חוק הטיס (בטחון בתעופה האזרחית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הטיס (בטחון בתעופה האזרחית), תשל״ז–1977}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000309}} {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ז, 126|חוק הטיס (ביטחון בתעופה האזרחית)|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208422.pdf}}, {{ח:תיבה|XVI|ת״ט}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 45|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317326.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 147|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – חיפוש בגוף החשוד)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211315.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 907|חוק הטיס|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301172.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הוראות בטחון}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: סמכויות חיפוש, זיהוי וביצוע}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: חובות מפעיל כלי טיס}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: איסור נשיאת כלי נשק וחמרי נפץ}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”איש בטחון“ – אדם שהסמיכו לכך שר המשטרה או מי ששר המשטרה הסמיך לכך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקודה“ – {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], תשכ״ט–1969}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חבר הג״א“ – חבר הג״א כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|בחוק ההתגוננות האזרחית, תשי״א–1951}}, שהוענקה לו סמכות מעצר לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 39|סעיף 4 לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר נפץ“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק חמרי נפץ|בחוק חמרי נפץ, תשי״ד–1954}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חייל“ – חייל שהוענקה לו סמכות מעצר לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 39|סעיף 4 לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס ישראלי“, ”כלי טיס צבאי“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הטיס (עבירות ושיפוט)|בחוק הטיס (עבירות ושיפוט), תשל״א–1971}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן תעופתי“ – לרבות חצרים המוחזקים בידי מפעיל כלי טיס ומסופי נוסעים או מטען המצויים מחוץ לשדה תעופה או למנחת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכשיר עזר לתעופה“ – מכשיר או מיתקן, אף שאינו מצוי בכלי טיס, בשדה תעופה או במנחת, והוא משמש כעזר לניווט כלי טיס בטיסה, לגישה שלו או לקשר אתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנחת“ – שטח יבשתי או ימי לרבות כל מבנה, מיתקן או ציוד שבו, המשמש או המיועד לשמש, כולו או חלקו, לנחיתה, להמראה, להסעה או לחנייה של כלי טיס, שאינו שדה תעופה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל“ –
{{ח:תתת|(1)}} לענין כלי טיס – לרבות בעלו, שוכרו או המטיס אותו;
{{ח:תתת|(2)}} לענין מנחת – בעל רישיון להפעלת מנחת לפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס#פרק ב סימן ו|סימן ו׳ לפרק ב׳ לחוק הטיס, התשע״א–2011}}, או מי שנתמנה כדין כמפעיל מכוח {{ח:חיצוני|חוק הטיס|החוק האמור}} או תקנות על פיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שדה תעופה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רשות שדות התעופה|בחוק רשות שדות התעופה, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התחבורה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הוראות בטחון}}

{{ח:סעיף|2|הוראות בטחון}}
{{ח:ת}} למפעיל כלי טיס השר רשאי להורות למפעיל כלי טיס לנקוט אמצעים לבטחון של הולכת בני אדם או הובלת טובין בכלי הטיס, לרבות אמצעים הנוגעים להימצאות בני אדם או טובין בסביבת כלי הטיס או הנוגעים לציוד שבו או לתיקונים ולשינויים שיבוצעו במבנהו, הכל לפי שיפרט בהוראה.

{{ח:סעיף|3|הוראות בטחון למפעיל מנחת ולמנהל מיתקן תעופתי}}
{{ח:ת}} השר רשאי להורות למפעיל מנחת ולמנהל מיתקן תעופתי לנקוט אמצעים שיפורטו בהוראה לבטחונם של אלה:
{{ח:תת|(1)}} המנחת או המיתקן התעופתי וכל חלק מהם;
{{ח:תת|(2)}} כלי טיס המצויים או העשויים להימצא במנחת או במיתקן התעופתי;
{{ח:תת|(3)}} בני אדם או טובין המצויים או העשויים להימצא במנחת או במיתקן התעופתי.

{{ח:סעיף|4|דרכי מתן ההוראות}}
{{ח:ת}} הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|או 3}} יכול שתהיה כללית, לפי סוגים או אישית.

{{ח:סעיף|5|חובת נקיטת אמצעי בטחון}}
{{ח:ת}} לא יוליך מפעיל כלי טיס אדם בכלי הטיס ולא יוביל בו טובין, ולא יפעיל מפעיל מנחת את המנחת ומנהל מיתקן תעופתי את המיתקן התעופתי, אלא אם ננקטו בכלי הטיס, במנחת או במיתקן התעופתי, לפי הענין, האמצעים שניתנה עליהם הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|או 3}}.

{{ח:סעיף|6|מקרקעין סמוכים לשדות תעופה, למנחתים ולמכשירי עזר לתעופה}}
{{ח:תת|(א)}} ראה השר שהדבר חיוני לבטחון התעופה האזרחית, רשאי הוא בהוראה להסמיך מנהל שדה תעופה או להורות למפעיל מנחת לנקוט אמצעי בטחון במקרקעין הסמוכים לשדה התעופה או למנחת, הכל כפי שיפורט בהוראה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראה כאמור בסעיף קטן (א) יכול שתהיה כללית או לסוגים של שדות תעופה או מנחתים או לשדה תעופה או מנחת פלוני.
{{ח:תת|(ג)}} הוראה כאמור בסעיף קטן (א) שניתנה לגבי שדה תעופה או מנחת פלוני תומצא ככל האפשר גם לבעל המקרקעין שההוראה חלה עליהם או למחזיק בהם; הודעה על מתן ההוראה תפורסם ברשומות, ובה ציון שדה התעופה או המנחת שלגביו ניתנה ההוראה, מקום ההפקדה של מפה או מסמך אחר המתארים את גבולות המקרקעין שההוראה חלה עליהם והשעות שבהן ניתן לעיין במפה או במסמך האמור.
{{ח:תת|(ד)}} מנהל שדה תעופה או מפעיל מנחת ומי שפועל מטעמם רשאים, לשם ביצוע הוראה לפי סעיף קטן (א), להיכנס למקרקעין שההוראה חלה עליהם ולנקוט את האמצעים הסבירים לביצועה, לרבות הצבת מכשירים וציוד אחר במקרקעין וגידורם.
{{ח:תת|(ה)}} לענין סעיף זה, אמצעי בטחון הם אמצעים הנועדים לבטחונם של שדה התעופה או המנחת, של כלי הטיס המצויים או העשויים להימצא בהם או של בני אדם או טובין המצויים או העשויים להימצא בהם.
{{ח:תת|(ו)}} סעיף זה יחול לגבי מכשיר עזר לתעופה ולגבי האחראי על הפעלתו, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ז)}} הרואה את עצמו נפגע על ידי הוראה שניתנה לפי סעיף זה לגבי שדה תעופה פלוני, לגבי מנחת פלוני או לגבי מכשיר עזר לתעופה פלוני, רשאי לערער עליה לפני ועדת ערעור שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק להסדר תפיסת מקרקעין בשעת-חירום#פרק 5|הפרק החמישי לחוק להסדר תפיסת מקרקעין בשעת־חירום, תש״י–1949}}, {{ח:חיצוני|חוק להסדר תפיסת מקרקעין בשעת-חירום#פרק 5|והפרק האמור}} יחול על הערעור בתיאומים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בכל מקום שמדובר ברשות המוסמכת קרי ”השר“;
{{ח:תתת|(2)}} בכל מקום שמדובר בצו דיור או בצו תפיסת מקרקעין קרי ”הוראה“;
{{ח:תתת|(3)}} בכל מקום שנאמר ”הדרוש לכל תכלית מן התכליות הנזכרות {{ח:חיצוני|חוק להסדר תפיסת מקרקעין בשעת-חירום#סעיף 3|בסעיף 3(ב)}}“ קרי ”החיוני לבטחון התעופה האזרחית“.
{{ח:תת|(ח)}} ניתנה הוראה לפי סעיף קטן (א) והיתה בה הגבלה של השימוש בזכות הנלווית לבעלות במקרקעין שעליהם ניתנה ההוראה, כאמור {{ח:חיצוני|פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור)#סעיף 3|בסעיף 3(ד) לפקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור), 1943}}, ישולמו פיצויים מאוצר המדינה כאילו הגבלות אלה הוטלו מכוח {{ח:חיצוני|פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור)|הפקודה האמורה}}, ולענין {{ח:חיצוני|פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור)#סעיף 12|סעיף 12 לפקודה האמורה}} יבוא במקום המועד של פרסום ההודעה על הכוונה לרכוש את המקרקעין, המועד שבו פורסמה ההוראה לפי סעיף קטן (ג); תשלום הפיצויים איננו תנאי מוקדם לשימוש בסמכויות לפי סעיף קטן (ד).

{{ח:סעיף|7|אמצעי בטחון בחלק המוחזק בידי אחר}}
{{ח:ת}} היה חלק משדה תעופה, ממנחת, ממיתקן תעופתי או ממכשיר עזר לתעופה מוחזק בידי מי שאינו מנהל שדה התעופה, מפעיל המנחת, מנהל המיתקן התעופתי או האחראי על הפעלתו של מכשיר העזר לתעופה, לפי הענין, יהא מנהל שדה התעופה, האחראי על הפעלת מכשיר העזר לתעופה וכל המוסמך לנקיטת אמצעי בטחון לפי חוק זה רשאי לנקטם באותו חלק אף על פי שהוא מוחזק בידי אחרים ולנקוט אמצעים הסבירים לביצועם.

{{ח:סעיף|8|פיקוח על נקיטת אמצעי בטחון}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי להורות למפעיל כלי טיס, למפעיל מנחת, למנהל מיתקן תעופתי או לאחראי על הפעלתו של מכשיר עזר לתעופה, למסור לו כל מידע המצוי ברשותם בדבר אמצעי הבטחון שהם נקטו או נוקטים, כדי לוודא אם ליתן הוראות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|או 3}}, או כדי לבדוק אם נתקיימו הוראות חוק זה והתקנות על פיו.
{{ח:תת|(ב)}} איש בטחון או שוטר רשאי להיכנס לכלי טיס, למנחת, למיתקן תעופתי ולמקרקעין שניתנה עליהם הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} ולכל מבנה או מיתקן בהם, ולערוך בהם חיפוש, הכל כדי לבדוק אם נתקיימו הוראות חוק זה והתקנות על פיו.
{{ח:תת|(ג)}} ראה איש בטחון או שוטר שבתנועתו של כלי טיס על פני הקרקע, בהמראתו או בנחיתתו יש משום סיכון לבטחון התעופה האזרחית או שלא נתקיימה בכלי הטיס הוראה מהוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, רשאי הוא, בתיאום עם יחידת הפיקוח על התעבורה האוירית הנוגעת לענין, לנקוט אמצעים הדרושים כדי לעצור את כלי הטיס או לאסור את המראתו או נחיתתו, הכל כשאין בכך משום סיכון לבטיחות הטיסה.
{{ח:תת|(ד)}} על כניסת איש בטחון או שוטר ועל חיפוש, כאמור בסעיף קטן (ב), יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 26|סעיפים 26 עד 29 לפקודה}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: סמכויות חיפוש, זיהוי וביצוע}}

{{ח:סעיף|9|סמכויות עזר|תיקון: תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} כל אחד מהמנויים {{ח:פנימי|סעיף 10|בסעיף 10}} רשאי לערוך חיפוש –
{{ח:תתת|(1)}} על גופו של אדם כאמור {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 22|בסעיף 22 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}}, או בכלי רכב אגב כניסת האדם או כלי הרכב לשדה תעופה, למנחת או למיתקן תעופתי או אגב שהייתם שם;
{{ח:תתת|(2)}} על גופו של אדם כאמור {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 22|בסעיף 22 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}} לפני עלייתו לכלי טיס, אגב שהייתו בכלי טיס או בסמוך לירידתו ממנו;
{{ח:תתת|(3)}} במטען ובטובין אחרים לפני הכנסתם לשדה תעופה, למנחת או למיתקן תעופתי, לפני העלאתם לכלי טיס, בסמוך להורדתם מכלי טיס, או אגב הימצאם בכל אלה;
{{ח:תתת|(4)}} בכלי טיס אגב כניסתו לשדה תעופה או למנחת או בעת שהייתו בהם –
{{ח:תת}} אם החיפוש דרוש, לדעתו, כדי לשמור על בטחון הציבור או אם יש לו חשד שהאדם נושא עמו שלא כדין כלי נשק או חומר נפץ או שבכלי הרכב, בכלי הטיס, במטען או בטובין האחרים נמצאים כלי נשק או חומר נפץ שלא כדין.
{{ח:תת|(ב)}} כל אחד מהמנויים {{ח:פנימי|סעיף 10|בסעיף 10}} רשאי לדרוש מאדם המצוי בשדה תעופה, במנחת או במיתקן תעופתי להזדהות לפניו.
{{ח:תת|(ג)}} סירב אדם שייערך על גופו, במטען או בטובין אחרים חיפוש בנסיבות המפורטות בסעיף קטן (א) בידי המוסמך לכך, או סירב להזדהות כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי המוסמך לעריכת החיפוש או לדרישת ההזדהות, בלי שייגרע מסמכותו לבצע את החיפוש על אף הסירוב –
{{ח:תתת|(1)}} למנוע מאותו אדם את הכניסה לשדה התעופה, למנחת, למיתקן התעופתי או לכלי הטיס או את יציאתו ממקומות אלה, או את הכנסתם של המטען או הטובין האחרים אליהם או את הוצאתם מהם, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} להוציא מהמקומות האמורים את האדם או את המטען או את הטובין האחרים, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד)}} לענין סעיף זה דין מקרקעין שניתנה עליהם הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} כדין שדה תעופה או מנחת, לפי הענין.

{{ח:סעיף|10|הרשאים לערוך חיפוש}}
{{ח:תת|(א)}} אלה הרשאים לערוך חיפוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}:
{{ח:תתת|(1)}} איש בטחון;
{{ח:תתת|(2)}} שוטר;
{{ח:תתת|(3)}} חייל;
{{ח:תתת|(4)}} חבר הג״א.
{{ח:תת|(ב)}} במילוי תפקידו לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}} יציג איש בטחון על פי דרישה תעודה המעידהעל תפקידו שניתנה מאת שר המשטרה או ממי ששר המשטרה הסמיך לכך.

{{ח:סעיף|11|תחולת {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|הפקודה}}}}
{{ח:תת|(א)}} הסמכויות של שוטר לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|הפקודה}} לענין תפיסת חפץ שנתגלה אגב חיפוש לפי חוק זה יהיו גם לאיש בטחון, לחייל ולחבר הג״א הרשאים לערוך חיפוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}, והוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#פרק 4|הפרק הרביעי לפקודה}} יחולו על החפץ הנתפס, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#פרק 5|הפרק החמישי לפקודה}} יחול על חיפוש ותפיסה לפי חוק זה כאילו נערכו לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|הפקודה}}.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: חובות מפעיל כלי טיס}}

{{ח:סעיף|12|איסורי הולכה והובלה}}
{{ח:תת|(א)}} מפעיל כלי טיס –
{{ח:תתת|(1)}} לא יוליך בכלי טיס אדם שאינו מסכים שיבוצע בכליו או על גופו חיפוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}};
{{ח:תתת|(2)}} לא יוביל בכלי הטיס מטען או טובין אחרים אם מי שהמטען או הטובין בשליטתו אותה שעה אינו מסכים שיבוצע בהם חיפוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}};
{{ח:תתת|(3)}} לא יוליך בכלי הטיס אדם אם אמצעי החיפוש שעל המפעיל לקיימם בשדה התעופה, במנחת או במיתקן התעופתי, לפי ההוראות שניתנו למפעיל לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}}, אינם מאפשרים למעשה את ביצועו של החיפוש באותו מקרה;
{{ח:תתת|(4)}} לא יוביל בכלי הטיס מטען או טובין אחרים אם הם אינם ניתנים למעשה לבדיקה באמצעי החיפוש שעל המפעיל לקיימם בשדה התעופה, במנחת או במיתקן התעופתי לפי ההוראות שניתנו למפעיל לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} מפעיל כלי טיס רשאי לסרב להוליך בכלי הטיס אדם ולהוביל בו מטען או טובין אחרים אם בנסיבות הענין יש מקום לחשד שבאותה הולכה או הובלה יש משום סיכון בטחון הציבור.

{{ח:סעיף|13|הסכם מכללא}}
{{ח:תת|(א)}} כל הרוכש ממפעיל כלי טיס זכות לתובלה אוירית של בני־אדם, מטען או טובין אחרים, ייחשב כאילו הסכים לכך שזכותו של המפעיל היא לסרב לבצע את התובלה בנסיבות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12}}.
{{ח:תת|(ב)}} סעיף זה יחול, בנוסף למפעילים של כלי טיס שעליהם הוא חל לפי {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיף 22}}, גם על מפעיל כלי טיס שאינו כלי טיס ישראלי, אם הטיסה המוסמכת כוללת נחיתה או המראה בישראל.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף זה, ”זכות לתובלה אוירית“ – לרבות שכירות של כלי הטיס, כולו או מקצתו, לתובלה של בני אדם, מטען או טובין אחרים.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: איסור נשיאת כלי נשק וחמרי נפץ}}

{{ח:סעיף|14|האיסורים|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} לא ישא אדם על גופו, בכליו, במטענו או בטובין אחרים שלו או של אחרים ולא יחזיק במקום אחר או בכל דרך אחרת כלי נשק, חומרי נפץ, או חומר מסוכן כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הטיס|בחוק הטיס, התשע״א–2011}}, העלול לסכן את ביטחון כלי הטיס, ובכלל זה את ביטחון הנוסעים, אנשי הצוות, המטען והטובין שבו –
{{ח:תת|(1)}} בכלי טיס;
{{ח:תת|(2)}} בשדה תעופה, במנחת או במיתקן תעופתי;
{{ח:תת|(3)}} במקרקעין שניתנה עליהם הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}};
{{ח:תת|(4)}} במכשיר עזר לתעופה.

{{ח:סעיף|15|סייג לאיסורים}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}} לא יחול על –
{{ח:תתת|(1)}} איש בטחון, שוטר, חייל או חבר הג״א המורשים או הנדרשים כדין לשאת בתוקף תפקידם כלי נשק או חמרי נפץ במקומות המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14}} לפי כללים שקבע שר התחבורה;
{{ח:תתת|(2)}} אדם המוביל כלי נשק או חמרי נפץ בכלי טיס, אם הם אינם מצויים בהישג ידו בזמן הטיסה והוא הודיע מראש על כך למפעיל כלי הטיס, והמפעיל הסכים להובלה כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} אדם הנושא כלי נשק או חמרי נפץ בשטח שדה תעופה, מנחת או מיתקן תעופתי, והוא הודיע מראש על כך למנהל שדה התעופה, למפעיל המנחת או למנהל המיתקן התעופתי והם הסכימו לנשיאתם.
{{ח:תת|(ב)}} כללים לפי סעיף קטן (א) אינם טעונים פרסום ברשומות.
{{ח:תת|(ג)}} הממשלה רשאית לקבוע סוגים נוספים של בני אדם שעליהם לא יחול {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}}; קביעה כאמור אינה טעונה פרסום ברשומות.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|16|עונשין|תיקון: תשל״ח, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיפים 5}} {{ח:פנימי|סעיף 12|או 12(א)}}, או מוסר מידע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 8|בסעיף 8(א)}} שהוא יודע או חייב לדעת שהוא כוזב, דינו – מאסר שלוש שנים או קנס 250,000 לירות.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנדרש למסור מידע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 8|בסעיף 8(א)}} והוא סירב או נמנע למסרו, דינו – מאסר שנה או קנס 100,000 לירות.
{{ח:תת|(ג)}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}}, דינו – מאסר שלוש שנים או קנס 100,000 לירות.
{{ח:תת|(ד)}} המפריע במתכוון לאיש בטחון, לשוטר, לחייל או לאיש הג״א, או למי שפועל כדין לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ד) או (ו)}} בביצוע הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(א)}}, במילוי תפקידיהם לפי חוק זה, דינו – מאסר שנתיים או קנס 100,000 לירות.
{{ח:תת|(ה)}} הורשע אדם בעבירה לפי סעיף זה, רשאי בית המשפט, בנוסף לכל עונש אחר שיטיל –
{{ח:תתת|(1)}} לבטל רשיון להפעלת כלי טיס שניתן לנשפט לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותי התעופה#סעיף 2|סעיף 2 לחוק רישוי שירותי התעופה, תשכ״ג–1963}}, להתלותו לתקופה שיקבע, לשנות את תנאיו או לפסול את הנשפט מלקבל רשיון כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} לבטל רישיון להפעלת מנחת שניתן לנשפט לפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס#פרק ב סימן ו|סימן ו׳ לפרק ב׳ לחוק הטיס, התשע״א–2011}}, להתלותו לתקופה שיקבע, לשנות את תנאיו או לפסול את הנשפט מלקבל רשיון כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} לבטל רשיון עובד טיס שניתן לנשפט לפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס#פרק ב סימן א|סימן א׳ לפרק ב׳ לחוק הטיס, התשע״א–2011}}, והתקנות על פיו, להתלותו לתקופה שיקבע, לשנותו, או לפסול את הנשפט מלקבל רשיון כאמור.

{{ח:סעיף|17|התליה והשהיה|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשר חשד סביר שאדם עבר עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}}, רשאי הוא להתלות רשיון שניתן לאותו אדם לפי אחד החיקוקים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16(ה)}} או להשהות את הדיון בבקשה שהגיש האדם למתן רשיון כאמור; ההתליה או ההשהיה יהיו בטלות אם לא הוגש תוך שלושה חדשים מתחילתן כתב אישום על העבירה ששימשה עילה להן; הוגש כתב האישום תוך אותה תקופה, תוארך ההתליה או ההשהיה עד למועד שבו אין עוד ערעור בהליכים לפי כתב האישום, זולת אם בית המשפט יחליט אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) איננו גורע מסמכותו של השר לבטל את ההתליה או ההשהיה לפני המועדים שנקבעו בו.
{{ח:תת|(ג)}} סמכויות השר לפי סעיף זה יופעלו בהתייעצות עם מנהל רשות התעופה האזרחית כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק רשות התעופה האזרחית|בחוק רשות התעופה האזרחית, התשס״ה–2005}}.

{{ח:סעיף|18|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} הסמכויות והחובות לפי חוק זה אינן גורעות מסמכויות וחובות לפי דינים אחרים.

{{ח:סעיף|19|חסינות}}
{{ח:ת}} איש בטחון, שוטר, חייל, חבר הג״א, מנהל שדה תעופה, מפעיל מנחת, מפעיל מיתקן תעופתי, מפעיל כלי טיס האחראי על הפעלת מכשיר עזר לתעופה לא ישאו באחריות פלילית או אזרחית על מעשה שנעשה לגבי אדם פלוני בהתאם לאמור בחוק זה.

{{ח:סעיף|20|סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} חוק זה לא יחול על כלי טיס צבאי.

{{ח:סעיף|21|אצילת סמכויות}}
{{ח:ת}} השר רשאי לאצול מסמכויותיו לפי חוק זה לעובד ציבורי, למעט הסמכויות להתקין תקנות בנות תוצא תחיקתי והסמכויות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}}.

{{ח:סעיף|22|תחולה מחוץ לישראל}}
{{ח:תת|(א)}} כל הוראה בחוק זה או בתקנות על פיו בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} כלי טיס – תחול על כלי טיס ישראלי בכל מקום שהוא ועל כלי טיס אחר כל עוד הוא נמצא בישראל, ועל מפעיליהם של אלה;
{{ח:תתת|(2)}} מיתקן תעופתי – תחול גם על מיתקן תעופתי כאמור המצוי מחוץ לישראל אם הוא מוחזק או מנוהל בידי מפעיל ישראלי.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהאמור בסעיף קטן (א), רשאי השר ליתן למפעיל כלי טיס שאינו כלי טיס ישראלי הוראות לגבי טיסה לישראל או ממנה כאילו כלי הטיס היה כלי טיס ישראלי.

{{ח:סעיף|23|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק דיני עונשין (עבירות חוץ)|בחוק דיני עונשין (עבירות חוץ) [נוסח משולב], תשל״ג–1973}}.}}

{{ח:סעיף|24|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור|בחוק סמכויות חיפוש בשעת־חירום (הוראת שעה), תשכ״ט–1969}}.}}

{{ח:סעיף|25|חובת התייעצות}}
{{ח:ת}} הממשלה תקבע ענינים שבהם יתייעץ השר, בבואו להשתמש בסמכויותיו לפי חוק זה עם ראש הממשלה או מי שהוא מינה לכך או עם שר הבטחון או מי שהוא מינה לכך; קביעה כאמור אינה טעונה פרסום ברשומות.

{{ח:סעיף|26|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.

{{ח:סעיף|27|הוראות מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות בענינים {{ח:פנימי|פרק ב|שפרק ב׳}} דן בהם, אשר ניתנו מכוח {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותי התעופה|חוק רישוי שירותי התעופה, תשכ״ג–1963}}, לפני תחילתן של חוק זה, בין כתנאי לרשיון ובין בדרך אחרת, רואים אותן מיום תחילתו של חוק זה כאילו ניתנו מכוח הסמכויות {{ח:פנימי|פרק ב|שבפרק ב׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} כל עוד לא החליטה הממשלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}} רשאי השר לקבוע כללים לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15(א)}}, ובלבד שתקפם יפקע לא יאוחר משלושה חדשים מיום תחילתו של חוק זה.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ה באדר תשל״ז (15 במרס 1977).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''גד יעקבי'''
שר התחבורה
* '''אפרים קציר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]