כללי בריאות העם (טיהור מי שופכין המיועדים להשקיה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|כללי בריאות העם (טיהור מי שופכין המיועדים להשקיה), התשמ״א–1981}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״א, 1357|כללי בריאות העם (טיהור מי שופכין המיועדים להשקיה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4263.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 718|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5273.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 65א|סעיף 65א}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|לפקודת בריאות העם, 1940}}, ולאחר שהתייעצתי עם שר החקלאות, אני מתקין כללים אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תש״ן}}
{{ח:ת}} בכללים אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בדיקה“ – בדיקה במעבדה או בדיקת שדה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר“ – היתר שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 65א|סעיף 65א לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המהנדס“ – מהנדס תברואה מחוזי של משרד הבריאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות, או מי שהוא הסמיך לענין כללים אלה או מקצתם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הספר“ – ההוצאה האחרונה של ”שיטות סטנדרטיות לבדיקות מים ושפכים“, שהוציא האיגוד האמריקאי לבריאות הציבור, ושינגטון, די.סי., ארה״ב, ואשר עותק ממנו מופקד בספריה לרפואה ציבורית ע״ש ד״ר ש. זימן במשרד הבריאות ירושלים, לעיונם של המעוניינים בכך בשעות העבודה הרגילות של הספריה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי שופכין“ – מים שלאחר שימוש בבית, בתעשיה, במלאכה או במשק חקלאי, לרבות פסולת נוזלית המכילה מוצקים בתרחיף או בתמיסה, שמקורם באדם או בבעלי חיים, בין אם הם מהולים במים ובין אם לאו, בין אם הם זורמים בצינור או בנחל ובין אם הם זורמים או מצויים בכל מקום אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ממונה לאיכות הסביבה“ – מי שהשר לאיכות הסביבה הסמיכו לענין כללים אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מוכרת“ – מעבדה שהכיר בה המנהל לצורך כללים אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת טיהור“ – מערכת מיתקנים שנועדו לטיהור מי שופכין כדי להופכם לקולחים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קולחים“ –
{{ח:תתת|(1)}} מי שופכין שעברו טיהור במערכת טיהור שניוני־אירובי, שאישר אותה המהנדס או המנהל, בהתייעצות עם הממונה לאיכות הסביבה, ופועלת בצורה המניחה את דעתו;
{{ח:תתת|(2)}} מי שופכין שעברו טיהור טבעי להנחת דעתו של המהנדס או המנהל ושהוא אישר אותם בכתב לאחר התייעצות עם הממונה לאיכות הסביבה כראויים להשקיה;
{{ח:תתת|(3)}} מים מהולים בקולחים;
{{ח:תתת|(4)}} מי ניקוז מבריכות שחיה שלא נוספו להם בכל דרך שהיא מי שופכין.

{{ח:סעיף|2|איסור השקיה במי שופכין}}
{{ח:ת}} לא ישקה אדם גידולים חקלאיים במי שופכין אלא אם הם קולחים ובהתאם לכללים אלה.

{{ח:סעיף|3|תנאים לאישור מערכת טיהור|תיקון: תש״ן}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה לאישור מערכת טיהור מי־שופכין המיועדים להשקיה (להלן – האישור) תוגש למהנדס במשרדו במחוז שבו נמצאת מערכת הטיהור שבעדה נתבקש האישור.
{{ח:תת|(ב)}} החליט המהנדס לאחר שהתייעץ עם הממונה לאיכות הסביבה לאשר את הבקשה או לסרב לה, יעביר למבקש את האישור או החלטת הסירוב.
{{ח:תת|(ג)}} המבקש רשאי לערער בפני המנהל על החלטת המהנדס תוך 30 ימים מיום שקיבל את ההודעה כאמור בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ד)}} החלטת המנהל תהיה סופית.

{{ח:סעיף|4|תוקף האישור וחידושו}}
{{ח:תת|(א)}} תקפו של אישור הוא לשנה אחת בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה לאישור חדש תוגש למהנדס במשרדו במחוז שבו נמצאת מערכת הטיהור שלושה חדשים לפני פקיעת תוקף האישור.
{{ח:תת|(ג)}} הוגשה בקשה לאישור חדש, רשאי המבקש להמשיך ולהשתמש בקולחים עד להחלטת המהנדס.

{{ח:סעיף|5|תנאים להשקיית גידול שסוגו מופיע {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}}}
{{ח:ת}} בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}}, קולחים לא ישמשו אלא להשקיית אותם גידולים חקלאיים שסוגם פורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, וזאת בתנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} המשתמש בקולחים מחזיק בהיתר בר־תוקף וממלא אחר תנאיו;
{{ח:תת|(2)}} ריכוז החמצן הנמס בקולחים הוא לפחות חצי מיליגרם לליטר;
{{ח:תת|(3)}} הקולחים אינם מכילים תרכובות טוקסיות העלולות, לדעת המנהל, לסכן בריאותם של אלה הבאים במגע עם הקולחים או עם הגידול המושקה, בין כשהוא בשדה ובין לאחר שנקטף.

{{ח:סעיף|6|תנאים להשקיית גידול שסוגו אינו מופיע {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}|תיקון: תש״ן}}
{{ח:תת|(א)}} גידול שסוגו לא פורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}} לא יושקה בקולחים אלא אם ניתנה למשתמש הסכמת המנהל בכתב ומראש, ואם התקיימו גם התנאים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 5|בסעיף 5}}.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יחליט על מתן הסכמה כאמור בסעיף זה, בתנאים או בלעדיהם, או על סירוב לתתה, רק לאחר שיתייעץ עם נציב המים ועם הממונה לאיכות הסביבה.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל לא יתן הסכמה כאמור בסעיף זה אלא אם שוכנע כי אין בהשקיה בקולחים כאמור כדי לפגוע בבריאות הציבור; בהסכמה יפרט המנהל את סוג הגידולים המאושר להשקיה בקולחים, את איכות הקולחים המאושרים, את שיטת ההשקיה וכיוצא באלה.

{{ח:סעיף|7|בדיקת שדה|תיקון: תש״ן}}
{{ח:תת|(א)}} נקבעה בהיתר בדיקת שדה, תיערך בדיקת השדה בשיטה שאישר המנהל בהיתר, בידי אדם (להלן – הדוגם) שהסמיך לכך המנהל הכללי של המשרד לאיכות הסביבה.
{{ח:תת|(אא)}} אישור שיטת בדיקת שדה יהיה בהתייעצות עם המונה לאיכות הסביבה.
{{ח:תת|(ב)}} הדוגם ירשום, מיד עם גמר בדיקת השדה, בספר מיוחד (להלן – ספר שדה) המיועד למטרה זו בלבד, פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תאריך הדיגום;
{{ח:תתת|(2)}} שעת הדיגום;
{{ח:תתת|(3)}} נקודת הדיגום;
{{ח:תתת|(4)}} תוצאת בדיקת השדה;
{{ח:תתת|(5)}} הערות.
{{ח:תת|(ג)}} ספר השדה יעמוד לעיונם של המהנדס, של המנהל ושל הממונה לאיכות הסביבה או מי שימנו לכך, בשעות העבודה הרגילות; הספר יישמר במשך שנתיים לפחות ממועד הרישום האחרון בו.

{{ח:סעיף|8|בדיקת מעבדה}}
{{ח:ת}} נקבעה בהיתר בדיקה במעבדה, תיערך הבדיקה במועדים שנקבעו בהיתר, במעבדה מוכרת ולפי השיטה שנקבעה בספר, או כל שיטה אחרת שקבע המנהל.

{{ח:סעיף|9|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתם של כללים אלה ביום ו׳ בטבת התשמ״ב (1 בינואר 1982).

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}})}}}}
{{ח:קטע3||סוגי גידולים המותרים להשקיה בקולחים}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} גידולים חקלאיים שאינם משמשים למאכל אדם, כגון כותנה, גידולי זרעים ומספוא יבש.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} גידולים חקלאיים המיועדים לתעשיה, העוברים תהליכים תעשייתיים המונעים העברת מיקרואורגניזמים, כגון דגנים וסלק סוכר, ולמעט גידולים המיועדים לתעשיית השימורים.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:ת}} חורשות ויערות במקומות שאינם מיועדים לנופש או מחנאות.

{{ח:חתימות|י״ח בתמוז התשמ״א (20 ביולי 1981)}}
* '''אליעזר שוסטק'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]