תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים לקביעת הכנסה ודרכי הוכחתה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים לקביעת הכנסה ודרכי הוכחתה), תשכ״ה–1965}}
{{ח:קטע3||תקנות בדבר כללים לקביעת הכנסה כדי מחיה ודרכי הוכחתה}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשכ״ה, 2034|תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים לקביעת הכנסה ודרכי הוכחתה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1726.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ו, 2082|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1888.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 641|תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (כללים לקביעת הכנסת שכול ודרכי הוכחתה) (הוראת שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6385.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 172|תיקון לתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (כללים לקביעת הכנסת שכול ודרכי הוכחתה) (הוראת שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6626.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 1|הסעיפים 1}}, {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 36ב|36ב}} {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 37|ו־37}} {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), תש״י–1950}}, ובאישור שר האוצר וועדת העבודה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|'''תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים לקביעת הכנסה ודרכי הוכחתה), תשכ״ה–1965 בוטלו והוחלפו {{ח:חיצוני|תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (כללים לקביעת הכנסת שכול ודרכי הוכחתה) (הוראת שעה)|בתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (כללים לקביעת הכנסת שכול ודרכי הוכחתה) (הוראת שעה), התשס״ה–2005}}, שפקעו ביום כ״ב בטבת התשס״ח (31 בדצמבר 2007).'''}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרה}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה, ”קרוב הנספה“ – בן משפחה של חייל שנספה במערכה או ילדו, חתנו או כלתו של בן משפחה כאמור.

{{ח:סעיף|2|הכנסה של קרוב הנספה}}
{{ח:ת}} הכנסה של קרוב הנספה לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} הוא סך־הכל של הכנסות מכל מקור שהוא של אותו קרוב הנספה ושל התלויים בו, למעט ההכנסות מהמקורות שלהלן שלו ושל התלויים בו (להלן – ניכויים):
{{ח:תת|(1)}} קיצבת זקנה המשתלמת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי, תשי״ד–1953}} ((להלן – קיצבת זקנה);
{{ח:תת|(2)}} קיצבת משפחה מרובת ילדים המשתלמת לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי, תשי״ד–1953}};
{{ח:תת|(3)}} תשלום כספים ממוסדות צדקה ציבוריים, או מקרנות פנסיה, המשתלמים להם, עד לשיעור קיצבת זקנה באם אין הם זכאים לקיצבת זקנה;
{{ח:תת|(4)}} סיוע כספי ממשרד הסעד לקרוב הנספה ולתלויים בו, עד לשיעור קיצבת זקנה באם אין הם זכאים לקיצבת זקנה;
{{ח:תת|(5)}} תוספת לתגמולים חדשיים על פי {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} {{ח:חיצוני|חוק הנכים (תגמולים ושיקום)|וחוק הנכים (תגמולים ושיקום), תשי״ט–1959 [נוסח משולב]}} (להלן – תגמולי שיקום), המשתלמת על פי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גימלאות)|חוק שירות המדינה (גימלאות), תשט״ו–1955}}, או {{ח:חיצוני|חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גימלאות)|חוק שירות הקבע בצבא־הגנה לישראל (גימלאות), תשי״ד–1954}}.

{{ח:סעיף|3|סייג}}
{{ח:ת}} היו סך הכל של ניכויים של קרוב הנספה והתלויים בו עולה על הסכום הקובע כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 22|בסעיף 22 לחוק}}, ייחשב עודף סך הכל של הניכויים מעל לסכום הקובע כהכנסה או חלק מהכנסה לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}}.

{{ח:סעיף|4|ניכוי לשכול בשל בן־זוג שאינו שכול|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} היה לשכול בן־זוג שאינו שכול, ינוכה מהכנסתו לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} שתיקבע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה 2}}, ניכוי נוסף בסכום השווה לסכום הניכוי הניתן לו עבור בן־זוגו, לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}.

{{ח:סעיף|5|דין שכול שאין שלו הכנסה לגבי הכנסת בן־הזוג שאינו שכול}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשכול בן־זוג שאינו שכול, ואין לאותו שכול הכנסה משלו, והוא תלוי בהכנסת בן־זוגו, ולזוג אין ילדים הסמוכים על שולחנם, יראו שליש הכנסת בן־הזוג שאינו שכול כהכנסת בן־זוגו השכול.
{{ח:תת|(ב)}} היו לזוג כאמור בתקנת משנה (א) ילד או ילדים הסמוכים על שולחנם, יראו רבע מהכנסת בן־הזוג שאינו שכול, כהכנסת בן־זוגו השכול.

{{ח:סעיף|6|ניכויים בשל הוצאות מיוחדות}}
{{ח:ת}} הוציא קרוב הנספה הוצאות מיוחדות, שהן, לדעת קצין תגמולים הכרחיות, רשאי קצין התגמולים להורות כי ינוכה מהכנסתו לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} ניכוי נוסף של ההוצאות המיוחדות בשיעור שיקבע קצין תגמולים.
{{ח:ת}} לענין תקנה זו, ”הוצאות מיוחדות“ – הוצאות על טיפול רפואי לאותו קרוב הנספה ולתלויים בו שאינו כלול במסגרת הביטוח הרפואי הניתן על ידי קופת חולים ציבורית, שאליה משתייך קרוב הנספה או התלויים בו, וכן הוצאות לטיפול פסיכיאטרי או לחינוך מיוחד למפגרים, שהיה הכרח להוציאן בגלל המצב הנפשי או השכלי המיוחד של קרוב הנספה או התלויים בו.

{{ח:סעיף|7|דין הורי שכול התלוי בבת נשואה לענין ”ההכנסה כדי מחיה“ של אותה הבת}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים להכרת אדם שאינו מסוגל להשתכר למחייתו ולהכרת הכנסה כדי מחייה)#סעיף 2|בתקנה 2 לתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים להכרת אדם שאינו מסוגל להשתכר למחייתו ולהכרת הכנסה כדי מחייה), תשי״ג–1953}}, יראו את הוריה השכולים של בת נשואה כתלויים בה או בבן־זוגה לענין הכנסתה כדי מחייתה.

{{ח:סעיף|8|דין אלמנה שבנה הצעיר התבגר לגבי הכנסה לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 7|סעיף 7 לחוק}}|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} הכנסתה של אלמנה שאין לה עוד יתומים סמוכים על שולחנה, תופחת, לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 7|סעיף 7 לחוק}}, במשך שלוש שנים מהמועד שבו הגיע הצעיר מבין היתומים שהיו סמוכים על שולחנה לגיל 18 שנה, בניכוי נוסף של מחצית הכנסתה כדי מחייתה.

{{ח:סעיף|9|דין חבר קיבוץ לגבי הכנסה של קרוב הנספה או של ילדו}}
{{ח:תת|(א)}} הועסק חבר קיבוץ במשך שנה פלונית, תיחשב הכנסתו במשך אותה שנה לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}}, כשיעור הכנסת הקיבוץ שהושמה לענין מס הכנסה לשנה האמורה מחולק במספר חברי הקיבוץ (להלן – הכנסת חבר קיבוץ).
{{ח:תת|(ב)}} לא היה חבר קיבוץ מועסק במשך שנה פלונית יראו אותו כאילו לא היתה לו הכנסה לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} במשך אותה שנה.
{{ח:תת|(ג)}} היה חבר קיבוץ מועסק במשך חלק משנה פלונית, תיחשב הכנסתו במשך אותה שנה בשיעור של חלק מהכנסת חבר קיבוץ השווה ליחס בין זמן העסקתו של אותו חבר קיבוץ בשנה פלונית לבין כל השנה.
{{ח:תת|(ד)}} לענין תקנה זו, ”חבר קיבוץ“ – קרוב הנספה שהוא חבר קיבוץ בארץ.

{{ח:סעיף|10|דרכי הוכחה של הכנסת קרוב משפחה שהינו נישום לענין מס הכנסה}}
{{ח:ת}} היה קרוב הנספה נמנה עם הנישומים לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}} רשאי קצין התגמולים, בכפוף להוראות אחרות בתקנות אלה, לראות את הכנסתו של אותו קרוב הנספה בשנה פלונית לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} כשיעור הכנסתו שהושמה לענין מס הכנסה לשנת המס שקדמה לאותה שנה.

{{ח:סעיף|11|דרכי הוכחה של הכנסת שכיר}}
{{ח:ת}} היה עיקר הכנסתו של קרוב הנספה מעבודה שכירה, רשאי קצין התגמולים לראות, לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}}, אותו חלק מהכנסה של אותו קרוב הנספה, או ילדו, שבא לו מעבודה כאמור כפי שאותו חלק של הכנסה רשום באישורים ממקום העבודה של קרוב הנספה, או ילדו, או בתלושי המשכורת שניתנו לו תוך שלושת החדשים האחרונים שקדמו ליום קביעת ההכנסה לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}}.

{{ח:סעיף|12|דרכי הוכחה של הכנסת חבר קיבוץ}}
{{ח:ת}} היה קרוב הנספה או ילדו חבר קיבוץ רשאי קצין התגמולים לראות את הכנסתו לענין {{ח:פנימי|סעיף 9|תקנה 9}} כפי שהיא רשומה באישור של ברית הפיקוח שאליה מסונף אותו הקיבוץ.

{{ח:סעיף|13|הנחת המשכיות ההכנסה}}
{{ח:ת}} קבע קצין תגמולים את הכנסתו לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}} של קרוב נספה לשנה פלונית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 10|בתקנות 10 עד 12}} רשאי הוא, באין הוכחה אחרת, לראות, לענין {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|החוק}}, כאילו לאותו בן המשפחה היתה אותה הכנסה, גם בשנה סמוך לאחר שנה פלונית.

{{ח:סעיף|14|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה היא ביום כ״ה בתשרי תשכ״ה (1 באוקטובר 1964).

{{ח:סעיף|15|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (כללים לקביעת הכנסה ודרכי הוכחתה), תשכ״ה–1965“.

{{ח:חתימות|י״א בניסן תשכ״ה (13 באפריל 1965)}}
* '''לוי אשכול'''
שר הבטחון
* אני מסכים.
'''פנחס ספיר'''
שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]