חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם, תש״י–1950}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000786}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״י, 281|חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_210339.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 140|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_210338.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פשעים כלפי העם היהודי, פשעים כלפי האנושות ופשעי מלחמה}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שעבר עבירה אחת מאלה –
{{ח:תתת|(1)}} בתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, עשה מעשה שהוא בגדר פשע כלפי העם היהודי;
{{ח:תתת|(2)}} בתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, עשה מעשה שהוא בגדר פשע כלפי האנושות;
{{ח:תתת|(3)}} בתקופת מלחמת העולם השניה, בארץ עויינת, עשה מעשה שהוא בגדר פשע מלחמה,
{{ח:תת}} דינו – מיתה.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פשע כלפי העם היהודי“ פירושו – אחד המעשים המפורטים להלן שנעשה בכוונה להשמיד את העם היהודי, השמדה גמורה או חלקית; ואלה המעשים:
{{ח:תתתת|(1)}} הריגת יהודים;
{{ח:תתתת|(2)}} גרימת נזק חמור ליהודים, בגוף או בנפש;
{{ח:תתתת|(3)}} העמדת יהודים בתנאי חיים שיש בהם כדי להביא להשמדתם הגופנית;
{{ח:תתתת|(4)}} קביעת אמצעים שכוונתם למנוע את הילודה בקרב יהודים;
{{ח:תתתת|(5)}} העברת ילדים יהודים לקיבוץ לאומי או דתי אחר בדרך כפייה;
{{ח:תתתת|(6)}} השמדה או חילול של נכסים או ערכים דתיים או תרבותיים של יהודים;
{{ח:תתתת|(7)}} הסתה לשנאת יהודים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פשע כלפי האנושות“ פירושו – אחד המעשים האלה:
{{ח:תתת}} רציחה, השמדה, שעבוד, הרעבה וגירוש של אוכלוסיה אזרחית, וכל מעשה לא־אנושי אחר שנעשה באוכלוסיה אזרחית; וכן רדיפה מטעמים לאומיים, גזעיים, דתיים, או פוליטיים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פשע מלחמה“ פירושו – אחד המעשים האלה:
{{ח:תתת}} רציחת בני אוכלוסיה אזרחית של ארץ כבושה או בתוך ארץ כבושה, נגישתם וגירושם לשם עבודת כפייה או לשם כל מטרה אחרת; רציחתם ונגישתם של שבויי מלחמה או של בני האדם הנמצאים בלב־ים; המתת בני ערובה; שוד רכוש ציבורי או פרטי; הריסה שרירותית של כרכים, ערים או כפרים; והחרבה שאינה מוצדקת על ידי הכרח צבאי.

{{ח:סעיף|2|פשעים כלפי בני אדם נרדפים}}
{{ח:ת}} אדם שבתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, עשה מעשה, שאילו עשהו בשטח ישראל היה אשם בעבירה לפי אחד מסעיפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין|החוק הפלילי}} המנויים להלן, והוא עשה את המעשה כלפי אדם נרדף באשר הוא אדם נרדף, יאשם בעבירה לפי חוק זה ויהיה צפוי לאותו עונש שהיה צפוי לו אילו עשה את המעשה בשטח ישראל.
{{ח:ת}} ואלה הסעיפים:
{{ח:תת|(א)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 345|סעיף 152}} – (אונס, עבירות מין ועבירות בלתי טבעיות);
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 345|סעיף 153}} – (אונס בתרמית);
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 348|סעיף 157}} – (מעשה מגונה בכוח וכו׳);
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 367|סעיף 188}} – (גזלת ילד);
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 300|סעיף 212}} – (הריגה);
{{ח:תת|(ו)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 300|סעיף 214}} – (רצח);
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 305|סעיף 222}} – (נסיון לרצח);
{{ח:תת|(ח)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 329|סעיף 235}} – (מעשים המכוונים לגרום חבלה חמורה או למנוע מאסר);
{{ח:תת|(ט)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 331|סעיף 236}} – (מניעת מנוסתו של אדם מספינה שנטרפה בים);
{{ח:תת|(י)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 333|סעיף 238}} – (חבלה חמורה);
{{ח:תת|(יא)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 336|סעיף 240}} – (השקאת רעל בצדיה מתוך כוונה להזיק);
{{ח:תת|(יב)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 471|סעיף 256}} – (חטיפת אדם כדי לרצחו);
{{ח:תת|(יג)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 474|סעיף 258}} – (חטיפת אדם כדי לחבול בו חבלה חמורה);
{{ח:תת|(יד)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 402|סעיף 288}} – (שוד ונסיון לשוד);
{{ח:תת|(טו)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 404|סעיף 293}} – (דרישת רכוש באיום על מנת לגנבו).

{{ח:סעיף|3|חברות בארגון עויין}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שבתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, היה חבר בארגון עויין, או נשא משרה או מילא תפקיד בארגון כזה, דינו – מאסר עד שבע שנים.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה ”ארגון עויין“ פירושו –
{{ח:תתת|(1)}} חבר בני אדם אשר בהתאם {{ח:חיצוני|http://avalon.law.yale.edu/imt/imtconst.asp#art9|לסעיף 9 ממגילת בית הדין הצבאי הבינלאומי, המצורפת להסכם ארבע המעצמות מיום 8 באוגוסט 1945 בדבר שפיטתם של פושעי המלחמה הראשיים}}, הוכרז כארגון פושע בפסק דינו של בית דין זה;
{{ח:תתת|(2)}} כל חבר אחר של בני אדם שהיה קיים בארץ עויינת ושמטרתו או אחת ממטרותיו היתה לבצע פעולות של שלטון עויין המכוונות נגד בני אדם נרדפים, או לסייע בביצוע פעולות כאלה.

{{ח:סעיף|4|עבירות במקומות הסגר}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שבתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, בהיותו ממלא תפקיד במקום הסגר מטעם שלטון עויין, או מטעם הממונה על אותו מקום הסגר, עשה מעשה כלפי אדם נרדף באותו מקום הסגר, שאילו עשהו בשטח ישראל היה אשם בעבירה על פי אחד מסעיפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין|החוק הפלילי}} המנויים להלן, יאשם בעבירה לפי חוק זה, ויהיה צפוי לאותו עונש שהיה צפוי לו אילו עשה את המעשה בשטח ישראל.
{{ח:תת}} ואלה הסעיפים:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 192|סעיף 100(ג)}} – (איום במעשה אלמות);
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 345|סעיף 162}} – (שידול לבעילת נשים על ידי איומים, תרמית או השקאת סמים);
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 333|סעיף 241}} – (חבלה וכיוצא בזה);
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 337|סעיף 242}} – (אי סיפוק צרכים);
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 379|סעיף 249}} – (תקיפה סתם);
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 380|סעיף 250}} – (תקיפה הגורמת חבלה גופנית ממש);
{{ח:תתת|(7)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 376|סעיף 261}} – (כפיית עבודה);
{{ח:תתת|(8)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 384|סעיף 270}} – (גניבה).
{{ח:תת|(ב)}} ”מקום הסגר“ פירושו, בסעיף זה – כל מקום בארץ עויינת שהיה מיועד, לפי פקודת שלטון עויין, לבני אדם נרדפים, וכולל כל חלק של מקום כזה.

{{ח:סעיף|5|מסירת אדם נרדף לשלטון עויין}}
{{ח:ת}} אדם שבתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, נתן ידו למסירת אדם נרדף לשלטון עויין, דינו – מאסר עד עשר שנים.

{{ח:סעיף|6|סחיטה מבני אדם נרדפים}}
{{ח:ת}} אדם שבתקופת השלטון הנאצי, בארץ עויינת, קיבל או תבע טובת הנאה –
{{ח:תת|(א)}} מאת אדם נרדף, באיימו עליו שימסור אותו, או ימסור אדם נרדף אחר, לשלטון עויין; או
{{ח:תת|(ב)}} מאת אדם שנתן מחסה לאדם נרדף, באיימו עליו שימסור אותו, או את האדם הנרדף שבחסותו, לשלטון עויין,
{{ח:ת}} דינו – מאסר עד שבע שנים.

{{ח:סעיף|7|תחולת {{ח:חיצוני|חוק העונשין|החוק הפלילי הכללי}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#חלק א|החלק הראשון של החוק הפלילי}} יחולו לגבי עבירות לפי חוק זה, מלבד אם נקבעה בחוק זה הוראה אחרת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|תקנות בית המשפט (עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם)|תקנות בית המשפט (עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם), תשי״א–1950}}.}}

{{ח:סעיף|8|סעיפים שלא יחולו}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|תקנות בית המשפט (עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם)#סעיף 34כ|סעיפים 16}}, {{ח:חיצוני|תקנות בית המשפט (עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם)#סעיף 34יב|17}}, {{ח:חיצוני|תקנות בית המשפט (עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם)#סעיף 34יא|18}} {{ח:חיצוני|תקנות בית המשפט (עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם)#סעיף 34יג|ו־19 של החוק הפלילי}} לא יחולו לגבי עבירות לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|9|מעשה בית־דין}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שעבר עבירה לפי חוק זה, מותר להעמידו לדין בישראל, אף אם עמד כבר בחוץ־לארץ לדין על מעשה העבירה, בין בפני בית־דין בינלאומי ובין בפני בית־דין של מדינה זרה.
{{ח:תת|(ב)}} נתחייב אדם בישראל בעבירה לפי חוק זה לאחר שנתחייב על אותו מעשה בחוץ־לארץ, יתחשב בית־המשפט בישראל, בקביעת ענשו, בעונש שריצה בחוץ־לארץ.

{{ח:סעיף|10|שחרור מאחריות פלילית}}
{{ח:ת}} אדם נרדף שעשה מעשה או נמנע מעשות מעשה, והמעשה או אי־המעשה מהווים עבירה לפי חוק זה, ישחררו בית המשפט מאחריות פלילית –
{{ח:תת|(א)}} אם עשה את המעשה או נמנע מעשותו כדי להינצל מסכנת מוות מידי שהיתה מאיימת עליו, ובית המשפט משוכנע שעשה כמיטב יכלתו כדי למנוע את התוצאות שנגרמו על ידי המעשה או אי־המעשה; או
{{ח:תת|(ב)}} אם עשה את המעשה או נמנע מעשותו מתוך כוונה למנוע תוצאות חמורות יותר מן התוצאות שנגרמו על ידי המעשה או אי־המעשה, ומנע אותן תוצאות למעשה;
{{ח:ת}} אך הוראות אלה לא יחולו לגבי מעשה או אי־מעשה המהווים עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}} {{ח:פנימי|סעיף 2|או 2(ו)}}.

{{ח:סעיף|11|נסיבות מקילות}}
{{ח:ת}} בקביעת ענשו של אדם שיצא חייב בדין על עבירה לפי חוק זה, יהיה בית המשפט רשאי להביא בחשבון, כגורם להמתקת העונש, את הנסיבות הבאות:
{{ח:תת|(א)}} האדם עבר את העבירה בנסיבות, אשר, אלמלא {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8}}, היו פוטרות אותו מאחריות פלילית או היו משמשות עילה למחילת העבירה, והוא עשה כמיטב יכלתו כדי להקל את חומרת התוצאות שנגרמו על ידי העבירה;
{{ח:תת|(ב)}} העבירה נעברה מתוך כוונה למנוע, והיא עשויה היתה למנוע, תוצאות חמורות יותר מן התוצאות שנגרמו על ידי העבירה;
{{ח:ת}} אך אם היתה זו עבירה על פי {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}}, לא יטיל בית המשפט על העבריין עונש קל ממאסר של עשר שנים.

{{ח:סעיף|12|התישנות|תיקון: תשכ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} דיני ההתישנות הקבועים {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 9|בפרק החמישי לקודקס הפרוצדורה הפלילית העותומני}} לא יחולו לגבי עבירות לפי חוק זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|עפ״י {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 9|סעיף 9(ב) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}, בעבירות לפי חוק זה אין התיישנות.}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|13|החנינה הכללית לא תחול}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת חנינה כללית|פקודת החנינה הכללית, תש״ט–1949}}, לא יחולו לגבי עבירות לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|14|תביעה לדין}}
{{ח:ת}} תביעה על עבירה לפי חוק זה לא תוגש אלא על ידי היועץ המשפטי לממשלת ישראל או בא־כוחו.

{{ח:סעיף|15|ראיות}}
{{ח:תת|(א)}} במשפט על עבירה לפי חוק זה, רשאי בית־המשפט לסטות מדיני הראיה, אם הוא משוכנע שהדבר יועיל לגילוי האמת ולעשיית משפט צדק.
{{ח:תת|(ב)}} כל אימת שבית־המשפט מחליט לסטות לפי סעיף קטן (א) מדיני הראיה ירשום בית המשפט את הטעמים שהניעוהו להחלטתו.

{{ח:סעיף|16|פירושים}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקופת השלטון הנאצי“ פירושו – התקופה שהחלה ביום ג׳ בשבט תרצ״ג (30 בינואר 1933) ונסתיימה ביום כ״ה באייר תש״ה (8 במאי 1945);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקופת מלחמת העולם השניה“ פירושו – התקופה שהחלה ביום י״ז באלול תרצ״ט (1 בספטמבר 1939) ונסתיימה ביום ה׳ באלול תש״ה (14 באוגוסט 1945);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעצמות הברית“ פירושו – המדינות שחתמו על {{ח:חיצוני|http://avalon.law.yale.edu/20th_century/decade03.asp|הצהרת האומות המאוחדות מיום 1 בינואר 1942}} או שהצטרפו אליה בתקופת מלחמת העולם השניה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת הציר“ פירושו – מדינה שבתקופת מלחמת העולם השניה, כולה או מקצתה, היה קיים מצב מלחמה בינה ובין מעצמות הברית; ובתקופת המלחמה שבין מדינת הציר ובין מעצמות הברית רואים את התקופה שתחילתה ביום בו התחיל מצב המלחמה בין אותה מדינה ובין הראשונה, מבחינת הזמן, מבין מעצמות הברית, וסיומה ביום שבו פסקו פעולות האיבה בין אותה מדינה ובין האחרונה, מבחינת הזמן, מבין מעצמות הברית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארץ עויינת“ פירושו –
{{ח:תתת|(א)}} גרמניה – בתקופת השלטון הנאצי;
{{ח:תתת|(ב)}} כל מדינה אחרת ממדינות הציר – בתקופת המלחמה שבינה ובין מעצמות הברית;
{{ח:תתת|(ג)}} כל שטח אשר בתקופת השלטון הנאצי, כולה או מקצתה, היה נתון למעשה למרותה של גרמניה – בעת שהיה נתון למעשה למרותה של גרמניה, כאמור;
{{ח:תתת|(ד)}} כל שטח שהיה נתון למעשה למרותה של כל מדינה אחרת ממדינות הציר בתקופת המלחמה שבינה ובין מעצמות הברית, כולה או מקצתה – בעת שהיה נתון למעשה למרותה של אותה מדינת הציר, כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שלטון עויין“ פירושו – השלטון שהיה קיים בארץ עויינת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם נרדף“ פירושו – אדם הנמנה עם קיבוץ לאומי, גזעי, דתי או פוליטי שנרדף על ידי שלטון עויין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החוק הפלילי“ פירושו – {{ח:חיצוני|חוק העונשין|פקודת החוק הפלילי, 1936}}.

{{ח:סעיף|17|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ח באב תש״י (1 באוגוסט 1950).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
* '''יוסף שפרינצק'''
יושב ראש הכנסת
ממלא מקום נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]