תקנות בריאות הציבור (מזון) (בדיקת דגים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות בריאות הציבור (מזון) (בדיקת דגים), התשמ״א–1981}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״א, 1234|תקנות בריאות הציבור (מזון) (בדיקת דגים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4254.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 1364|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4384.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 594|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4564.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ה, 673|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4760.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 718|תקנות אגרות בריאות|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5181.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 772|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5591.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 614|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5738.pdf}}.

''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ה, 1224|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4800.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 224|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4877.pdf}}, {{ח:תיבה|324|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4887.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 402|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5003.pdf}}, {{ח:תיבה|959|הודעה (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5033.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 166|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5065.pdf}}, {{ח:תיבה|728|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5101.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 183|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5148.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות הציבור (מזון)#סעיף 3|סעיף 3}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות הציבור (מזון)|לפקודת בריאות הציבור (מזון), 1935}}, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|פקודת בריאות הציבור (מזון), 1935 הוחלפה {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/10/SecondaryLaw/10_scl_ei_546683.pdf|בפקודת בריאות הציבור (מזון) [נוסח חדש], התשמ״ג–1983}}; לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון)#סעיף 325|סעיף 325(ג) לחוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע״ו–2015}}, תקנות שהותקנו לפי פקודת בריאות הציבור (מזון) [נוסח חדש], התשמ״ג–1983, יעמדו בתוקפן ויראו כאילו הותקנו לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון)|החוק האמור}}.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ד, תשנ״ו}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיכו בכתב לענין תקנות אלה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא וטרינרי“ – רופא וטרינרי ממשלתי או רופא וטרינרי מקומי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא וטרינרי ממשלתי“ – רופא וטרינרי של משרד הבריאות או רופא וטרינרי שהמנהל הסמיכו בכתב לענין תקנות אלה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא וטרינרי מקומי“ – רופא וטרינרי של רשות מקומית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות מקומית“ – עיריה או מועצה מקומית או איגוד ערים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחסן קירור“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי עסקים (תנאים תברואיים לעסקים לייצור מזון)|בתקנות רישוי עסקים (תנאים תברואיים לעסקים לייצור מזון), התשל״ב–1972}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל דגים“ – לרבות מי שדגים נמצאים ברשותו או בפיקוחו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דגים“ – בעלי חיים החיים במים לרבות פירות ים ואשר בשרם או כל חלק אחר מגופם משמש למאכל אדם, בין שהם חיים ובין שאינם חיים, והם טריים, קפואים, מלוחים או מיובשים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ייצור“ – כל פעולה להכנת מזון מדגים או שדגים נכללים בהרכב המזון, לרבות אריזתו ולמעט מזון כאמור שהוכן בידי אדם לצרכי עצמו ובני ביתו בלבד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן“ – אדם המבצע פעולות ייצור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מוכרת“ – מעבדה שהמנהל אישר אותה לענין תקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דגים מצוננים“ – דגים שהטמפרטורה של בשרם בין ‎−1° צלזיוס לבין ‎+5° צלזיוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דגים קפואים“ – לרבות דגים מצוננים שהוקפאו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דגים חיים“ – דגים חיים השטים במים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מען“ – שם הישוב, שם הרחוב ומספר הבית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דג קפוא ארוז מראש“ – דג קפוא שלם, עם או בלי ראש, או נתח דג כאמור, שנארז בידי יצרן טרם שיווקו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זיגוג“ (glazing) – ציפוי דג בקרח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משקל כולל“ – משקל הדג, ללא אריזה, לפני הפשרת הקרח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משקל נקי“ – משקל הדג, ללא אריזה, לאחר הפשרת הקרח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיווק“ – העברה לאחר בכל דרך מדרכי ההעברה.

{{ח:סעיף|2|החסנה, הובלה ומכירה של דגים קפואים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחסין אדם, לא יוביל, לא יחזיק ולא ימכור דגים קפואים אלא אם הטמפרטורה של בשרם אינה עולה על 18 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוביל אדם ולא ימכור דגים קפואים שהופשרו או שהטמפרטורה של בשרם עלתה על 15 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, ולא יעבירם ממקומם.
{{ח:תת|(ג)}} הופשרו דגים קפואים או עלתה הטמפרטורה של בשרם על 15 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, יודיע בעל הדגים על כך, מיד, לרופא וטרינרי מקומי.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(ג), (ד) ו־(ה)}} הנוגעות לרופא המקבל יחולו על הרופא הוטרינרי המקומי שקיבל הודעה כאמור בתקנת משנה (ג).

{{ח:סעיף|2א|סימון דג ארוז מראש|תיקון: תשנ״ד, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייצר אדם דג קפוא ארוז מראש, לא ייבאו ולא ישווקו אלא אם כן אריזתו מסומנת במשקל הנקי ובמשקל הכולל.
{{ח:תת|(ב)}} המשקל הנקי יסומן במלים ”משקל נקי ...“, בציון יחידת המשקל, הכל באותיות שגודלן 6 מ״מ לפחות, ליד שם הדג או מיד מתחתיו, בצורה בולטת לעין וניתנת לקריאה בנקל.
{{ח:תת|(ג)}} האריזה תסומן, ליד שם הדג, באותיות ברורות שגודלן זהה לאותיות המסמנות את שם הדג, במלים אלה ”מכיל %... דג“, בציון אחוז הדג מתוך המשקל הכולל.
{{ח:תת|(ד)}} המשקל הנקי של דג קפוא יהיה 80% לפחות מהמשקל הכולל.

{{ח:סעיף|2ב|איכות מים|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:ת}} מים המשמשים לזיגוג דג יהיו באיכות מי שתיה לפי {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתיה), התשל״ד–1974}}.

{{ח:סעיף|3|אחסון, הובלה ומכירה של דגים מצוננים או מלוחים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחסין אדם, לא יוביל, לא יחזיק ולא ימכור דגים מצוננים אלא אם הם מכוסים בפתיתי קרח או קפואים.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוביל אדם ולא ימכור דגים מצוננים או מלוחים שהטמפרטורה של בשרם עלתה על 5° צלזיוס ולא יעבירם ממקומם.
{{ח:תת|(ג)}} עלתה הטמפרטורה של דגים מצוננים או מלוחים על 5° צלזיוס יודיע בעל הדגים על כך, מיד, לרופא וטרינרי מקומי.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(ג), (ד) ו־(ה)}} הנוגעות לרופא המקבל יחולו על הרופא הוטרינרי המקומי שקיבל הודעה כאמור בתקנת משנה (ג).

{{ח:סעיף|3א|יבוא דגים קפואים|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:ת}} לא ייבא אדם דגים קפואים אלא אם כן בבדיקות הדגים כמפורט להלן, שערך רופא וטרינר ממשלתי, התקבלו תוצאות אלה:
{{ח:תת|(1)}} בבדיקה אורגנולפטית נמצא כי הדגים בעלי מרקם, טעם וריח אופייניים להם ולא מורגש בהם טעם או ריח זר, מקולקל, מעופש או כל טעם או ריח לוואי;
{{ח:תת|(2)}} בבדיקת תכולת חנקן הבסיסי הנדיף (TVBN), למעט לגבי פירות ים, נמצאו לא יותר מ־40 מ״ג חנקן חופשי ב־100 גרם, ב־85% לפחות מהדגימה שנלקחה לבדיקה.

{{ח:סעיף|4|הסדרת מכירה, הוצאה והעברה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ימכור אדם דגים בתחום רשות מקומית, בין שמקורם באותה רשות מקומית ובין שהגיעו מרשות מקומית אחרת, לא יוציא דגים מתחום רשות מקומית או מנמל דיג ישראלי ולא יעביר דגים מבית קירור אחד לבית קירור אחר, אלא אם קויימו תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הדגים נבדקו בידי רופא וטרינרי מקומי של אותה רשות מקומית שבה נמצאים הדגים, והוא מצאם ראויים למאכל אדם והוציא לגביהם תעודת משלוח;
{{ח:תתת|(2)}} בידיו תעודת משלוח חתומה ביד רופא וטרינרי מקומי, לפי הנוסח המובא {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(ב)}} החליט הרופא הוטרינרי המקומי כי הדגים אינם ראויים למאכל אדם, ישלח הודעה בטופס לפי {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השניה}}, ויבצע החלטתו.

{{ח:סעיף|4א|שיטות בדיקה|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} משקלו הנקי של דג קפוא ייקבע לפי שיטה המפורטת {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.
{{ח:תת|(ב)}} בדיקה ודיגום לענין {{ח:פנימי|סעיף 3א|תקנה 3א(2)}} יבוצעו בהתאם לשיטה המפורטת בסעיף 303 לתקן ישראלי ת״י 841 מאדר ב׳ התשל״ג (מרס 1973) – שימורי דגים; קרפיון במתכונת מסורתית (גפילטע פיש).

{{ח:סעיף|5|הכנסת דגים לתחום רשות מקומית}}
{{ח:תת|(א)}} הכניס אדם דגים לתחום רשות מקומית, יודיע על כך לרופא הוטרינרי המקומי של הרשות שלתחומה הוכנסו הדגים (להלן – הרופא המקבל), לא יאוחר מ־12 שעות מעת הכנסת הדגים.
{{ח:תת|(ב)}} ההודעה תכלול פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שמו ומענו של בעל הדגים;
{{ח:תתת|(2)}} סוגי הדגים וכמותם ;
{{ח:תתת|(3)}} המען המדוייק שממנו הגיעו הדגים;
{{ח:תתת|(4)}} מספר תעודת המשלוח של הדגים;
{{ח:תתת|(5)}} מען המקום שבו מוחסנים או מוחזקים הדגים.
{{ח:תת|(ג)}} לא יוציא אדם את הדגים ממקומם ולא ימכרם ולא יעשה כל פעולה בהם עד לאחר בדיקתם בידי הרופא המקבל, וקבלת אישור ממנו כי הדגים ראויים למאכל אדם.
{{ח:תת|(ד)}} החליט הרופא המקבל לפסול את הדגים למאכל אדם, יודיע על החלטתו בכתב לבעל הדגים תוך 24 שעות מעת סיום בדיקות הדגים; ההודעה תנוסח לפי {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השניה}} ותפורט בה הסיבה לפסילת הדגים.
{{ח:תת|(ה)}} החליט הרופא המקבל כי הדגים ראויים למאכל אדם, יודיע על כך מיד לבעל הדגים.

{{ח:סעיף|6|איסור מכירת דגים בבדיקה}}
{{ח:ת}} לא ימכור אדם דגים כל עוד נמשכת הבדיקה לגביהם.

{{ח:סעיף|7|העברת דגים}}
{{ח:ת}} רשאי רופא וטרינרי לדרוש העברת דגים הנמצאים בבדיקה כולם או מקצתם ממקום הימצאם למקום אחר לשם בדיקה נוספת.

{{ח:סעיף|8|העברת דגים השמדתם או פסילתם}}
{{ח:ת}} בדיקת דגים, העברתם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בתקנה 7}}, השמדתם או כל טיפול אחר בהם שנקבע באישור הפסילה תיעשה בידי בעלם ועל חשבונו.

{{ח:סעיף|9|ביצוע השמדה או פסילה}}
{{ח:ת}} בתום השמדת הדגים או הטיפול האחר בהם עקב פסילתם למאכל אדם, יערוך הרופא הוטרינרי פרוטוקול שיכלול תאריך ושעה, צורת השמדת הדגים או הטיפול האחר בהם עקב פסילתם למאכל אדם, פרטיהם האישיים של האנשים הנוכחים, וסוגי הדגים וכמותם, ויחתום על הפרוטוקול.

{{ח:סעיף|10|אגרת בדיקה|תיקון: תשמ״ב, תשמ״ד, תשמ״ה, [הודעות], תשמ״ט}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות המקומית שבתחומה נבדקו הדגים בידי רופא וטרינרי מקומי תגבה, בשביל מרכז השלטון המקומי, אגרת בדיקה כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות אגרות בריאות#תוספת 2 פרט 16|בסעיף 16 בתוספת השניה לתקנות אגרות בריאות, התשמ״ט–1989}}.
{{ח:תת|(ב)}} נגבתה האגרה כאמור בתקנת משנה (א), לא תגבה רשות מקומית אחרת אגרת בדיקה נוספת.
{{ח:תת|(ג)}} אגרה בעד בדיקת דגים מיובאים תשולם לפני הוצאתם מהנמל לקופת מרכז השלטון המקומי.

{{ח:סעיף|10א||תיקון: תשמ״ה, תשמ״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|11|בדיקות מעבדה}}
{{ח:ת}} בדיקות מעבדה של דגים ייערכו במעבדה מוכרת בלבד.

{{ח:סעיף|12|סמכויות של רופא וטרינרי ממשלתי}}
{{ח:ת}} לא נבדקו דגים כאמור בתקנות אלה תוך 48 שעות מעת הודעת בעל הדגים, רשאי רופא וטרינרי ממשלתי לבדקם כמפורט בתקנות אלה.

{{ח:סעיף|13|הוראות המנהל הכללי}}
{{ח:ת}} המנהל, לאחר התייעצות עם ארגון הרופאים הוטרינריים ברשויות המקומיות, רשאי לתת הוראות בכתב לרופאים וטרינריים בדבר אופן הבדיקה של דגים, צורת ההשמדה או הפסילה של דגים שאינם ראויים למאכל אדם ודיווח על בדיקות דגים.

{{ח:סעיף|14|רשות כניסה}}
{{ח:ת}} רופא וטרינרי רשאי להיכנס לכל מקום שבו מחזיקים דגים המיועדים, לדעתו, למכירה או לייצור כדי לבדוק אם בוצעו הוראות תקנות אלה.

{{ח:סעיף|15|מניעת הפרעה}}
{{ח:ת}} לא יפריע אדם לרופא וטרינרי ולא ימנע בעדו מלהיכנס לכל מקום בתוקף סמכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|תקנה 14}} ולמלא את תפקידו בהתאם לתקנות אלה.

{{ח:סעיף|16|ביטול}}
{{ח:ת}} תקנות בריאות העם (בדיקת דגים), התשי״ג–1952 – בטלות.

{{ח:סעיף|17|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4}})}}}}
{{ח:קטע3||תעודת משלוח בשר/דגים/עופות}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הטופס הושמט).}}

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4}})}}}}
{{ח:קטע3||אישור פסילה/השמדה – הודעה לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון)#סעיף 167|סעיף 8 לפקודת בריאות הציבור (מזון), 1935}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הטופס הושמט).}}

{{ח:קטע2|תוספת 3|תוספת שלישית|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 4א|תקנה 4א(א)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''שיטה לקביעת משקל נקי של דגים קפואים'''

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 3 פרט 1}}
{{ח:ת}} דגים קפואים יינטלו מ־9 קרטונים שונים של אותו משלוח, במשקל כולל של שני קילוגרמים לערך.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 3 פרט 2}}
{{ח:ת}} הדגים יישקלו במצב קפוא עם ציפוי הקרח; התוצאה תיקרא ”משקל א׳“.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 3 פרט 3}}
{{ח:ת}} הדגים יונחו על רשת מתחת למים פושרים זורמים עד שציפוי הקרח נפרד מעצמו מהדגים משני צדדיו מבלי להפשיר את הדגים.

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 3 פרט 4}}
{{ח:ת}} הדגים ינוגבו בעדינות במגבת נייר ובלי ללחוץ את הדגים.

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 3 פרט 5}}
{{ח:ת}} שוקלים את הדגים מיד; התוצאה תיקרא ”משקל ב׳“.

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 3 פרט 6}}
{{ח:ת}} אחוז הקרח יחושב לפי הנוסחה הזאת:
{{ח:תתת}} אחוז הקרח = {{שבר|משקל א׳ פחות משקל ב׳|משקל א׳}} × 100

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 3 פרט 7}}
{{ח:ת}} משקלו הנקי של הדג יחושב לפי הנוסחה הזאת:
{{ח:תתת}} משקל נקי = משקל א׳ פחות {{שבר|משקל א׳ × אחוז הקרח|100}}

{{ח:חתימות|כ״ז בסיון התשמ״א (29 ביוני 1981)}}
* '''ברוך מודן'''
המנהל הכללי של משרד הבריאות
* אני מאשר.
'''אליעזר שוסטק'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]