תקנות שירותי הכבאות (אמצעי כיבוי במוזיאונים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות שירותי הכבאות (אמצעי כיבוי במוזיאונים), התשמ״ז–1986}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ז, 265|תקנות שירותי הכבאות (אמצעי כיבוי במוזיאונים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4993.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#סעיף 42|סעיף 6}} {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|לחוק שירותי הכבאות, התשי״ט–1959}} (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם שר החקלאות, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|תקנות שירותי הכבאות (אמצעי כיבוי במוזיאונים), התשמ״ז–1986 הותקנו לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הכבאות|חוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}}; לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#סעיף 147|סעיף 147(א)(1) לחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע״ב–2012}}, התקנות יעמדו בתוקף לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|החוק האמור}}.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה:
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוזיאון“ – מוזיאון שהוכרז עליו כעל מוזיאון מוכר לפי {{ח:חיצוני|חוק המוזיאונים|חוק המוזיאונים, התשמ״ג–1983}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המפקח“ – מפקח כבאות ראשי שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#סעיף 5|סעיף 22 לחוק}};
{{ח:תת}} {{ח:הערה|תפקיד ”מפקח כבאות ראשי“ לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הכבאות|חוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}} הוחלף בתפקיד ”נציב כבאות והצלה“ לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע״ב–2012}}.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי כיבוי“ – ציוד, חמרים ומיתקנים המשמשים לכיבוי דליקות כמפורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, לפי תקן ישראלי שאישר מכון התקנים, ובאין תקן ישראלי – לפי אישור המפקח.

{{ח:סעיף|2|ציוד חובה}}
{{ח:תת|(א)}} הבעל או המחזיק במוזיאון חייב לרכוש ציוד כיבוי, ולהתקינו ולהחזיקו במצב תקין; הכל לפי הוראות רשות הכבאות ובהתחשב במבנה המוזיאון ובתכולתו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות רשות הכבאות לפי תקנת משנה (א) יהיו בכתב.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|”רשות הכבאות“ לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הכבאות|חוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}} הוחלפה בידי ”הרשות הארצית לכבאות והצלה“ לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע״ב–2012}}.}}

{{ח:סעיף|3|פטור}}
{{ח:ת}} מילוי החובה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}} בידי אחד מאלה שעליהם היא מוטלת פוטר את האחר ממילויה.

{{ח:סעיף|4|ערר}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מוזיאון או המחזיק בו שקיבל הוראות בכתב מרשות הכבאות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2(ב)}} רשאי לערור עליה לפני המפקח תוך שלושים ימים מיום קבלתה.
{{ח:תת|(ב)}} המפקח רשאי לאשר את ההוראות, לשנותן או לבטלן.
{{ח:תת|(ג)}} החלטתו של המפקח בערר תהא סופית.

{{ח:סעיף|5|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה ששה חדשים מיום פרסומן.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 2 {{מוקטן|[צ״ל: תקנה 1]}}}})}}}}

{{ח:סעיף*|1|ציוד כיבוי|עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:תת|א.}} ברזי כיבוי בקוטר של 3″ או 2″, לפי תקן.
{{ח:תת|ב.}} גלגלוני כיבוי עם צינורית לחץ בקוטר של 3⁄4″ ובאורך של 25 מטרים.
{{ח:תת|ג.}} מטפי כיבוי אבקה 1 עד 6 ק״ג.
{{ח:תת|ד.}} מטפי כיבוי הלון 1.5 עד 3 ק״ג.
{{ח:תת|ה.}} עמדות כיבוי המכילות מלבד הציוד כנ״ל זרנוקים 2″ ומזנקים רב־שימושיים.
{{ח:תת|ו.}} מערכת אוטומטית לגילוי עשן, אש או חום, או מערכת אוטומטית לכיבוי.
{{ח:תת|ז.}} מערכות קשר אלחוטי או קווי לשירותי הכבאות.
{{ח:תת|ח.}} מערכת כריזה ואזעקה.
{{ח:תת|ט.}} שילוט ותאורת התמצאות וחירום.

{{ח:סעיף*|2|הספקת מים לברזי הכיבוי|עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} אספקת מים לברזי הכיבוי האמורים {{ח:פנימי|תוספת פרט 1|בסעיף 1א}}, בקוטר של 2″ צריכה לאפשר הפעלת שני ברזי הכיבוי בבת־אחת, בכמות של לפחות 250 ליטרים לדקה ובלחץ של 4 אטמוספרות בכל ברז־כיבוי, ובלבד שהלחץ בברזי הכיבוי האמורים לא יעלה על 7 אטמוספרות ולא יפחת מ־2 אטמוספרות.

{{ח:חתימות|כ״ז בתשרי התשמ״ז (30 באוקטובר 1986)}}
* '''יצחק פרץ'''
שר הפנים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]