דברי המלך במועצה על ארץ-ישראל

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|דברי המלך במועצה על ארץ־ישראל, 1922 עד 1947}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000035}} {{ח:תיבה|חא״י כרך ג׳, עמ׳ 2738|דברי המלך במועצה על פלשתינה (א״י)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563767.pdf}}, {{ח:תיבה|2762|[דבר המלך 1923]|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563770.pdf}}, {{ח:תיבה|2765|[דבר המלך 1933]|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563773.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1935, תוס׳ 2, 197|[דבר המלך 1935]}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1939, תוס׳ 2, 381|[דבר המלך 1939]}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1941, תוס׳ 2, 561|[דבר המלך 1940]}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1948, תוס׳ 2, 29|[דבר המלך 1947]|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563824.pdf}}; {{ח:תיבה|S.I. 1948 {{מוקטן|(מס׳ 1004)}} כרך א׳, עמ׳ 1350 {{מוקטן|(אנגלית)}}|דבר־המלך במועצה על ארץ־ישראל (ביטולים), 1948|https://he.wikisource.org/wiki/The_Palestine_(Revocations)_Order_in_Council}}, {{ח:תיבה|{{מוקטן|(מס׳ 1003)}} כרך ב׳, עמ׳ 3180 {{מוקטן|(אנגלית)}}|דבר־המלך במועצה על סיום השלטון בארץ־ישראל (הוראות מעבר), 1948|https://he.wikisource.org/wiki/The_Termination_of_Jurisdiction_in_Palestine_(Transitional_Provisions)_Order_in_Council}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 3|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}, {{ח:תיבה|18|פקודת בתי משפט (הוראות מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312680.pdf}}, {{ח:תיבה|39|פקודת המטבע|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ט, 1|חוק המעבר|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208911.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״א, 54|חוק נכסי המדינה|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_210296.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ז, 155|חוק בתי המשפט|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208115.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ך, 99|חוק אימוץ ילדים|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_210105.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 81|חוק הירושה|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208455.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ז, 128|חוק ההוצאה לפועל|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208253.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ם, 163|חוק יסודות המשפט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208451.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 95|חוק לביטול דינים שנושנו|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210144.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 396|חוק בית המשפט לעניני משפחה|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211216.pdf}}.

''שינוי התוספות:'' {{ח:תיבה|ק״ת תש״ל, 1564|צו הכרזה על עדה דתית (הכנסיה האוונגלית האפיסקופלית בישראל)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2557.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 628|צו עדה דתית (האמונה הבהאית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2673.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
הואיל ולמען תת תוקף {{ח:חיצוני|http://avalon.law.yale.edu/20th_century/leagcov.asp#art22|להוראות סעיף 22 מספר הברית של חבר הלאומים}} הסכימו מעצמות ההסכמה הראשיות למסור לידי הממונה, שייבחר ע״י אותן מעצמות, את הנהלת ארץ ישראל שהייתה שייכת קודם לכן לממלכת תורכיה, בתוך אותם הגבולות אשר ייקבעו על ידן;

והואיל ומעצמות ההסכמה הראשיות הסכימו גם לכך שהממונה יהיה אחראי להגשמת {{ח:חיצוני|w:הצהרת בלפור|ההצהרה שניתנה מלכתכילה ביום 2 בנובמבר, 1917 ע״י ממשלת הוד מלכותו}} ונתקבלה ע״י המעצמות הנ״ל, לטובת ייסוד בית לאומי בארץ ישראל לעם היהודי, בתנאי ברור שלא ייעשה כל דבר העלול לפגוע בזכויות האזרחיות והדתיות של העדות שאינן יהודיות, הקיימות בארץ ישראל, או בזכויותיהם ובמעמדם המדיני של היהודים בכל ארץ אחרת;

והואיל ומעצמות ההסכמה הראשיות בחרו בהוד מלכותו להיות הממונה על ארץ ישראל;

והואיל ויש להוד מלכותו סכמות וכח שיפוט בארץ ישראל בתוקף חוזה, שעבוד, מתנה, מנהג, הסכמה־שבשתיקה ובתוקף אמצעים חוקיים אחרים;

לפיכך נאות הוד מלכותו לצוות, בתוקף הסמכויות המסורות לו לתכלית זו {{ח:חיצוני|חוק השיפוט בארצות נכר|בחוק השיפוט בארצות נכר, 1890}}, או בכל חוק אחר, ובעצת מועצתו הפרטית, ובזה מצווים לאמור:–
{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|חלקים מדברי המלך במועצה על ארץ־ישראל, 1922 עד 1947 בוטלו ביום 14.5.1948 מכוח {{ח:חיצוני|דבר-המלך במועצה על ארץ-ישראל (ביטולים)|דבר־המלך במועצה על ארץ־ישראל (ביטולים), 1948}}, שפורסם בבריטניה הגדולה ימים ספורים לפני תום המנדט. אולם, הביטול לא פורסם בישראל בעתון רשמי. לכן, נשאר דבר־המלך העיקרי בתוקף, מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 11א|בסעיף 11א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}} (כפי שתוקנה ביום 2.9.1949), לפיו, חוק שדימו לחוקק בתקופה שבין ט״ז בכסלו תש״ח (29 בנובמבר 1947) ובין ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), ושלא פורסם בעתון הרשמי למרות היותו נמנה עם סוג חוקים שפרסומם בעתון הרשמי היה חובה או מנהג – הינו ”חוק נסתר“, ואין לו ומעולם לא היה לו תוקף.}}
{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 14|בסעיפים 14}} {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|ו־15 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, כל סמכות שהיתה נתונה על פי החוק בידי מלך בריטניה או בידי הנציב העליון תהא נתונה לממשלה, וכל מקום בו נאמר בחוק ”פלשתינה (א״י)“ ייקרא מעתה ”ישראל“. סמכויות הנציב העליון הוענקו לשר המשפטים (י״פ תש״ט, 152). לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 107|סעיף 10(ב) לפקודת בתי משפט (הוראות מעבר), תש״ח–1948 וסעיף 45(ב) לחוק בתי המשפט, תשי״ז–1957}}, כל סמכות שיפוטית שהוענקה לזקן השופטים, נתונה לנשיא בית המשפט העליון ולממלא מקומו הקבוע. לפי {{ח:חיצוני|חוק המעבר#סעיף 13|סעיף 13 לחוק המעבר, תש״ט–1949}}, כל מקום בו נאמר בחוק ”עתון רשמי“ ייקרא מעתה ”רשומות“.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|חלק א|חלק א׳ – הקדמה}}

{{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב׳ – הרשות האקסיקוטיבית (המוציאה לפועל)}}

{{ח:פנימי|חלק ג|חלק ג׳ – הרשות המחוקקת}}

{{ח:פנימי|חלק ד|חלק ד׳ – הנהגת חוקים בריטיים ידועים}}

{{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳ – מוסדות המשפט}}

{{ח:פנימי|חלק ו|חלק ו׳ – הרחקה וגירוש מן הארץ}}

{{ח:פנימי|חלק ז|חלק ז׳ – מתן תוקף חוקי לפקודות, ומתן פיצוי}}

{{ח:פנימי|חלק ח|חלק ח׳ – הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה {{ח:הערה|(בוטלה)}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השניה}}

{{ח:קטע2|חלק א|חלק א׳ – הקדמה}}

{{ח:סעיף|1|השם|תיקון: 1923, 1933, 1935, 1939, 1941, 1948, תש״ח}}
{{ח:ת}} לדבר מלך זה ייקרא {{ח:הערה|”}}דברי־המלך במועצה על ארץ־ישראל, 1922 עד 1947{{ח:הערה|“}}.
{{ח:ת}} דבר מלך זה יקיף את השטחים שחלה עליהם הממונות על ארץ־ישראל, לרבות מימי החוף הסמוכים לה, והמתוארים מכאן והלאה בשם ישראל.

{{ח:סעיף|2|הגדרות|תיקון: 1939, תש״ח, תש״ט}}
{{ח:ת}} בדבר מלך זה:–
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מזכיר הממלכה“ {{ח:הערה|-}} {{ח:הערה|(הושמטה מכללא).}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנציב העליון“ {{ח:הערה|-}} {{ח:הערה|(הושמטה מכללא).}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרקעות צבור“ פירושן כל הקרקעות בארץ־ישראל הכפופות להשגחתה של ממשלת ישראל בתוקף חוזה, אמנה, הסכם או ירושה, וכל הקרקעות שנרכשו את שירכשון לשרות הצבור או לכל צורך אחר.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנדט“ {{ח:הערה|-}} {{ח:הערה|(הושמטה מכללא).}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנציב העליון במועצה“ {{ח:הערה|-}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשומות“ {{ח:הערה|[במקור: ”עתון רשמי“]}} פירושו העתון הרשמי של ממשלת ישראל.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם“ כולל כל חברה או התאגדות או איגוד של בני אדם, בין שהם מאוגדים ובין שהם בלתי מאוגדים.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עדה דתית“ פירושה כל עדה המוזכרת {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה לדבר המלך הזה}} וכל עדה שהממשלה תכריז עליה בצו כעל עדה דתית.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הכרזה על עדה דתית (הכנסיה האוונגלית האפיסקופלית בישראל)|צו הכרזה על עדה דתית (הכנסיה האוונגלית האפיסקופלית בישראל), תש״ל–1970}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו עדה דתית (האמונה הבהאית)|צו עדה דתית (האמונה הבהאית), תשל״א–1971}}.}}
{{ח:ת}} מלים המסמנות את הרבים או את היחיד אפשר ליחסן לאדם אחד או לדבר אחד או ליותר מאדם אחד או מדבר אחד ומלים המציינות את מין הזכר אפשר ליחסן למין הנקבה (הכל לפני הענין).

{{ח:סעיף|3|פירוש}}
{{ח:תת|(i)}} כל מקום שדבר מלך זה או כל פקודה מקנים סמכות או מטילים תפקיד, הרי, אם אין נראית כונה הפוכה מזו, אפשר להשתמש בסמכות ולמלא את התפקיד מפעם לפעם כפי צורך השעה.
{{ח:תת|(ii)}} כל מקום שדבר מלך זה או כל פקודה מקנים סמכות לבעל משרה או מטילים עליו תפקיד, הרי, אם אין נראית כונה הפוכה מזו, יכול כל מי שמשמש במשרה באותה שעה או כל מי שנתמנה כראוי למלא את מקומו להשתמש בסמכות ולמלא את התפקיד.
{{ח:תת|(iii)}} כל מקום שדבר מלך זה או כל פקודה מקנים סמכות להתקין תקנות או להוציא צווים, הרי אם אין נראית כונה הפוכה מזו, רואין את הסמכות כאילו היא כוללת סמכות לבטל, לתקן או לשנות את התקנות או הצווים, כשהיא ניתנת לשימוש באותו אפן וכשהיא כפופה לאותו אישור ולאותם התנאים (אם יש כאלה) כדרך הסמכות הראשונה.
{{ח:תת|(iv)}} בטויים שהוגדרו בדבר מלך זה, יהא מובנם אחד בכל הפקודות או התקנות שיצאו עפ״י דבר מלך זה, חוץ אם תהא נראית כונה הפוכה מזו.

{{ח:קטע2|חלק ב|חלק ב׳ – הרשות האקסיקוטיבית (המוציאה לפועל)}}

{{ח:סעיף|4||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|5||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|6||תיקון: תש״ח, תש״ח־2, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|7||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|8||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|9|חותם הממשלה|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} הממשלה תהא שומרת החותם שלה ותחתים בה את כל הדברים שיעברו תחת חותמה הנ״ל.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הוראות בנוגע לחותם הרשמי הוסדרו {{ח:חיצוני|חוק חותם המדינה|בחוק חותם המדינה, תש״י–1949}}.}}

{{ח:סעיף|10||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11|הצבת גבולות, יצירת מחוזות וכו׳|תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(2)}} אם תתעורר שאלה בדבר מקום, אם נמצא הוא בגבולות איזה גליל או מחוז אדמיניסטרטיבי או מחוצה לו, ולא נראה שהשאלה נקבעה בהחלטת ממשלה או בכל עדות אחרת, תובא השאלה לפני הממשלה ותעודה שתצא מלפניה תהא תשובה מכרעת על השאלה הזאת ותהא מתקבלת על בתי המשפט כדבר מוכח מאליו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 3|סעיף 3 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, הממשלה רשאית לחלק את שטח המדינה למחוזות ולנפות ולתאר את גבולותיהם. פורסמה {{ח:חיצוני|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ולנפות ותיאורי גבולותיהם|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ולנפות ותיאורי גבולותיהם}} (י״פ תשי״ז, 761).}}

{{ח:סעיף|12||תיקון: תש״ח, תשי״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|13||תיקון: תש״ח, תשי״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|14|מנוי פקידים|תיקון: 1939, תש״ח}}
{{ח:ת}} יכולה הממשלה, למנות או לאשר מנוי פקידים לממשלת ישראל שיכונו באותם התארים שתמצאם לנאותים, ותוכל לקבוע את תפקידיהם; וכל פקידי ממשלה כאלה יכהנו במשרותיהם כל זמן שיהיה הרצון מלפני הממשלה, חוץ אם נקבע אחרת בחוק.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הממשלה העניקה לכל אחד מהשרים את הסמכוּת למנות את הפקידים הדרושים לביצוע הפקודות והתקנות ולמילוי שאר תפקידיו של השר (ע״ר תש״ח, 144; י״פ תשי״א, 1159).}}

{{ח:סעיף|15|הפסקת עבודתם של פקדי הממשלה|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} יכולה הממשלה, לאחר שתראה סבה מספקת לכך, לפטר כל אדם המכהן במשרה ממשלתית בישראל או להפסיק את עבודתו, ויכולה היא, בהתחשב עם האמור לעיל, לנקוט בפעולות דיסיפלינריות אחרות כפי שתמצא לרצוי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הממשלה העניקה לכל אחד מהשרים את הסמכות לפטר פקידים בתחום משרדו או להפסיק זמנית את כהונתם (י״פ תשי״א, 919).}}

{{ח:סעיף|16||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16א||תיקון: 1933, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16ב||תיקון: 1935, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16ג||תיקון: 1939, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16ד||תיקון: 1939, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16ה||תיקון: 1941, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ג|חלק ג׳ – הרשות המחוקקת}}

{{ח:סעיף|17||תיקון: 1923, 1939, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|18||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|19||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|20||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|21||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|22||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|23||תיקון: 1923, 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|24||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|25||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|26||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|27||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|28||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|29||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|30||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|31||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|32||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|33||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|34||תיקון: 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ד|חלק ד׳ – הנהגת חוקים בריטיים ידועים}}

{{ח:סעיף|35||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|36||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|37||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ה|חלק ה׳ – מוסדות המשפט}}

{{ח:סעיף|38||תיקון: 1935, תש״ח, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|39||תיקון: 1935, תש״ח, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|40||תיקון: 1948, תש״ח, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|41||תיקון: תש״ח־2, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|42||תיקון: 1939, תש״ח, תש״ח־2, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|43||תיקון: 1948, תש״ח־2, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|44||תיקון: תש״ח־3, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|45|בתי משפט של שבטים|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} יכול שר המשפטים לכונן עפ״י צו בתי משפט נפרדים למחוז באר־שבע ולשאר אזורי שבטים כאשר ימצא לנכון. בתי משפט כאלה יכולים לשפוט עפ״י מנהגי השבטים עד כמה שאינם מתנגדים לצדק ולמוסר הטבעי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו ייסוד בתי המשפט|צו ייסוד בתי המשפט, 1939}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|פקודת בתי-המשפט#סעיף 24|סעיף 24 לפקודת בתי־המשפט, 1940}}.}}

{{ח:סעיף|46|החוק שישפטו על פיו|תיקון: תש״ח, תש״ם}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל, אך בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק יסודות המשפט#סעיף 2|סעיף 2(ב) לחוק יסודות המשפט, תש״ם–1980}}, אין בביטול הסעיף כדי לפגוע במשפט שנקלט בארץ טרם הביטול).}}
{{ח:ת}} בתי המשפט האזרחיים ישפטו בהתאם לחוק העותומני שהיה נוהג בארץ ישראל ביום 1 בנובמבר, 1914, ובהתאם לאותם החוקים העותומנים המאוחרים יותר שהוכרז עליהם או שיוכרז עליהם במודעה רשמית בעל חוקים בני תקף, ובהתאם לאותם דברי מלך במועצה ולפקודות ולתקנות הנוהגים בארץ־ישראל בתאריך דבר מלך זה או אשר ינהגו או יוחקו בעתיד; ובהתחשב עם החוקים, דברי המלך, הפקודות והתקנות האלה ובמקרים שאלה לא יהיו נוהגים לגבם, ישפטו בתי המשפט האזרחיים בהתאם ליסודות החוק המקובל ולעיקרי הצדק הנוהגים באנגליה, ובהתאם לסמכויות הנתונות לבתי משפט שלום ולשופטי שלום באנגליה ובהתאם לפרוצידורה ולמנהגים המקובלים אצל בתי משפט שלום ושופטי שלום כאלו לפי גבולות השיפוט והסמכויות שלהם באותו תאריך, ובמדה שאותם הסמכויות, הפרוצידורה והמנהגים שונו או תוקנו או הוחלפו בכל הוראות אחרות לפני תאריך דבר מלך זה או לאחריו:
{{ח:ת}} בתנאי שהחוק המקובל ועיקרי הצדק המוזכרים לעיל יהיו תמיד נוהגים בארץ־ישראל רק במדה שתנאי ארץ־ישראל ותנאי תושביה וגבולות שיפוט הממשלה ירשו זאת ובהתחשב עם אותם ההגבלות שתנאי המקום יחייבו אותן.

{{ח:סעיף|47|שיפוט בעניני המצב האישי|תיקון: תש״ח, תש״ח־2, תשי״ז}}
{{ח:ת}} בהתחשב עם הוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה של דבר מלך זה}} יהא לבתי המשפט האזרחיים גם שיפוט בעניני המצב האישי של אנשים בישראל כמוגדר {{ח:פנימי|סעיף 51|בסעיף 51}}. שיפוט זה יהא מוצא לפועל בהתאם לכל חוק, פקודות או תקנות שיונהגו או יוחקו להבא, ובהתחשב עם אלה ישפטו לפי חוק המצב האישי הנוהג לגבי בעלי הדין.

{{ח:סעיף|48||תיקון: תש״ח, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|49||תיקון: תש״ח, תש״ח־2, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|50||תיקון: 1939, תש״ח, תשי״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|51|בתי דין דתיים, שיפוט בתי הדין הדתיים, הגדרת המצב האישי|תיקון: 1939, תש״ך, תשכ״א, תשכ״ה}}
{{ח:תת|(1)}} בהתחשב עם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 64|הסעיפים 64 עד 67 ועד בכלל}}, יהא השיפוט בעניני המצב האישי, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}}, מסור לבתי הדין של העדות הדתיות. לצורך הוראות אלה, עניני מצב אישי פירושם תביעות בענין נישואין או גטין, מזונות, כלכלה, אפוטרופסות, כשרות יוחסין של קטינים, איסור השימוש ברכושם של אנשים שהחוק פסל אותם והנהלת נכסי אנשים נעדרים.
{{ח:תת|(2)}} מותר לקבוע בפקודה הוראות לענינים דלקמן:–
{{ח:תתת|(א)}} ההרכב, הארגון והפרוצדורה של בתי־דין של עדות דתיות, ובהתחשב עם הוראות דבר המלך הזה, גם לענין השמוש בשפוט ע״י בתי־דין אלה; וכן
{{ח:תתת|(ב)}} קביעת הנסיבות שבהן ייחשב אדם כחבר לעדה דתית והאמצעים שעל פיהם יש ליתן תוקף חוקי להמרת עדתו הדתית של איזה אדם ולתוצאותיה.

{{ח:סעיף|52|בתי דין מושלמים דתיים|תיקון: 1939, תש״ח}}
{{ח:ת}} לבתי הדין המושלמים הדתיים יהא שיפוט־יחיד בעניני המצב האישי של מושלמים שהם נתינים ישראליים או נכרים שהנם כפופים בענינים כאלה, לפי חוק נתינותם, לשיפוטם של בתי הדין המושלמים הדתיים, בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הפרוצדורה של בתי הדין השרעיים|לחוק הפרוצדורה של בתי הדין המושלמים הדתיים מיום 25 באוקטובר, 1333, הג׳רייה {{ח:הערה|[הכוונה היא ליום 25 תשרין אל־אוול, 1333 לפי הלוח העותמאני, כלומר 25 באוקטובר 1917 או 8 במוחרם 1336]}}}}, כפי שתוקן ע״י כל פקודה או תקנות. כמו כן יהא להם, בהתחשב עם הוראות כל פקודה או הצו מיום 20 בדצמבר, 1921, המכונן מועצה עליונה לענינים המושלמים הדתיים או כל ציוויים או פקודות המתקנים אותם, שיפוט־יחיד בענינים של יצירת ווקף או ההנהלה הפנימית של ווקף שנוצר לטובתם של מושלמים בפני בית־דין מושלמי דתי.
{{ח:ת}} פסק שניתן ע״י בית־דין של קאדי מגישין עליו ערעור בפני בית־הדין המושלמי הדתי לערעורים, והחלטתו של בית־דין זה תהיה סופית.

{{ח:סעיף|53|בתי דין דתיים של היהודים|תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} לבתי הדין הרבניים של העדה היהודית יהא:–
{{ח:תת|(i)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ii)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(iii)}} שיפוט יחיד בכל ענין הנוגע ליצירתו או להנהלתו הפנימית של ווקף או הקדש דתי שנוסדו לפני בית דין רבני לפי דיני ישראל.

{{ח:סעיף|54|בתי דין דתיים של הנוצרים|תיקון: 1939, תש״ח, תשכ״ה}}
{{ח:ת}} לבתי הדין של העדות הנוצריות השונות יהא:–
{{ח:תת|(i)}} שיפוט יחיד בעניני נישואין וגטין, מזונות של חברים מבני עדתם שאינם נתינים נכריים כמוגדר {{ח:פנימי|סעיף 59|בסעיף 59}}.
{{ח:תת|(ii)}} שיפוט בכל הענינים האחרים של מצבם האישי של אותם האנשים, כשכל הצדדים מסכימים לקבל את שיפוטם.
{{ח:תת|(iii)}} שיפוט יחיד בכל ענין הנוגע ליצירתו או להנהלתו הפנימית של ווקף או הקדש דתי שנוסדו לפני בית הדין הדתי בהתאם לדין הדתי של העדה, אם יש לה לאותה עדה חוק דתי.
{{ח:תת|(iv)}} השיפוט לדון ולפסוק בערעורים שהוגשו כחוק עפ״י החוק של כל ארץ, זולת ישראל, בין שהצדדים לערעור הם נתינים ישראליים ובין שהם נכרים.

{{ח:סעיף|55|ניגודים בין החוק ובין השיפוט|תיקון: תש״ח־2, תשי״ז}}
{{ח:ת}} היו אנשים בני עדות דתיות שונות מעורבים במשפט של מצב אישי, יכול כל צד לפנות בבקשה אל נשיא בית המשפט העליון {{ח:הערה|[במקור: זקן השופטים]}}, והוא יחליט לאיזה בית משפט יהא השיפוט, ואם ימצא לנכון ייעזר בענין זה ביועצים מבני העדות הנוגעות בדבר. אם נתעוררה שאלה באם משפט מסויים הוא משפט של מצב אישי בגבולות שיפוטו היחיד של בית דין דתי יובא לפני בית דין מיוחד שאופן הרכבו ייקבע עפ״י פקודה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|פקודת בתי-המשפט#סעיף 9|סעיף 9 לפקודת בתי־המשפט, 1940}}.}}

{{ח:סעיף|56||תיקון: תשכ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|57||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|58|שיפוט על נכרים}}
{{ח:ת}} לבתי המשפט האזרחיים יהא שיפוט על נכרים, בהתחשב עם ההוראות הבאות:–

{{ח:סעיף|59|הגדרת ”נכרי“|תיקון: 1935, תש״ח}}
{{ח:ת}} לצורך {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה של דבר המלך}} הביטוי ”נכרי“ פירושו כל אדם שהוא שאינו נתין ישראלי.

{{ח:סעיף|60||תיקון: 1935}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|61||תיקון: 1935}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|62||תיקון: 1935}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|63||תיקון: 1935}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|64|עניני המצב האישי|תיקון: 1939, תש״ח, תשמ״ד, תשנ״ה}}
{{ח:תת|(I)}} בהתחשב עם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 54|סעיף 54 מדבר המלך הזה}} יהיו עניני המצב האישי הנוגעים לנכרים, פרט למושלמים אשר לגביהם יהיו לבתי־הדין המושלמים הדתיים שיפוט־יחיד עפ״י {{ח:פנימי|סעיף 52|סעיף 52 מדבר המלך הזה}}, נחתכים {{ח:הערה|[מוחלטים]}} ע״י בתי המשפט האזרחיים שידונו בענינים אלה לפי החוק האישי של הצדדים הנוגעים בדבר בהתאם לתקנות שתתקין הממשלה מזמן לזמן:
{{ח:תת}} בתנאי שלבתי המשפט האזרחיים לא יהא שיפוט ליתן צו לביטול נישואין אלא בהתאם לכל פקודה המקנה שיפוט כזה.
{{ח:תת|(II)}} החוק האישי של הנכרי הנוגע בדבר יהא הדין של נתינותו אלא אם כן אותו חוק גורר עמו את חוק מקום המגורים שלו, ובמקרה זה נוהגין לפי אותו חוק.
{{ח:תת|(III)}} לכשידון {{ח:הערה|בית המשפט האזרחי}} בעניני המצב האישי הנוגעים לנכרים, רשאי בית המשפט, להזמין את הקונסול או את בא־כוח הקונסוליה של הנכרי הנוגע בדבר לישב בדין כדיין־יועץ לצורך מתן עצה בענין החוק האישי הנוגע בדבר. כשדנים בערעור על פסק במשפט כזה, יהא הקונסול או בא־כוחה של הקונסוליה של הנכרי הנוגע בדבר רשאי לישב לדין כדיין־יועץ בבית המשפט לערעורים.

{{ח:סעיף|65|הזכות להעביר משפט לבית דין דתי|תיקון: 1935, תש״ח}}
{{ח:ת}} שום דבר האמור {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף הקודם}} לא יפורש כאילו הוא בא למנוע נכרים מהסכים לכך שענינים אלה יהיו מתבררים בפני בית הדין של העדות הדתיות שיש להם שיפוט באותם הענינים כשהם נוגעים לנתינים ישראליים.
{{ח:ת}} ואולם בתי הדין של העדות הדתיות, פרט לבתי הדין הדתיים של המושלמים, לא תהא להם סמכות לתת לנכרי פסק של התרת נישואין.
{{ח:ת}} לצורך סעיף זה פסק לביטול נישואין כולל פסק־גט ופסק גירושין.

{{ח:סעיף|65א||תיקון: 1939, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|66||תיקון: 1935, תשכ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|67||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל; אך נראה כי כוונת המחוקק הייתה להשאיר סימן זה בתוקף):}} למרות כל האמור {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק זה של דבר־מלך זה}}, יכול קונסול בישראל להוציא לפועל פעולות בעלות אופי בלתי משפטי ביחס למצבם האישי של נתיני מדינתו, ככל אשר תקבע הממשלה מזמן לזמן עפ״י תקנות, {{ח:הערה|[במקור: באישורו של מזכיר הממלכה]}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות בדבר סמכויות הקונסולים בישראל|תקנות בדבר סמכויות הקונסולים בישראל}}.}}

{{ח:קטע2|חלק ו|חלק ו׳ – הרחקה וגירוש מן הארץ}}

{{ח:סעיף|68||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|69||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|70||תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|71||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|72||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ז|חלק ז׳ – מתן תוקף חוקי לפקודות, ומתן פיצוי}}

{{ח:סעיף|73||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|74||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|75||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|76||תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|77||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|78||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|79||תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|80||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|חלק ח|חלק ח׳ – הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|81||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|82|שפות רשמיות|תיקון: 1939, תש״ח}}
{{ח:ת}} כל הפקודות, המודעות הרשמיות והטפסים הרשמיים של הממשלה וכל המודעות הרשמיות של רשויות מקומיות ועיריות בתחומים שייקבעו עפ״י צו מאת הממשלה יפורסמו {{ח:הערה|[במקור: באנגלית ו]}}בערבית ובעברית. בהתחשב עם כל תקנות שתתקין הממשלה אפשר להשתמש בשלש השפות במשרדי הממשלה ובבתי המשפט.
{{ח:ת}} אם תהא כל סתירה בין הנוסח האנגלי של כל פקודה או מודעה רשמית או טופס רשמי לבין הנוסח הערבי או העברי שלהם, הולכין אחר הנוסח האנגלי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|החובה לפרסם פקודות, מודעות רשמיות וטפסים רשמיים בשפה האנגלית, בטלה מכוח {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|סעיף 15(ב) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק הפרשנות#סעיף 24|סעיף 24 לחוק הפרשנות, התשמ״א–1981}}, הנוסח המחייב של כל דין הוא הנוסח שבשפה שבה הוא ניתן; אולם בדין שניתן באנגלית לפני הקמת המדינה ונקבע לו נוסח חדש – הנוסח החדש מחייב.}}

{{ח:סעיף|83|חופש המצפון|תיקון: 1939, תש״ח}}
{{ח:ת}} כל האנשים בישראל ייהנו מחופש־המצפון מוחלט, ויוכלו לקיים את צורות פולחנם באין מפריע ובלבד שהסדר הצבורי והמוסר יהיו נשמרים. כל עדה דתית תהנה מעצמאות בעניניה הפנימיים בהתחשב עם הוראות כל פקודה או צו שיצאו מאת הממשלה.

{{ח:סעיף|84||תיקון: 1923, 1939}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|85||תיקון: 1923, תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|86||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|87||תיקון: תש״ח, תש״ט, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|88||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|89||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|90||תיקון: תש״ח, תשמ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|תוספת 1|התוספת הראשונה {{ח:הערה|(בוטלה)}}|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:קטע2|תוספת 2|התוספת השניה|תיקון: 1939}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה המזרחית (אורתודוכסית).

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה הלטינית (קתולית).

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה הגריגוריאנית־הארמנית.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה הארמנית (קתולית).

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה הסורית (קתולית).

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה הכשדית (אוניאטית).

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה היהודית.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה היונית־הקתולית, מלכיתית.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה המרונית.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} העדה הסורית־אורתודוכסית.

{{ח:סעיף*|||תיקון: ק״ת תש״ל}}
{{ח:ת}} הכנסיה האוונגלית האפיסקופלית בישראל (The Vangelical Episcopal Church In Israel).

{{ח:סעיף*|||תיקון: ק״ת תשל״א}}
{{ח:ת}} עדת בני האמונה הבהאית (The Baha'i Faith).

{{ח:חתימות|בחצר המלך בארמון בקינגהם, ביום 10 באוגוסט, 1922.}}
* '''אלמריק פיצרוי'''
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]