חוק הגנת הצומח

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הגנת הצומח, תשט״ז–1956}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000235}} {{ח:תיבה|ס״ח תשט״ז, 79|חוק הגנת הצומח|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208248.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ו, 44|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208249.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 36|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_208250.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 204|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208251.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 446|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611801.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 249|חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2023 ו־2024)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2620741.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צמח“ – לרבות פריו וכל חלק של צמח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר צמח“ – חומר מעובד ובלתי־מעובד שמוצאו, כולו או מקצתו מן הצמח, למעט –
{{ח:תתת|(1)}} נוזלים ושמנים;
{{ח:תתת|(2)}} מוצרי־מזון שעברו תהליך של עיקור, פיסטור, תסיסה או מליחה;
{{ח:תתת|(3)}} מוצרי־מזון שעברו תהליך תעשייתי אחר שיש בו, לדעת שר החקלאות כפי שיקבע בצו, כדי להשמיד נגעים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נגע“ – גוף חי או צומח, לרבות חידק ונגיף, שטבעם לעורר מחלות בצמחים או לגרום להם נזק בכל דרך אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי־לווי“ – כל כלי־קיבול או חומר־אריזה לצמחים או למוצרי־צמחים, וכן מבנה, כלי־רכב, מכשיר, אדמה, זבל, חומר כימי או חומר אחר שנועדו לשמש או ששימשו לגידול צמחים, לאיסופם, לקטיפתם, להחסנתם, להובלתם או לטיפול אחר בהם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל“ – לגבי מקרקעים, צמחים, מוצרי־צמחים ואמצעי־לווי – לרבות אדם שהם ברשותו או בהחזקתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר כימי“ – לרבות מיקרואורגניזמים.

{{ח:סעיף|2|סמכות להתקין תקנות להגנת הצומח|תיקון: תש״ל, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות רשאי, במידה שראה צורך בכך כדי למנוע נגעים והתפשטותם, להתקין תקנות הבאות –
{{ח:תתת|(1)}} לאסור, להגביל או להסדיר את טלטולם של צמחים, של מוצרי־צמחים, של נגעים ושל אמצעי־לווי;
{{ח:תתת|(2)}} לאסור, להגביל או להסדיר את יבואם ואת יצואם של צמחים, של מוצרי־צמחים, של נגעים ושל אמצעי־לווי, ובכלל זה מתן תעודות בדבר בריאותם ומוצאם של צמחים ומוצרי־צמחים המיועדים ליצוא, ואולם תקנות לעניין ייבוא פירות וירקות טריים יותקנו בהתייעצות עם שר האוצר;
{{ח:תתת|(3)}} לאסור, להגביל או להסדיר את ייצורם של צמחים לריבוי ואת מכירתם;
{{ח:תתת|(4)}} להסדיר את מכירתם והפצתם של חמרים כימיים שנועדו לביעור נגעים, אריזתם ויבואם, לרבות קביעת תקנים לחמרים אלה לענין מכירה והפצה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי ההגנה על הצומח (הדברת מזיקים)|כללי ההגנה על הצומח (הדברת מזיקים), 1945}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפקלת)|תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפקלת), תשי״ב–1952}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפצה של זרעי עשבים רעים)|תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפצה של זרעי עשבים רעים), תשי״ג–1953}} {{ח:חיצוני|צו ההגנה על הצומח (מחלות ומגפות) (עשבים רעים)|וצו ההגנה על הצומח (מחלות ומגפות) (עשבים רעים), תשי״ג–1953}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפילוקסרה של הגפן)|תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפילוקסרה של הגפן), תשט״ו–1955}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מניעת התפשטות מחלת הארגוט בחיטה)|תקנות הגנת הצומח (מניעת התפשטות מחלת הארגוט בחיטה), תשי״ז–1957}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מניעת התפשטות מחלת קשיון רולפסי בסלק סוכר)|תקנות הגנת הצומח (מניעת התפשטות מחלת קשיון רולפסי בסלק סוכר), תשי״ט–1959}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מניעת התפשטות סקלרוציום רולפסיי)|תקנות הגנת הצומח (מניעת התפשטות סקלרוציום רולפסיי), תש״ך–1960}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מניעת מחלת הטריסטזה)|תקנות הגנת הצומח (מניעת מחלת הטריסטזה), תשכ״ב–1961}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מכירת כותנה והובלתה)|תקנות הגנת הצומח (מכירת כותנה והובלתה), תשכ״ג–1962}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש בפלואורואצטאמיד)|תקנות הגנת הצומח (שימוש בפלואורואצטאמיד), תשכ״ח–1967}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (הגבלת ריסוס ליד מטעי הדרים ואבוקדו)|תקנות הגנת הצומח (הגבלת ריסוס ליד מטעי הדרים ואבוקדו), תשל״ה–1975}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש באלפא כלורלוז)|תקנות הגנת הצומח (שימוש באלפא כלורלוז), תשל״ו–1976}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (אריזת קוטלי עשבים הורמונליים והשימוש בהם)|תקנות הגנת הצומח (אריזת קוטלי עשבים הורמונליים והשימוש בהם), תשל״ז–1976}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (קיום הוראות תווית אריזה)|תקנות הגנת הצומח (קיום הוראות תווית אריזה), תשל״ז–1977}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש והחזקה של אלדיקרב-טמיק)|תקנות הגנת הצומח (שימוש והחזקה של אלדיקרב–טמיק), תשל״ח–1978}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (נקיון מכלי אבוקדו ורכב הובלה)|תקנות הגנת הצומח (נקיון מכלי אבוקדו ורכב הובלה), התשמ״ד–1984}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מניעת הפצת כנימה קמחית כדורית – בעצי הדר, Nipaecoccus Vastator – Viridis)|תקנות הגנת הצומח (מניעת הפצת כנימה קמחית כדורית – בעצי הדר, Nipaecoccus Vastator – Viridis), התשמ״ז–1986}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (שאריות חמרי הדברה)|תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (שאריות חמרי הדברה), התשנ״א–1991}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)|תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים), התשנ״ה–1994}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (ניקוי מכלים)|תקנות הגנת הצומח (ניקוי מכלים), התשס״ד–2003}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הזרעים (צמחים ואורגניזמים מהונדסים)|תקנות הזרעים (צמחים ואורגניזמים מהונדסים), התשס״ה–2005}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (יבוא צמחים, מוצרי צמחים, נגעים ואמצעי לוואי)|תקנות הגנת הצומח (יבוא צמחים, מוצרי צמחים, נגעים ואמצעי לוואי), התשס״ט–2009}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (מניעת חדירה של נגעים לאזור הערבה)|תקנות הגנת הצומח (מניעת חדירה של נגעים לאזור הערבה), התש״ע–2009}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} סמכות שר החקלאות ופיתוח הכפר לפי סעיף זה ולפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, לעניין רמות מרביות מותרות של שאריות חומרי הדברה במזון בנושאים שלגביהם הוחלו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון)#תוספת 2א|בטור א׳ לתוספת השנייה א׳ לחוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע״ו–2015}}, תחול רק לעניין מזון שהוחרג לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון)#תוספת 2א|טור ג׳ באותה תוספת}} או לעניין התנאים וההחרגות הקבועים {{ח:חיצוני|חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון)#תוספת 2א|בטור ב׳ לתוספת האמורה}}.

{{ח:סעיף|2א|חמרים לויסות הצמיחה|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} שר החקלאות רשאי, בצו, להסדיר, להגביל או לאסור יבואם, אריזתם, מכירתם והפצתם של חמרים המיועדים לוויסות הצמיחה של צמחים ולוויסות היבול.

{{ח:סעיף|2א1|סמכות לבצע פעולות לביעור נגעים|תיקון: תשכ״ו, תש״ל}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות רשאי לבצע, במדינה כולה או בכל חלק ממנה, פעולות לביעור נגעים, לרבות השמדתם של צמחים ושל אמצעי־לווי, בין נגועים ובין בלתי־נגועים (להלן – פעולות הדברה), אם ראה צורך בכך כדי למנוע התפשטות נגעים, לאחר שהתייעץ בוועדה מייעצת לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}} לעניני הדברה (להלן – ועדת ההדברה).
{{ח:תת|(ב)}} החליט שר החקלאות על פעולות הדברה, תכין ועדת ההדברה, בעצמה או על ידי אחר, ותאשר תכנית לביצוע הפעולות (להלן – תכנית־הדברה); הפרטים שייכללו בתכנית, תנאי ביצועה ודרכי פרסומה ייקבעו בתקנות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (תכנית הדברה ודרישת תשלום)|תקנות הגנת הצומח (תכנית הדברה ודרישת תשלום), תשכ״ח–1967}}.}}

{{ח:סעיף|2ב|הרכב ועדת ההדברה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} ועדת ההדברה תהיה מורכבת מנציגי ציבור ומעובדי המדינה, שימונו על ידי שר החקלאות, ובלבד שיהיו בה נציג אחד לפחות של שר הבריאות, אחד של רשות שמורות הטבע ואחד של רשות הגנים הלאומיים, ולפחות שליש מחבריה יהיו נציגי ציבור.

{{ח:סעיף|2ג|הסמכה לביצוע פעולות ההדברה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} שר החקלאות רשאי, בהתאם לתכנית הדברה, להסמיך אדם, בתנאים שיקבע, לבצע פעולות הדברה (להלן – בעל הסמכה).

{{ח:סעיף|2ד|ועדת ערר|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע מביצוע תכנית הדברה, רשאי לערור עליה, תוך 14 יום מיום פרסומה, לפני ועדת ערר של שלושה: אחד המכהן או הכשיר לכהן כשופט בית־משפט שלום, והוא יתמנה על ידי שר המשפטים יהיה יושב־ראש הועדה, ושניים שימנה שר החקלאות כשאחד מהם לפחות לא יהיה עובד מדינה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת הערר רשאית לקבל את הערר, כולו או מקצתו, ולהכניס שינויים בתכנית ההדברה בתנאים וסייגים הנראים לה דרושים לביצוע החלטתה; שר המשפטים רשאי להתקין תקנות הקובעות את סדר הדין לפני הועדה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (סדרי דין בפני ועדת ערר)|תקנות הגנת הצומח (סדרי דין בפני ועדת ערר), תשכ״ח–1967}}.}}

{{ח:סעיף|2ה|בקשת בעל שטח רצוף לבצע בעצמו|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} מקרקעין ששטחם אינו פחות מ־300 דונם רצופים, רשאי בעליהם, לרבות הזכאי לקבל בשדה את התוצרת החקלאית שלהם, תוך עשרה ימים מיום פרסום תכנית הדברה המתייחסת לאותו שטח, לבקש מועדת ההדברה להרשות לו לבצע בו, בעצמו או על ידי שלוחיו, את הפעולות לביעור נגעים, בהתאם לתכנית ההדברה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת ההדברה רשאית לאשר את הבקשה בתנאים וסייגים שתראה או ללא תנאים וסייגים, או לדחותה.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת ההדברה תודיע את החלטתה לשר החקלאות, למבקש ולבעל ההסמכה.

{{ח:סעיף|2ו|ערר בעל שטח רצוף|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} מי שבקשתו לפי {{ח:פנימי|סעיף 2ה|סעיף 2ה}} נדחתה, כולה או מקצתה, או מבקש הרואה את עצמו נפגע על ידי תנאים או סייגים שנקבעו על ידי ועדת ההדברה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2ה|אותו סעיף}}, רשאי לערור על החלטת הועדה לפני ועדת הערר תוך עשרה ימים מהיום שהודעה לו ההחלטה.

{{ח:סעיף|2ז|פעולות ביעור בשטחי בטחון|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} הסמכת בעל הסמכה לביעור נגעים משטחים המוחזקים על ידי צבא־הגנה לישראל או על ידי מערכת הבטחון או המשמשים אותם (בסעיף זה – שטחי־בטחון) וכל הפועלים מטעם בעל הסמכה בשטחים כאמור, וכן קביעת המועדים לביצוע פעולות הביעור בהם, יהיו טעונות אישור של שר הבטחון או של מי שהסמיך לכך בהודעה ברשומות.

{{ח:סעיף|2ח|הודעה על מועדי ביצוע|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} על מועדי ביצוען של פעולות לפי תכנית הדברה תפורסם הודעה בשני עתונים יומיים הנקראים באזור פעולות ההדברה וברדיו ותימסר הודעה לרשויות המקומיות הנוגעות בדבר; תכנית שהשר משוכנע שיש לבצעה באורח דחוף, או שינויים בלתי־צפויים בתכנית שחלו בסמוך למועד שבהודעה, אפשר לבצע בלי פרסום על כך בעתונים ובלי הודעה לרשויות המקומיות.
{{ח:תת|(ב)}} מקום שחומר ההדברה אינו עשוי לגרום נזק לבריאותו של אדם, או לבריאותם של בהמה או של עוף, רשאי שר החקלאות לפטור מחובת מסירת כל הודעה, אם הוא משוכנע שהדבר דרוש לביצועה היעיל של תכנית ההדברה.

{{ח:סעיף|2ט|אישור הוצאות|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} תוך 60 יום לאחר ביצוע תכנית ההדברה יגיש המבצע לועדת ההדברה פירוט מלא על הוצאותיו בצורה שתורה ועדת ההדברה (להלן – הוצאות ביצוע).
{{ח:תת|(ב)}} ועדת ההדברה רשאית לאשר הוצאות־ביצוע סבירות שהוגשו לה, או להשמיט או להפחית מהן כל סכום שהוצא לדעתה שלא לצורך הביצוע או שהוא מוגזם.

{{ח:סעיף|2י|הטלת הוצאות על בעלי מקרקעין|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} מקרקעין שנעשתה בהם פעולה לפי תכנית הדברה, או כל מקרקעין אחרים שהפעולה סייעה למניעתם או להדברתם של נגעים בתוכם – ישא בהוצאות בעל המקרקעין, לרבות הזכאי לקבל בשדה את התוצרת החקלאית של אותם מקרקעין.
{{ח:תת|(ב)}} בוצעה תכנית ההדברה על ידי בעל הסמכה, יקבע שר החקלאות את שיעור ההשתתפות לפי הוצאות הביצוע שאושרו על ידי ועדת ההדברה.
{{ח:תת|(ג)}} שר החקלאות יקבע לגבי כל תכנית הדברה את המבחנים ואת השיטות שלפיהם ייקבע שיעור ההשתתפות בהוצאות ביצוע התכנית על ידי מי שחייב לשאת בהן.
{{ח:תת|(ד)}} הרואה עצמו נפגע מהשיעור שנקבע להשתתפותו בהוצאות הביצוע, רשאי לערור לפני ועדת הערר תוך שבעה ימים מהיום שהודע לו השיעור.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (תכנית הדברה ודרישת תשלום)|תקנות הגנת הצומח (תכנית הדברה ודרישת תשלום), תשכ״ח–1967}}.}}

{{ח:סעיף|2יא|דרישת תשלום|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} מנהל האגף להגנת הצומח במשרד החקלאות או מי שנתמנה לענין סעיף זה על ידי שר החקלאות (להלן – המנהל) ימסור לחייב בהוצאות ההדברה דרישת תשלום, ובה יפרש את הסכום המגיע ממנו לפי קביעת שר החקלאות, את המועד לתשלום ואת שמו ומענו של הזכאי לקבל אותו; מסירת דרישת תשלום כאמור היא תנאי מוקדם לגביית הוצאות הדברה לפי תכנית הדברה.
{{ח:תת|(ב)}} תוכן דרישת התשלום והדרכים והמועדים למסירתה ייקבעו בתקנות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (תכנית הדברה ודרישת תשלום)|תקנות הגנת הצומח (תכנית הדברה ודרישת תשלום), תשכ״ח–1967}}.}}

{{ח:סעיף|2יב|הוצאה לפועל|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} דין דרישת תשלום, בכל הנוגע להוצאה לפועל, לזכות הערעור ולכל דבר אחר, כדין פסק־דין של בית־משפט בתביעה אזרחית לתשלום הסכום הנקוב בדרישת התשלום, אלא שהגשת ערעור תעכב את ההוצאה לפועל; הוגש הערעור לבית־משפט מחוזי לא תהיה החלטתו ניתנת לערעור נוסף.

{{ח:סעיף|2יג|קיזוז|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מזכותם של המדינה או בעל הסמכה לגבות את המגיע להם על פי דרישת תשלום בכל דרך אחרת, מותר לקזז את המגיע כאמור כנגד כספים המגיעים מהמדינה או מבעל הסמכה לבעל המקרקעין או לזכאי לקבל בשדה תוצרת חקלאית, הכל לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} משאין עוד ערעור על דרישת תשלום, רשאי המנהל גם למסור למועצה לייצור ולשיווק תוצרת חקלאית או למועצה לשיווק תוצרת חקלאית שהוקמה כדין או שנתאגדה על פי דין – הודעה המחייבת אותה להעביר את הסכומים הנקובים בדרישת התשלום למי שהם מגיעים על פיה, הכל במידה שמגיעים כספים מאותה מועצה לחייב על פי דרישת התשלום או שיגיעו לה ממנה בעתיד; למועצה שהוקמה או נתאגדה כאמור ייקרא להלן ”מועצת־שיווק“.

{{ח:סעיף|2יד|ניכוי על ידי מועצת שיווק|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} רשאי שר החקלאות, בהודעה ברשומות, להתיר לבעל־הסמכה שהוא מועצת־שיווק המחלקת בין היצרנים את פדיון התוצרת ששיווקה בעצמה או על ידי אחרים (להלן – קבלני־שיווק) לנכות את הוצאות ההדברה בשיעורים שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 2י|סעיף 2י}} מסכומי הפדיון המגיעים ליצרנים שבשטחם, או בשטחים סמוכים לשטחם, נעשתה פעולת ההדברה.
{{ח:תת|(ב)}} מועצה שניכתה הוצאות ההדברה כאמור תמסור, בתוך חשבון התשלום או בנפרד, הודעה ליצרנים או לקבלני־השיווק שיודיעו על כך ליצרנים.
{{ח:תת|(ג)}} דין הודעת־ניכוי שנמסרה ליצרן על ידי המועצה או על ידי קבלן־שיווק כדין דרישת תשלום שנמסרה על ידי המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 2יא|סעיף 2יא}}.
{{ח:תת|(ד)}} לענין סעיף זה, דין גוף המסונף לקבלן־שיווק, או מי שפועל מטעם קבלן לשיווק תוצרת חקלאית (להלן – קבלן־משנה), כדין קבלן־שיווק.
{{ח:תת|(ה)}} בערעור על ניכוי הוצאות־הדברה על ידי מועצת השיווק – תהיה היא המשיבה, ובערעור כאמור על ידי קבלן־שיווק – יהיו שניהם, המועצה והקבלן, המשיבים; ובערעור על קבלן־משנה – שלושתם: המועצה, קבלן־השיווק וקבלן־המשנה.

{{ח:סעיף|2טו|מועצת שיווק כבעל הסמכה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} שר החקלאות רשאי להסמיך מועצת־שיווק להיות בעל־הסמכה, ומשעשה כן יהיה להסמכה תוקף אף אם הדין שעל פיו הוקמה מועצת־השיווק, או מסמכי ההתאגדות שלה, לא הקנו לה סמכות לכך, ועל אף כל האמור בהם.

{{ח:סעיף|2טז|הסדרת גידול צמחים|תיקון: תש״ל}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות רשאי, בצו, להסדיר, להגביל או לאסור גידולם של צמחים מסויימים באזור פלוני לתקופה פלונית כפי שיקבע, במידה שראה צורך בכך כדי למנוע נגעים או התפשטותם.
{{ח:תת|(ב)}} תקפו של צו לפי סעיף־קטן (א) יפקע בתום 60 יום מיום שניתן אם לא אושר או לא בוטל בהחלטה של ועדת הכלכלה של הכנסת לפני תום התקופה האמורה, ובלבד שהזמן שבין כנסי הכנסת לא יבוא במנין.

{{ח:סעיף|2יז|הוראות לעניין ייבוא של פירות וירקות טריים|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ארץ מקור“ – כהגדרתה לפי חוק זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל סמכות הרישוי“ – בעל הסמכות למתן רישיון לייבוא פירות וירקות טריים לפי חוק זה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רישיון“, ”רישוי“ – לרבות כל הוראת מינהל שניתנה ליבואן לפי חוק זה שהיא תנאי לייבוא פירות וירקות טריים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רשות האסדרה“ – הרשות כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק עקרונות האסדרה|בחוק עקרונות האסדרה, התשפ״ב–2021}}.
{{ח:תת|(ב)}} על ייבוא פירות וירקות טריים שנדרש רישיון לייבאם לפי חוק, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל סמכות הרישוי יבצע, לשם מתן רישיונות לייבוא פירות וירקות טריים, פעולות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מיפוי יזום ותדיר של נגעים בעלי פוטנציאל לחדירה לישראל והתפשטות בה, לגבי פירות וירקות טריים מכל מדינות העולם (בסעיף זה – מיפוי עולמי);
{{ח:תתתת|(ב)}} איתור פירות וירקות טריים שייבואם עלול לגרום לחדירה לישראל של מגוון רחב של נגעים על פי ממצאי המיפוי העולמי ולהתפשטותם בה (בסעיף זה – מוצרים בסיכון פיטוסניטרי גבוה במיוחד);
{{ח:תתתת|(ג)}} החלטה של בעל סמכות הרישוי על שינוי סיווגו של פרי או ירק טרי כמוצר בסיכון פיטוסניטרי גבוה במיוחד תתקבל משיקולים של הגנת הצומח בלבד ובהתאם להוראות הקבועות באמנות בין־לאומיות שישראל צד להן ולהמלצות ולהנחיות שפרסמו ארגונים בין־לאומיים, וטעונה התייעצות עם מומחים בתחומי הגנת הצומח ובכלל זה בתחומי מזיקים וגורמי מחלה לצומח, והכול בהקשר לסיכון הפיטוסניטרי הנדון, וכן עם רשות האסדרה;
{{ח:תתתת|(ד)}} קביעת חלופות לצמצום הסיכונים מייבוא של פירות וירקות טריים, שאינם מוצרים בסיכון פיטוסניטרי גבוה במיוחד, לגבי כל נגע לפי ממצאי המיפוי העולמי;
{{ח:תתתת|(ה)}} פנייה לקבל מידע מהשירות להגנת הצומח של ארץ המקור, בין באופן יזום ובין לפי בקשה, וניהול דיון מקצועי עימו, לשם קביעת תנאים פרטניים לייבוא של כל פרי או ירק טרי על יסוד החלופות שנקבעו בפסקת משנה (ד); הוגשה בקשה כאמור, ייתן בעל סמכות הרישוי מענה למגיש הבקשה בתוך זמן סביר;
{{ח:תתתת|(ו)}} קביעת תנאים פרטניים לייבוא של כל פרי או ירק טרי מארץ מקור מסוימת, בהתאם למידע שהתקבל בדיון כאמור בפסקת משנה (ה); תנאים כאמור יפורסמו באתר האינטרנט של משרד החקלאות ופיתוח הכפר;
{{ח:תתתת|(ז)}} לאחר הפרסום כאמור בפסקת משנה (ו), יאפשר בעל סמכות הרישוי באופן מיידי את הליכי הרישוי של ייבוא פירות וירקות טריים, על יסוד התנאים שנקבעו;
{{ח:תתת|(2)}} בעל סמכות הרישוי יגבש את אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} אמנת שירות לתהליך התרת הייבוא של פירות וירקות טריים כדי לאפשר שקיפות ונגישות של מידע ושל תהליכי התרת הייבוא לציבור; אמנת השירות תכלול יעדי שירות, מדדים ברורים להשגתם ומועדים לטיפול בפניות;
{{ח:תתתת|(ב)}} נוהל פנימי להסדרת הייבוא של פירות וירקות טריים; נוסח הנוהל שיגובש וכן תיקוניו, אם יהיו, יועברו להתייעצות עם רשות האסדרה, בלי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק עקרונות האסדרה|חוק עקרונות האסדרה, התשפ״ב–2021}}, או כל דין אחר.
{{ח:תת|(ג)}} אמנת השירות והנוהל הפנימי כאמור בסעיף קטן (ב)(2) יפורסמו באתר האינטרנט של משרד החקלאות ופיתוח הכפר; פרסום ראשון כאמור יהיה לא יאוחר מיום י״ט בטבת התשפ״ד (31 בדצמבר 2023).

{{ח:סעיף|3|סמכות לחייב ביעור נגעים|תיקון: תש״ל}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות רשאי, בצו, במידה שראה צורך בכך כדי למנוע נגעים או התפשטותם, לחייב את בעליהם של מקרקעין, של צמחים או של מוצרי־צמחים ושל אמצעי־לוואי, לבצע פעולות־ביעור, לרבות השמדת צמחים ומוצרי־צמחים, בין נגועים ובין בלתי־נגועים, והשמדת אמצעי־לוואי, למעט מבנים וכלי־רכב.
{{ח:תת|(ב)}} צו כאמור יכול שיהא כללי או אישי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (ביעור נגעים בכותנה)|צו הגנת הצומח (ביעור נגעים בכותנה), תשי״ח–1958}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (ביעור הסרטן הבקטריאלי בעגבניות)|צו הגנת הצומח (ביעור הסרטן הבקטריאלי בעגבניות), תשכ״ד–1963}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (ביעור מחלת הכתמים הבקטרית במלפפונים)|צו הגנת הצומח (ביעור מחלת הכתמים הבקטרית במלפפונים), תשכ״ה–1964}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (חיטוי זרעי אפונה)|צו הגנת הצומח (חיטוי זרעי אפונה), תשכ״ה–1965}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (ביעור מחלת הקימלון)|צו הגנת הצומח (ביעור מחלת הקימלון), תשכ״ז–1966}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (איסור גידול תפוחי אדמה בשטחים נגועים בנמטודות שרשי תפוחי אדמה)|צו הגנת הצומח (איסור גידול תפוחי אדמה בשטחים נגועים בנמטודות שרשי תפוחי אדמה), תשכ״ז–1967}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הגנת הצומח (ביעור נגעים בצמחים באזור הערבה)|צו הגנת הצומח (ביעור נגעים בצמחים באזור הערבה), התשנ״ד–1994}}.}}

{{ח:סעיף|4|רשיון לביעור נגעים}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות רשאי, בתקנות, לאסור על התעסקות בביעור נגעים בלי רשיון ולקבוע תנאים למתן הרשיון ולאופן השימוש בו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראה זו אינה חלה על חקלאים המבערים נגעים לצרכי משקיהם כשהם מבערים אותם בתחום ישובם, בין בנפרד ובין במשותף.

{{ח:סעיף|5|ביטוח חובה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} שר החקלאות רשאי, בתקנות, לחייב בעלי רשיון לביעור נגעים, וועדת ההדברה רשאית בתכנית־הדברה לחייב בעלי־הסמכה, לבטח את עצמם ואת המועסקים על ידיהם, לטובתם ולטובת כל צד שלישי, מפני כל נזק או הפסד עקב פעולה לביעור נגעים, ורשאי שר החקלאות לקבוע בתקנות את דרך הביטוח ואת היקפו.

{{ח:סעיף|6|אישור מכשירים ושיטות עבודה}}
{{ח:ת}} שר החקלאות רשאי, בתקנות, לאסור, בביעור נגעים בחמרים כימיים, את השימוש במכשירים ובשיטות־עבודה שאין עליהם אישור מטעם רשות שיקבע.

{{ח:סעיף|7|הסדר השימוש בחמרים כימיים}}
{{ח:ת}} ראה שר החקלאות שחמרים כימיים מסויימים לביעור נגעים יש בהם סכנה לאדם, לבעלי־חיים או לצמחים, רשאי הוא, בתקנות, לאסור, להגביל או להסדיר את השימוש בחמרים אלה לענין חוק זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש בתכשירים נובאקרון, אזודרין, סיאולן ומטאציל)|תקנות הגנת הצומח (שימוש בתכשירים נובאקרון, אזודרין, סיאולן ומטאציל), תשכ״ח–1968}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (איסור השימוש בסטריכנין ובגפרת התליום)|תקנות הגנת הצומח (איסור השימוש בסטריכנין ובגפרת התליום), תשל״ב–1971}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש בפרתיון)|תקנות הגנת הצומח (שימוש בפרתיון), תשל״ב–1971}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש באנדרין, אלדרין ודיאלדרין)|תקנות הגנת הצומח (שימוש באנדרין, אלדרין ודיאלדרין), תשל״ה–1975}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (שאריות חמרי הדברה)|תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (שאריות חמרי הדברה), התשנ״א–1991}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות החומרים המסוכנים (שימוש בתכשירים ליד מבנים)|תקנות החומרים המסוכנים (שימוש בתכשירים ליד מבנים), התשס״ה–2005}}.}}

{{ח:סעיף|8|אגרות}}
{{ח:ת}} שר החקלאות רשאי להתקין תקנות בדבר אגרות בעד שירות הניתן על ידי עובד הציבור עקב הוראות לפי חוק זה, לרבות מתן רשיונות, היתרים ואישורים ובעד בקשות למתן שירות כאמור.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הזרעים (צמחים ואורגניזמים מהונדסים)|תקנות הזרעים (צמחים ואורגניזמים מהונדסים), התשס״ה–2005}}.}}

{{ח:סעיף|9|ועדות מייעצות}}
{{ח:ת}} שר החקלאות ימנה לענין חוק זה ועדות מייעצות מורכבות מנציגי הציבור ומעובדי המדינה, ולא יתקין תקנות לפי חוק זה אלא לאחר התייעצות בועדה מייעצת שנתמנתה כאמור.

{{ח:סעיף|10|מינוי מפקחים על הצמח}}
{{ח:ת}} שר החקלאות ימנה מפקחים לענין חוק זה (להלן – מפקח על הצמח).

{{ח:סעיף|11|זכות כניסה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} מפקח על הצמח רשאי להיכנס בכל שעה סבירה לכל מקום, למעט בית־מגורים, ולעלות על כל כלי־רכב ולערוך בהם חיפוש אם נראה לו לעשות כך לשם ביצוע תפקידו.
{{ח:תת|(ב)}} מבצע תכנית־הדברה והמועסקים על ידיו יהיו רשאים להיכנס בכל עת סבירה לכל מקום, למעט בית־מגורים, כדי לעשות בו כל פעולה הדרושה בביצוע התכנית או כדי לפקח או כדי לערוך בקורת על הביצוע.
{{ח:תת|(ג)}} לא יהיה אדם אחראי בנזיקין על מעשה שעשה לביצוע פעולה לפי חוק זה ושהיה דרוש לביצוע הפעולה ובלבד שנקט אמצעים סבירים למניעת הנזיקין; אולם שר החקלאות רשאי, לפי שיקול־דעתו, לפצות, או להורות לבעל הסמכה שיפצה, את הנפגע על הנזק שנגרם לו עקב ביצוע תכנית־הדברה, כולו או מקצתו, ולקבוע את שיעור הפיצוי.

{{ח:סעיף|11א|חקירות|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} שר המשטרה רשאי להסמיך, בצו כללי או מיוחד, ולתקופה שלא תעלה על 12 חדשים, מפקח שנתמנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, לערוך חקירות לשם מניעת עבירות על חוק זה והתקנות שהותקנו על פיו או לשם גילוין, ומפקח כאמור יהא רשאי להשתמש בכל הסמכויות הנתונות לקצין־משטרה בדרגת מפקח ומעלה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}.

{{ח:סעיף|12|זכות בדיקה}}
{{ח:ת}} מפקח על הצמח רשאי, אם נראה לו לעשות כן לשם ביצוע תפקידו, לבדוק צמחים, מוצרי־צמחים ואמצעי־לוואי ולקחת דוגמאות מהם, ללא תשלום פיצויים, לבדקן במעבדה או לנהוג בהן בדרך אחרת.

{{ח:סעיף|13|ביצוע על־ידי מפקח}}
{{ח:ת}} חייב אדם, על פי חוק זה או תקנה לפיו, לבצע פעולה ולא ביצעה תוך המועד שנקבע לכך, רשאי מפקח על הצמח לבצע אותה פעולה על חשבון האדם.

{{ח:סעיף|14|זכות תפיסה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} היה למפקח על הצמח יסוד סביר להניח שנעברה עבירה על הוראת חוק זה או על תקנה לפיו בצמחים, במוצרי־צמחים, בנגעים, בחמרים כימיים שנועדו לביעור נגעים, בכלי־קיבול וחמרי־אריזה או באמצעי־לוואי – למעט מבנים וכלי־רכב – או שהם עשויים להקל על גילוי עבירה כאמור, או לשמש הוכחה במשפט עליה, רשאי הוא לתפסם.
{{ח:תת|(ב)}} דבר שנתפס כאמור יוחזק עד שבית המשפט יחליט מה ייעשה בו או עד שיוחזר למי שנתפס ממנו.
{{ח:תת|(ג)}} נתפס דבר כאמור ולדעת שר החקלאות יש בו משום סכנה להתפשטות נגעים, רשאי הוא להורות על השמדתו של הדבר ללא תשלום פיצויים, או על טיפול בו בכל דרך אחרת על חשבון הבעל.

{{ח:סעיף|15|סמכות לשלם פיצויים|תיקון: תש״ל}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות רשאי להעניק פיצויים בעד צמחים, מוצרי־צמחים או אמצעי־לוואי שהושמדו כדין לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} הרואה עצמו נפגע מהחלטת שר החקלאות לפי סעיף־קטן (א) – למעט החלטה שלא להעניק פיצויים בכלל – רשאי לערור לפני ועדת־ערר שנתמנתה לענין {{ח:פנימי|סעיף 2ד|סעיף 2ד}} על שווי הנזק שנקבע לו.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת הערר רשאית לקבל את הערר, כולו או מקצתו, או לדחותו.

{{ח:סעיף|16|עבירות ועונשים|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} העובר על הוראת חוק זה, לרבות תקנה לפיו, וכן המפריע למפקח על הצמח או המונע בעדו מלבצע את תפקידו או המפריע לבעל ההסמכה למלא תפקידיו בהתאם להוראות חוק זה, דינו – מאסר שנתיים או קנס אלפיים לירות.

{{ח:סעיף|16א|דין המדינה|תיקון: תשכ״ו}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול על המדינה כבעל מקרקעין או כזכאי לקבל בשדה תוצרת חקלאית, כמו על כל בעל מקרקעין או זכאי כאמור.

{{ח:סעיף|17|מסירת צווים}}
{{ח:ת}} מסירתו של צו אישי תהא מסירה כדין אם נשלח בדואר לאדם אשר לו נועד לפי מען מקום־מגוריו הרגיל או מקום־מגוריו האחרון או מקום־עסקיו הרגיל או מקום־עסקיו האחרון, או הוצג במקום בולט על פני המקרקעין שהצו נוגע להם, או שבהם נמצא הדבר שעליו ניתן הצו.

{{ח:סעיף|18|ביטול}}
{{ח:ת}} פקודת ההגנה על הצומח – בטלה.

{{ח:סעיף|19|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר החקלאות ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי לאצול מסמכויותיו לפי חוק זה, חוץ מן הסמכות להתקין תקנות וליתן צווים כלליים.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״א באב תשט״ז (19 ביולי 1956).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''קדיש לוז'''
שר החקלאות
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]