חוק השכירות והשאילה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק השכירות והשאילה, תשל״א–1971}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000596}} {{ח:תיבה|ס״ח תשל״א, 160|חוק השכירות והשאילה|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209679.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 1028|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_389390.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 21|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: שכירות}}

{{ח:פנימי|פרק א סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק א סימן ב|סימן ב׳: חיובי המשכיר}}

{{ח:פנימי|פרק א סימן ג|סימן ג׳: חיובי השוכר}}

{{ח:פנימי|פרק א סימן ד|סימן ד׳: תקופת השכירות}}

{{ח:פנימי|פרק א סימן ה|סימן ה׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|פרק א סימן ו|סימן ו׳: חוזה שכירות למגורים}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: שאילה}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה: {{מוקטן|דירה שאינה ראויה למגורים}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שנייה: {{מוקטן|חוזה שכירות למגורים}}}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: שכירות}}
{{ח:קטע3|פרק א סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|1|מהות השכירות}}
{{ח:ת}} שכירות היא זכות שהוקנתה בתמורה (להלן – דמי שכירות), להחזיק בנכס ולהשתמש בו שלא לצמיתות.

{{ח:סעיף|2|תחולה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק א|פרק זה}} יחולו על שכירות של מקרקעין ושל מיטלטלין, ובשינויים המחוייבים – גם על שכירות של זכויות.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק א|פרק זה}} יחולו, בשינויים המחוייבים, גם על שכירות משנה; ויראו לעניין זה את השוכר הראשי כמשכיר ואת שוכר המשנה כשוכר.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק א|פרק זה}} יחולו כשאין בדין אחר הוראות מיוחדות לענין הנדון ובאין כוונה אחרת משתמעת מן ההסכם בין הצדדים.

{{ח:סעיף|3|פרטים שלא נקבעו בהסכם}}
{{ח:ת}} פרטים של חוזה שכירות שלא נקבעו בהסכם בין הצדדים יהיו לפי הנוהג שהצדדים להסכם ראו אותו כמקובל עליהם בעסקאות קודמות שביניהם, ובאין נוהג כזה – לפי הנוהג שצדדים סבירים רואים אותו כחל בעסקאות מאותו סוג.

{{ח:סעיף|4|תום לב}}
{{ח:ת}} חיוב הנובע מחוזה שכירות יש לקיימו בדרך מקובלת ובתום לב; והוא הדין לגבי השימוש בזכות הנובעת מן החוזה.

{{ח:קטע3|פרק א סימן ב|סימן ב׳: חיובי המשכיר}}

{{ח:סעיף|5|המסירה, מועדה ומקומה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר חייב למסור את המושכר לשוכר בהעמדת המושכר לרשותו.
{{ח:תת|(ב)}} הוסכם על מסירה תוך תקופה פלונית, רשאי המשכיר לקבוע את מועד המסירה בתוך אותה תקופה; לא הוסכם על מועד המסירה, תהא המסירה זמן סביר לאחר כריתת החוזה; במקרים אלה על המשכיר להודיע לשוכר זמן סביר מראש על מועד המסירה.
{{ח:תת|(ג)}} המסירה תהא במקום שבו נמצא המושכר בזמן כריתת החוזה.
{{ח:תת|(ד)}} הוסכם כי המשכיר יהיה אחראי להובלת המושכר, יקוים חיוב המסירה במסירת המושכר מהמוביל לשוכר, במקום שהוסכם עליו עם המשכיר.

{{ח:סעיף|6|התאמת המושכר והסתמכות על אי־התאמה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר ימסור את המושכר כשהוא מתאים למוסכם בינו ובין השוכר.
{{ח:תת|(ב)}} על אי־התאמת המושכר יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המכר#סעיף 11|סעיף 11 לחוק המכר, התשכ״ח–1968}}, בשינויים המחויבים (להלן – אי־התאמה), בין שאי־ההתאמה במושכר מקורה במושכר עצמו ובין שמקורה בסביבתו.
{{ח:תת|(ג)}} השוכר אינו זכאי להסתמך על אי־התאמה בכל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} השוכר ידע על אי־ההתאמה בעת כריתת חוזה השכירות;
{{ח:תתת|(2)}} השוכר לא הודיע על אי־ההתאמה למשכיר זמן סביר לאחר שגילה אותה או שהיה עליו לגלותה, תוך פירוט סביר של אי־ההתאמה; פסקה זו לא תחול אם המשכיר ידע או היה עליו לדעת על אי־ההתאמה;
{{ח:תתת|(3)}} השוכר לא נתן למשכיר הזדמנות סבירה לבדוק את המושכר ולא נתן לו, ככל שהדבר סביר בנסיבות העניין, הזדמנות סבירה לתקן את אי־ההתאמה.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), לא קיים השוכר נטל כאמור בפסקאות (1) עד (3) באותו סעיף קטן, זכאי הוא להסתמך על אי־ההתאמה באותה מידה שבה אי־קיום הנטל כאמור לא פגע במשכיר.

{{ח:סעיף|6א|התאמת הזכויות במושכר|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר ימסור לשוכר את הזכויות להחזיק ולהשתמש במושכר כשהן חופשיות מכל זכות שנוגדת את זכויות השוכר, ובכלל זה זכות של צד שלישי; מסר המשכיר לשוכר את הזכויות להחזיק ולהשתמש במושכר כשהן אינן חופשיות מכל זכות כאמור, יראו זאת כאי־התאמה, ויחולו ההוראות החלות על אי־התאמה, בשינויים המחויבים; ואולם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ג)(2)}} לעניין אי־התאמה בזכויות שהשוכר לא הודיע עליה זמן סביר לאחר שהיה עליו לגלותה, יחולו רק לגבי שכירות הטעונה רישום לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר#סעיף 152|סעיף 152 לחוק הגנת הדייר [נוסח משולב], התשל״ב–1972}}.
{{ח:תת|(ב)}} המשכיר ימנע את קיומן של זכויות נוגדות כאמור בסעיף קטן (א) במהלך כל תקופת השכירות.

{{ח:סעיף|7|חובת תיקון המושכר|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר חייב, תוך זמן סביר לאחר שקיבל דרישה לכך מאת השוכר, לתקן במושכר, או בנכס שלו המשמש את המושכר, כל דבר הגורם הפרעה של ממש לשימוש הרגיל במושכר או לשימוש בו על פי המוסכם בינו ובין השוכר (להלן – פגם), בין שהפגם היה בזמן מסירת המושכר לשוכר ובין שהתהווה לאחר מכן, זולת פגם שהשוכר אחראי לו לפי {{ח:חיצוני|חוק השומרים|חוק השומרים, תשכ״ז–1967}}, או שתיקונו, לפי ההסכם או לפי המקובל בנסיבות, אינו חל על המשכיר.
{{ח:תת|(ב)}} היה הנכס המושכר או הנכס המשמש את המושכר, מיטלטלין, רשאי המשכיר לקיים את חיובו לפי סעיף זה בדרך של החלפת הנכס בנכס אחר, ובלבד שהדבר סביר בנסיבות העניין.
{{ח:תת|(ג)}} היה הנכס המושכר או הנכס המשמש את המושכר, מיטלטלין, ותיקונו של הפגם כרוך בהפרעה בלתי סבירה לשימוש בו, זכאי השוכר לדרוש מהמשכיר את החלפת הנכס במקום את תיקונו.
{{ח:תת|(ד)}} הוצאות ההחלפה לפי סעיפים קטנים (ב) ו־(ג) יחולו על המשכיר.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על נכס שהוחכר בחכירה לדורות כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 3|בסעיף 3 לחוק המקרקעין, התשכ״ט–1969}} (להלן – חוק המקרקעין).

{{ח:סעיף|8|תניית פטור מאחריות לאי־התאמה או פגם|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} תניה בחוזה שכירות הפוטרת את המשכיר מאחריות לאי־התאמה או פגם, או המגבילה את אחריותו כאמור, בטלה, אם המשכיר ידע או היה עליו לדעת על אי־ההתאמה או הפגם בעת כריתת החוזה או במועד מסירת המושכר ולא הודיע עליה לשוכר.

{{ח:סעיף|9|תרופות בשל אי־תיקון פגם או אי־התאמה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} דרש השוכר מהמשכיר לתקן את הפגם או את אי־ההתאמה ולא תיקן המשכיר את הפגם או את אי־ההתאמה בתוך זמן סביר מהמועד שקיבל על כך דרישה מאת השוכר, רשאי השוכר –
{{ח:תתת|(1)}} לתקן את הפגם או את אי־ההתאמה ולדרוש מהמשכיר החזרת הוצאותיו הסבירות;
{{ח:תתת|(2)}} להפחית את דמי השכירות, כל עוד לא תוקן הפגם או את אי־ההתאמה, לפי היחס שבו פחת שווי השכירות עקב הפגם או את אי־ההתאמה לעומת שוויה לפי החוזה.
{{ח:תת|(ב)}} רצה השוכר לתקן את הפגם או את אי־ההתאמה, עליו להודיע על כך למשכיר זמן סביר מראש.
{{ח:תת|(ג)}} פגם או אי־התאמה שתיקונם דחוף עד שאין לדרוש מן השוכר שימתין לתיקונם בידי המשכיר, רשאי השוכר לתקנם כאמור בסעיף קטן (א)(1) בלי דרישה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(א)}} או הודעה לפי סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 16א|בסעיף 16א}}, השוכר זכאי לתקן בעצמו בכל עת פגם שתיקונו אינו באחריות המשכיר, ובלבד שנתן למשכיר הזדמנות סבירה לתקן את הפגם.

{{ח:סעיף|10|פגם שאין לדרוש תיקונו}}
{{ח:ת}} היה הפגם תוצאה מנסיבות שבעת כריתת החוזה לא ידע עליהן המשכיר ולא היה עליו לדעת עליהן, או לא ראה אותן ולא היה עליו לראותן מראש, ולא יכול היה למנען, ותיקון הפגם באותן נסיבות הוא בלתי אפשרי או שהיה מטיל על המשכיר חיוב השונה באופן יסודי ממה שהוסכם בין הצדדים – לא יהא הפגם עילה לדרישת תיקון, לפיצויים או להחזרת הוצאות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(א)(1)}}.

{{ח:סעיף|11|שימוש ללא הפרעה}}
{{ח:ת}} המשכיר חייב לאפשר לשוכר להשתמש במושכר במשך תקופת השכירות לפי המוסכם בין הצדדים ללא הפרעה מצדו או מטעמו.

{{ח:קטע3|פרק א סימן ג|סימן ג׳: חיובי השוכר}}

{{ח:סעיף|12|חובת קבלת המושכר}}
{{ח:ת}} השוכר חייב לקבל את המושכר להחזקתו במועד ובמקום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בסעיף 5}}.

{{ח:סעיף|13|דמי השכירות}}
{{ח:תת|(א)}} השוכר חייב לשלם למשכיר את דמי השכירות.
{{ח:תת|(ב)}} לא הוסכם על שיעור דמי שכירות או על דרך קביעתם, ישולמו דמי שכירות שהיו ראויים להשתלם לפי הנסיבות בעת כריתת החוזה.

{{ח:סעיף|14|מועד התשלום ומקומו|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} נקבעו דמי השכירות בסכום מסויים לתקופות קצובות ישלם אותם השוכר בראשית כל תקופה.
{{ח:תת|(ב)}} דמי השכירות ישולמו, באחת הדרכים המקובלות, במקום עסקו של המשכיר, ובאין לו מקום עסק – במקום מגוריו.

{{ח:סעיף|15|פטור מחובת התשלום}}
{{ח:תת|(א)}} היה הנכס המושכר מקרקעין ונמנע מן השוכר להשתמש בו למטרת השכירות מחמת נסיבות הקשורות במושכר או בדרכי הגישה אליו והשוכר לא ביטל את החוזה בשל כך, פטור הוא מתשלום דמי השכירות בעד הזמן שהשימוש נמנע כאמור; המשכיר רשאי, כעבור זמן סביר בנסיבות הענין, לבטל את החוזה, זולת אם הודיע לו השוכר לפני כן שהוא מוותר על הפטור מתשלום דמי השכירות.
{{ח:תת|(ב)}} הפטור האמור יחול רק אם בעת כריתת החוזה לא ידע השוכר על הנסיבות האמורות בסעיף קטן (א) ולא היה עליו לדעת עליהן, או לא ראה אותן ולא היה עליו לראותן מראש, ולא יכול היה למנען.

{{ח:סעיף|16|שימוש במושכר}}
{{ח:ת}} השוכר לא ישתמש במושכר אלא לפי המוסכם; אולם אם שימוש זה לא הותנה כשימוש ייחודי, רשאי הוא להשתמש במושכר שימוש אחר, ובלבד שלא יהיה בו משום פגיעה במושכר או הכבדה על המשכיר יותר מאשר לפי המוסכם.

{{ח:סעיף|16א|שינויים במושכר|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} השוכר אינו רשאי לבצע שינויים במושכר, אלא אם כן קיבל את הסכמת המשכיר לשינויים.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), ובכפוף לחוזה השכירות, חוכר בחכירה לדורות כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 3|בסעיף 3 לחוק המקרקעין}} זכאי לבצע שינויים במוחכר שאין בהם כדי להפחית את ערכו של הנכס, ובלבד שישיב את המוחכר בתום תקופת החכירה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 20א|סעיף 20א}}.

{{ח:סעיף|17|בדיקת המושכר ותיקונו בידי המשכיר}}
{{ח:ת}} השוכר חייב לאפשר למשכיר, בכל עת סבירה, לבדוק את המושכר ולבצע בו תיקונים, ובלבד שהמשכיר יודיע לו על כך זמן סביר מראש וימעיט ככל האפשר בהפרעה לשוכר.

{{ח:קטע3|פרק א סימן ד|סימן ד׳: תקופת השכירות}}

{{ח:סעיף|18|תחילת השכירות}}
{{ח:ת}} תקופת השכירות תתחיל עם מסירת המושכר לשוכר.

{{ח:סעיף|19|סיום השכירות|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} לא הוסכם על תקופת השכירות, או שהצדדים המשיכו לקיימה לאחר תום התקופה שהוסכם עליה בלי לקבוע תקופה חדשה, רשאי כל צד לסיים את השכירות על ידי מתן הודעה לצד השני זמן סביר מראש.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|20|השבת המושכר בסיום תקופת השכירות|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} עם סיום תקופת השכירות ישיב השוכר למשכיר את המושכר, כשהוא פנוי מכל אדם או נכס, למעט נכס של המשכיר המשמש את המושכר.
{{ח:תת|(ב)}} השיב השוכר את המושכר כאמור בסעיף קטן (א), יקבל המשכיר את המושכר.
{{ח:תת|(ג)}} היה המושכר נכס שהוא מיטלטלין, ישיב השוכר את המושכר במקום שבו נמסר המושכר לשוכר.

{{ח:סעיף|20א|השבת מושכר שבוצעו בו שינויים|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ביצע השוכר שינויים במושכר בהסכמת המשכיר, זכאי השוכר לבחור בין השבת המושכר כפי שהוא לאחר ביצוע השינויים ובין החזרת המושכר לקדמותו והשבתו כפי שהיה טרם ביצוע השינויים; בחר השוכר להשיב את המושכר כפי שהוא לאחר ביצוע השינויים, אין הוא זכאי לתמורה בשל השינויים שביצע.
{{ח:תת|(ב)}} ביצע השוכר שינויים במושכר בלי שקיבל את הסכמת המשכיר לכך יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} דרש המשכיר השבה של המושכר לקדמותו, ישיב השוכר את המושכר למשכיר כפי שהיה טרם ביצוע השינויים; אין בהוראות פסקה זו כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק עשיית עושר ולא במשפט|חוק עשיית עושר ולא במשפט, התשל״ט–1979}};
{{ח:תתת|(2)}} היה השינוי שביצע השוכר במושכר שהוא מקרקעין, הקמת מחוברים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 21|בסעיף 21 לחוק המקרקעין}}, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#פרק ד|פרק ד׳ לחוק האמור}}.

{{ח:קטע3|פרק א סימן ה|סימן ה׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|21|זכות השוכר כלפי צד שלישי|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} משהוקנתה זכות השכירות לשוכר, כוחה של הזכות יפה כלפי כל אדם.
{{ח:תת|(ב)}} המשכיר רשאי להקנות את זכותו במושכר לאחר (בסעיף זה – הרוכש); עשה כן, יבוא הרוכש במקומו של המשכיר לעניין הזכויות והחיובים של המשכיר על פי חוזה השכירות ועל פי דין, גם אם הרוכש לא ידע על קיום חוזה השכירות.
{{ח:תת|(ג)}} טענה שיש לשוכר כלפי המשכיר בשל אי־קיומם של חיובים שהיו מוטלים על המשכיר לפני השלמת ההקניה כאמור בסעיף קטן (ב), תעמוד לו גם כלפי הרוכש.

{{ח:סעיף|22|העברת השכירות|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} השוכר אינו רשאי להעביר לאחר את הזכות להחזיק ולהשתמש במושכר וכן את חיוביו האחרים על פי חוזה השכירות או להשכיר את המושכר בשכירות משנה, אלא בהסכמת המשכיר; אולם אם לא הסכים המשכיר לעסקה מטעמים בלתי סבירים או התנה את הסכמתו בתנאים בלתי סבירים, יהיה –
{{ח:תתת|(1)}} בשכירות מקרקעין – רשאי השוכר לעשות את העסקה בלי הסכמתו של המשכיר;
{{ח:תתת|(2)}} בכל שכירות – רשאי בית המשפט להרשות את העסקה בתנאים שייראו לו; ובשכירות של מקרקעין רשאי בית המשפט לעשות כן על אף האמור בחוזה השכירות.
{{ח:תת|(ב)}} הסכמה לפי סעיף קטן (א), לעניין שכירות במקרקעין, תיעשה מראש ובכתב.

{{ח:סעיף|23|תרופות כלליות בשל הפרת חוזה}}
{{ח:ת}} התרופות הנתונות לצדדים לפי {{ח:פנימי|פרק א|פרק זה}} באות להוסיף על הוראות {{ח:חיצוני|חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה)|חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), תשל״א–1970}}, ולא לגרוע מהן.

{{ח:סעיף|24|תחולת {{ח:חיצוני|חוק השומרים|חוק השומרים, תשכ״ז–1967}}}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:חיצוני|חוק השומרים|חוק השומרים, תשכ״ז–1967}}, יראו שוכר כשומר שכר שהמטרה של שמירת הנכס טפלה למטרה העיקרית של החזקתו.

{{ח:סעיף|25|קיזוז}}
{{ח:ת}} חובות שהצדדים חבים זה לזה עקב השכירות ניתנים לקיזוז.

{{ח:קטע3|פרק א סימן ו|סימן ו׳: חוזה שכירות למגורים|תיקון: תשע״ז}}

{{ח:סעיף|25א|הגדרות – {{ח:פנימי|פרק א סימן ו|סימן ו׳}}|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק א סימן ו|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דירה“ – חדר או מערכת חדרים המשמשים למגורים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הדירה המושכרת“ – הדירה שהושכרה בחוזה שכירות למגורים, לרבות חלקי הרכוש המשותף הצמודים לה בהצמדה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 55|בסעיף 55(א) ו־(ג) לחוק המקרקעין}}, שהושכרו כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דירה שאינה ראויה למגורים“ – דירה שמתקיים בה אחד מהתנאים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה שכירות למגורים“ – חוזה שכירות שבמסגרתו מוקנית זכות שכירות בדירה למטרת מגורים.

{{ח:סעיף|25ב|צורת חוזה שכירות למגורים|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} חוזה שכירות למגורים ייערך בכתב וייחתם בידי המשכיר והשוכר, ואולם אין באי־קיום הוראה זו כדי לגרוע מתוקפו של החוזה; העתק חתום מהחוזה יימסר לכל אחד מהצדדים.

{{ח:סעיף|25ג|תוכן חוזה שכירות למגורים|תיקון: תשע״ז, תשפ״ג}}
{{ח:ת}} חוזה שכירות למגורים יכלול, בין השאר, את הפרטים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}; שר המשפטים, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השנייה}}.

{{ח:סעיף|25ד|חוזה מצוי – השלמה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות חוזה שכירות למגורים מצוי (בסעיף זה – חוזה מצוי).
{{ח:תת|(ב)}} קבע השר חוזה מצוי, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לא נערך חוזה שכירות למגורים בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 25ב|סעיף 25ב}}, ולא הוסכם אחרת בין הצדדים, יראו את החוזה המצוי כחוזה השכירות למגורים שנכרת בין הצדדים;
{{ח:תתת|(2)}} לא נכללה בחוזה שכירות למגורים הוראה שיש לכלול בו לפי {{ח:פנימי|סעיף 25ג|סעיף 25ג}}, ולא הוסכם אחרת בין הצדדים, יראו הוראה באותו עניין הכלולה בחוזה המצוי כחלק מחוזה השכירות למגורים שנכרת בין הצדדים.

{{ח:סעיף|25ה|דירה מתאימה למגורים|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} המשכיר ימסור את הדירה המושכרת כשהיא מתאימה למגורים; על מסירת דירה שאינה מתאימה למגורים בניגוד להוראות סעיף זה יחולו ההוראות החלות על אי־התאמה.

{{ח:סעיף|25ו|דירה ראויה למגורים|תיקון: תשע״ז, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר ימסור את הדירה המושכרת כשהיא ראויה למגורים; יראו דירה שמתקיים בה אחד התנאים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} כדירה שאינה ראויה למגורים; שר המשפטים, בהתייעצות עם שר הבינוי והשיכון ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מסר המשכיר את הדירה כשהיא אינה ראויה למגורים, יראו במסירה כאמור הפרת חוזה.

{{ח:סעיף|25ז|מסירת הדירה המושכרת|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר ימסור את הדירה המושכרת לשוכר והשוכר יקבל את הדירה המושכרת להחזקתו, במועד שהצדדים הסכימו עליו לפי חוזה השכירות למגורים.
{{ח:תת|(ב)}} מסירת הדירה המושכרת לשוכר תהיה כשהיא פנויה מכל אדם או נכס, למעט נכס שהוסכם כי יהיה בדירה בעת מסירתה.
{{ח:תת|(ג)}} המשכיר ייתן לשוכר, לא יאוחר ממועד מסירת הדירה המושכרת, הוראות תחזוקה ושימוש בקשר לדירה, למיתקניה ולנכסים שבה, ככל שאלה נדרשים.

{{ח:סעיף|25ח|תיקון פגמים וליקויים בדירה המושכרת|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} השוכר אחראי על כל ליקוי בדירה המושכרת, לרבות פגם, שנגרם עקב שימוש בלתי סביר בדירה המושכרת.
{{ח:תתת|(2)}} השוכר יתקן על חשבונו ליקוי כאמור בפסקה (1), אלא אם כן הסכימו הצדדים אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}}, המשכיר יתקן על חשבונו כל ליקוי או פגם אחר בדירה המושכרת שאינו כאמור בסעיף קטן (א) ואינו קל ערך, בתוך זמן סביר ולא יאוחר מ־30 ימים מיום שקיבל דרישה לכך מאת השוכר, ואם היה פגם שתיקונו דחוף – יתקן המשכיר את הפגם בתוך זמן סביר ולא יאוחר משלושה ימים מיום שקיבל דרישה כאמור; לעניין זה, ”פגם שתיקונו דחוף“ – פגם שאינו מאפשר מגורים בדירה באופן סביר; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא תיקן המשכיר ליקוי או פגם, לפי דרישת השוכר, בתוך התקופה האמורה בסעיף קטן (ב), יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א) ו־(ב)}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|25ט|תשלומים שוטפים שבהם נושא השוכר|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} השוכר יישא בתשלומים אלה לגבי תקופת השכירות:
{{ח:תתת|(1)}} דמי שכירות לפי חוזה השכירות למגורים;
{{ח:תתת|(2)}} מסים החלים על המחזיק בדירה, לרבות ארנונה;
{{ח:תתת|(3)}} תשלומים בעד צריכה של שירותים שוטפים הניתנים לשוכר בדירה למגורים, ובכלל זה מים, חשמל, גז וחימום;
{{ח:תתת|(4)}} תשלומים לצורך אחזקה שוטפת המשולמים לנציגות הבית המשותף או למי שנכרת עמו חוזה לניהול ואחזקה שוטפת של הבית המשותף;
{{ח:תתת|(5)}} תשלום מסוג אחר שקבע השר.
{{ח:תת|(ב)}} השוכר לא יישא במישרין בתשלומים שאינם מפורטים בסעיף קטן (א), ובכלל זה בתשלומים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תשלום המיועד לרכישה או להשבחה של מערכות או מיתקנים קבועים המשרתים את הדירה המושכרת, למעט התאמות מיוחדות או שיפורים שביקש השוכר;
{{ח:תתת|(2)}} דמי ביטוח בעד ביטוח הדירה המושכרת בביטוח מבנה;
{{ח:תתת|(3)}} תשלומים שהמשכיר חב בהם כלפי צד שלישי, שאינם כאמור בסעיף קטן (א), ובכלל זה דמי תיווך למתווך אם המתווך פעל מטעם המשכיר.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מחובת השוכר לשאת בהוצאות תיקון ליקויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 25ח|סעיף 25ח(א)}}.

{{ח:סעיף|25י|ערובה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”ערובה“ – ערובה לשם הבטחת חיובי השוכר הנובעים מחוזה השכירות למגורים.
{{ח:תת|(ב)}} ביקש המשכיר מהשוכר ערובה, אחת או יותר, הכרוכה בהוצאה כספית לשוכר, ובכלל זה ערבות בנקאית או מזומן, לא יעלה גובהן המצטבר של הערובות על הנמוך מבין סכומים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סכום דמי השכירות שהשוכר התחייב לשלם לפי חוזה השכירות למגורים, בעד שליש מתקופת השכירות;
{{ח:תתת|(2)}} סכום השווה לפי שלושה מדמי השכירות לחודש שהשוכר התחייב לשלם לפי חוזה השכירות למגורים.
{{ח:תת|(ג)}} המשכיר רשאי לממש ערובה שנתן לו השוכר רק במקרים המפורטים להלן ובסכומים כמפורט לצדם:
{{ח:תתת|(1)}} השוכר לא שילם את דמי השכירות במועד הקבוע בחוזה השכירות – עד גובה דמי השכירות שלא שולמו בתוספת הפרשי הצמדה וריבית לפי תנאי החוזה;
{{ח:תתת|(2)}} השוכר לא תיקן ליקויים שהוא אחראי לתיקונם לפי {{ח:פנימי|סעיף 25ח|סעיף 25ח(א)}} – עד גובה עלות התיקון;
{{ח:תתת|(3)}} השוכר לא שילם את התשלומים השוטפים שהוא חב בהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 25ט|סעיף 25ט(א)(2) עד (5)}} – עד גובה התשלומים שלא שולמו;
{{ח:תתת|(4)}} השוכר לא פינה את הדירה המושכרת בתום תקופת השכירות – בסכום בהתאם לתנאי החוזה.
{{ח:תת|(ד)}} המשכיר יודיע לשוכר זמן סביר מראש על כוונתו לממש את הערובה ויאפשר לו לתקן את הטעון תיקון בתוך זמן סביר.
{{ח:תת|(ה)}} הסתיימה תקופת השכירות, ישיב המשכיר לשוכר את הערובה או את יתרתה לאחר המימוש לפי סעיף קטן (ג), לרבות פירותיה, בתוך 60 ימים ממועד השבת הדירה המושכרת לרשותו או עד למועד שבו נפרעו חובות השוכר כאמור בסעיף קטן (ג), לפי המאוחר.

{{ח:סעיף|25יא|הודעה על העברת זכויות בדירה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} הקנה המשכיר את זכויותיו בדירה המושכרת לאחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(ב)}}, יודיע על כך לשוכר בכתב, לפני המועד שבו עליו למסור את הדירה לרוכש הזכויות; בהודעה יפרט המשכיר את פרטי הרוכש ואת דרכי ההתקשרות עמו.

{{ח:סעיף|25יב|הארכת תקופת השכירות|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המשכיר יודיע לשוכר, זמן סביר לפני תום תקופת השכירות לפי חוזה השכירות למגורים, אם ברצונו להאריך את תקופת השכירות ובאילו תנאים.
{{ח:תת|(ב)}} היתה למשכיר ברירה להארכת תקופת השכירות לפי חוזה השכירות למגורים, יודיע לשוכר, לא יאוחר מ־90 ימים לפני תום תקופת השכירות, אם ברצונו לקיים את הברירה, ורשאי המשכיר לקיים את הברירה רק אם נקבעו בחוזה, מראש, תנאים לעניין תקופת ההארכה, ובכפוף לאותם תנאים.
{{ח:תת|(ג)}} היתה לשוכר ברירה להארכת תקופת השכירות לפי חוזה השכירות למגורים, יודיע למשכיר, לא יאוחר מ־60 ימים לפני תום תקופת השכירות, אם ברצונו לקיים את הברירה.

{{ח:סעיף|25יג|תניה לביטול בלא עילה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} תניה בחוזה שכירות למגורים המאפשרת למשכיר לבטל את החוזה שלא בשל הפרתו בטלה, אלא אם כן קיימת גם לשוכר זכות ביטול כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} המשכיר יודיע לשוכר על ביטול חוזה שכירות למגורים בהתאם לתניה כאמור בסעיף קטן (א), 90 ימים מראש, לפחות, והשוכר יודיע למשכיר על ביטול החוזה בהתאם לתניה כאמור, 60 ימים מראש, לפחות.

{{ח:סעיף|25יד|איסור התניה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ג)}}, בחוזה שכירות למגורים –
{{ח:תת|(1)}} אין להתנות על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 25ו|סעיף 25ו}};
{{ח:תת|(2)}} אין להתנות על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיפים 6}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8 עד 10}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב) ו־(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 23|23 עד 25ה}}, {{ח:פנימי|סעיף 25ח|25ח(א)(1), (ב) ו־(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 25ט|ו־25ט עד 25יג}}, אלא לטובת השוכר.

{{ח:סעיף|25טו|סייגים לתחולה|תיקון: תשע״ז, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק א סימן ו|סימן זה}} לא יחולו על חוזה שכירות למגורים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} חוזה שכירות למגורים בדירה שהיא אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} דירה בבית מלון כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירותי תיירות|בחוק שירותי תיירות, התשל״ו–1976}}, או דירה אחרת המושכרת למטרת נופש;
{{ח:תתתת|(ב)}} דירה במעון כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מעונות|בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ״ה–1965}};
{{ח:תתתת|(ג)}} דירה בבית דיור מוגן כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הדיור המוגן|בחוק הדיור המוגן, התשע״ב–2012}};
{{ח:תתתת|(ד)}} דירה במעונות לסטודנטים, לתלמידים או לעובדים;
{{ח:תתתת|(ה)}} דירה {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|שחוק הגנת הדייר [נוסח משולב], התשל״ב–1972}}, חל עליה;
{{ח:תתת|(2)}} חוזה שכירות למגורים שתקופת השכירות לפיו אינה עולה על שלושה חודשים, ואין לצדדים ברירה להאריכה;
{{ח:תתת|(3)}} חוזה שכירות למגורים שתקופת השכירות לפיו עולה על עשר שנים, ואין למשכיר ברירה לבטל את החוזה במועד מוקדם יותר;
{{ח:תתת|(4)}} חוזה שכירות למגורים שדמי השכירות לפיו, לחודש, עולים על 20,000 שקלים חדשים או על סכום אחר שקבע שר המשפטים, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת; הסכום לפי פסקה זו יתעדכן ב־1 בינואר של כל שנה, בהתאם לשיעור שינוי מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הידוע ביום העדכון לעומת המדד האמור שהיה ידוע ב־1 בינואר של השנה הקודמת, ויעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; שר המשפטים יפרסם ברשומות הודעה על הסכום המעודכן;
{{ח:תתת|(5)}} חוזה שכירות למגורים מסוג אחר שקבע שר המשפטים, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 25יד|סעיף 25יד(2)}} לא יחולו על חוזה שכירות למגורים שנכרת בין משכיר ובין שוכר שהוא קרוב שלו; בסעיף קטן זה, ”קרוב“ – בן זוג, אח, אחות, הורה, הורי הורה, צאצא וצאצאי בן הזוג, ובן זוגו של כל אחד מאלה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ב)}}, שכר השוכר מהמשכיר את הדירה המושכרת לתקופה שאינה עולה על עשר שנים (בסעיף קטן זה – השוכר הראשי) והשכיר השוכר הראשי את הדירה, כולה או חלקה, לשוכר משנה, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} זכויות המשכיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 16א|סעיפים 16א(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 20א|ו־20א}} יוסיפו להיות של המשכיר, ולא של השוכר הראשי;
{{ח:תתת|(2)}} החובות לפי {{ח:פנימי|סעיף 25ח|סעיף 25ח(ב) ו־(ג)}} יחולו על המשכיר, ולא על השוכר הראשי;
{{ח:תתת|(3)}} תשלומים שאינם חלים על השוכר לפי {{ח:פנימי|סעיף 25ט|סעיף 25ט(ב)}}, לא יחולו על השוכר הראשי.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: שאילה}}

{{ח:סעיף|26|מהות השאילה}}
{{ח:ת}} שאילה היא זכות להחזיק בנכס ולהשתמש בו שלא לצמיתות, כשהזכות הוקנתה שלא בתמורה.

{{ח:סעיף|27|תחולת סעיפים|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2 עד 5}}, {{ח:פנימי|סעיף 11|11}}, {{ח:פנימי|סעיף 12|12}}, {{ח:פנימי|סעיף 16א|16א}}, {{ח:פנימי|סעיף 17|17}}, {{ח:פנימי|סעיף 18|18}}, {{ח:פנימי|סעיף 20|20}}, {{ח:פנימי|סעיף 20א|20א}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21}} {{ח:פנימי|סעיף 25|ו־25}} יחולו, בשינויים המחוייבים, גם על שאילה.

{{ח:סעיף|28|שלילת תרופות}}
{{ח:תת|(א)}} על אי־התאמת המושאל יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, אולם היא לא תשמש עילה לפיצויים, אלא אם ידע עליה המשאיל בעת כריתת החוזה והשואל לא ידע עליה.
{{ח:תת|(ב)}} הפרת חוזה שאילה לא תשמש עילה לתביעת אכיפה.

{{ח:סעיף|29|סיום השאילה}}
{{ח:תת|(א)}} המשאיל רשאי לבטל את חוזה השאילה כל עוד לא מסר את המושאל לשואל, והוא רשאי לסיים את השאילה בתוך תקופתה אם מת השואל או אם המושאל דרוש למשאיל לצורך עצמו, והכל בהודעה לשואל זמן סביר מראש.
{{ח:תת|(ב)}} לא הוסכם על תקופת השאילה, או שהצדדים המשיכו לקיימה לאחר תום התקיפה שהוסכם עליה בלי לקבוע תקופה חדשה, רשאי כל צד לסיים את השאילה על ידי מתן הודעה לצד השני זמן סביר מראש.

{{ח:סעיף|30|העברת השאילה}}
{{ח:ת}} השואל אינו רשאי להעביר לאחר את הזכות להחזיק ולהשתמש במושאל או להשאילו בהשאלת משנה, אלא בהסכמת המשאיל.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: שונות}}

{{ח:סעיף|31|שימוש בלי החזקה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳}} יחולו, בשינויים המחוייבים, גם על זכות שהוקנתה בתמורה להשתמש בנכס שאין עמה הזכות להחזיק בו, והוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על זכות כאמור שהוקנתה שלא בתמורה.

{{ח:סעיף|32|ביטול}}
{{ח:ת}} הספר השני של המג׳לה, במידה שהוא מתייחס לשכירות נכסים – בטל.

{{ח:סעיף|33|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין|בחוק המקרקעין, תשכ״ט–1969}}.}}

{{ח:סעיף|34|תחילה והוראות מעבר}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה מיום י״ד בטבת תשל״ב (1 בינואר 1972); על עסקה שנעשתה לפני תחילתו של חוק זה יוסיף לחול הדין הקודם.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 25א|סעיפים 25א}} {{ח:פנימי|סעיף 25ו|ו־25ו}})}}}}
{{ח:קטע3||דירה שאינה ראויה למגורים}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} דירה אינה ראויה למגורים אם מתקיים בה אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} היא אינה כוללת מערכת ניקוז, לרבות מערכת לסילוק סדיר של שפכים ודלוחין;
{{ח:תת|(2)}} היא אינה כוללת מערכת חשמל או מערכת תאורה;
{{ח:תת|(3)}} אין בה פתחי אוורור ותאורה טבעית וכן דלתות וחלונות לסגירת פתחים אלה, ובכלל זה דלת כניסה ראשית בעלת אמצעי נעילה;
{{ח:תת|(4)}} היא אינה כוללת מערכת להספקת מי שתייה;
{{ח:תת|(5)}} היא אינה כוללת מחיצה בין השירותים ובין הדירה;
{{ח:תת|(6)}} יש בה סיכון בלתי־סביר לבטיחות השוכר או לבריאותו.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שנייה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 25ג|סעיף 25ג}})}}}}
{{ח:קטע3||חוזה שכירות למגורים}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} חוזה שכירות למגורים יכלול, בין השאר, את אלה:
{{ח:תת|(1)}} כתובת הדירה המושכרת;
{{ח:תת|(2)}} שמות הצדדים לחוזה, מספרי תעודת הזהות שלהם ומענם;
{{ח:תת|(3)}} תיאור הדירה המושכרת, הריהוט והאבזרים שבה, ובכלל זה תיאור חלקי הרכוש המשותף הצמודים לדירה, שהושכרו;
{{ח:תת|(4)}} תקופת השכירות, קיומה של ברירה להארכת התקופה ותנאי הברירה כאמור, וקיומה של זכות לביטול החוזה ותנאי הביטול;
{{ח:תת|(5)}} דמי השכירות, מועד תשלומם ואופן התשלום;
{{ח:תת|(6)}} תשלומים נוספים החלים על השוכר שאינם דמי שכירות, אם ישנם, וגובהם;
{{ח:תת|(7)}} פגם, או ליקוי אחר בדירה המושכרת שאינו קל ערך, הידוע למשכיר בעת כריתת החוזה, וכל דבר אחר בדירה המושכרת או בסביבתה או בנכס המשמש אותה הגורם או העלול לגרום הפרעה של ממש לשימוש בדירה המושכרת והידוע למשכיר בעת כריתת החוזה;
{{ח:תת|(8)}} פרטים נוספים שקבע שר המשפטים.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ה׳ באב תשל״א (27 ביולי 1971).}}
* '''גולדה מאיר'''
ראש הממשלה
* '''יעקב ש׳ שפירא'''
שר המשפטים
* '''שנאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]