים;
{{ח:תת|(9)}} מוצקים דליקים ופרוקסידים אורגאניים שיש להם סגולות התפוצצות בדוקות והארוזים כך שנוהל הסיווג מצריך סימונם כבעלי סיכון התפוצצות בלבד.

{{ח:קטע2|פרק 5|פרק חמישי: אריזה}}

{{ח:סעיף|7|דרישות אריזה כלליות}}
{{ח:תת|(א)}} הדרישות הכלליות המנויות {{ח:פנימי|פרק 5|בפרק זה}} יחולו על הובלת כל חומר מסוכן למעט חמרים רדיואקטיביים; ההוראות הטכניות באות להוסיף על דרישות כלליות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} הדרישות לגבי אריזת חמרים רדיואקטיביים יהיו אלה הכלולות בהוראות הטכניות.
{{ח:תת|(ג)}} חומר מסוכן יהיה ארוז במכל מאיכות גבוהה, שיהיה מורכב וסגור באופן שימנע דליפה העלולה להתהוות בתנאים רגילים של הובלה באויר בשל שינויים בטמפרטורה, בלחות או בלחץ, או בשל רעידות; פקקים והתקני־סתימה אחרים המושתתים על סגולות החיכוך ייקבעו במקומם באמצעים מתאימים.

{{ח:סעיף|8|אריזות|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} האריזות ייבדקו בהתאם לדרישות ההוראות הטכניות.
{{ח:תת|(ב)}} מכל הנמצא במגע ישיר עם חומר מסוכן יהיה עמיד בפני כל פעולה כימית או אחרת של חומר כאמור; חמרי המבנה של המכל לא יכילו רכיבים העלולים לחולל ריאקציה כימית מסוכנת, ליצור מוצרי־לוואי מסוכנים או להחליש את המכל בצורה ניכרת; חמרים פלסטיים ודומיהם העלולים להיפגם עקב הטמפרטורה בטיסה, פעולה כימית של התכולה או שימוש בחומר מצנן לא ישמשו כחמרי מבנה של המכל.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייעשה שימוש חוזר במכל אלא אם כן נבדק ונמצא חפשי משיתוך ומסימני נזק אחרים ואלא אם כן יינקטו כל האמצעים למניעת זיהום של התכולה החדשה המיועדת לאותו מכל.
{{ח:תת|(ד)}} מכל שרוקן מחומר מסוכן ונשאר מלוכלך באופן שיש בו סיכון הנובע מתכונות החומר שהיה בו, ייסגר וייאטם בהתאם לסיכון הכרוך בו.
{{ח:תת|(ה)}} חומר מסוכן לא ייארז באריזה חיצונית אחת עם חומר אחר, בין מסוכן ובין שאינו מסוכן, אם קיים חשש לריאקציה מסוכנת בין החמרים.
{{ח:תת|(ו)}} אריזה ראשונית המיועדת בעיקר לשמור על חומר נוזלי תהיה עמידה בפני הלחצים המפורטים בהוראות הטכניות, ללא דליפה.
{{ח:תת|(ז)}} האריזה הפנימית תיארז, תיבדק ותרופד באופן שימנע את שבירתה, דליפתה ותנועתה החפשית בתוך האריזה החיצונית בכל התנאים השוררים בהובלה אוירית רגילה; כריות לריפוד וחמרים אחרים סופגי זעזועים יהיו מחמרים שלא יחוללו ריאקציה כימית מסוכנת עם תכולת המכל.

{{ח:סעיף|9|ממדי החבילות}}
{{ח:ת}} החבילות יהיו בגודל נאות שיאפשר הדבקה או הצמדה של כל התויות והסימונים הדרושים, זולת אם נאמר אחרת בהוראות הטכניות.

{{ח:קטע2|פרק 6|פרק שישי: התויה וסימון}}

{{ח:סעיף|10|תויות מידבקות}}
{{ח:ת}} חבילה של חמרים מסוכנים תסומן בתויות מתאימות לציון סוג הסיכון ובתויות שינוע (handling lables) מתאימות כנדרש בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|11|סימון מפרט על אריזות}}
{{ח:ת}} אריזה שהוכנה לפי מיפרט הכלול בהוראות הטכניות תסומן ככזו לפי האמור בהן.

{{ח:סעיף|12|סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} חבילה של חמרים מסוכנים תסומן בשם המתאים למשלוח של התכולה במספר UN אם נקבע לו ובסימון אחר כנדרש בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|13|סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|תקנות 11 עד 13}} יחולו פרט אם נאמר אחרת בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|14|סימון אסור|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} חבילה המכילה נוזלים מסוכנים לא תסומן בחיצים למעט חיצים המציינים את מצבה הנכון של החבילה; סימוני מצב החבילה המודפסים מראש והעונים על מיפרט ISO standard R 780 – 1968 יכול שיופיעו בנוסף למדבקת המצב הנדרשת בהוראות הטכניות, בתנאי ששני הסימונים מראים כיוון זהה של האריזה הפנימית.

{{ח:סעיף|15|שפת הסימון}}
{{ח:ת}} שפת הסימונים הקשורים בחמרים מסוכנים תהיה אנגלית, בנוסף לשפה שדורשת מדינת המוצא.

{{ח:קטע2|פרק 7|פרק שביעי: חובות המוסר למשלוח}}

{{ח:סעיף|16|דרישות כלליות}}
{{ח:ת}} לא ימסור אדם חבילה או אריזה של חמרים מסוכנים למשלוח באויר אלא אם כן וידא מראש שאותם חמרים מסוכנים אינם אסורים להובלה באויר, ושהם מסווגים, ארוזים, מסומנים ומותווים וכן מלווים בתעודת משלוח של חמרים מסוכנים הממולאת כראוי, הכל כמפורט בתקנות אלה ובהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|17|תעודת משלוח}}
{{ח:תת|(א)}} אדם המוסר חמרים מסוכנים למשלוח באויר ימלא תעודת משלוח בשני עותקים ויחתום עליה; התעודה תכיל את כל הפרטים הנדרשים לפי ההוראות הטכניות.
{{ח:תת|(ב)}} כל עותק של תעודת משלוח יכיל הצהרה החתומה ביד המוסר למשלוח שלפיה החמרים המסוכנים מתוארים תיאור מלא ומדוייק, בשם המתאים למשלוח שלהם ושהם מסווגים, ארוזים, מסומנים ומותוים וכשירים להובלה אוירית, בהתאם לדרישות הישימות.

{{ח:סעיף|18|שטר מטען אוירי}}
{{ח:ת}} בשטר המטען האוירי יצויין באופן ברור שהמשגור מכיל חמרים מסוכנים כמתואר בתעודת המשלוח לחמרים מסוכנים שצורפה אליו, וכן, אם ישים, שהמשגור יועמס בכלי טיס למטען בלבד.

{{ח:קטע2|פרק 8|פרק שמיני: חובות המפעיל}}

{{ח:סעיף|19|קבלת חבילות להובלה}}
{{ח:ת}} לא יקבל מפעיל להובלה באויר חבילה או אריזה המכילים חמרים מסוכנים אלא אם כן נתקיימו שני אלה:
{{ח:תת|(1)}} החמרים המסוכנים תוארו כהלכה וכל החבילות אושרו כעונות על הדרישות הישימות של ההוראות הטכניות;
{{ח:תת|(2)}} המפעיל בדק את הסימון והמידבקות של החבילות וקבע כי הן אינן דולפות וכי אין עליהן סימני נזק המעוררים ספק בקשר לשלמותן.

{{ח:סעיף|20|רשימת בדיקות ותכניות הדרכה}}
{{ח:תת|(א)}} המפעיל יכין לשימושו רשימה של בדיקות קבלה של חמרים מסוכנים כאמצעי עזר לבדיקת העמידה בדרישות {{ח:פנימי|סעיף 19|תקנה 19}}.
{{ח:תת|(ב)}} המפעיל יכין ויבצע תכניות הדרכה למועסקים על ידו בכל הנוגע לטיפול בחמרים מסוכנים ויעדכן אותן כנדרש בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|21|חמרים מסוכנים שניזוקו}}
{{ח:תת|(א)}} לא יטעין אדם חבילה או אריזה המכילים חמרים מסוכנים בכלי טיס או במכולה אלא אם כן נבדקו בסמוך לטעינה ולא מצאו בהם סימנים של דליפה או נזק.
{{ח:תת|(ב)}} לא יכניס אדם מכולה לכלי טיס אלא אם כן נבדקה ולא נמצאו בה כל סימני דליפה או נזק לחומר מסוכן הנמצא בה.
{{ח:תת|(ג)}} קיים חשש שחבילה של חמרים מסוכנים שהוטענה בכלי טיס ניזוקה או שיש דליפה ממנה, יוציא המפעיל חבילה זו מכלי הטיס או ידאג שהיא תורד בידי מי שהוסמך לכך ויוודא שיתרת המשגור היא במצב תקין להובלה אוירית ושלא הזדהמה כל חבילה אחרת.

{{ח:סעיף|22|הגבלת הטענה בתאי נוסעים וצוות}}
{{ח:ת}} לא יימצאו חמרים מסוכנים בתא הנוסעים כאשר נמצאים בו נוסעים או בתא צוות של כלי טיס פרט כמורשה {{ח:פנימי|סעיף 3|בתקנה 3(ב)}} ופרט לחמרים רדיואקטיביים המסווגים כחמרים רדיואקטיביים יוצאים מהכלל (excepted radioactive materials) בהתאם לאמור בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|23|מרחק בין חבילות}}
{{ח:ת}} לא יטעין אדם בכלי טיס, זו בצד זו, חבילות המכילות חמרים מסוכנים שונים העלולים לחולל ביניהם ריאקציה כימית מסוכנת או במצב המאפשר פעולה הדדית ביניהם במקרה של דליפה; בקביעת המרחקים המזעריים בין החבילות יש לנהוג לפי האמור בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|24|בדיקה של דליפה או נזק}}
{{ח:ת}} המפעיל יבדוק חבילות ואריזות מיד עם פריקתן מכלי הטיס לענין סימנים של דליפה או נזק; נמצאה ראיה כלשהי לדליפה או לנזק ובכל מקרה שהחמרים המסוכנים מובלים במכולה, ייבדק המשטח שבו אוחסנו החמרים המסוכנים או המכולה בכלי הטיס ויורחק ממנו כל זיהום מסוכן.

{{ח:סעיף|25|רעלים, חמרים מידבקים וחמרים רדיו־אקטיבים|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המפעיל יעמוד בדרישות המיוחדות המפורטות בהוראות הטכניות בעת קבלה והובלה של חומרים מדבקים ורדיואקטיביים.
{{ח:תת|(ב)}} לא יובלו חמרים המסומנים או הידועים כרעילים או כמדבקים בתא שבו נמצאים בעלי חיים, או חמרים המסומנים או הידועים כחמרי מזון המיועדים לבני אדם או לבעלי חיים, אלא אם כן הרעלים, החמרים המדבקים או בעלי החיים וכן חמרי המזון ארוזים במכולה נפרדת, ואינם נמצאים בכלי הטיס זה בצד זה.
{{ח:תת|(ג)}} כלי טיס שבו דלף חומר רדיואקטיבי או שחלה בו הזדהמות, יוצא מיד משירות ולא יוחזר לשירות עד שרמת הקרינה בכל משטח בר־גישה ורמת הזיהום הבלתי קבועה לא תעלה על הערך שנקבע בהוראות הטכניות.
{{ח:תת|(ד)}} חבילות של חמרים רדיואקטיביים בכלי הטיס יופרדו מבני אדם, מבעלי חיים ומסרט צילום שלא פותח, לפי מרחקי ההפרדה המצויינים בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|26|קשירת מטענים מסוכנים}}
{{ח:ת}} המפעיל ידאג לקשירת המטען של חמרים מסוכנים באופן שימנע כל אפשרות של תזוזה בעת הטיסה, חמרים רדיואקטיביים ייקשרו כך שבכל עת יישמרו רווחי ההפרדה כנדרש {{ח:פנימי|סעיף 23|בתקנה 23}}.

{{ח:סעיף|27|הטענה של מטען בכלי טיס}}
{{ח:ת}} פרט אם נאמר אחרת בהוראות הטכניות יוטענו חבילות של חמרים מסוכנים המסומנות בתוית ”כלי טיס של מטען בלבד“ בצורה שתאפשר לאיש צוות או לאדם מוסמך אחר לראותן ולטלטלן, ואם הממדים והמשקל מאפשרים זאת, להפריד חבילות אלה מחבילות אחרות שבכלי הטיס.

{{ח:קטע2|פרק 9|פרק תשיעי: מידע}}

{{ח:סעיף|28|מידע לטייס המפקד|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} מפעיל כלי טיס המתכוון להוביל חמרים מסוכנים ימציא לטייס־המפקד, סמוך ככל האפשר לתחילת הטיסה, מידע בכתב כנדרש בהוראות הטכניות.

{{ח:סעיף|29|מידע לצוות אוויר}}
{{ח:ת}} המפעיל יכלול בספר העזר המבצעי שלו את כל המידע אשר יאפשר לצוות הטיסה לבצע את המוטל עליו לענין הובלת חמרים מסוכנים ויקבע הוראות באשר לפעולה שיש לנקוט בה במקרי חירום הנובעים מהובלה כאמור.

{{ח:סעיף|30|מידע לנוסעים}}
{{ח:ת}} המפעיל יוודא שלתשומת לב הנוסעים הובאו ההוראות לענין סוגי החמרים האסורים בהובלה בכלי טיס, בין במטען הנמסר להובלה ובין כמטען יד.

{{ח:סעיף|31|מידע לאנשים אחרים}}
{{ח:ת}} המפעיל המוסר למשלוח או גוף אחר הקשור בהובלת חמרים מסוכנים באויר, יספק לעובדיו כל מידע הדרוש למילוי חובותיהם ביחס להובלת החמרים המסוכנים, ויספק להם הוראות לענין הפעולות שיש לנקוט בהן במקרי חרום הנובעים מהובלה כאמור.

{{ח:סעיף|32|מידע לרשות שדות התעופה}}
{{ח:ת}} במקרה של חירום בעת הטיסה, יעביר הטייס־המפקד ליחידת פת״א מידע על חמרים מסוכנים הנמצאים בכלי הטיס, ואם הדבר אפשרי יעביר גם את השם המתאים למשלוח, סיווג החומר, סיכוני המשנה שבתוית ואת כמות המטען ומיקומו בכלי הטיס.

{{ח:סעיף|33|מידע במקרה של תאונה}}
{{ח:ת}} מפעיל של כלי טיס המוביל חמרים מסוכנים אשר קרתה בו תאונה בטיסה יודיע בהקדם האפשרי לרשות המוסמכת במדינה שבה קרתה התאונה על החמרים המסוכנים אשר בכלי הטיס בציון השם המתאים למשלוח, סיווג החומר, סיכוני המשנה שצויינו בתוית, קבוצת התאמה בסוג החמרים הנפיצים וכן כמויות ומיקום בתוך כלי הטיס.

{{ח:קטע2|פרק 10|פרק עשירי: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|34|עונשין}}
{{ח:ת}} העובר על הוראה מהוראות תקנות אלה, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס בשיעור הנקוב {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 40|בסעיף 40(2) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, או שניהם כאחד.

{{ח:סעיף|35|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה ביום כ״ו בטבת התשמ״ד (1 בינואר 1984).

{{ח:חתימות|כ״ג בתשרי התשמ״ד (30 בספטמבר 1983)}}
* '''חיים קורפו'''
שר התחבורה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]