תקנות התעבורה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות התעבורה, תשכ״א–1961}}
{{ח:קטע3||תקנות לביצוע {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשכ״א, 1425|תקנות התעבורה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1128.pdf}}, {{ח:תיבה|2518|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1183.pdf}}, {{ח:תיבה|2525|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1183.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ב, 354|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1222.pdf}}, {{ח:תיבה|1442|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1278.pdf}}, {{ח:תיבה|2213|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1333.pdf}}, {{ח:תיבה|2681|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1366.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 221|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1384.pdf}}, {{ח:תיבה|730|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1397.pdf}}, {{ח:תיבה|1505|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1451.pdf}}, {{ח:תיבה|2109|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1490.pdf}}, {{ח:תיבה|2151|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1491.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ד, 242|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1511.pdf}}, {{ח:תיבה|330|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1518.pdf}}, {{ח:תיבה|389|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1522.pdf}}, {{ח:תיבה|788|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1545.pdf}}, {{ח:תיבה|1024|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1563.pdf}}, {{ח:תיבה|1208|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1576.pdf}}, {{ח:תיבה|1379|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1590.pdf}}, {{ח:תיבה|1564|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1604.pdf}}, {{ח:תיבה|1786|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1620.pdf}}, {{ח:תיבה|1786|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1620.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 184|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1637.pdf}}, {{ח:תיבה|276|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1641.pdf}}, {{ח:תיבה|376|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1647.pdf}}, {{ח:תיבה|377|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1647.pdf}}, {{ח:תיבה|1353|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1683.pdf}}, {{ח:תיבה|1398|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1685.pdf}}, {{ח:תיבה|1518|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1697.pdf}}, {{ח:תיבה|1576|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1700.pdf}}, {{ח:תיבה|2210|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1736.pdf}}, {{ח:תיבה|2564|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1758.pdf}}, {{ח:תיבה|2276|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1739.pdf}}, {{ח:תיבה|2583|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1762.pdf}}, {{ח:תיבה|2752|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1774.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ו, 213|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1792.pdf}}, {{ח:תיבה|214|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1792.pdf}}, {{ח:תיבה|519|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1812.pdf}}, {{ח:תיבה|570|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1815.pdf}}, {{ח:תיבה|882|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1837.pdf}}, {{ח:תיבה|1681|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1862.pdf}}, {{ח:תיבה|2440|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1903.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ז, 27|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1935.pdf}}, {{ח:תיבה|214|תיקון מס׳ 6 [תשכ״ו] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1948.pdf}}, {{ח:תיבה|333|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1955.pdf}}, {{ח:תיבה|416|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1960.pdf}}, {{ח:תיבה|1567|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2006.pdf}}, {{ח:תיבה|2896|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2081.pdf}}, {{ח:תיבה|2896|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2081.pdf}}, {{ח:תיבה|3164|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2098.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ח, 320|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2141.pdf}}, {{ח:תיבה|1434|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2222.pdf}}, {{ח:תיבה|1782|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2245.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 125|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2300.pdf}}, {{ח:תיבה|186|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2306.pdf}}, {{ח:תיבה|421|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2317.pdf}}, {{ח:תיבה|649|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2330.pdf}}, {{ח:תיבה|1145|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2365.pdf}}, {{ח:תיבה|1741|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2414.pdf}}, {{ח:תיבה|1742|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2414.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 501|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2486.pdf}}, {{ח:תיבה|602|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2495.pdf}}, {{ח:תיבה|699|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2501.pdf}}, {{ח:תיבה|1044|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2523.pdf}}, {{ח:תיבה|1090|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2528.pdf}}, {{ח:תיבה|1476|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2548.pdf}}, {{ח:תיבה|1604|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2560.pdf}}, {{ח:תיבה|1718|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2573.pdf}}, {{ח:תיבה|1767|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2577.pdf}}, {{ח:תיבה|2049|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2591.pdf}}, {{ח:תיבה|2152|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2601.pdf}}, {{ח:תיבה|2237|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2610.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 560|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2664.pdf}}, {{ח:תיבה|631|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2673.pdf}}, {{ח:תיבה|657|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2675.pdf}}, {{ח:תיבה|1658|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2746.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ב, 228|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2770.pdf}}, {{ח:תיבה|324|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2779.pdf}}, {{ח:תיבה|460|תיקון מס׳ 4 [תשל״א] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2791.pdf}}, {{ח:תיבה|864|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2825.pdf}}, {{ח:תיבה|908|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2829.pdf}}, {{ח:תיבה|1089|תיקון מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2843.pdf}}, {{ח:תיבה|1250|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2855.pdf}}, {{ח:תיבה|1358|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2865.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 18|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2909.pdf}}, {{ח:תיבה|178|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2925.pdf}}, {{ח:תיבה|1450|תיקון מס׳ 2 [צ״ל: מס׳ 3]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3015.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 1160|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3168.pdf}}, {{ח:תיבה|1219|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3172.pdf}}, {{ח:תיבה|1265|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3179.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ה, 173|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3241.pdf}}, {{ח:תיבה|676|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3282.pdf}}, {{ח:תיבה|1094|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3303.pdf}}, {{ח:תיבה|1335|תיקון מס׳ 4 [צ״ל: מס׳ 3]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3320.pdf}}, {{ח:תיבה|1660|תיקון מס׳ 4 (תיקון) [צ״ל: מס׳ 3 (תיקון)]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3334.pdf}}, {{ח:תיבה|1813|תיקון מס׳ 5 [צ״ל: מס׳ 4]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3343.pdf}}, {{ח:תיבה|2029|תיקון מס׳ 6 [צ״ל: מס׳ 5]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3357.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 2|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3394.pdf}}, {{ח:תיבה|250|תיקון מס׳ 6 [צ״ל: מס׳ 2]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3414.pdf}}, {{ח:תיבה|536|תיקון מס׳ 7 [צ״ל: מס׳ 3]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3437.pdf}}, {{ח:תיבה|917|תיקון מס׳ 8 [צ״ל: מס׳ 4]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3470.pdf}}, {{ח:תיבה|2666|תיקון מס׳ 8 [צ״ל: מס׳ 5]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3588.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ז, 207|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3607.pdf}}, {{ח:תיבה|532|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3635.pdf}}, {{ח:תיבה|908|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3663.pdf}}, {{ח:תיבה|1995|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3727.pdf}}, {{ח:תיבה|2120|תיקון מס׳ 7 [צ״ל: מס׳ 5]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3735.pdf}}, {{ח:תיבה|2134|תיקון מס׳ 5 [צ״ל: מס׳ 6]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3736.pdf}}, {{ח:תיבה|2140|תיקון מס׳ 6 [צ״ל: מס׳ 7]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3736.pdf}}, {{ח:תיבה|2476א|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3753A.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 702|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3814.pdf}}, {{ח:תיבה|984|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3831.pdf}}, {{ח:תיבה|990|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3831.pdf}}, {{ח:תיבה|1382|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3853.pdf}}, {{ח:תיבה|1428|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3856.pdf}}, {{ח:תיבה|1790|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3873.pdf}}, {{ח:תיבה|1985|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3883.pdf}}, {{ח:תיבה|2060|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3888.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ט, 2|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3897.pdf}}, {{ח:תיבה|87|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3903.pdf}}, {{ח:תיבה|476|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3933.pdf}}, {{ח:תיבה|887|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3959.pdf}}, {{ח:תיבה|1097|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3976.pdf}}, {{ח:תיבה|1214|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3984.pdf}}, {{ח:תיבה|1669|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4010.pdf}}, {{ח:תיבה|1871|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4025.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ם, 730|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4075.pdf}}, {{ח:תיבה|1188|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4102.pdf}}, {{ח:תיבה|1260|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4107.pdf}}, {{ח:תיבה|1396|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4113.pdf}}, {{ח:תיבה|1617|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4125.pdf}}, {{ח:תיבה|1767|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4131.pdf}}, {{ח:תיבה|2114|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4148.pdf}}, {{ח:תיבה|2147|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4150.pdf}}, {{ח:תיבה|2206|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4155.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 101|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4174.pdf}}, {{ח:תיבה|212|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4184.pdf}}, {{ח:תיבה|220|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4184.pdf}}, {{ח:תיבה|360|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4194.pdf}}, {{ח:תיבה|714|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4214.pdf}}, {{ח:תיבה|887|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4224.pdf}}, {{ח:תיבה|1073|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4240.pdf}}, {{ח:תיבה|1214|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4252.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 489|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4306.pdf}}, {{ח:תיבה|790|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4332.pdf}}, {{ח:תיבה|830|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4335.pdf}}, {{ח:תיבה|1259|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4375.pdf}}, {{ח:תיבה|1310|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4380.pdf}}, {{ח:תיבה|1604|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4402.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ג, 175|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4423.pdf}}, {{ח:תיבה|899|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4469.pdf}}, {{ח:תיבה|950|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4472.pdf}}, {{ח:תיבה|1594|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4506.pdf}}, {{ח:תיבה|1619|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4508.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 31|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4530.pdf}}, {{ח:תיבה|691|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4574.pdf}}, {{ח:תיבה|951|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4594.pdf}}, {{ח:תיבה|1737|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4646.pdf}}, {{ח:תיבה|2086|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4675.pdf}}, {{ח:תיבה|2468|תיקון מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4694.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ה, 363|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4732.pdf}}, {{ח:תיבה|578|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4754.pdf}}, {{ח:תיבה|723|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4764.pdf}}, {{ח:תיבה|1696|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4834.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 274|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4882.pdf}}, {{ח:תיבה|277|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4882.pdf}}, {{ח:תיבה|436|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4894.pdf}}, {{ח:תיבה|1138|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4951.pdf}}, {{ח:תיבה|1438|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4969.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 374|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5002.pdf}}, {{ח:תיבה|540|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5010.pdf}}, {{ח:תיבה|968|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5034.pdf}}, {{ח:תיבה|1010|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5037.pdf}}, {{ח:תיבה|1031|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5038.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 174|תיקון מס׳ 15|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5066.pdf}}, {{ח:תיבה|297|תיקון מס׳ 16|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5073.pdf}}, {{ח:תיבה|800|תיקון מס׳ 17|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5106.pdf}}, {{ח:תיבה|948|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5117.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 250|תיקון מס׳ 18|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5153.pdf}}, {{ח:תיבה|255|תיקון מס׳ 19|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5153.pdf}}, {{ח:תיבה|609|תיקון מס׳ 20|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5174.pdf}}, {{ח:תיבה|658|תיקון מס׳ 21|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5176.pdf}}, {{ח:תיבה|894|תיקון מס׳ 22|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5189.pdf}}, {{ח:תיבה|1111|תיקון מס׳ 23|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5201.pdf}}, {{ח:תיבה|1326|תיקון מס׳ 24|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5214.pdf}}, {{ח:תיבה|1435|תיקון מס׳ 25|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5219.pdf}}, {{ח:תיבה|1467|תיקון מס׳ 26|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5221.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 261|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5241.pdf}}, {{ח:תיבה|380|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5249.pdf}}, {{ח:תיבה|583|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5264.pdf}}, {{ח:תיבה|711|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5272.pdf}}, {{ח:תיבה|1215|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5290.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 102|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5301.pdf}}, {{ח:תיבה|135|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5302.pdf}}, {{ח:תיבה|242|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5309.pdf}}, {{ח:תיבה|286|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5314.pdf}}, {{ח:תיבה|352|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5317.pdf}}, {{ח:תיבה|458|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5325.pdf}}, {{ח:תיבה|458|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5325.pdf}}, {{ח:תיבה|460|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5325.pdf}}, {{ח:תיבה|803|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5348.pdf}}, {{ח:תיבה|812|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5350.pdf}}, {{ח:תיבה|836|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5354.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 386|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5395.pdf}}, {{ח:תיבה|387|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5395.pdf}}, {{ח:תיבה|472|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5401.pdf}}, {{ח:תיבה|711|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5417.pdf}}, {{ח:תיבה|742|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5419.pdf}}, {{ח:תיבה|1169|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5451.pdf}}, {{ח:תיבה|1310|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5458.pdf}}, {{ח:תיבה|1310|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5458.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 43|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5478.pdf}}, {{ח:תיבה|175|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5486.pdf}}, {{ח:תיבה|334|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5497.pdf}}, {{ח:תיבה|429|תיקון [תשנ״ב] מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5503.pdf}}, {{ח:תיבה|429|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5503.pdf}}, {{ח:תיבה|774|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5518.pdf}}, {{ח:תיבה|824|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5522.pdf}}, {{ח:תיבה|862|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5524.pdf}}, {{ח:תיבה|898|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5528.pdf}}, {{ח:תיבה|980|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5535.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 73|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5555.pdf}}, {{ח:תיבה|142|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5558.pdf}}, {{ח:תיבה|252|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5565.pdf}}, {{ח:תיבה|656|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5581.pdf}}, {{ח:תיבה|893|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5600.pdf}}, {{ח:תיבה|1178|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5613.pdf}}, {{ח:תיבה|1304|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5620.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 361|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5640.pdf}}, {{ח:תיבה|589|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5654.pdf}}, {{ח:תיבה|1237|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5670.pdf}}, {{ח:תיבה|1622|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5691.pdf}}, {{ח:תיבה|1702|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 230|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5721.pdf}}, {{ח:תיבה|282|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5724.pdf}}, {{ח:תיבה|555|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5736.pdf}}, {{ח:תיבה|652|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5740.pdf}}, {{ח:תיבה|818|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5747.pdf}}, {{ח:תיבה|985|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5759.pdf}}, {{ח:תיבה|997|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5760.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 144|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5796.pdf}}, {{ח:תיבה|280|תיקון (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5801.pdf}}, {{ח:תיבה|281|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5801.pdf}}, {{ח:תיבה|426|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5813.pdf}}, {{ח:תיבה|427|תיקון [תשנ״ו] מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5813.pdf}}, {{ח:תיבה|521|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5821.pdf}}, {{ח:תיבה|593|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5825.pdf}}, {{ח:תיבה|878|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5836.pdf}}, {{ח:תיבה|1223|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5852.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 8|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5856.pdf}}, {{ח:תיבה|74|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5860.pdf}}, {{ח:תיבה|253|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5871.pdf}}, {{ח:תיבה|278|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5872.pdf}}, {{ח:תיבה|436|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5883.pdf}}, {{ח:תיבה|700|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5872.pdf}}, {{ח:תיבה|745|תיקון [תשנ״ו] מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5900.pdf}}, {{ח:תיבה|772|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5902.pdf}}, {{ח:תיבה|794|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5903.pdf}}, {{ח:תיבה|1228|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5922.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 44|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5934.pdf}}, {{ח:תיבה|113|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5939.pdf}}, {{ח:תיבה|297|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5948.pdf}}, {{ח:תיבה|523|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5960.pdf}}, {{ח:תיבה|566|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5962.pdf}}, {{ח:תיבה|733|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5970.pdf}}, {{ח:תיבה|969|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5983.pdf}}, {{ח:תיבה|996|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5984.pdf}}, {{ח:תיבה|1135|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5995.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 299|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6018.pdf}}, {{ח:תיבה|639|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6039.pdf}}, {{ח:תיבה|666|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6041.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 222|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6073.pdf}}, {{ח:תיבה|409|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6085.pdf}}, {{ח:תיבה|698|תיקון [תש״ס] מס׳ 2 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6097.pdf}}, {{ח:תיבה|698|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6097.pdf}}, {{ח:תיבה|814|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6106.pdf}}, {{ח:תיבה|1072|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6125.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 26|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6127.pdf}}, {{ח:תיבה|26|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6127.pdf}}, {{ח:תיבה|82|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6132.pdf}}, {{ח:תיבה|350|תיקון [תש״ס] מס׳ 2 (תיקון מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6147.pdf}}, {{ח:תיבה|615|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6162.pdf}}, {{ח:תיבה|786|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6172.pdf}}, {{ח:תיבה|1201|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6189.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 71|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6202.pdf}}, {{ח:תיבה|111|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6204.pdf}}, {{ח:תיבה|128|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6205.pdf}}, {{ח:תיבה|415|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6220.pdf}}, {{ח:תיבה|636|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6232.pdf}}, {{ח:תיבה|696|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6238.pdf}}, {{ח:תיבה|1145|תיקון מס׳ 5 [צ״ל: מס׳ 6]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6267.pdf}}, {{ח:תיבה|1149|תיקון מס׳ 4 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6267.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 38|הוראת שעה [תשס״ב] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6272.pdf}}, {{ח:תיבה|80|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6277.pdf}}, {{ח:תיבה|95|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6279.pdf}}, {{ח:תיבה|278|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6295.pdf}}, {{ח:תיבה|496|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6313.pdf}}, {{ח:תיבה|502|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6314.pdf}}, {{ח:תיבה|504|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6315.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 66|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6344.pdf}}, {{ח:תיבה|113|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6345.pdf}}, {{ח:תיבה|165|הוראת שעה [תשס״ב] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6349.pdf}}, {{ח:תיבה|292|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6360.pdf}}, {{ח:תיבה|440|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6370.pdf}}, {{ח:תיבה|440|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6370.pdf}}, {{ח:תיבה|633|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6383.pdf}}, {{ח:תיבה|634|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6383.pdf}}, {{ח:תיבה|635|תיקון [תש״ס] מס׳ 2 (תיקון מס׳ 3)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6383.pdf}}, {{ח:תיבה|653|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6387.pdf}}, {{ח:תיבה|654|תיקון [תשנ״ג] מס׳ 8 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6387.pdf}}, {{ח:תיבה|769|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6395.pdf}}, {{ח:תיבה|795|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6398.pdf}}, {{ח:תיבה|796|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6398.pdf}}, {{ח:תיבה|896|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6415.pdf}}, {{ח:תיבה|992|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6424.pdf}}, {{ח:תיבה|992|תיקון מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6424.pdf}}, {{ח:תיבה|998|תיקון מס׳ 14|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6424.pdf}}, {{ח:תיבה|999|תיקון מס׳ 15|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6424.pdf}}, {{ח:תיבה|1003|הוראת שעה מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6424.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 12|תיקון [תשס״ה] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6429.pdf}}, {{ח:תיבה|204|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6446.pdf}}, {{ח:תיבה|205|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6446.pdf}}, {{ח:תיבה|207|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6446.pdf}}, {{ח:תיבה|252|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6448.pdf}}, {{ח:תיבה|416|תיקון מס׳ 5}}, {{ח:תיבה|475|תיקון [תשס״ה] מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6462.pdf}}, {{ח:תיבה|498|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6464.pdf}}, {{ח:תיבה|597|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6470.pdf}}, {{ח:תיבה|698|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6474.pdf}}, {{ח:תיבה|764|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6480.pdf}}, {{ח:תיבה|765|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6480.pdf}}, {{ח:תיבה|772|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6481.pdf}}, {{ח:תיבה|772|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6481.pdf}}, {{ח:תיבה|778|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6482.pdf}}, {{ח:תיבה|986|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6498.pdf}}, {{ח:תיבה|987|תיקון מס׳ 14|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6498.pdf}}, {{ח:תיבה|1146|תיקון מס׳ 7 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6514.pdf}}, {{ח:תיבה|1146|תיקון מס׳ 15|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6514.pdf}}, {{ח:תיבה|1147|תיקון מס׳ 16|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6514.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 22|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6521.pdf}}, {{ח:תיבה|407|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6547.pdf}}, {{ח:תיבה|462|תיקון [תשס״ו] מס׳ 7 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6552.pdf}}, {{ח:תיבה|582|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6564.pdf}}, {{ח:תיבה|582|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6564.pdf}}, {{ח:תיבה|753|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6582.pdf}}, {{ח:תיבה|754|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6582.pdf}}, {{ח:תיבה|1075|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6605.pdf}}, {{ח:תיבה|1076|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6605.pdf}}, {{ח:תיבה|1076|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6605.pdf}}, {{ח:תיבה|1080|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6606.pdf}}, {{ח:תיבה|1112|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6610.pdf}}, {{ח:תיבה|1113|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6610.pdf}}, {{ח:תיבה|1113|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון) (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6610.pdf}}, {{ח:תיבה|1129|תיקון [תשס״ו] מס׳ 7 (תיקון מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6611.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 38|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6616.pdf}}, {{ח:תיבה|118|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6624.pdf}}, {{ח:תיבה|118|הוראת שעה [תשס״ו] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6624.pdf}}, {{ח:תיבה|215|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6630.pdf}}, {{ח:תיבה|217|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6630.pdf}}, {{ח:תיבה|306|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6636.pdf}}, {{ח:תיבה|598|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6653.pdf}}, {{ח:תיבה|866|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6669.pdf}}, {{ח:תיבה|878|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6671.pdf}}, {{ח:תיבה|912|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6674.pdf}}, {{ח:תיבה|1020|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6681.pdf}}, {{ח:תיבה|1236|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6703.pdf}}, {{ח:תיבה|1359|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6708.pdf}}, {{ח:תיבה|1360|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6708.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 66|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6720.pdf}}, {{ח:תיבה|66|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6720.pdf}}, {{ח:תיבה|200|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6729.pdf}}, {{ח:תיבה|389|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6744.pdf}}, {{ח:תיבה|431|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6749.pdf}}, {{ח:תיבה|596|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6763.pdf}}, {{ח:תיבה|812|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6769.pdf}}, {{ח:תיבה|1148|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6797.pdf}}, {{ח:תיבה|1188|תיקון מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6801.pdf}}, {{ח:תיבה|1188|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6801.pdf}}, {{ח:תיבה|1189|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6801.pdf}}, {{ח:תיבה|1190|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6801.pdf}}, {{ח:תיבה|1276|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6807.pdf}}, {{ח:תיבה|1276|הוראת שעה [תשס״ו] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6807.pdf}}, {{ח:תיבה|1334|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6810.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 50|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6819.pdf}}, {{ח:תיבה|114|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6825.pdf}}, {{ח:תיבה|114|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6825.pdf}}, {{ח:תיבה|614|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6854.pdf}}, {{ח:תיבה|614|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6854.pdf}}, {{ח:תיבה|746|תיקון והוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6865.pdf}}, {{ח:תיבה|878|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6870.pdf}}, {{ח:תיבה|879|תיקון [תשס״ה] מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6870.pdf}}, {{ח:תיבה|879|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6870.pdf}}, {{ח:תיבה|1147|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6894.pdf}}, {{ח:תיבה|1148|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6894.pdf}}, {{ח:תיבה|1148|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6894.pdf}}, {{ח:תיבה|1266|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6900.pdf}}, {{ח:תיבה|1266|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6900.pdf}}, {{ח:תיבה|1393|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6910.pdf}}, {{ח:תיבה|1499|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7013.pdf}}, {{ח:תיבה|1490|תיקון מס׳ 14|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7013.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 97|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6936.pdf}}, {{ח:תיבה|272|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6951.pdf}}, {{ח:תיבה|434|תיקון [תש״ע] מס׳ 12 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6960.pdf}}, {{ח:תיבה|620|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6972.pdf}}, {{ח:תיבה|685|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6976.pdf}}, {{ח:תיבה|868|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6989.pdf}}, {{ח:תיבה|869|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6989.pdf}}, {{ח:תיבה|977|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7002.pdf}}, {{ח:תיבה|978|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7002.pdf}}, {{ח:תיבה|979|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7002.pdf}}, {{ח:תיבה|1150|תיקון [תש״ע] מס׳ 12 (תיקון מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7013.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 200|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7053.pdf}}, {{ח:תיבה|518|תיקון מס׳ 4 [תשע״א] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7070.pdf}}, {{ח:תיבה|528|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7072.pdf}}, {{ח:תיבה|529|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7072.pdf}}, {{ח:תיבה|687|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7082.pdf}}, {{ח:תיבה|999|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7106.pdf}}, {{ח:תיבה|1079|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7113.pdf}}, {{ח:תיבה|1141|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7119.pdf}}, {{ח:תיבה|1390|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7139.pdf}}, {{ח:תיבה|1521|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7146.pdf}}, {{ח:תיבה|1632|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7157.pdf}}, {{ח:תיבה|1707|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7164.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 200|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7182.pdf}}, {{ח:תיבה|211|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7184.pdf}}, {{ח:תיבה|390|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7198.pdf}}, {{ח:תיבה|593|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7210.pdf}}, {{ח:תיבה|645|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7214.pdf}}, {{ח:תיבה|646|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7214.pdf}}, {{ח:תיבה|820|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7229.pdf}}, {{ח:תיבה|882|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7232.pdf}}, {{ח:תיבה|1211|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7251.pdf}}, {{ח:תיבה|1212|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7251.pdf}}, {{ח:תיבה|1213|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7251.pdf}}, {{ח:תיבה|1374|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7260.pdf}}, {{ח:תיבה|1535|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7269.pdf}}, {{ח:תיבה|1615|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7282.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 26|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7290.pdf}}, {{ח:תיבה|26|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7290.pdf}}, {{ח:תיבה|303|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7312.pdf}}, {{ח:תיבה|1056|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7367.pdf}}, {{ח:תיבה|1056|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7367.pdf}}, {{ח:תיבה|1119|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7375.pdf}}, {{ח:תיבה|1200|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7384.pdf}}, {{ח:תיבה|1586|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7405.pdf}}, {{ח:תיבה|1626|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7407.pdf}}, {{ח:תיבה|1626|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7407.pdf}}, {{ח:תיבה|1698|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7415.pdf}}, {{ח:תיבה|1701|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7415.pdf}}, {{ח:תיבה|1723|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7417.pdf}}, {{ח:תיבה|1759|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7422.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 334|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7450.pdf}}, {{ח:תיבה|793|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7484.pdf}}, {{ח:תיבה|950|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7494.pdf}}, {{ח:תיבה|1217|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7511.pdf}}, {{ח:תיבה|1222|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7511.pdf}}, {{ח:תיבה|1846|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7546.pdf}}, {{ח:תיבה|1887|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7551.pdf}}, {{ח:תיבה|1904|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7552.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 174|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7572.pdf}}, {{ח:תיבה|514|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7597.pdf}}, {{ח:תיבה|516|תיקון [תשע״ד] מס׳ 14 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7597.pdf}}, {{ח:תיבה|732|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7617.pdf}}, {{ח:תיבה|776|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7623.pdf}}, {{ח:תיבה|797|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7626.pdf}}, {{ח:תיבה|1050|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7648.pdf}}, {{ח:תיבה|1575|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7685.pdf}}, {{ח:תיבה|1694|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7694.pdf}}, {{ח:תיבה|2266|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7715.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 43|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7721.pdf}}, {{ח:תיבה|329|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7743.pdf}}, {{ח:תיבה|442|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7750.pdf}}, {{ח:תיבה|596|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7766.pdf}}, {{ח:תיבה|724|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7779.pdf}}, {{ח:תיבה|764|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7783.pdf}}, {{ח:תיבה|997|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7803.pdf}}, {{ח:תיבה|1177|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7822.pdf}}, {{ח:תיבה|1646|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7849.pdf}}, {{ח:תיבה|1752|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7865.pdf}}, {{ח:תיבה|1752|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7865.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 124|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7874.pdf}}, {{ח:תיבה|187|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7882.pdf}}, {{ח:תיבה|234|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7887.pdf}}, {{ח:תיבה|236|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7887.pdf}}, {{ח:תיבה|312|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7895.pdf}}, {{ח:תיבה|784|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7924.pdf}}, {{ח:תיבה|954|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7947.pdf}}, {{ח:תיבה|1030|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7955.pdf}}, {{ח:תיבה|1081|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7963.pdf}}, {{ח:תיבה|1812|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7987.pdf}}, {{ח:תיבה|1876|תיקון מס׳ 11|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7992.pdf}}, {{ח:תיבה|2067|תיקון מס׳ 12|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8011.pdf}}, {{ח:תיבה|2067|תיקון מס׳ 13|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8011.pdf}}, {{ח:תיבה|2186|תיקון מס׳ 14|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8022.pdf}}, {{ח:תיבה|2254|תיקון מס׳ 15|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8029.pdf}}, {{ח:תיבה|2628|תיקון מס׳ 16|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8057.pdf}}, {{ח:תיבה|2689|תיקון מס׳ 17|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8063.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 366|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8082.pdf}}, {{ח:תיבה|366|תיקון [תשס״ה] מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8082.pdf}}, {{ח:תיבה|498|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8087.pdf}}, {{ח:תיבה|1347|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8109.pdf}}, {{ח:תיבה|1512|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8126.pdf}}, {{ח:תיבה|2294|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8175.pdf}}, {{ח:תיבה|2994|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8189.pdf}}, {{ח:תיבה|3338|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8232.pdf}}, {{ח:תיבה|4008|תיקון מס׳ 7א [קודם: הוראת שעה]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8270.pdf}}, {{ח:תיבה|4012|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8270.pdf}}, {{ח:תיבה|4020|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8272.pdf}}, {{ח:תיבה|4034|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8275.pdf}}, {{ח:תיבה|4035|הוראת שעה (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8275.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 138|הוראת שעה [תשע״ט] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8296.pdf}}, {{ח:תיבה|224|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8307.pdf}}, {{ח:תיבה|224|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8307.pdf}}, {{ח:תיבה|320|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8314.pdf}}, {{ח:תיבה|418|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8325.pdf}}, {{ח:תיבה|638|הוראת שעה [תשע״ט] (תיקון מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8353.pdf}}, {{ח:תיבה|766|הוראת שעה מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8388.pdf}}, {{ח:תיבה|852|הוראת שעה מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8407.pdf}}, {{ח:תיבה|860|הוראת שעה מס׳ 2 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8411.pdf}}, {{ח:תיבה|978|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8443.pdf}}, {{ח:תיבה|1002|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8449.pdf}}, {{ח:תיבה|1048|הוראת שעה (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8465.pdf}}, {{ח:תיבה|1050|תיקון מס׳ 2 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8466.pdf}}, {{ח:תיבה|1376|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8553.pdf}}, {{ח:תיבה|1592|הוראת שעה מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8608.pdf}}, {{ח:תיבה|1878|הוראת שעה מס׳ 2 (תיקון מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8675.pdf}}, {{ח:תיבה|1932|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8683.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 8|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8774.pdf}}, {{ח:תיבה|544|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8923.pdf}}, {{ח:תיבה|926|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8992.pdf}}, {{ח:תיבה|1426|הוראת שעה מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9066.pdf}}, {{ח:תיבה|1440|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9071.pdf}}, {{ח:תיבה|1440|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9071.pdf}}, {{ח:תיבה|1540|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9093.pdf}}, {{ח:תיבה|1540|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9093.pdf}}, {{ח:תיבה|1722|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9125.pdf}}, {{ח:תיבה|2264|הוראת שעה מס׳ 5 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9221.pdf}}, {{ח:תיבה|2562|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9258.pdf}}, {{ח:תיבה|2780|הוראת שעה מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9292.pdf}}, {{ח:תיבה|2916|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9314.pdf}}, {{ח:תיבה|3358|תיקון מס׳ 10|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9436.pdf}} {{ח:תיבה|3850|הוראת שעה מס׳ 6 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9529.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 134|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9653.pdf}}, {{ח:תיבה|894|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9732.pdf}}, {{ח:תיבה|1082|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9785.pdf}}, {{ח:תיבה|1134|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9796.pdf}}, {{ח:תיבה|1442|תיקון מס׳ 8 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9859.pdf}}, {{ח:תיבה|1528|הוראת שעה [תש״ף] מס׳ 2 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9875.pdf}}, {{ח:תיבה|1712|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9918.pdf}}, {{ח:תיבה|2668|הוראת שעה [תשע״ט] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10114.pdf}}, {{ח:תיבה|2966|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10173.pdf}}, {{ח:תיבה|3336|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10234.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 24|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10344.pdf}}, {{ח:תיבה|240|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10380.pdf}}, {{ח:תיבה|324|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10394.pdf}}, {{ח:תיבה|396|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10406.pdf}}, {{ח:תיבה|1056|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10568.pdf}}, {{ח:תיבה|1166|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10602.pdf}}, {{ח:תיבה|1168|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10603.pdf}}, {{ח:תיבה|1218|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10612.pdf}}, {{ח:תיבה|2118|תיקון מס׳ 9|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10721.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 86|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10811.pdf}}, {{ח:תיבה|102|הוראת שעה מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10818.pdf}}, {{ח:תיבה|164|הוראת שעה מס׳ 3 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10836.pdf}}, {{ח:תיבה|288|הוראת שעה מס׳ 3 (תיקון מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10861.pdf}}, {{ח:תיבה|682|הוראת שעה מס׳ 3 (תיקון מס׳ 3)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10933.pdf}}, {{ח:תיבה|704|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10941.pdf}}, {{ח:תיבה|704|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10941.pdf}}, {{ח:תיבה|740|הוראת שעה – חרבות ברזל (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10956.pdf}}, {{ח:תיבה|1520|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11113.pdf}}, {{ח:תיבה|1562|הוראת שעה – חרבות ברזל) (מס׳ 3)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11122.pdf}}, {{ח:תיבה|1856|הוראת שעה מס׳ 3 (תיקון מס׳ 4)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11186.pdf}}, {{ח:תיבה|1928|תיקון מס׳ 5|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11203.pdf}}, {{ח:תיבה|2270|תיקון מס׳ 6|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11234.pdf}}, {{ח:תיבה|2458|תיקון מס׳ 7|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11275.pdf}}, {{ח:תיבה|2986|תיקון מס׳ 4 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11369.pdf}}, {{ח:תיבה|3394|תיקון מס׳ 8|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11431.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 506|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11609.pdf}}, {{ח:תיבה|1050|הוראת שעה – חרבות ברזל (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11721.pdf}}, {{ח:תיבה|1846|הוראת שעה מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11886.pdf}}, {{ח:תיבה|1950|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11904.pdf}}, {{ח:תיבה|1968|הוראת שעה מס׳ 2 (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11912.pdf}}, {{ח:תיבה|2346|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11993.pdf}}, {{ח:תיבה|2346|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11993.pdf}}, {{ח:תיבה|2486|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-12025.pdf}}, {{ח:תיבה|2527|הוראת שעה מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-12028.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 134|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-12075.pdf}}.

''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ה, 1856|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4851.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 248|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4879.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 1182|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5207.pdf}}, {{ח:תיבה|1336|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5214.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 329|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5245.pdf}}, {{ח:תיבה|916|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5283.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 494|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5329.pdf}}, {{ח:תיבה|638|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5336.pdf}}, {{ח:תיבה|1114|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5375.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 715|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5417.pdf}}, {{ח:תיבה|1412|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5462.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 338|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5498.pdf}}, {{ח:תיבה|1026|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5537.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 615|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5578.pdf}}, {{ח:תיבה|1241|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5616.pdf}}, {{ח:תיבה|1310|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5620.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 662|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5657.pdf}}, {{ח:תיבה|1702|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5695.pdf}}, {{ח:תיבה|1712|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 535|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5734.pdf}}, {{ח:תיבה|1470|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5775.pdf}}, {{ח:תיבה|1494|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5778.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 370|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5808.pdf}}, {{ח:תיבה|972|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5843.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 367|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5878.pdf}}, {{ח:תיבה|504|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5885.pdf}}, {{ח:תיבה|1123|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5917.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 337|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5950.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 339|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6020.pdf}}, {{ח:תיבה|813|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6049.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 1004|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6120.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 451|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6153.pdf}}, {{ח:תיבה|1206|הודעת התעבורה (אגרות) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6189.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 534|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6227.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 623|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6471.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 692|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6576.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 841|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6665.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 634|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6765.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 817|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6868.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 739|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6983.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 980|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7105.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 806|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7227.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 1006|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7361.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 1036|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7500.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 1056|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7648.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 696|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7776.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 982|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7950.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 2297|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8175.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 588|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8346.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 2050|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9181.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 2054|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9997.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 1738|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10641.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 1036|הודעת התעבורה (עדכון גבולות קבוצות מחיר)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11017.pdf}}, {{ח:תיבה|1738|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11161.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 426|הודעת התעבורה (עדכון גבולות קבוצות מחיר)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11594.pdf}}, {{ח:תיבה|1182|הודעת התעבורה (אגרות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11753.pdf}}, {{ח:תיבה|1222|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11762.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 484|הודעת התעבורה (עדכון גבולות קבוצות מחיר)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-12149.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 1|סעיפים 2}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 3|4}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 11|8}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 19|12}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 30|19ב}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 70|23}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 75|ו־24}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|לפקודת התעבורה}} (להלן – הפקודה), {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 14|סעיפים 14(א)}} {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: הממשלה#סעיף 33|ו־2(ד) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 76|וסעיף 3 לפקודת התעבורה (תיקון), תש״ט–1948}}, אני מתקין תקנות אלה ומצווה לאמור:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|חלק א|חלק א׳: כללי}}

{{ח:פנימי|חלק א פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:פנימי|חלק א פרק 2|פרק שני: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב׳: הדרך והתנועה בה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1|פרק ראשון: סמכויות}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1 סימן א|סימן א׳: המפקח על התעבורה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: רשות תימרור מרכזית}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1 סימן ב1|סימן ב׳1: רשות תימרור מקומית לניהול תנועה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1 סימן ג|סימן ג׳: רשות תימרור מקומית}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 1 סימן ד|סימן ד׳: קצין משטרה וקצין משטרה צבאית פיקודי}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2|פרק שני: התנהגות בדרך}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן א|סימן א׳: כללי}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: הכביש ונתיביו}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב1|סימן ב׳1: קלנועית}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב2|סימן ב׳2: רכינוע}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב3|סימן ב׳3: אופניים עם מנוע עזר}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב3א|סימן ב׳3א: גלגינוע}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב4|סימן ב׳4: קלנועית ביטחון}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב5|סימן ב׳5: יחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ב6|סימן ב׳6: רכב זעיר}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: סטיה, פניה ונסיעה אחורנית}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: פגישה ועקיפה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: ריווח}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ו|סימן ו׳: מהירות}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ז|סימן ז׳: מפגש מסילת ברזל}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ח|סימן ח׳: איתות}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ט|סימן ט׳: זכות קדימה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן י|סימן י׳: חניה, עמידה ועצירה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יא|סימן י״א: הסעת נוסעים והובלת מטען}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יב|סימן י״ב: גרירה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יג|סימן י״ג: רכב בטחון}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יג1|סימן י״ג1: רכב תפעולי}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יד|סימן י״ד: אורות}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3|פרק שלישי: הולכי רגל, אופנוע, גלגינוע, אופניים ובעלי־חיים}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן א|סימן א׳: הולכי רגל}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: אופנוע או תלת־אופנוע}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ב1|סימן ב׳1: גלגינוע}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: אופניים ותלת־אופן}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: בעלי־חיים}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ד1|סימן ד׳1: עגלה}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: עגלת־יד}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 4|פרק רביעי: תאונות}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 5|פרק חמישי: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|חלק ב פרק 6|פרק שישי: בדיקת שכרות}}

{{ח:פנימי|חלק ג|חלק ג׳: נהגים}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2|פרק שני: רישוי נהגים}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן א|סימן א׳: בקשה לרשיון נהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן א1|סימן א׳1: תכנית הליווי}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: רשיונות נהיגה והיתרים לסוגיהם}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: בדיקות רפואיות}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: בחינות}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: הזמנת בעלי רשיונות לבירור, לקבלת הדרכה, לבחינה ולבדיקה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ו|סימן ו׳: המרת רישיון נהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ז|סימן ז׳: אגרות רשיון נהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|פרק שלישי: הוראה והדרכה בנהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן א|סימן א׳: תלמיד נהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: בתי ספר לנהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: מורים מוסמכים}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: מנהלים מקצועיים של בתי ספר לנהיגה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ו|סימן ו׳: הדרכה}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ז|סימן ז׳: ערר}}

{{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ח|סימן ח׳: שימוש בדרכים לשם לימוד נהיגה {{ח:הערה|(בוטל)}}}}

{{ח:פנימי|חלק ד|חלק ד׳: כלי רכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 1|פרק ראשון: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 1 סימן א|סימן א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: כללי}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2|פרק שני: רישום ורישוי רכב מנועי}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳: רשיון רכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א1|סימן א{{ח:הערה|׳}}1: דלק, רעש, זיהום אויר והפרעות קשר לרכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: שינויים ברישום רכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: רשיון סחר}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג1|סימן ג׳1: רכב לתחבורה קלה}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: סימני זיהוי לרכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|פרק שלישי: מבנה הרכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן א|סימן א׳: מצב הרכב והפיקוח על תקינותו}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: מידות רכב ומשקלו}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: מנוע, מערכות הדלק והפליטה}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: מערכת ההילוכים, מערכת ההיגוי, הגלגלים והקפיצים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: בלמים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ו|סימן ו׳: מערכת האורות}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ז|סימן ז׳: המרכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ח|סימן ח׳: מיתקנים נוספים ואביזרים}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ט|סימן ט׳: ציוד מיוחד}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן י|סימן י׳: מיתקנים וציוד ברכב מחובר וברכב מורכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן יא|סימן י״א: שינויים במבנה רכב}}

{{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן יב|סימן י״ב: סימון רכב למטרות בטיחות}}

{{ח:פנימי|חלק ה|חלק ה׳: אוטובוסים}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 2|פרק שני: רישוי שירותי אוטובוסים}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 3|פרק שלישי: חובות בעל רשיון}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 4|פרק רביעי: חובות הנהג ועובדי השירות}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 5|פרק חמישי: התנהגות הנוסע וחובותיו}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 6|פרק ששי: הגבלות על הסעת נוסעים ועל הובלת מטען באוטובוס}}

{{ח:פנימי|חלק ה פרק 7|פרק שביעי: הוראות מיוחדות בדבר מבנה האוטובוסים וציודם}}

{{ח:פנימי|חלק ו|חלק ו׳: מוניות}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 1|פרק ראשון: כללי}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 1 סימן א|סימן א׳: הגדרות}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 2|פרק שני: רישוי שירותי מוניות}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 2 סימן א|סימן א׳: רשיון הסעה}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: רשיון לקו שירות}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: היתר להעברת רשיון}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 3|פרק שלישי: חובות בעל רשיון ונהג מונית}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 4|פרק רביעי: התנהגות הנוסע וחובותיו}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 5|פרק חמישי: מונים}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 6|פרק ששי: הסדרים לגבי נמל התעופה בן־גוריון}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 7|פרק שביעי: מתן רשיון להפעלת מונית}}

{{ח:פנימי|חלק ו פרק 8|פרק שמיני: מתן רשיון להפעלת מונית}}

{{ח:פנימי|חלק ז|חלק ז׳: שיטת הניקוד בעבירות תעבורה}}

{{ח:פנימי|חלק ח|חלק ח׳: המצאת רשיונות לאחר פסילה}}

{{ח:פנימי|חלק ט|חלק ט׳: תנועה בין־לאומית}}

{{ח:פנימי|חלק ט1|חלק ט׳1: תנועה מהאזור}}

{{ח:פנימי|חלק י|חלק י׳: סדרי בטיחות בהפעלת כלי רכב במפעלים}}

{{ח:פנימי|חלק יא|חלק י״א: רשות פיקוח}}

{{ח:פנימי|חלק יב|חלק י״ב: הוראות שונות}}

{{ח:קטע1|חלק א|חלק א׳: כללי|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:קטע2|חלק א פרק 1|פרק ראשון: פרשנות|תיקון: תש״ל־3, תשע״ח־11}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־2, תשל״ב־4, תשל״ה־4, תשל״ה־7, תשל״ו־2, תשל״ו־3, תשל״ח־2, תשל״ח־3, תשל״ח־4, תש״ם־7, תשמ״ב־2, תשמ״ב־4, תשמ״ה, תשמ״ו, תשמ״ז, תשמ״ח, תשמ״ט־2, תשמ״ט־5, תשמ״ט־6, תשמ״ט־7, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ב־8, תשנ״ג־10, תשנ״ד, תשנ״ד־3, תשנ״ד־6, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תשנ״ח, תשנ״ט־7, תש״ס־3, תשס״א־4, תשס״א־5, תשס״ב, תשס״ה־4, תשס״ה־6, תשס״ה־7, תשס״ה־14, תשס״ה־18, תשס״ו־8, תשס״ו־9, תשס״ו־14, תשס״ו־18, תשס״ז־4, תשס״ז־5, תשס״ז־10, תשס״ח־3, תשס״ח־4, תשס״ח־7, תשס״ח־9, תשס״ט־11, תשס״ט־14, תש״ע־6, תשע״א, תשע״ב־9, תשע״ג־11, תשע״ד־6, תשע״ד־12, תשע״ה־2, תשע״ה־4, תשע״ו־5, תשע״ו־7, תשע״ז־3, תשע״ז־6, תשע״ח־3, תשע״ח־8, תשע״ח־9, תשע״ט־8, תשפ״א־11, תשפ״א־14, תשפ״ב־4, תשפ״ג־7, תשפ״ג־9, תשפ״ד־9, תשפ״ד־16, תשפ״ה־6, תשפ״ו}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אוטובוס“ – רכב מנועי המיועד להסעת 8 אנשים או יותר, נוסף על הנהג, ושצויין ברשיון הרכב כאוטובוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אוטובוס זעיר“ – אוטובוס שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא מיועד לפי מבנהו להסעת עד תשעה עשר נוסעים בנוסף לנהג;
{{ח:תתת|(2)}} מותקן בו מרכב תקני;
{{ח:תתת|(3)}} משקלו הכולל המותר אינו עולה על 5,000 ק״ג;
{{ח:תתת|(4)}} הוא מצוין ברשיון הרכב כאוטובוס זעיר או כאוטובוס זעיר ממוגן, לפי הענין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אוטובוס פרטי“ – אוטובוס שאינו רכב ציבורי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אוטובוס ציבורי“ – רכב ציבורי שהוא אוטובוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אופנוע“ – רכב מנועי בעל שני גלגלים המורכבים זה אחרי זה, בין שחובר אליו רכב צדי ובין אם לאו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אופנוע להגשת עזרה ראשונה“ – אופנוע שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל מנוע שהספקו לא יפחת מ־12 קילוואט (16 כוח סוס);
{{ח:תתת|(2)}} הוא נושא עמו דרך קבע ציוד להגשת עזרה ראשונה;
{{ח:תתת|(3)}} ניתן לגביו אישור מאת מנהל משרד הבריאות או מטעמו;
{{ח:תתת|(4)}} ניתן לגביו ולגבי הארגז שבו נישא הציוד להגשת עזרה ראשונה, אישור של אגף הרכב במשרד התחבורה;
{{ח:תתת|(5)}} צוין ברישיונו כאופנוע להגשת עזרה ראשונה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אופניים עם מנוע עזר“ – אופניים בעלי שני גלגלים המורכבים זה אחר זה, שמותקן בהם מנוע חשמלי, ושהתקיימו בהם כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ההספק המרבי של המנוע אינו עולה על 250 וואט;
{{ח:תתת|(2)}} המנוע החשמלי מופעל באמצעות דוושות האופניים;
{{ח:תתת|(3)}} כוח המנוע יורד עם העלייה במהירות האופניים ומפסיק את פעולתו כאשר מהירות האופניים עולה על 25 קמ״ש;
{{ח:תתת|(4)}} מותקן בהם:
{{ח:תתתת|(א)}} צופר או פעמון;
{{ח:תתתת|(ב)}} פנס קדמי בעל תאורה לבנה בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 132|לתקנה 132(1)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} פנס אחורי בעל תאורה אדומה בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 132|לתקנה 132(2)}};
{{ח:תתתת|(ד)}} מחזירי אור בצבע צהוב על דוושות האופניים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 132|לתקנה 132(3)}};
{{ח:תתתת|(ה)}} מחזיר אור מאחור בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 130|לתקנה 130(3)}};
{{ח:תתת|(5)}} אם הם אופניים שנרכשו לפני יום ג׳ בתמוז התשע״ד (1 ביולי 2014) (להלן בתקנה זו {{ח:פנימי|חלק א פרק 2 סימן ב3|ובסימן ב׳3 בפרק השני}} – המועד הקובע) –
{{ח:תתתת|(א)}} הם עומדים בדרישות תקן אירופי EN 15194 (להלן – התקן האירופי), העומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים בשעות עבודתו הרגילות ומשקלם הכולל אינו עולה על 30 ק״ג;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא מורכבת בהם מצערת המאפשרת שליטה רציפה בהספק המנוע באמצעות היד;
{{ח:תתת|(6)}} אם הם אופניים שנרכשו במועד הקובע או לאחריו –
{{ח:תתתת|(א)}} הם עומדים בדרישות תקן רשמי ת״י 15194 – אופניים: ”אופניים עם מנוע עזר חשמלי – דרישות בטיחות ושיטות בדיקה“ (להלן – התקן הרשמי), כתוקפו מזמן לזמן, שעותק שלו מופקד לעיון הציבור במשרדי מכון התקנים הישראלי, והפניה אליו מצויה באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים שכתובתו {{ח:חיצוני|http://mot.gov.il/|www.mot.gov.il}}; בהעדר הפניה כאמור לא יהיה תוקף לתקן הרשמי לעניין תקנות אלה;
{{ח:תתתת|(ב)}} מורכבת בהם מצערת המאפשרת שליטה רציפה בהספק המנוע באמצעות היד, המפסיקה את פעולתה במהירות העולה על 6 קמ״ש;
{{ח:תתת|(7)}} הם מסומנים בתווית בהתאם לדרישות התקן האירופי והתקן הרשמי כאמור בפסקאות (5)(א) ו־(6)(א), לפי העניין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אורך כולל“ – המרחק בין הנקודה הקיצונית שבחזית הרכב לנקודה הקיצונית שבחלקו האחורי, כשהוא נמדד בין שני משטחים העוברים דרך הנקודות האמורות וניצבים לציר המרכזי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור מיתון תנועה“ – אזור שבו המהירות המרבית המותרת אינה עולה על 30 קמ״ש והוא מסומן בתמרור 222 בכניסה אליו ובתמרור 223 ביציאה ממנו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור קנס מוגדל“ – מקום האסור לחנייה או לעצירה של רכב שלגביו נקבע שיעור קנס מוגדל על פי צו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 30|סעיף 30 לפקודה}} וסומן בשלט שבו צויין ”קנס מוגדל“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמבולנס“ – רכב מנועי המיועד לפי מבנהו להסעה בשכיבה של הנזקקים להשגחה או טיפול רפואי בזמן הנסיעה ואשר ניתן לגביו אישור מאת מנהל משרד הבריאות או מטעמו או להסעה של בעלי־חיים חולים או פצועים ואשר ניתן לגביו אישור מאת מנהל משרד החקלאות ופיתוח הכפר או מטעמו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אתר תשתית“ – אתר לא מאויש שבו מצוי מיתקן המשמש תשתית ציבורית, לרבות תשתיות מים, חשמל, תקשורת, גז, מסילת ברזל וכבישים ואשר לא נעשית בו פעילות בידי אדם למעט תחזוקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בוחן“ – אדם שנתמנה בכתב על ידי רשות הרישוי להיות בוחן לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} והתקנות לפיה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעלי־חיים“ – בהמות וחיות בית, למעט כלבים, חתולים ועופות בית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גובה כולל“ – המרחק מפני הדרך עד הנקודה הגבוהה ביותר של הרכב שאינו עמוס, לרבות סולמות וכל מיתקן, מכשיר או דבר אחר המחובר אליו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גורר“ – רכב מנועי מסחרי המותקן ומיועד לגרירת גרור, ושצויין ברשיון הרכב כגורר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גלגינוע“ – התקן דו־גלגלי או תלת־גלגלי שמותקן בו מנוע חשמלי, עומד בתקן ישראלי 6230 ”גלגינוע (קורקינט חשמלי) – דרישות בטיחות ושיטות בדיקה“ (להלן – תקן גלגינוע), כתוקפו מזמן לזמן, שעותק שלו מופקד לעיון הציבור במשרדי מכון התקנים הישראלי, והפניה אליו מצויה באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים שכתובתו www.mot.gov.il, ואשר התקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הספקו המרבי של המנוע אינו עולה על 250 וואט;
{{ח:תתת|(2)}} המנוע מופעל באמצעות מצערת יד;
{{ח:תתת|(3)}} המנוע מפסיק את פעולתו כאשר מופעלים הבלמים;
{{ח:תתת|(4)}} מהירותו המרבית אינה עולה על 25 קמ״ש;
{{ח:תתת|(5)}} משקלו העצמי של ההתקן לא עולה על 30 ק״ג;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גרור“ – רכב שאינו רכב מנועי, המיועד לפי מבנהו להיגרר על ידי רכב מנועי מאחוריו, בין שהוא משמש ובין שאינו משמש להובלה, למעט רכב צדי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיפרנציאל“ – מחלק כוח ותנועה שהרכיב יצרן רכב בתהליך ייצורו, המאפשר רדיוס סיבוב והעברת כוח הנעה בין גלגלים שונים באותו סרן כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 266|בתקנה 266}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרך מהירה“ – דרך שאיננה דרך עירונית, יש בה שני כבישים לפחות המיועדים לתנועת כלי רכב מנועיים בלבד, בני שני נתיבים לפחות לכל כיוון נסיעה, בין הכבישים מפריד שטח הפרדה, אין גישה לדרך מחצרים סמוכים ואין בה מפגשי מסילת ברזל או צמתים פרט להתמזגויות כבישים, ובכניסה לדרך מוצב תמרור המורה על ”דרך מהירה“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרך עירונית“ – כל דרך בתחום המצוי בשטח שיפוטה של רשות מקומית או רשויות מקומיות הגובלות זו בזו ואשר בכניסה לאותו תחום מוצב תמרור שמשמעו ”כניסה לתחום דרך עירונית“, ועד למקום שבו מוצב תמרור שמשמעו ”קצה תחום דרך עירונית“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החלטה סופית“ – {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} החלטה סופית להטיל קנס, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפרות תעבורה מינהליות|בחוק הפרות תעבורה מינהליות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסדר תנועה“ – תמרור וכל סימן או אות, או התקן בנוי, סלול או מוצב כדין בדרך או מופעל בה, לרבות כל עצם אחר המוצב בתחום הדרך, המיועד להסדיר את התנועה ואת אופן השימוש בדרך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסעת תלמידים“ – הסעה בשכר של ילדים לבית ספר כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 70ג|בסעיף 70ג(ד) לפקודה}} או לפעילות מאורגנת בעבור ילדים, או חזרה מהם, למעט בנסיעה בקו שירות, או הסעה לפי {{ח:חיצוני|חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות|חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות, התשנ״ד–1994}}; לענין זה, ”ילדים“ – מי שטרם מלאו לו שמונה עשרה שנים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרה“ – {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} הפרת תעבורה, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפרות תעבורה מינהליות|בחוק הפרות תעבורה מינהליות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרת חניה“ – {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפרות תעבורה מינהליות#סעיף 3|בסעיף 3(ה) לחוק הפרות תעבורה מינהליות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זוטובוס“ – מונית שנתקיימו בה כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מותקן בה מרכב אחוד עם חלונות;
{{ח:תתת|(2)}} משקלה הכולל המותר עולה על 2,200 ק״ג ואינו עולה על 3,500 ק״ג;
{{ח:תתת|(3)}} גובהה אינו פחות מ־175 ס״מ מפני הקרקע עד לנקודה הגבוהה ביותר שבגג המרכב, למעט כל חלק, מיתקן או תוספת שנקבעו על הגג שלא בידי היצרן בתהליך ייצורו של הרכב;
{{ח:תתת|(4)}} מותקנים בה, לרוחב המרכב, עד עשרה מקומות ישיבה לנוסעים, בנוסף למושב הנהג, ומספר הנוסעים צויין ברשיון הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זמן תאורה“ – זמן הלילה וכן זמן אחר שבו הראות לקויה מחמת תנאי מזג האויר או מחמת סיבות אחרות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר מסוכן“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה|בתקנות שירותי הובלה, התשס״א–2001}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חניה“ – העמדת רכב לזמן כל שהוא, שלא לשם העלאת אנשים או הורדתם או טעינת מטען או פריקתו מיד, בלי הפסקות, בין שיש ברכב נהג או אנשים או מטען ובין שאין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טיולית“ – רכב מנועי שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מותקן בו מרכב שאינו מרכב אחוד;
{{ח:תתת|(2)}} משקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} מספר הנוסעים שמותר להסיע בו צוין ברשיון הרכב;
{{ח:תתת|(5)}} אם הרכב נרשם לראשונה לאחר כ״ב בטבת התשמ״ט (30 בדצמבר 1988) – מורכב בו מרכב תקני;
{{ח:תתת|(6)}} הוא מצוין ברשיון הרכב כטיולית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טרקטור“ – רכב מנועי המיועד לפי מבנהו לגרירה ולביצוע עבודות, שצויין ברשיון הרכב כטרקטור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טרקטור משא“ – טרקטור שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא נע על 4 גלגלים לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} משקלו הכולל המותר לא עולה על 1,800 ק״ג;
{{ח:תתת|(3)}} ההיגוי שבו נעשה באמצעות הגה;
{{ח:תתת|(4)}} הוא מצויד בדיפרנציאל בכל סרן;
{{ח:תתת|(5)}} הוא בעל משטח הטענה שהרכיב היצרן בתהליך ייצורו, המיועד לגרירה והובלת טובין, שרוחבו לא יפחת ממטר ולא יעלה על רוחב הרכב כפי שתוכנן על ידי היצרן ואורכו לא יפחת מ־80 ס״מ;
{{ח:תתת|(6)}} הספק מנועו המרבי יהיה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 363ג|בתקנה 363ג(1)}};
{{ח:תתת|(7)}} הוא מיועד לגרירה ולהובלת טובין;
{{ח:תתת|(8)}} משקלו העצמי לא יפחת מ־400 ק״ג;
{{ח:תתת|(9)}} הוא מיועד להסעת נהג ונוסע אחד בלבד לצד הנהג;
{{ח:תתת|(10)}} הוא בעל מרווח גחון שלא יפחת מ־15 ס״מ;
{{ח:תתת|(11)}} הוא מצויד בהילוך כוח;
{{ח:תתת|(12)}} הוא צוין ברישיון הרכב כטרקטור משא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טרקטורון“ – רכב שיצרנו הגדיר אותו כרכב שטח (All Terrain Vehicle) ומתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא נע על ארבעה גלגלים לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} אופן הישיבה עליו הוא כשרגלי הנהג והנוסע משני צדי המושב;
{{ח:תתת|(3)}} ההיגוי שבו נעשה באמצעות כידון;
{{ח:תתת|(4)}} הוא מיועד להסעה של עד שני נוסעים כולל הנהג;
{{ח:תתת|(5)}} ברכב בעל מנוע בעירה פנימית – נפח מנועו אינו עולה על 1,500 סמ״ק;
{{ח:תתת|(6)}} הוא צוין ברישיון הרכב כטרקטורון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יבואן מסחרי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016}} (להלן – חוק רישוי שירותים);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים“ – מיתקן הנעה קדמי לכיסאות גלגלים, המונע באמצעות מנוע חשמלי, שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא מיועד להתקנה ולחיבור בחזית כיסאות גלגלים;
{{ח:תתת|(2)}} ההיגוי שבו נעשה באמצעות כידון או מוט היגוי בלבד;
{{ח:תתת|(3)}} הספק המנוע החשמלי אינו עולה על 400w (וואט);
{{ח:תתת|(4)}} מהירות נסיעתו המרבית, שנקבעה בידי יצרנו, אינה עולה על 12 קילומטר לשעה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ימין או שמאל“ – צד ימין או צד שמאל ביחס לכיוון תנועתו של הרכב אם הוא בתנועה, או ביחס לחזית הרכב אם אינו בתנועה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כביש“ – חלק הדרך המיועד לתנועת כלי רכב, או שנסלל או שופר לשם כך, או שתנועת כלי רכב נוהגת לעבור בו, למעט שולי הדרך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כביש חד־סטרי“ – כל כביש שתנועת כלי רכב מותרת בו בכיוון אחד בלבד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כושר נשיאה“ – משקל המשאות הניתנים להרמה ולשינוע על ידי מלגזה, לפי קביעת יצרן הרכב בהליך ייצורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלוב“ – מיתקן המיועד להגנה על הנוסעים ברכב שטח או בטרקטור משא שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מיתקן הבנוי משתי קשתות המחוברות למרכב הרכב באמצעות שתי קורות לפחות, העומדות בעומס קבוע בלא עיוות בתצורתם כתוצאה מהעומס כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} מיתקן הבנוי מקשת אחת המחוברת למרכב הרכב מאחורי מושב הנהג לרוחב הרכב, שהותקנה ברכב בידי יצרן הרכב בתהליך ייצורו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כסא גלגלים לנכה“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”לילה“ – פרק זמן שבין תום רבע שעה לאחר שקיעת השמש לבין תחילת רבע שעה לפני זריחתה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדרכה“ – חלק מרוחבה של דרך שאינו כביש, המצוי בצד הכביש, ומיועד להולכי רגל בין אם נמצא במפלס אחד עם הכביש ובין אם לאו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מהנדס תנועה ותחבורה“ – מהנדס כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים|בחוק המהנדסים והאדריכלים, התשי״ח–1958}}, שהוא בעל ותק מקצועי של 7 שנים לפחות בתחום הנדסת תנועה ותחבורה, הרשום בפנקס המהנדסים והאדריכלים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים|בחוק האמור}}, בענף הנדסה אזרחית באחד לפחות מהמדורים שלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} מדור ”מבנים“;
{{ח:תתת|(2)}} מדור ”תחבורה“;
{{ח:תתת|(3)}} מדור ”תעבורה“;
{{ח:תתת|(4)}} מדור ”כבישים ומסלולים“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחלף“ – מפגש דרכים במפלסים שונים הכולל את הדרכים המחברות בין המפגש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מונית“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר תעבורה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מטען בתפזורת“ – מטען שעלול להישפך או לזלוג מהרכב בעת הובלתו, לרבות מטען שבהובלתו עלול להתאבך אבק או לרחף אל מחוץ לרכב המוביל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכונה נגררת“ – מכונה בין שהיא מופעלת בכוח מיכני ובין אם לאו שאינה מיועדת להובלה ושאינה מסוגלת לנוע בכוח עצמה ומיועדת להיגרר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכונה ניידת“ – רכב מנועי שלפי מבנהו מיועד לביצוע עבודות ואינו מיועד לגרירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכונה ניידת רגלית“ – מכונה ניידת שהתקיימו בה שני אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מכוונת בידי אדם האוחז בה;
{{ח:תתת|(2)}} אינה מיועדת, על פי המבנה שלה, להסעת נהג או נוסעים על גביה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מלגזה“ – מכונה ניידת בעלת תורן או זרוע שליפה, שלהם מחובר מזלג או התקן אחר המיועדים להרמה ולשינוע של משאות, אשר צוינה ברישיונה כמלגזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל אגף הרכב“ – מי שמונה להיות מנהל אגף הרכב ושירותי תחזוקה במשרד התחבורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהרה“ – דרך העוברת מתחת לכביש או מסילה, או מעבר תת־קרקעי אחר המיועד למעבר רכב, שלפניו הוצב תמרור המציין אותה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסגרת בטיחות אחורית“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מספר שלדה“ – המספר שהטביע יצרן הרכב בעת ייצורו בשלדת הרכב, ובהעדר שלדה – במרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מוסמכת“ – כהגדרת מעבדה מוסמכת לרכב {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבר חציה“ – חלק הכביש המסומן כמיועד לחצייתו על ידי הולכי רגל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפגש מסילת ברזל“ – מקום שדרך ומסילת ברזל חוצים זו את זו במפלס אחד והוא מסומן בתמרור שנקבע לכך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל“ – מפעל בעל רישיון לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל בודק“ – מפעל לבדיקת רכב לאחר תאונה שהורשה לכך לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המפקח על התעבורה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרכב אחוד“ – מרכב קשיח המותקן ברכב בתהליך ייצורו בין אם מחובר לשלדת הרכב (composite body) ובין אם הוא מרכב מסגרת (chassisless frame body) שחללו הפנימי תוכנן על ידי יצרן הרכב כך שיכלול תא נהג, מושבי נוסעים ומשטח הטענה פנימי למטען;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרכב תקני“ – מרכב מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משקל כולל מותר“ – המשקל העצמי בתוספת משקל האנשים והמטען שהתירה רשות הרישוי לרכב הנדון להסיע או להוביל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משקל עצמי“ – משקל הרכב ללא מטען וללא נהג, לרבות משקל כל אבזרי הרכב ומשקל הדלק, המים והשמן שבו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משרד התחבורה“ – משרד התחבורה והבטיחות בדרכים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מתן זכות קדימה“ – מתן אפשרות לעוברי דרך אחרים שלהם נקבעה זכות קדימה, להתקדם בדרך בלי לעצור, להמתין, לשנות את מהירותם או לסטות מקו התקדמותם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכה“ –
{{ח:תתת|(א)}} אדם שרופא ממשלתי או רופא מוסמך ראשי שנתמנה בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות הנכים (טיפול רפואי)#סעיף 2|לתקנה 2(א) לתקנות הנכים (טיפול רפואי), התשי״ד–1954}}, או רופא מוסמך ראשי שנתמנה בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות נכי המלחמה בנאצים (טיפול רפואי)#סעיף 2|לתקנה 2(א) לתקנות נכי המלחמה בנאצים (טיפול רפואי), התשט״ו–1955}}, אישר לגביו בכתב אחת משתי אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} שהוא נכה הזקוק לרכב כאמצעי תנועה בגלל רגליו הנכות;
{{ח:תתתת|(2)}} שדרגת נכותו מגיעה ל־60% לפחות ותנועתו בדרכים בלי הרכב האמור עלולה לערער את מצב בריאותו;
{{ח:תתת}} ואם לא יכול היה לקבל אישור מאחד הרופאים האמורים – רופא שהסמיכה לכך רשות הרישוי אישר לגביו בכתב כי מתקיים בו האמור בפסקאות משנה (1) או (2);
{{ח:תתת|(ב)}} ”עיוור“ – מי שהוא נזקק מחמת עיוורון כאמור {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הסעד (מבחני נזקקות)#סעיף 4|בתקנה 4 לתקנות שירותי הסעד (מבחני נזקקות), התש״ל–1970}};
{{ח:תתת|(ג)}} אדם שרופא מוסמך קבע שהוא מוגבל בהליכה וזקוק לכסא גלגלים לנכה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נעלי בטחון“ – טריזים בצורת משולש ישר־זווית המיועדים למניעת תזוזה מקרית של רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נתמך“ – גרור הבנוי כך שחלקו הקדמי נח על תומך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נתיב“ – חלק מרחבו של כביש, בין שסומן ובין שלא סומן, המספיק לתנועת טור אחד של כלי רכב, למעט רכב הנע על שני גלגלים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר ברכב מיבואן“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עגלת יד“ – עגלה המוסעת בדרך בכוח גופו של אדם וכל מיתקן או מכונה הנעים על גלגלים ומוסעים כאמור, למעט עגלת ילדים ועגלת חולים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובר דרך“ – המשתמש בדרך לנסיעה להליכה לעמידה או לכל מטרה אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עמעום“ – כיבוי האור הגבוה בפנסי החזית, והדלקת האור הנמוך, כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 334|בתקנה 334}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פנס תאורת יום (DRL – Daytime Running Lamps)“ – פנס המותקן בחזית הרכב המיועד לשיפור נראות הרכב בנסיעה ביום;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת הביטוח“ – {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש״ל–1970}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צומת“ – השטח המתהווה על ידי פגישתם של שני כבישים או יותר והמוגבל על ידי קווי שפות הכבישים או אבני השפה של אותם כבישים או על ידי הארכתם המדומה;
{{ח:תת}} צומת אינו כולל –
{{ח:תתת|(1)}} התמזגות כבישים בדרך מהירה;
{{ח:תתת|(2)}} שטח המתהווה על ידי פגישה של כביש עם כניסה ויציאה לחצרים, או עם דרך גישה לבית, למגרש חניה, לתחנת דלק או למפעל, אלא אם סומן אחרת בתמרור;
{{ח:תתת|(3)}} התמזגות בכביש חד־סיטרי שבו שני נתיבים או יותר באותו כיוון נסיעה ושלפניה הוצב תמרור א–20;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ציוד חריג“ – רכב שמידותיו או משקלו הכולל המותר עולים על המותר לפי התקנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קו עצירה“ – קו לרוחב כביש או בחלק מרחבו, המסמן גבול לשם עצירת רכב סמוך לרמזור או לתמרור עצירה או לפני מפגש מסילת ברזל, או במקום שבו שוטר מכוון את התנועה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קו שירות“, לענין אוטובוס ציבורי – הקו למהלך האוטובוס כפי שנקבע בתעריף המאושר, ברשיון או בתקנות שהותקנו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}, ולענין מונית – הקו למהלך המונית בנסיעת שירות שנקבע ברשיון השירות או בתקנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קלנועית“ – רכב מנועי בעל שלושה או ארבעה גלגלים המונע באמצעות מנוע חשמלי שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רוחבו הכולל אינו עולה על מטר אחד;
{{ח:תתת|(2)}} ההיגוי שבו נעשה באמצעות כידון או מוט היגוי בלבד;
{{ח:תתת|(3)}} הוא מיועד לנוסע אחד או שניים בלבד;
{{ח:תתת|(4)}} מהירות נסיעתו המרבית המתוכננת על ידי יצרנו אינה עולה על 12 קילומטר לשעה;
{{ח:תתת|(5)}} הוא עומד בדרישות תקן ישראלי ת״י 1279 חלק 2 כיסאות גלגלים: כיסאות גלגלים מונעים חשמלית קלנועיות והמטענים שלהם;
{{ח:תתת|(6)}} הוא עומד בדרישות טכניות נוספות המפורטות בנוהל העומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קלנועית ביטחון“ – רכב מנועי בעל שלושה גלגלים המונע באמצעות מנוע חשמלי שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רוחבו הכולל אינו עולה על מטר אחד;
{{ח:תתת|(2)}} ההיגוי שבו נעשה באמצעות כידון;
{{ח:תתת|(3)}} הוא מיועד לנוסע אחד בלבד בעמידה;
{{ח:תתת|(4)}} משקלו העצמי אינו פחות מ־140 ק״ג;
{{ח:תתת|(5)}} משקלו הכולל אינו פחות מ־240 ק״ג;
{{ח:תתת|(6)}} הוא מצויד במערכת בלימה הידראולית המורכבת על שני גלגלים לפחות;
{{ח:תתת|(7)}} מהירות נסיעתו המרבית המתוכננת על ידי יצרנו אינה עולה על 16 קילומטר לשעה;
{{ח:תתת|(8)}} הוא עומד בתנאי היבוא לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|פקודת היבוא והיצוא, התשל״ט–1979}}, או בתנאים לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור רכב והרכבתו)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור רכב והרכבתו), התשכ״ז–1967}}, לפי העניין;
{{ח:תתת|(9)}} הוא רכב של משטרת ישראל או בשימושה או רכב שאישרה רשות הרישוי כרכב ביטחון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קצין משטרה“ – מפקד משטרת מחוז או ראש מחלקת תנועה במטה הארצי של משטרת ישראל או נציגם לענין הנדון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רוחב כולל“ – רחבו של הרכב כשהוא נמדד בין שני משטחים אנכיים מקבילים העוברים דרך הנקודות הקיצוניות של הרכב משני צדדיו, למעט מראת תשקיף ומחוון־כיוון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרופא המוסמך“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 55א|בסעיף 55א לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רחוב משולב“ – דרך המיועדת למשחקי ילדים, להולכי רגל ולרכב ואשר בכניסה אליה הוצב תמרור המורה על רחוב משולב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב איטי“ – רכב מנועי שלגביו נקבעה מהירות מקסימלית שאינה עולה על 40 קמ״ש על ידי רשות הרישוי ברשיונו של הרכב או בתקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב אספנות“ – אופנוע, תלת־אופנוע, רכב נוסעים פרטי, אוטובוס, רכב עבודה, רכב חילוץ, טרקטורון ורכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 12,000 ק״ג, שמלאו 30 שנים משנת ייצורו ואשר צוין ברשיון הרכב כרכב אספנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב ביטחון“ – כל אחד מאלה, כשהם מפיצים בפנס מיוחד אור מהבהב ומשמיעים אות אזעקה בסירנה:
{{ח:תתת|(1)}} אמבולנס של מגן דוד אדום או אמבולנס שניתן לגביו אישור הפעלה למתן שירותי רפואה דחופים מאת מנהל משרד הבריאות או מטעמו;
{{ח:תתת|(2)}} אופנוע להגשת עזרה ראשונה שניתן לגביו אישור הפעלה למתן שירותי רפואה דחופים מאת מנהל משרד הבריאות או מטעמו;
{{ח:תתת|(3)}} רכב של משטרת ישראל;
{{ח:תתת|(4)}} רכב של צבא ההגנה לישראל;
{{ח:תתת|(5)}} רכב שמשמש את שירות בתי הסוהר לאחד מאלה (להלן – רכב שב״ס מבצעי):
{{ח:תתתת|(א)}} למשימות מבצעיות ובלבד שניתן לגביו אישור על כך מאת נציב בתי הסוהר או מטעמו;
{{ח:תתתת|(ב)}} לליווי של אסירים או עצירים;
{{ח:תתת|(6)}} רכב לכיבוי שריפות;
{{ח:תתת|(7)}} רכב שיטור משולב, ובלבד שמצוי בו שוטר;
{{ח:תתת|(8)}} רכב מסוים שרשות הרישוי אישרה אותו לכך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב בטיחותי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הסעה בטיחותית לילדים נכים|בחוק הסעה בטיחותית לילדים נכים, התשנ״ד–1994}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב המיועד לניסוי“ – רכב מנועי הנמצא בתהליך פיתוח ומיועד לבחינה ולניסוי ואשר צוין ברישיון הרכב כרכב ניסוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב זעיר“ (Quadricycle) – רכב אשר מסווג על פי התקינה האירופית כסוג רכב L7e-A2 או L7e-CU או L7e-CP, ושהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא נע על 4 גלגלים;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} הוא מיועד להסעת נהג ונוסע נוסף בלבד או מטען;
{{ח:תתת|(4)}} הספק מנועו אינו עולה על 15KW;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב לתחבורה קלה“ – אופניים עם מנוע עזר או גלגינוע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב חילוץ“ – רכב מנועי המיועד לפי מבנהו לביצוע עבודות חילוץ וגרירה או גרירה נשלטת של רכב שיצא מכלל פעולה, שמורכב עליו באופן קבוע ציוד לביצוע העבודות ושצויין ברשיונו כרכב חילוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב חשמלי“ – רכב מנועי המונע במנוע חשמלי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב להסעת תלמידים“ – אוטובוס פרטי או רכב ציבורי המיועד לפי מבנהו לשמש להסעת תלמידים, שהתקיימו בו הדרישות המתייחסות לפנסי סימון ואיתות, חגורות בטיחות ושילוט, כפי שקבע השר לענין זה, המופקדות לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד, ושצוין ברישיונו שרשאי הוא לשמש כרכב להסעת תלמידים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מדברי“ – רכב ציבורי בעל הנעה קדמית ואחורית שמורכב בו מרכב תקני ושצויין ברשיון הרכב כרכב מדברי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מורכב“ – תומך שמצורף אליו נתמך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מחובר“ – רכב מנועי שמצורף אליו גרור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מיושן“ –
{{ח:תתת|(1)}} רכב, למעט טרקטור, גרור ואוטובוס, שבמועד חידוש רשיונו מלאו תשע עשרה שנים משנת ייצורו;
{{ח:תתת|(2)}} אוטובוס שבמועד חידוש רשיונו מלאו חמש עשרה שנים משנת ייצורו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מסחרי אחוד (delivery van)“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מסחרי בלתי אחוד (pick up)“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב פרטי דו שימושי“ (double purpose)" – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב נוסעים פרטי“ – רכב מנועי פרטי המיועד להסיע נוסעים אשר צוין ברישיון הרכב שלו סיווג ראשי M1;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב סיור“ – רכב ציבורי המיועד להסיע עד שמונה נוסעים מלבד הנהג ואשר צוין ברשיון הרכב כרכב סיור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב צדי“ – מיתקן להובלת אדם או מטען, המורכב על גלגל והמחובר לאופנוע מצדו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב שטח“ – רכב מנועי המיועד לפי מבנהו לנוע בדרכי עפר בלבד, ואשר התקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא נע על 4 גלגלים לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} נפח מנועו אינו עולה על 2,000 סמ״ק;
{{ח:תתת|(3)}} משקלו העצמי אינו עולה על 1,300 ק״ג;
{{ח:תתת|(4)}} ההיגוי שבו נעשה באמצעות הגה;
{{ח:תתת|(5)}} הוא מיועד להסעת נהג ומספר נוסעים, כפי שקבע היצרן;
{{ח:תתת|(6)}} מורכבים בו בתהליך הייצור צמיגים בעלי לחץ אוויר נמוך;
{{ח:תתת|(7)}} הוא צוין ברישיון הרכב כרכב שטח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב שיטור משולב“ – רכב המופעל על ידי רשות מקומית ומשטרת ישראל, שאושר על ידי ראש מחלקת התנועה של משטרת ישראל ושצוין ברישיונו כרכב שיטור משולב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכינוע“ – רכב מנועי בעל זוג גלגלים המחוברים בציר אחד המונע באמצעות מנוע חשמלי שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רוחבו הכולל אינו עולה על 90 ס״מ;
{{ח:תתת|(2)}} ההיגוי, העצירה והייצוב שלו נעשים באמצעות הטיית הגוף ומערכת ייצוב גירוסקופית חשמלית;
{{ח:תתת|(3)}} הוא מיועד לנוסע אחד בלבד;
{{ח:תתת|(4)}} מהירותו המרבית המתוכננת בידי היצרן אינה עולה על 13 קילומטר לשעה;
{{ח:תתת|(5)}} משקלו העצמי אינו עולה על 60 ק״ג;
{{ח:תתת|(6)}} משקלו הכולל המותר אינו עולה על 160 ק״ג;
{{ח:תתת|(7)}} הוא קיבל אישור ממעבדה מוסמכת לכך שהוא עומד בדרישות טכניות המפורטות בנוהל העומד לעיון הציבור באגף הרכב שבמשרד התחבורה, בשעות העבודה הרגילות של המשרד ובאתר האינטרנט שלו, בענינים כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} יציבות;
{{ח:תתתת|(ב)}} נראות;
{{ח:תתתת|(ג)}} מניעת החלקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות תימרור מרכזית“ – המפקח על התעבורה שמונה לכל שטח המדינה או אדם שהמפקח אצל לו בהודעה ברשומות מסמכויותיו כרשות תימרור מרכזית, לכל שטח המדינה או לחלק ממנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות תימרור מקומית“ – מי שהמפקח על התעבורה שמונה לכל שטח המדינה מינה אותו, בהודעה ברשומות, להיות רשות תימרור מקומית לגבי התחום או המקומות שקבעה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות תימרור מקומית לניהול תנועה“ – מי שהמפקח הארצי על התעבורה מינה אותו, בהודעה ברשומות, לרשות תימרור מקומית לניהול תנועה, לגבי התחום או המקומות שפורטו במינוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שביל“ – דרך או חלק מדרך שאינו כביש שהוקצה לסוג עוברי דרך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שול הדרך“ – השטח שאין לצדו מדרכה הסמוך לשפת הכביש, עד לרוחב של ארבעה מטרים או עד לקצה תעלת ניקוז, כאשר דופן התעלה מצוי פחות מארבעה מטרים משפת הכביש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטח הפרדה“ – כל מבנה, אי תנועה, סימון שטח על פני הדרך, גינה, שטח לא סלול וכיוצא באלה, המחלקים את הדרך לארכה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטח הפרדה בנוי“ – שטח הפרדה המחלק את הדרך לאורכה באמצעות התקן מוגבה מעל הכביש כגון אבן שפה מוגבהת, מעקה בטיחות או צמחיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנת ייצור“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תומך“ – רכב מנועי המיועד לתמוך ולגרור נתמך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תלת אופנוע“ – רכב מנועי הנע על שלושה גלגלים ואשר צויין ברשיונו כתלת אופנוע או תלת קטנוע ובלבד שמשקלו העצמי אינו עולה על 550 ק״ג ואינו מיועד להובלת טובין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודה“ – רשיון, היתר, אישור או פטור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תמרור“ – כל סימון, אות או איתות לרבות רמזור, שקבעה רשות התימרור המרכזית ואשר הוצב או סומן על פי הסמכה או על פי הוראה מאת רשות תימרור כדי להסדיר את התנועה בדרכים או כדי להזהיר או להדריך עוברי דרך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעריף“ – שכר הסעה וכל שירות הכרוך בה, שנקבע בחיקוק או בתנאי רשיון שניתן על פי {{ח:פנימי|חלק ה|חלקים ה׳}} {{ח:פנימי|חלק ו|או ו׳}}, או רשימת קווי שירות כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 384|בתקנה 384}} ושכר הנסיעה שנקבע לקו שירות כאמור או לחלק ממנו, הכל לפי הענין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקלת בטיחות סדרתית“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים}}.

{{ח:קטע2|חלק א פרק 2|פרק שני: הוראות כלליות|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|2|בקשה לתעודה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הוראות תקנות אלה לגבי בקשה לתעודה יחולו גם על בקשה לחידוש התעודה.

{{ח:סעיף|3|הגשת בקשה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} כל בקשה לפי תקנות אלה תוגש בכתב לרשות המוסמכת לתת את התעודה או לרשות אחרת שנקבעה ({{ח:פנימי|חלק א פרק 2|בפרק זה}} – הרשות), ואם נקבע לבקשה מסויימת טופס לפי תקנות אלה, תוגש הבקשה לפי הטופס כאמור; היתה הבקשה לחידוש התעודה, תצורף אליה התעודה המוחלפת.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש ימציא לרשות בבקשתו פרטים, מסמכים, תצלומים, תכניות, הצהרות ופרטים נוספים, כפי שתדרוש, וישיב נכונה על כל שאלה שיישאל בקשר לבקשתו.

{{ח:סעיף|4|סמכויות הרשות לגבי תעודות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית, לפי שיקול דעתה, לתת תעודה או לסרב לתתה, לחדשה או לסרב לחדשה, ורשאית היא להתנות בה תנאים, להוסיף עליהם או לשנותם, בדרך כלל או לסוג מסויים או למקרה מיוחד, להגביל את תקופת תקפה, להתלותה ולבטלה, זולת אם יש {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודה}} או בתקנות אלה הוראה אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} תעודה או כל שינוי תנאי או הגבלה בה יינתנו בכתב.

{{ח:סעיף|5|המצאת תעודות לשם רישום שינויים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} החליטה הרשות על שינוי בתעודה שנתנה, לרבות התנאים וההגבלות שבה, תודיע על כך לבעליה. בעל תעודה שקיבל הודעה כאמור, חייב להמציא את התעודה תוך הזמן הנקוב בהודעה על מנת שהרשות תרשום בה את השינוי.

{{ח:סעיף|6|ביטול תעודות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הודיעה הרשות לאדם על ביטול תעודה שנתנה לו או על התלייתה, חייב אותו אדם להחזירה לרשות תוך הזמן הנקוב בהודעה.

{{ח:סעיף|7|פטור לסוגיו|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} מקום שאפשר לתת פטור לפי תקנות אלה יכול שיינתן לאדם או לסוג בני אדם בכלל או למקרה מיוחד, או לסוג של מקרים.

{{ח:סעיף|8|חובה למילוי תנאי תעודות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} מי שנתנה לו תעודה חייב למלא אחרי התנאים או ההגבלות הכלולים בה, ולא ישתמש בה אדם אלא בהתאם לתנאים או ההגבלות כאמור.

{{ח:סעיף|9|חובת החזקת תעודות|תיקון: תש״ל־3, תשל״ח־4, תשמ״ז, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תשע״ג־12, תשע״ח־14}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכב אלא אם כן נמצאים אתו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} אחד לפחות מאמצעי הזיהוי המפורטים להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} תעודת זהות שניתנה לפי {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}};
{{ח:תתתת|(ב)}} דרכון ישראלי תקף שניתן לפי {{ח:חיצוני|חוק הדרכונים|חוק הדרכונים, התשי״ב–1952}};
{{ח:תתתת|(ג)}} רישיון נהיגה תקף שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}, הכולל את תמונת בעל הרישיון;
{{ח:תתתת|(ד)}} לגבי מי שמתקיימים בו התנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 567|בתקנה 567}} {{ח:פנימי|סעיף 567א|או 567א}} – רישיון נהיגה זר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 562|בתקנה 562}};
{{ח:תתת|(2)}} תעודת ביטוח כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש״ל–1970}};
{{ח:תתת|(3)}} כל תעודה שניתנה על פי דין לגבי נהיגתו של אותו אדם או לגבי הרכב שבו הוא נוהג;
{{ח:תתת|(4)}} רשימת תנאים שניתנה על פי דין לגבי נהיגתו של אותו אדם או לגבי הרכב שבו הוא נוהג;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(פקעה).}}
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג ברכב או אדם שיש לו שליטה על הרכב ונמצא בקרבתו יציג כל רשיון או תעודה אחרת, כאמור בתקנת משנה (א), לכל אדם שהורשה לכך על ידי הרשות או לכל שוטר או לבוחן הנושא עמו תעודת בוחן, לפי דרישתם. לא היה בידי נוהג הרכב להציג אותה שעה אחת התעודות האמורות, יציג אותה בעצמו, תוך חמישה ימים, במקום שנקבע על ידם.
{{ח:תת|(ג)}} אדם יחזיק את התעודות כאמור בתקנה זו בכל עת במצב נקי וניתן לקריאה.

{{ח:סעיף|9א|תוית ברכב לנוהג חדש|תיקון: תש״ן־4, תשנ״א־11, תשס״ה־18, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג נוהג חדש כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 12א|בסעיף 12א לפקודה}} ברכב נוסעים פרטי וברכב מסחרי אחוד שמשקלו הכולל המותר עד 3,500 ק״ג אלא אם כן הוצמדה תוית כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}} (בתקנה זו – התוית) בחלון האחורי של הרכב בשוליו התחתונים כך שתיראה לנוהג אחריו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם שאינו נוהג חדש, כאמור, כשהתוית מוצמדת לחלון הרכב.

{{ח:סעיף|10|המועד לפעולה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} מקום שתקנות אלה מטילות על אדם חובה למסור הודעה או לעשות פעולה, תימסר ההודעה או תיעשה הפעולה תוך 15 יום, זולת אם יש בתקנות אלה הוראה מפורשת אחרת.

{{ח:סעיף|11|איסור שינויים בתעודות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ישנה אדם שאינו מוסמך לכך פרט בתעודה, על ידי כתיבה, שרטוט, מחיקה, טשטוש או הוספה או בכל אופן אחר ולא יחזיק תעודה ששונתה כאמור.

{{ח:סעיף|12|כפל תעודות|תיקון: תש״ל־3, תשל״ז־6, תשס״ג־4, תשפ״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לתת כפל תעודה למבקש אשר פנה לרשות ובמועד פנייתו רשאי להחזיק בה, ובלבד ששולמה האגרה לכך.
{{ח:תת|(ב)}} מצא בעל התעודה או מי שהרכב בשליטתו או מי שאחראי לרכב את התעודה המקורית לאחר שקיבל כפל ממנה – יחזיר את הכפל לרשות.

{{ח:סעיף|13|חובה להודיע על שינוי|תיקון: תש״ל־3, תשל״ג־3, תשל״ז־6, תשמ״ו, תשס״ז־11}}
{{ח:תת|(א)}} בעל תעודה יודיע על כל שינוי שחל בכל פרט מן הפרטים הרשומים בתעודה וימציא לרשות לפי דרישתה את התעודה לשם רישום השינוי בה; שלחה הרשות לבעל התעודה תעודה נוספת שנכללו בה השינויים, יחזיר בעל התעודה את התעודה הקודמת לרשות.
{{ח:תת|(א1)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), על שינוי שחל בכתובת למשלוח דואר, יודיע בעל תעודה שהוא תושב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|בחוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}}, לפקיד הרישום כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|בחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון נהיגה שנתגלו אצלו מחלות לב או מגבלות במערכת העצבים, העצמות, הראייה או השמיעה, יודיע על כך מיד במכתב רשום לרשות הרישוי.

{{ח:סעיף|14|הטלת חובה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא נקבע על מי מוטלת חובה בתקנות אלה יראוה כמוטלת על הנהג, על בעל רשיון הרכב, על בעל הרכב, על המחזיק ברכב ועל מי שהשליטה עליו בידו.

{{ח:סעיף|14א|תחולת תקנות על רכב משא|תיקון: תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} חובה או איסור החלים לגבי רכב מסחרי, רכב מסחרי אחוד או רכב מסחרי בלתי אחוד, הקבועים בתקנה מתקנות אלה, יראו אותם כחלים גם לגבי רכב המצוין ברישיונו כרכב משא, רכב משא אחוד או רכב משא בלתי אחוד, לפי הענין.

{{ח:סעיף|15|שימוש בהתאם לרשיון|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם ברכב באופן השונה מן השימוש הנקוב ברשיון הרכב או בכל תעודה אחרת שניתנה על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} או תקנות אלה.

{{ח:סעיף|15א|אגרות|תיקון: תשל״ח־2, תשמ״ג־4, תשמ״ד־3, תשס״ג, תשס״ו־15}}
{{ח:תת|(א)}} האגרות לפי תקנות אלה יהיו כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}, והן ישתנו ב־1 באפריל של כל שנה (להלן – יום השינוי), לפי השינוי במדד המחירים לצרכן שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (להלן – המדד), בחודש ינואר שקדם ליום השינוי לעומת המדד שפורסם בחודש ינואר בשנה שקדמה לה, ויעוגל לשקל החדש השלם הקרוב.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל הכללי של משרד התחבורה יפרסם בהודעה ברשומות את נוסח {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}} כפי שתואמה לפי האמור בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|15ב|תנאים למתן תעודה או לחידושה|תיקון: תש״ם־3, תשמ״א־6, תשמ״ז, תשס״ה־19, תשפ״ו}}
{{ח:ת}} מקום שתקנה מתקנות אלה מתנה מתן תעודה מאת רשות שהוסמכה לכך (להלן בתקנה זו – הרשות) או חידושה, רשאית היא שלא לתתה למבקש התעודה (להלן – המבקש), להתלותה או שלא לחדשה אם –
{{ח:תת|(1)}} יש לגבי המבקש רישום במרשם הפלילי של הרשעה, בעבירה שלדעת הרשות יש בה כדי למנוע מתן תעודה או חידושה, אלא אם כן חלפו שבע שנים מתום ריצוי העונש על העבירה האמורה או מיום מתן גזר הדין – אם היה העונש מאסר על תנאי או פסילה על תנאי, או מיום תשלום הקנס אם היה העונש קנס;
{{ח:תת|(2)}} לדעת הרשות קיים לגבי המבקש חשש, שבעיסוקו לפי התעודה יש כדי לפגוע בבטחון המדינה; החלטה של הרשות שלא לאשר מתן תעודה או חידושה כאמור לא תתקבל אלא על פי פניה של משטרת ישראל או שירות הביטחון הכללי;
{{ח:תת|(3)}} הוגש נגד המבקש כתב אישום על עבירה פלילית אשר לדעת הרשות יש בה כדי לפגוע ביכולתו לעסוק על פי התעודה;
{{ח:תת|(4)}} המבקש היה פסול מלהחזיק או מלקבל רשיון נהיגה במשך שנתיים שקדמו להגשת הבקשה;
{{ח:תת|(5)}} רשיון הנהיגה של מבקש התעודה נפסל על תנאי ותקופת התנאי טרם נסתיימה;
{{ח:תת|(6)}} המבקש הורשע בעבירת תעבורה או בעבירה אחרת הנובעת מנהיגת רכב שגרמה לתאונת דרכים בתקופה של שנתיים שקדמה להגשת הבקשה;
{{ח:תת|(7)}} המבקש הורשע בשלוש עבירות תעבורה או יותר או בעבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי״ח–1957}}, למעט עבירות חניה, בתקופה של שנה שקדמה להגשת הבקשה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} המבקש הורשע או ניתנו לגביו החלטות סופיות בשלוש עבירות תעבורה או הפרות תעבורה, לפי העניין, או יותר או בעבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי״ח–1957}}, למעט עבירות חניה והפרות חניה, בתקופה של שנה שקדמה להגשת הבקשה.

{{ח:סעיף|15ג|ביטול תעודה או התלייתה|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} הרשות שנתנה תעודה לפי תקנות אלה רשאית לבטלה או להתלותה עד שיתמלאו תנאים שתקבע, אם –
{{ח:תת|(1)}} נתקיים בבעל התעודה האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב(1) עד (3)}};
{{ח:תת|(2)}} הוברר לרשות שתנאי מתנאי התעודה לא קויים או שהנסיבות שהיו קיימות בעת מתן התעודה השתנו או שהתעודה הושגה על סמך הודעה כוזבת.

{{ח:קטע1|חלק ב|חלק ב׳: הדרך והתנועה בה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:קטע2|חלק ב פרק 1|פרק ראשון: סמכויות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:קטע3|חלק ב פרק 1 סימן א|סימן א׳: המפקח על התעבורה|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|16|סמכויות המפקח הארצי על התעבורה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־12, תשל״ה־2, תשל״ט, תשמ״ג־4, תשמ״ז, תשמ״ט־6}}
{{ח:ת}} המפקח הארצי על התעבורה רשאי –
{{ח:תת|(1)}} לקבוע בהודעה ברשומות את דוגמאות התמרורים, סוגיהם, מידותיהם, צבעיהם, צורותיהם, משמעויותיהם, אופן הצבתם וסימונם;
{{ח:תת|(2)}} לקבוע הסדרי תנועה או לפטור מהם באופן כללי או למקרה מסוים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמה {{ח:חיצוני|הודעת התעבורה (קביעת לוח תמרורים)|הודעת התעבורה (קביעת לוח תמרורים), התשע״א–2010}}.}}

{{ח:סעיף|16א|מתן פטור לעורך ניסוי|תיקון: תשע״ח־11}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח הארצי על התעבורה רשאי, למטרת ביצוע ניסוי, בהתייעצות עם רשות הרישוי ועם קצין משטרה, להחליט על מתן פטור לעורך הניסוי או מי מטעמו, מהאמור בתקנה אחת או יותר מהתקנות {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2|שבפרק השני לחלק ב׳ לתקנות אלה}} בתנאים או בלא תנאים, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} בהחלטה לפי סעיף קטן (א) ישקול המפקח הארצי על התעבורה את ההשפעות האפשריות של ביצוע הניסוי על התנועה, ובכלל זה את השיקולים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} השמירה על בטיחות המשתמשים בדרך במהלך הניסוי, ולרבות משתתפי הניסוי;
{{ח:תתת|(2)}} צמצום ההפרעה לזרימת התנועה בדרכים שעלולה להיגרם כתוצאה מביצוע הניסוי;
{{ח:תתת|(3)}} מתן מענה לאירועי חירום שעלולים להתרחש במהלך ביצוע הניסוי;
{{ח:תת}} בתקנה זו, ”ניסוי“ – שימוש בטכנולוגיה חדשה, או שימוש חדש בטכנולוגיה קיימת, במטרה לבחון את אופן תפקודה בדרך כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 1|בסעיף 1 לפקודה}}.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: רשות תימרור מרכזית|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|17|סמכות רשות תמרור מרכזית|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשל״ה־4, תשמ״ט־6, תשפ״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות תמרור מרכזית רשאית להורות לרשות תמרור מקומית, או לרשות תימרור מקומית לניהול תנועה, על קביעת הסדר תנועה, שינויו, ביטולו ודרך אחזקתו.
{{ח:תת|(ב)}} ניתנה הוראה כאמור בתקנת משנה (א) ורשות התמרור המקומית או רשות התימרור המקומית לניהול תנועה, לפי העניין, לא פעלה על פיה, רשאית רשות התמרור המרכזית לקבוע את הסדר התנועה ויראו אותו כאילו הוצב, סומן, הופעל או סולק בידי רשות התימרור המקומית או בידי רשות התימרור המקומית לניהול תנועה, לפי העניין.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 1 סימן ב1|סימן ב׳1: רשות תימרור מקומית לניהול תנועה|תיקון: תשפ״ג־7}}

{{ח:סעיף|17א|הגדרה|תיקון: תשפ״ג־7}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ב פרק 1 סימן ב1|בסימן זה}}, ”הסדר לניהול תנועה“ – אחד או יותר מהתמרורים 201 עד 212, 629פ, 701 עד 721, 723 עד 729, לרבות תמרור כאמור המיועד להציג מסר אחד מתוך מספר מסוים שעשוי להתחלף או להידלק או לכבות, כפי הנדרש.

{{ח:סעיף|17ב|סמכות רשות תימרור מקומית לניהול תנועה|תיקון: תשפ״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות תימרור מקומית לניהול תנועה, לאחר התייעצות עם רשות תימרור מקומית שבתחום או במקום שפורט במינויה, עם קצין משטרה, ולגבי דרכים שבשטח צבאי שבמרחב הפיקוד – עם קצין משטרה צבאית פיקודי, ועם מהנדס תנועה ותחבורה, רשאית לקבוע, להציב, להתקין, להפעיל, לרשום, לתחזק, לשנות או להסיר כל הסדר לניהול תנועה בתחומים או במקומות שפורטו במינויה.
{{ח:תת|(ב)}} רשות תימרור מקומית לניהול תנועה שקבעה הסדר תנועה כאמור בתקנת משנה (א) תהיה אחראית להצבתו, התקנתו, הפעלתו, רישומו, הסרתו או אחזקתו, והכול לפי הצורך.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 18|בתקנה 18}}, מינה המפקח הארצי על התעבורה רשות תימרור מקומית לניהול תנועה בתחום או במקום מסוים, רשות התימרור המקומית לא תהיה מוסמכת לעניין כל הסדר לניהול תנועה, באותו תחום או מקום, לפי העניין; המפקח על התעבורה שמינה כאמור יודיע בכתב על כך לרשות התימרור המקומית האמורה.
{{ח:תת|(ד)}} רשות תימרור מקומית לניהול תנועה רשאית, לאחר התייעצות עם רשות התימרור המקומית שלגבי תחומה היא מונתה, עם קצין משטרה, ולגבי דרכים שבשטח צבאי שבמרחב הפיקוד, עם קצין משטרה צבאית פיקודי, ועם מהנדס תנועה ותחבורה, להורות לאותה רשות תימרור מקומית על קביעת הסדר תנועה שנועד במישרין לתפעול הסדר לניהול תנועה, הצבתו, התקנתו, הפעלתו, סימונו, רישומו, שינויו, הסרתו, מחיקתו או דרך אחזקתו, ובלבד שאותה רשות תימרור מקומית מונתה או נקבע לה תחום לגבי אותו הסדר תנועה.
{{ח:תת|(ה)}} ניתנה הוראה כאמור בתקנת משנה (ד) ורשות התימרור המקומית לא פעלה על פיה, רשאית רשות התימרור המקומית לניהול תנועה לקבוע את הסדר התנועה האמור בתקנת משנה (ד) ויראו אותו כאילו נקבע, הוצב, הותקן, הופעל, סומן, נרשם, שונה, הוסר או נמחק, לפי העניין, בידי רשות התימרור המקומית, ותחול {{ח:פנימי|סעיף 18|תקנה 18(ד)}} בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 1 סימן ג|סימן ג׳: רשות תימרור מקומית|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|18|סמכות רשות תימרור מקומית|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשמ״ט־6, תשנ״א־11, תשנ״ה־4, תשס״א־2, תשס״א־5, תשס״ג־4, תשס״ז־11, תשע״א, תשע״ב־9, תשע״ג־4, תשע״ד, תשע״ז־7, תשפ״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות תימרור מקומית רשאית לקבוע, להציב, להתקין, להפעיל, לסמן, לרשום, לשנות, להסיר או למחוק, בכל דרך שבתחומה, כל הסדר תנועה, למעט תמרורים 230, 231, 309, 310, 501 עד 509 ו־511 עד 516, וזאת לאחר התייעצות עם הגורמים המפורטים להלן –
{{ח:תתת|(1)}} קצין משטרה, ולגבי דרכים שבשטח צבאי – עם קצין משטרה צבאית פיקודי;
{{ח:תתת|(2)}} מהנדס תנועה ותחבורה;
{{ח:תתת|(3)}} רשות תימרור מקומית לניהול תנועה שבתחומה או בחלק מתחומה, אם יש כזו.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור בתקנת משנה (א), רשות תימרור מקומית רשאית לקבוע, להציב, להתקין, להפעיל, לסמן, לרשום, לשנות, להסיר או למחוק, בכל דרך שבתחומה הסדרי תנועה לפי תמרורים 501 עד 509 ו־511 עד 516, וזאת לאחר התייעצות עם הגורמים האמורים בתקנת משנה (א), ובלבד שרשות התימרור המרכזית קבעה לה תחום, בהודעה ברשומות, לעניין תמרורים אלה או חלקם.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב), אם הודיעה רשות תימרור מרכזית לרשות תימרור מקומית, בהודעה בכתב, כי נדרשת הסכמתה של רשות התימרור המרכזית לעניין תחום מסוים או לגבי הסדר תנועה מסוים, רשות התימרור המקומית אינה רשאית לפעול כאמור בתקנות המשנה האמורות אלא בהסכמה כאמור; רשות התימרור המרכזית תפרסם על כך הודעה ברשומות.
{{ח:תת|(ד)}} רשות תימרור מקומית שקבעה הסדר תנועה כאמור בתקנה זו, תהיה אחראית להצבתו, התקנתו, הפעלתו, סימונו, רישומו, הסרתו, מחיקתו או אחזקתו, והכול לפי הצורך.

{{ח:סעיף|19||תיקון: תש״ל־3, תשמ״ט־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|19א|כללי תעתיק|תיקון: תשס״ח־4}}
{{ח:ת}} שמות המופיעים על גבי תמרורים ייכתבו על פי כללי התעתיק, מכתב עברי לכתב לטיני ולכתב ערבי, שהחליטה עליהם האקדמיה ללשון העברית לפי {{ח:חיצוני|חוק המוסד העליון ללשון העברית#סעיף 10|סעיף 10 לחוק המוסד העליון ללשון העברית, התשי״ג–1953}}, ושפורטו בהנחיות המפקח על התעבורה.

{{ח:סעיף|19ב|פטור מחובת סימון אבני שפה|תיקון: תשע״ג־14}}
{{ח:תת|(א)}} רשות תימרור מקומית רשאית להתנות חניה בתשלום בדרך אף אם אבני השפה לא סומנו לסירוגין בצבע כחול או אם אין אבני שפה בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אבני השפה עשויות מאבן מעוצבת;
{{ח:תתת|(2)}} מקום שבו מוצבת עמדת תשלום לצד כל מקום חניה;
{{ח:תתת|(3)}} בדרך מתבצעות עבודות שאינן מאפשרות סימון אבני השפה ומוצב בו תמרור 901.
{{ח:תת|(ב)}} פטור מסימון דרך לסירוגין בצבע כחול, בדרך שאין בה אבני שפה או בדרך כאמור בתקנת משנה (א)(1) יחול רק אם הציבה רשות התימרור המקומית תמרור 626 או 627 ותמרור 439 או תמרור ס־51 ותמרור 629 הכולל הודעה בדבר חובת התשלום, ימי התשלום ושעות התשלום או עמדת תשלום, במרחק שאינו עולה על 60 מטרים בין תמרור לתמרור, בין תמרור לעמדת תשלום או בין עמדת תשלום לעמדת תשלום;
{{ח:תת}} בתקנה זו, ”עמדת תשלום“ – מיתקן מסומן המוצב על מדרכה או בשול דרך, המשמש לתשלום בעבור החניה בדרך שבה החניה מותנית בתשלום.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 1 סימן ד|סימן ד׳: קצין משטרה וקצין משטרה צבאית פיקודי|תיקון: תש״ל־3, תשס״א־2}}

{{ח:סעיף|20|סמכות קצין משטרה וקצין משטרה צבאית פיקודי|תיקון: תש״ל־3, תשס״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} קצין משטרה רשאי להציב בדרך תמרור זמני הנושא עליו סימון מטעם משטרת ישראל ויראוהו כמוצב כדין.
{{ח:תת|(ב)}} קצין משטרה צבאית פיקודי רשאי להציב תמרור זמני הנושא עליו סימון מטעם המשטרה הצבאית בשטח צבאי שבמרחב הפיקוד ויראוהו מוצב כדין.

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 2|פרק שני: התנהגות בדרך|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן א|סימן א׳: כללי|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|21|חובתו של עובר דרך|תיקון: תש״ל־3, תשל״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} כל עובר דרך חייב להתנהג בזהירות.
{{ח:תת|(ב)}} כל עובר דרך חייב להתנהג באופן שלא –
{{ח:תתת|(1)}} יקפח זכותו של אדם להשתמש שימוש מלא באותה דרך;
{{ח:תתת|(2)}} יגרום נזק לאדם או לרכוש ולא יתן מקום לגרום נזק כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} יפריע את התנועה ולא יעכבנה;
{{ח:תתת|(4)}} יסכן חיי אדם.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם רכב בקלות ראש או בלא זהירות, או ללא תשומת לב מספקת בהתחשב בכל הנסיבות ובין השאר בסוג הרכב, במטענו, בשיטת בלמיו ומצבם, באפשרות של עצירה נוחה ובטוחה והבחנה בתמרורים, באותות שוטרים, בתנועת עוברי דרך ובכל עצם הנמצא על פני הדרך או סמוך לה ובמצב הדרך.

{{ח:סעיף|22|ציות לתמרורים|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־4}}
{{ח:תת|(א)}} עובר דרך חייב לקיים את ההוראות הניתנות בתמרור, אולם תהיה הגנה טובה לנאשם אם יוכיח שהתמרור הוצב, סומן או נקבע שלא כדין.
{{ח:תת|(ב)}} האותות הניתנים על ידי רמזור, למעט אור צהוב מהבהב, יהיו עדיפים על כל תמרור הקובע מתן זכות קדימה.

{{ח:סעיף|23|ציות לשוטר, פקח ועובד חברת נתיבי ישראל בע״מ|תיקון: תש״ל־3, תשל״ב־4, תשל״ז־6, תשמ״ג־2, תשנ״ה־4, תשנ״ח, תשס״א־6, תשס״ג־4, תשס״ו־6, תשס״ז־11, תשע״א, תשע״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} עובר דרך חייב לציית –
{{ח:תתת|(1)}} להוראות שנותן שוטר במדים, שוטר שהזדהה בתעודת מינוי, או אדם הנמנה עם הג״א כשהוא בתפקיד רשמי בפועל מטעם משטרת ישראל ובמדים, או שיש עליו סימן זיהוי חיצוני בולט אחר שאושר, או שוטר צבאי במדים או פקח עירוני במדים שהוא עובד רשות מקומית שהוסמך בידי מפקד מחוז או ראש אגף התנועה במשטרת ישראל לאחר שקיבל הכשרה מתאימה (בתקנה זו – פקח עירוני);
{{ח:תתת|(1א)}} להוראות שנותן עובד במדים של רשות תימרור מקומית או מטעמה, שהוסמך לכך בידי מפקד מחוז או ראש אגף התנועה במשטרת ישראל לאחר שקיבל הכשרה מתאימה, לצורך הכוונת התנועה במקום שבו מבצעת רשות התימרור המקומית עבודת סלילה או אחזקה של כביש המצוי בתחומה;
{{ח:תתת|(2)}} לאותות הניתנים על ידי שוטר במדים או על ידי שוטר צבאי במדים או על ידי פקח עירוני או על ידי עובד חברת נתיבי ישראל בע״מ או על ידי עובד נת״א במדים.
{{ח:תת|(ב)}} הציות כאמור חובה הוא אף אם ההוראה או האות הם בניגוד לתקנות או בניגוד לתמרורים או להוראות כלליות אחרות בענין סדרי תנועה שניתנו על ידי כל רשות מוסמכת לכך.
{{ח:תת|(ג)}} תמרור נייד שהוצב בדרך על ידי שוטר יראוהו כתמרור שהוצב כדין.

{{ח:סעיף|24|איתות שוטר ופקח להכוונת תנועה|תיקון: תש״ל־3, תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} האות ”התקדם“ יינתן בהושטת זרוע או שתיהן במקביל לכיוון התנועה כשכף היד פתוחה, או על ידי אור לבן בזמן תאורה;
{{ח:תתת|(2)}} האות ”עמוד“ יינתן בהרמת היד כשכף היד פתוחה לכיוון התנועה או על ידי סימון באור אדום בזמן תאורה; האות ”עמוד“ יכול להינתן גם בהרמת היד או הידיים אפקית לצדדים כשכף היד פתוחה לכיוון התנועה; על הנוהגים ברכב, הבאים מהכיוון שאליו מופנית היד או מהכיוון שאליו מופנה גבו של השוטר או של הפקח העירוני, לעצור את רכבם.
{{ח:תת|(ב)}} האות שיינתן על ידי שוטר או על ידי פקח עירוני יחייב גם אם ניתן בצורה לא מדוייקת, ובלבד שלא היה ספק סביר לגבי משמעות האות.

{{ח:סעיף|25|בקיאות ברכב|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב אלא אם הוא בקי בהפעלתו ובשימוש בו.

{{ח:סעיף|26|הנוהג ברכב|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} אדם שמתקיים בו אחד מאלה לא ינהג רכב:
{{ח:תת|(1)}} הוא שרוי במצב העלול לסכן עוברי דרך;
{{ח:תת|(2)}} הוא נתון תחת השפעת סמים משכרים או משקאות משכרים;
{{ח:תת|(3)}} הוא אינו מסוגל לנהוג ברכב בבטחון סביר מחמת מצב נפשו או מחמת חולשה או ליקוי גופני;
{{ח:תת|(4)}} הוא במצב השולל ממנו את השליטה ברכב או את ראיית הדרך והתנועה בה.

{{ח:סעיף|27|מצב כללי של הרכב|תיקון: תש״ל־3, תשל״ח־4, תשמ״ז, תשס״א־2, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם רכב כשהרכב נמצא במצב העלול לסכן עוברי דרך.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם רכב אלא אם מבנהו של הרכב, ציודו, אביזריו, סימונו ונשיאת מטענו הם בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} או תקנות אלה, לרבות תנאים בהיתר וברשיון.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם רכב כאשר הרכב במצב השולל מהנהג שליטה בו.
{{ח:תת|(ד)}} לא ינהג אדם רכב שבו הוגבלה בכל אופן שהוא, למעט הגבלה זניחה, יכולתו לראות את הדרך והתנועה בה מן השמשה הקדמית של הרכב או האחורית או זו שלצד הנהג או זו שלצד הנוסע במושב הקדמי.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (ד) מותר לנהוג ברכב שבו קיימת הגבלת ראות מן השמשה האחורית, אם מותקנות ברכב, מכל שנת ייצור, מראות תשקיף.
{{ח:תת|(ו)}} לא יתקין אדם ברכב מכשיר או אבזר המשבש או העלול לשבש מכשיר אכיפה ובכלל זה שיבוש היכולת לזהות את הרכב, ולא ינהג אדם ברכב שיש בו מכשיר כאמור.

{{ח:סעיף|28|חובה להחזיק בהגה או בכידון|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשנ״ד־7, תשנ״ח, תשס״ח־4, תשפ״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב חייב להחזיק בידיו את ההגה או הכידון כל עוד הרכב בתנועה; אולם רשאי הוא להסיר יד אחת מן ההגה או הכידון אם עליו לעשות בה דבר להבטחת פעולתו התקינה של הרכב או לקיום כללי התנועה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בעת שהרכב בתנועה, הנוהג ברכב –
{{ח:תתתת|(א)}} לא יאחז בטלפון קבוע או נייד, ולא ישתמש בהם ברכב אלא באמצעות דיבורית;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא ישלח או יקרא מסרון (s.m.s);
{{ח:תתת|(2)}} בתקנת משנה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”דיבורית“ – התקן המאפשר שימוש בטלפון בלא אחיזה בו ובלבד שאם ההתקן מצוי בטלפון, הטלפון יונח ברכב באופן יציב המונע את נפילתו;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”טלפון“ – מכשיר המיועד לתקשורת אשר קיימים בו לחצנים לחיוג.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 1.9.2025 עד יום 31.8.2028):}} על אף האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב)(1), לצורך תמרון חניה, הנוהג ברכב רשאי לשלוט ברכב באמצעות מערכת ייעודית, בין שהוא בתוך הרכב ובין שהוא מחוצה לו, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעת ביצוע תמרון חניה כאשר הנוהג ברכב נמצא מחוץ לרכב, המרחק בין הרכב לנהג לא יעלה על 6 מטרים מהרכב, ואין ברכב נוסעים;
{{ח:תתת|(2)}} בעת הפעלת המערכת הייעודית לא תעלה מהירות הרכב על 12 קמ״ש;
{{ח:תת}} בתקנת משנה זו, ”מערכת ייעודית“ – מערכת שיצרן הרכב התקין ברכב בתהליך הייצור של הרכב או באמצעות עדכון תוכנה מטעמו, שמאפשרת נהיגה עצמאית של הרכב לצורך ביצוע תמרון חניה ופועלת לפי אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הפעלה בידי נהג הרכב על בסיס זיהוי מיקומו ביחס לרכב;
{{ח:תתת|(2)}} הפעלה על ידי לחיצה רציפה של נהג הרכב על אמצעי שליטה במערכת הייעודית במהלך תמרון החניה.

{{ח:סעיף|28א|תצוגה הנראית לנהג|תיקון: תשס״ז־11, תשס״ט־6, תשע״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי המצוי בנסיעה לא תופעל תצוגה הנראית ממושב הנהג, יותקן ברכב מנגנון לניתוקה בהיות הרכב בנסיעה ולא ינהג בו אדם אלא אם נותקה התצוגה כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בתקנת משנה (א) לא יחול על תצוגה המיועדת לבקרה או ניווט של הרכב או על מערכות תצוגה בכלי רכב המשמשים את משטרת ישראל או את הרשות הארצית לכבאות והצלה או את שירות הביטחון הכללי לצורך מילוי תפקידם או את צבא־הגנה לישראל למטרה ביטחונית.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנה זו, רשאי השר ליתן היתר להפעלה למטרה בטיחותית של תצוגה הנראית לנהג גם בעת נסיעת הרכב, ובלבד שהתצוגה אינה מחייבת צפייה רצופה בה והנהג ברכב שבו מותקנת תצוגה כאמור קיבל הכשרה לשימוש בה תוך כדי נהיגה.

{{ח:סעיף|29|חובה להחזיק במושכות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הרוכב על בהמה או המוליך אותה יחזיק בידיו את המושכות כל זמן שהיא נמצאת בדרך ואינה קשורה לעצם קבוע.

{{ח:סעיף|30|מכשירים אופטיים|תיקון: תש״ל־3, תשל״ז־6, תשמ״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון נהיגה המסתייע בשעת בדיקת כושר ראייתו במשקפים אופטיים או בעדשות מגע (להלן בתקנות אלה – מכשירים אופטיים) או שצויינה ברשיונו חובה להסתייע במכשירים אופטיים לא ינהג רכב מנועי אלא אם הוא מרכיב אותם מכשירים, ולא ינהג אוטובוס, מונית או רכב מסחרי המסיע מעל 8 נוסעים אלא אם הוא מחזיק אצלו בשעת הנהיגה מכשירים אופטיים כאמור, נוסף על המכשירים שהוא מרכיב.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) יחולו על מי שנוהג ברכב מנועי שעה שהוא לומד נהיגה או שעה שהוא נבחן בחינת נהיגה, אם בטופס הבקשה לרשיון נהיגה צויינה חובה להסתייע במכשירים אופטיים.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם רכב מנועי אם הוא מרכיב עדשות טלסקופיות.

{{ח:סעיף|31|דרך שיוחדה למשחקי ילדים|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} יוחדה דרך למשחקי ילדים ונאסרה בה נהיגת כלי־רכב על ידי הצבת תמרור מתאים בתוספת שלט בצורת מלבן ועליו מודעה ”משחקי ילדים“ – לא ינהג אדם ברכב באותה דרך, אלא אם הדבר דרוש לצרכי אדם מתושבי הסביבה או לצרכי הציבור ואין לספקם בדרך אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג ברכב ברחוב משולב יאפשר להולכי רגל ולילדים המשחקים בו את פעילותם ולא ימשיך בנסיעה אלא אם כן הבטיח שנסיעתו לא תסכן אותם.

{{ח:סעיף|32|רכב משטרה|תיקון: תש״ל־3, תשל״ה־4, תשנ״ה־4, תשס״ג־4, תשס״ג־5, תשס״ה־2, תשס״ו־17, תשס״ו־19, תשס״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} רכב של משטרת ישראל שהנוהג בו או הנמצא בו ממלא תפקיד רשמי בפועל לא יחולו לגביו הוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב׳}} אם היה בקיומן כדי למנוע את מילוי התפקיד.
{{ח:תת|(ב)}} רכב שבשימוש צבא הגנה לישראל שהנוהג או הנמצא בו ממלא תפקיד רשמי בפועל, לא יחולו לגביו הוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב׳}}, אם היה בקיומן כדי למנוע את מילוי התפקיד, ובלבד שיתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב נמצא בתוך שטח המוחזק בידי צבא הגנה לישראל או בשטח שמפקד צבאי הכריז עליו שטח סגור לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 125|תקנה 125 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}, לרבות לצורכי אימונים בשטח האמור;
{{ח:תתת|(2)}} נעשה שימוש ברכב לצורכי אימונים, בדרך פתוחה למעבר הציבור, באישור ראש אגף התנועה במשטרת ישראל או נציג שהוסמך מטעמו.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ד)}} רכב שבשימוש שירות הביטחון הכללי או המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, שהנוהג בו או הנמצא בו ממלא תפקיד רשמי בפועל במסגרת פעילות מבצעית או הכנות, אימונים או הדרכות לפעילות כאמור, לא יחולו לגביו הוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק ב׳}} {{ח:פנימי|חלק ד|או ד׳}}, אם היה בקיומן כדי למנוע את מילוי התפקיד.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: הכביש ונתיביו|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|33|החובה להשתמש בכביש בלבד|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־2, תשנ״ב־3, תשנ״ו־7, תשס״א־2, תשע״ז־7, תשפ״א־13}}
{{ח:תת|(א)}} במקום שיש כביש לא יסע נוהג רכב אלא בכביש, אלא אם יש הוראה אחרת {{ח:פנימי|חלק ב|בחלק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} עובר דרך ישתמש בדרך או בקטע ממנה בהתאם לשימוש הרגיל והמתוכנן של הדרך לרבות השימוש והציות למיתקני הדרך שהוצבו או סומנו גם אם מיתקנים אלה ניזוקו או נפרצו ואינם מונעים אותה שעה את המעבר והשימוש בדרך; בתקנת משנה זו, מיתקני דרך – לרבות גדר, מעקה, גינה וכיוצא באלה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) –
{{ח:תתת|(1)}} רשאי מי שלומד נהיגה או משתלם בנהיגה, כשהוא מלווה במורה נהיגה, לסטות לשול הדרך ולחזור לכביש על פי הוראות מורה הנהיגה;
{{ח:תתת|(2)}} רשאי נוהג רכב לחצות את הקו המסמן את שול הדרך ואת השול, כדי להגיע לאתר התשתית הנמצא בצד הדרך או לחזור ממנו לכביש;
{{ח:תתת|(3)}} אם הוצב בשול הדרך תמרור 501, רשאי הנוהג ברכב מן הסוג שצוין בתמרור לנסוע בו, ויראו לגביו את שול הדרך כאילו היה כביש.

{{ח:סעיף|34|ייעודו של כביש, שביל או נתיב|תיקון: תש״ל־3, תשל״ט, תשמ״ז, תשנ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בכביש, בשביל או בנתיב שיועדו וסומנו לסוג מסויים של כלי רכב או לעוברי דרך מסויימים, לא ישתמשו נוהגי רכב או עוברי דרך אחרים.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רוכב אופנים ישתמש בצדו הימני הקיצוני של הכביש אף אם הוא כביש שבו הוקצה נתיב לתחבורה ציבורית.

{{ח:סעיף|35|התנועה בצד ימין|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} נוהג רכב ישתמש ככל האפשר בצדו הימני הקיצוני של הכביש, אף בכביש חד־סטרי, או בצדו הימני הקיצוני של הנתיב המיועד לאותו סוג רכב, הכל בכפוף להוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק זה}}.

{{ח:סעיף|36|דרך מחולקת|תיקון: תש״ל־3, תשל״ט, תשנ״א, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תשנ״ז־8, תשס״ה־4, תשס״ח־4, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בדרך המחולקת לארכה על ידי שטח הפרדה, יראו כל אחד מהכבישים משני צדי שטח ההפרדה ככביש חד־סטרי.
{{ח:תת|(ב)}} בדרך המחולקת על ידי שטח הפרדה, ישתמש הנוהג ברכב או בבעל־חיים בצד שמימין לשטח ההפרדה, לא יעבור אותו ולא יעמיד בו רכב או בעל־חיים אלא אם הותר הדבר על־פי תמרור ובמקום שהותר.
{{ח:תת|(ג)}} בכביש המחולק על ידי קו הפרדה רצוף ישתמש הנוהג ברכב או בבעל־חיים בצד שמימין לקו, ולא יעבור אותו אלא אם נמצא קו קטעים סמוך לקו ההפרדה בצדו הימני.
{{ח:תת|(ד)}} בכביש המחולק לנתיבים שבהם סומנו חצים המובילים לצומת, לא ייכנס הנהג לצומת, לא יעבור בו ולא יצא ממנו אלא בכיוון חץ שסומן בנתיב שממנו נכנס לצומת; לעניין תקנת משנה זו, ”צומת“ – לרבות מפגש עם כביש אחר.
{{ח:תת|(ה)}} בכביש שיש בו שני נתיבים או יותר באותו כיוון נסיעה לא ייכנס נוהג רכב מסחרי או רכב עבודה שמשקלו הכולל המותר עולה על 10,000 ק״ג לצומת ולא יעבור בו אלא בנתיב הימני ביותר באותו כיוון נסיעה אלא אם כן הוצב בו תמרור 613 המתיר לרכב נסיעה בנתיבים נוספים; לענין זה לא יובא במנין הנתיבים נתיב שיועד לתחבורה ציבורית.

{{ח:סעיף|37|כיוון התנועה בכביש חד־סטרי|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב בכל קטע של כביש חד־סטרי בכיוון הפוך לכיוון המותר באותו כביש.

{{ח:סעיף|38|מעבר על פני מדרכה או שולי הדרך|תיקון: תש״ל־3, תשל״ו־3, תשנ״א, תשנ״ב־3, תשנ״ה־4, תשפ״א־13}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 34|בתקנה 34(א)}}, רשאי אדם לנהוג רכב או בעלי חיים על פני מדרכה, שביל או נתיב שיועד וסומן לסוג מסוים של רכב או של עובר דרך מסוים, לשם חצייתם כדי להיכנס לחצרים או לצאת מהם.
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג ברכב שאינו מנועי, וכן בטרקטור וברכב איטי, חייב להימין ולנסוע בשולי הדרך אם הדבר דרוש ואפשר כדי לתת מעבר לתנועה שמאחוריו, ואולם החובה האמורה לא תחול אם הוצב בשול הדרך תמרור 501.
{{ח:תת|(ג)}} הוראת תקנת משנה (א) לא תחול על רכב העוסק בניקוי המדרכה, השביל או הנתיב.

{{ח:סעיף|39|נהיגה סביב מקום חסום|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} נמצא בכביש מבנה, עמוד, אי או שטח סגור לתנועת כלי רכב המחייבים סטיה מן הכיוון הישר, לא יעבור נוהג רכב או מוליך בעלי־חיים אלא מימינם אלא אם יש תמרור במקום המורה לנהוג משמאלם.
{{ח:תת|(ב)}} נמצא מקום חסום כאמור בכביש חד־סטרי, יעברו נוהגי כלי הרכב הן מימינו והן משמאלו, זולת אם תמרור מורה על אופן הסטיה.

{{ח:סעיף|39א|תנועת מכונה ניידת|תיקון: תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשנ״ו־7, תשנ״ח, תשס״ה־6, תשס״ה־14, תש״ע־10}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם במכונה ניידת שמהירותה המרבית המתוכננת על ידי יצרנה עד 30 ק״מ בשעה או במכונה ניידת רגלית בדרך אלא לשם חצייתה וכאשר הנסיעה היא לביצוע העבודה של המכונה הניידת או בדרך עירונית שבתחום של עד 500 מטרים מהמפעל של בעלה כמשמעותו {{ח:פנימי|חלק י|בחלק י׳}} או מחזיקה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יגרור אדם במכונה ניידת גרור אלא אם כן הגרור הוא ציוד לביצוע העבודה שאליה מיועדת המכונה הניידת על פי קביעת יצרנה.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם במכונה ניידת שרוחבה, אורכה או גובהה חורגים מהקבוע {{ח:פנימי|סעיף 313|בתקנה 313}} ובכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 279|בתקנה 279(ג)(4) עד (6)}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד)}} קצין משטרה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ז)}} רשאי להתיר באישור בכתב ובתנאים שיקבע תנועת מכונה ניידת החורגת מהתנאים האמורים בתקנה זו.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ו)}} לא ינהג אדם במכונה ניידת אלא אם כן נקט את כל האמצעים הדרושים למניעת סיכון, פגיעה, או הפרעה לתנועה.
{{ח:תת|(ז)}} לא ינהג אדם במכונה ניידת במהירות העולה על 40 קמ״ש.
{{ח:תת|(ח)}} לא ינהג אדם ולא יפעיל מלגזה אלא אם כן קיבל הדרכה לפי תכנית שאישרו רשות הרישוי והאגף לפיקוח על העבודה במשרד התעשיה המסחר והתעסוקה וניתן היתר לכך מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ט)}} לא ינהג אדם מכונה ניידת אופנית אלא אם כן קיבל הדרכה לפי תכנית שאישרה רשות הרישוי ומאת גוף שאישרה לכך, וניתן לו היתר מאת רשות הרישוי לנהוג מכונה ניידת כאמור.

{{ח:סעיף|39ב||תיקון: תשמ״ט־5, תשנ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|39ג|תנועת טרקטורון ובטיחותו|תיקון: תשנ״ד־6, תשע״ט־5}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם בטרקטורון בכביש אלא לשם חצייתו או כאשר הנסיעה היא בכביש שבתחום מושב או קיבוץ.
{{ח:תת|(ב)}} מהירות נסיעתו של טרקטורון לא תעלה על 40 קמ״ש.
{{ח:תת|(ג)}} הנוהג בטרקטורון לא יסיע עליו אדם נוסף אלא אם כן קיבל היתר לכך מאת רשות הרישוי וההיתר נרשם ברשיון הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} לא ינהג אדם בטרקטורון ולא ירשה לאחר לנסוע עליו אלא אם כן הנוהג וכל נוסע חובשים קסדת מגן שסומנה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 9|בפרט 9 לחלק ג׳ בתוספת השניה}}, ובלבד שמבנה הקסדה יכסה את אפרכסת האוזן, והיא תהיה קשורה ברצועה שתמנע את נפילתה בשעת הנסיעה.

{{ח:סעיף|39ד|תנועת טרקטור משא ובטיחותו|תיקון: תשס״ה־6, תשס״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} הנוהג בטרקטור משא לא יסיע עליו אדם נוסף אלא אם כן ניתן היתר לכך מאת רשות הרישוי וההיתר נרשם ברישיון הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} מהירות נסיעתו של טרקטור משא לא תעלה על 40 קמ״ש.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם בטרקטור משא ולא ירשה לאחר לנסוע עליו אלא אם כן הנוהג וכל נוסע חגורים בחגורת בטיחות כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ לתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|39ה|תנועת רכב שטח ובטיחותו|תיקון: תשס״ה־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם רכב שטח בכביש אלא לשם חצייתו.
{{ח:תת|(ב)}} מהירות נסיעתו של רכב שטח לא תעלה על 40 קמ״ש.
{{ח:תת|(ג)}} הנוהג ברכב שטח לא יסיע עליו אדם נוסף אלא אם כן קיבל היתר לכך מאת רשות הרישוי וההיתר נרשם ברישיון הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} לא ינהג אדם ברכב שטח ולא ירשה לאחר לנסוע עליו אלא אם כן הנוהג וכל נוסע חגורים בחגורת בטיחות כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ לתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|39ו|הגבלת נהיגה בטרקטור|תיקון: תשס״ה־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם בטרקטור שמשקלו העצמי עולה על 3,200 ק״ג או שצמוד אליו גרור שמשקלו הכולל המותר עולה על 4,000 ק״ג אלא לאחר 6 חודשים מיום שניתן לו רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 177|תקנה 177}}.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג בטרקטור לא יסיע נוסע על הטרקטור אלא לאחר שחלפו שלושה חודשים מיום שניתן לו רישיון כאמור.

{{ח:סעיף|39ז|תנועת מכונה ניידת רגלית|תיקון: תשס״ה־14, תשס״ו־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם במכונה ניידת רגלית אלא אם כן מלאו לו 16 שנים.
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג במכונה ניידת רגלית לא יסיע עליו אדם אחר.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 54|בתקנה 54}} לא ינהג אדם במכונה ניידת רגלית במהירות העולה על 4 ק״מ בשעה.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב1|סימן ב׳1: קלנועית|תיקון: תשס״ו־8}}

{{ח:סעיף|39ח|פטור מחובת רישיון רכב|תיקון: תשס״ו־8}}
{{ח:ת}} בעל קלנועית והנוהג בה פטור מחובת רישום ורישוי לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39ט|פטור מחובת רישיון נהיגה|תיקון: תשס״ו־8}}
{{ח:ת}} הנוהג בקלנועית פטור מחובת רישיון נהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|סעיף 10 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39י|נהיגת קלנועית|תיקון: תשס״ו־8, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם בקלנועית אלא לאחר שמלאו לו שש עשרה שנים או שהוא נכה שמלאו לו ארבע עשרה שנים.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם בקלנועית אלא אם כן מצבו הגופני והנפשי מאפשר לו להפעילה בבטחה.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם בקלנועית אלא אם כן הוא בקיא בהפעלתה.

{{ח:סעיף|39יא|תנועת הקלנועית|תיקון: תשס״ו־8, תשס״ח־4, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם בקלנועית בכביש אלא לשם חצייתו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), מותר לנהוג בקלנועית בכביש אם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הכביש הוא בתחומי מושב, קיבוץ או כפר;
{{ח:תתת|(2)}} הכביש הוא בדרך עירונית ומתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} אין לצד הכביש מדרכה;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא ניתן לנסוע על המדרכה מפאת מידותיה, מצבה או מכשולים המצויים עליה;
{{ח:תתתת|(ג)}} בנסיעה בקלנועית לא ניתן לעלות על המדרכה או לרדת ממנה.
{{ח:תת|(ב1)}} לא ינהג אדם בקלנועית במנהרה.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם בקלנועית במהירות העולה על 12 קילומטר לשעה.
{{ח:תת|(ד)}} בתקנה זו – ”נהיגה“ – לרבות דחיפת הקלנועית.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב2|סימן ב׳2: רכינוע|תיקון: תשס״ו־14, תשס״ט־14}}

{{ח:סעיף|39יב|פטור מחובת רישיון רכב|תיקון: תשס״ו־14, תשס״ט־14}}
{{ח:ת}} בעל רכינוע והנוהג בו פטור מחובת רישום ורישוי לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39יג|פטור מחובת רישיון נהיגה|תיקון: תשס״ו־14, תשס״ט־14}}
{{ח:ת}} הנוהג ברכינוע פטור מחובת רישיון נהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|סעיף 10 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39יד|נהיגת הרכינוע|תיקון: תשס״ו־14, תשס״ט־14, תשע״ט־5}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכינוע אלא לאחר שמלאו לו שש עשרה שנים.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ברכינוע אלא אם כן הוא בקיא בהפעלתו.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם ברכינוע אלא אם כן הוא חובש קסדת מגן שסומנה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 1א|בפרט 1א(2) לחלק ג׳ בתוספת השנייה}}, ובלבד שהיא תהיה קשורה ברצועה שתמנע את נפילתה בשעת הנהיגה.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות תקנה זו יחולו בין אם מתקיימות ברכינוע פסקאות (4) עד (7), כולן או חלקן, להגדרה ”רכינוע“ ובין אם לאו.

{{ח:סעיף|39טו|תנועת הרכינוע ובטיחותה|תיקון: תשס״ו־14, תשס״ט־14, תשע״ט־5}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכינוע בכביש אלא לשם חצייתו או אם הכביש בתחום מושב או קיבוץ.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), מותר לנהוג ברכינוע בכביש שאינו בתחומי מושב או קיבוץ, אם התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אין לצד הכביש מדרכה;
{{ח:תתת|(2)}} לא ניתן לנסוע על המדרכה מפאת מידותיה, מצבה או מכשולים המצויים עליה;
{{ח:תתת|(3)}} לא ניתן בנסיעה ברכינוע לעלות על המדרכה או לרדת ממנה.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם ברכינוע במהירות העולה על 13 קילומטר לשעה.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות תקנה זו יחולו בין אם מתקיימות ברכינוע פסקאות (4) עד (7), כולן או חלקן, להגדרה ”רכינוע“ ובין אם לאו.

{{ח:סעיף|39טו1|מבנה הרכינוע|תיקון: תשע״ט־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכב מנועי שהוא בעל זוג גלגלים יחיד המחוברים בציר אחד, אלא אם כן מתקיימות בו פסקאות (1) עד (7) להגדרה רכינוע.
{{ח:תת|(ב)}} לא ישנה אדם את המבנה של רכינוע באופן שיגרום לכך שיחדלו מלהתקיים בו דרישות ההגדרה רכינוע, כולן או חלקן.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב3|סימן ב׳3: אופניים עם מנוע עזר|תיקון: תש״ע־6, תשע״ד־12}}

{{ח:סעיף|39טז|נהיגה והחזקה באופניים עם מנוע עזר|תיקון: תש״ע־6, תשע״ד־12, תשע״ד־14, תשע״ו־7, תשע״ט־6, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם באופניים שבהם מותקן מנוע עזר או יחזיק בהם בבעלותו, בין אם מתקיימות בהם פסקאות (5)(א) ו־(6)(א) בהגדרת אופניים עם מנוע עזר ובין אם לאו, אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} מלאו לו שש עשרה שנים או יותר;
{{ח:תתת|(2)}} באופניים כאמור התקיימו הדרישות האלה:
{{ח:תתתת|(א)}} אם נרכשו לפני המועד הקובע –
{{ח:תתתתת|(1)}} המנוע החשמלי מופעל באמצעות דוושות האופניים בלבד;
{{ח:תתתתת|(2)}} מסומן על גביהם מספר השלדה וסימון לפי התקן האירופי, לרבות סימון ההספק המרבי של המנוע החשמלי והמהירות המרבית של האופניים;
{{ח:תתתת}} יראו אופניים המסומנים לפי פסקת משנה (2) כאילו נרכשו לפני המועד הקובע זולת אם מספר השלדה, תאריך הייצור או אמצעי זיהוי אחר על האופניים מעידים אחרת;
{{ח:תתתת|(ב)}} אם נרכשו במועד הקובע או לאחריו –
{{ח:תתתתת|(1)}} המצערת אינה מאפשרת שליטה רציפה בהספק המנוע במהירות העולה על 6 קמ״ש;
{{ח:תתתתת|(2)}} מסומן על גביהם מספר שלדה וסימון בר־קיימא של המילים ”אופניים עם מנוע עזר“;
{{ח:תתתתת|(3)}} הודבקה עליהם תווית בהתאם למאפיינים והמידות של הסימון {{ח:פנימי|תוספת 14|שבתוספת הארבע עשרה}}, שתמוקם במקום מרכזי וגלוי לעין על גבי שלדת האופניים, והתקיים בהם האמור באותה תווית;
{{ח:תתת|(3)}} התקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ניתן לו רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ב|סימן ב׳ {{ח:הערה|לפרק השני}} לחלק ג׳}}, לרבות רישיון נהיגה שאיננו בתוקף, ולמעט רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179}};
{{ח:תתתת|(ב)}} עמד בהצלחה בבחינה עיונית לפי {{ח:פנימי|סעיף 205|תקנה 205}} לאחת מדרגות רישיון הנהיגה האמורות בפסקת משנה (א);
{{ח:תתתת|(ג)}} ניתן לו אישור מאת רשות הרישוי על עמידתו בהכשרה לנהיגה כאמור, בעניינים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 205|בתקנה 205}};
{{ח:תתת|(4)}} הוא חובש קסדת מגן, כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65ג|בסעיף 65ג לפקודה}}, שמוצמד לה מחזיר אור שייראה בבירור על ידי המשתמשים האחרים בדרך.
{{ח:תת|(ב)}} מי שמתקיים בו האמור בתקנת משנה (א)(3) יהיה פטור מהחובה האמורה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|בסעיף 10(א) לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רכב לתחבורה קלה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 299א|בתקנה 299א}} מסוג אופניים עם מנוע עזר או מי שרכב כאמור בשליטתו, לא ירשה לאדם לנהוג ברכב כאמור שברשותו אלא אם כן התקיימו בנוהג הוראות פסקאות (1) ו־(3) לתקנת משנה (א), ובלבד שלא יהיה אחראי לנהיגתו בידי אדם שלא התקיים בו האמור, אם הוכיח שנקט את כל האמצעים הסבירים למניעת נהיגתו של אותו אדם.

{{ח:סעיף|39טז1|שינויים באופניים עם מנוע עזר|תיקון: תשע״ט־6}}
{{ח:ת}} לא ישנה אדם את המבנה של אופניים עם מנוע עזר, באופן שיגרום לכך שיחדל מלהתקיים בהם האמור בתווית הסימון כאמור {{ח:פנימי|תוספת 14|בתוספת הארבע־עשרה}}, ואם הוא יצרן, יבואן או משווק של אופניים עם מנוע עזר – באופן שיחדלו מלהתקיים בהם פסקאות (1) עד (7) להגדרה אופניים עם מנוע עזר או דרישות {{ח:פנימי|סעיף 39טז|תקנה 39טז(2)(א) או (ב)}}, לפי העניין, כולן או חלקן.

{{ח:סעיף|39יז||תיקון: תש״ע־6, תשע״ד־12, תשפ״ד־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|39יח||תיקון: תש״ע־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקעה).}}

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב3א|סימן ב׳3א: גלגינוע|תיקון: תשע״ו־7}}

{{ח:סעיף|39יח1||תיקון: תשע״ו־7, תשפ״ד־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|39יח2|סימון|תיקון: תשע״ו־7}}
{{ח:ת}} גלגינוע יישא תווית סימון כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ לתוספת השנייה}} וצמיגיו יסומנו על ידי היצרן או היבואן לפי הוראות תקן גלגינוע.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב4|סימן ב׳4: קלנועית ביטחון|תיקון: תשע״ג־11}}

{{ח:סעיף|39יט|פטור מחובת רישיון רכב|תיקון: תשע״ג־11}}
{{ח:ת}} בעל קלנועית ביטחון והנוהג בה פטור מחובת רישום ורישוי לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39כ|פטור מחובת רישיון נהיגה|תיקון: תשע״ג־11}}
{{ח:ת}} הנוהג בקלנועית ביטחון פטור מחובת רישיון נהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|סעיף 10 לפקודה}}.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב5|סימן ב׳5: יחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים|תיקון: תשע״ז־6}}

{{ח:סעיף|39כא|פטור מחובת רישיון רכב|תיקון: תשע״ז־6}}
{{ח:ת}} בעל יחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים והנוהג בה פטור מחובת רישום ורישוי לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39כב|פטור מחובת רישיון נהיגה|תיקון: תשע״ז־6}}
{{ח:ת}} הנוהג ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים פטור מחובת רישיון נהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|סעיף 10 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|39כג|נהיגה ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים ובטיחות תנועתה|תיקון: תשע״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים אלא לאחר שמלאו לו שש עשרה שנים או שהוא נכה שמלאו לו ארבע עשרה שנים.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים בכביש אלא לשם חצייתו.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים במהירות העולה על 12 קילומטר לשעה.
{{ח:תת|(ד)}} לא ינהג אדם ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים אלא אם כן היא רתומה לכיסא גלגלים.
{{ח:תת|(ה)}} לא ינהג אדם ביחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים אלא אם כן קיבל אישור ממעבדה מוסמכת לכך שדגם המיתקן עומד בדרישות הטכניות המפורטות בנוהל שקבע מנהל אגף הרכב לעניין בדיקת המעבדה, אשר נמסר למעבדה ועומד לעיון הציבור באגף הרכב שבמשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד ובאתר האינטרנט שלו, בעניינים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} אופן החיבור לכיסא הגלגלים;
{{ח:תתת|(2)}} יציבות יחידת ההינע החיצונית המשולבת עם כיסא הגלגלים;
{{ח:תתת|(3)}} כושר בלימה;
{{ח:תתת|(4)}} תאורה;
{{ח:תתת|(5)}} עמידת הדגם בדרישות תאימות אלקטרומגנטית (EMC);
{{ח:תתת|(6)}} התנאים הקבועים בפסקאות (1) עד (4) להגדרת יחידת הינע חיצונית לכיסא גלגלים.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ב6|סימן ב׳6: רכב זעיר|תיקון: תשע״ז־6}}

{{ח:סעיף|39כד|נהיגה ברכב זעיר|תיקון: תשע״ז־6}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם ברכב זעיר אלא בדרך עירונית בלבד.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: סטיה, פניה ונסיעה אחורנית|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|40|סטיה מנתיב נסיעה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסטה נוהג רכב מנתיב נסיעתו אם עלול הדבר לגרום להפרעה או לסיכון.
{{ח:תת|(ב)}} בכביש שאינו חד־סטרי המחולק לשלושה או לחמישה נתיבים לא ינהג אדם רכב בנתיב המרכזי אלא כשהוא עוקף רכב אחר, או כשהוא מתכונן לפנות שמאלה, או כשהנתיב יוחד על ידי תמרור רק לתנועה בכיוון שהוא נוסע בו.
{{ח:תת|(ג)}} נוהג רכב בכביש כאמור בתקנת משנה (ב) לא יעבור לנתיב הנמצא משמאל לנתיב המרכזי.

{{ח:סעיף|41|אין פניה אלא בבטחה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} נוהג רכב לא יפנה ימינה או שמאלה תוך כדי נסיעה או כשהוא מתחיל לנסוע ולא יסטה מקו נסיעתו, אלא במהירות סבירה ובמידה שהוא יכול לעשות זאת בבטחה בלי להפריע את התנועה ובלי לסכן אדם או רכוש.

{{ח:סעיף|42|פניה ימינה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} נוהג רכב המתכוון לפנות ימינה, לא יפנה אלא כשהוא נמצא עד כמה שאפשר סמוך לשפה הימנית של הכביש ואין בצדו הימני רכב אחר בתנועה, ויפנה ימינה פניה חדה, זולת אם סומן אחרת על פני הכביש.

{{ח:סעיף|43|פניה שמאלה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב המתכוון לפנות שמאלה יתחיל את פנייתו –
{{ח:תתת|(1)}} מכביש חד סטרי – כאשר רכבו נמצא בצד שמאל של הכביש;
{{ח:תתת|(2)}} מכביש דו סטרי – כאשר רכבו נמצא ככל האפשר קרוב לאמצע הכביש ובלבד שלא יפריע את התנועה מכל כיוון אחר;
{{ח:תתת|(3)}} מכביש דו סטרי שיש בו שני נתיבים או יותר – מהנתיב השמאלי ביותר שבכיוון הנסיעה.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג רכב הפונה שמאלה ייכנס לכביש שלתוכו הוא פונה –
{{ח:תתת|(1)}} בכביש חד סטרי – לנתיב השמאלי ביותר שבכיוון הנסיעה;
{{ח:תתת|(2)}} בכביש דו סטרי שבו נתיב אחד בכיוון הנסיעה – בקשת רחבה לצד הימני של הכביש;
{{ח:תתת|(3)}} בכביש דו סטרי שיש בו שני נתיבים או יותר – לנתיב השמאלי ביותר שבכיוון הנסיעה.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות תקנה זו לא יחולו אם סומן בכביש אחרת.

{{ח:סעיף|44|פניית פרסה|תיקון: תש״ל־3, תשל״ו־3, תשמ״ו, תשמ״ח, תשע״ח־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפנה נוהג את רכבו כדי להסתובב ולנסוע בכיוון הנגדי (להלן – פניית פרסה) אלא בנסיבות שאין בהן הפרעה לתנועה או סיכון לעוברי דרך, ולא יפנה כאמור כשהוא מתקרב לעקומה או לפסגה תלולה או במקום שרכבו אינו נראה לעיני נוהג רכב אחר המתקרב מכל צד שהוא.
{{ח:תת|(ב)}} בכפוף לאמור בתקנת משנה (א), מותר לפנות פניית פרסה לשמאל מנתיב לפניה שמאלה ומכל נתיב אחר שלא הוצב בו תמרור או סימון האוסר פניית פרסה; ולעניין תקנת משנה זו, יראו תמרור או סימון המחייב נסיעה בכיוון מסוים בלבד, שאיננו פנייה שמאלה או פניית פרסה, כתמרור או סימון האוסר על פניית פרסה.

{{ח:סעיף|45|נסיעה אחורנית|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} נוהג רכב לא יסיעו אחורנית אלא אם יש צורך בכך, ובמידת הצורך, ולאחר שנקט באמצעים הדרושים בנסיבות הקיימות כדי למנוע –
{{ח:תת|(1)}} סיכון או פגיעה;
{{ח:תת|(2)}} הטרדה או הפרעה.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: פגישה ועקיפה|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|46|פגישה בדרך צרה ובדרך תלולה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} שני כלי רכב הבאים מכיוונים נגדיים בכביש שאינו רחב במידה מספקת למעבר חפשי של שניהם, יפחיתו הנוהגים ברכב את מהירות נסיעתם ויימינו את רכבם ככל האפשר לשפת הכביש ולפי הצורך אף מעבר לשפת הכביש, עד כדי בטחון מפני התנגשות.
{{ח:תת|(ב)}} נפגשו כלי הרכב כאמור בדרך תלולה והנסיבות מחייבות עצירתו של אחד מהם, חייב הרכב היורד להיעצר.

{{ח:סעיף|47|עקיפה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשל״ז־6, תשמ״ד־2, תשמ״ז, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ה־4, תשס״ה־4, תשס״ח־4, תשע״א, תשע״א־7, תשע״ח־11}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב לא יעקוף בכביש רכב אחר, בין שהוא באותו נתיב נסיעה ובין אם לאו, אלא מצדו השמאלי.
{{ח:תת|(ב)}} מותר לנוהג רכב לעקוף רכב אחר מצדו הימני במקרים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נוהג הרכב האחר נמצא בנתיב לפניה שמאלה בלבד או מתכוון לפנות שמאלה ואותת על כך;
{{ח:תתת|(2)}} בפניה שמאלה אל כביש חד־סטרי או אל כביש שיש בו שני נתיבים או יותר בכל כיוון נסיעה ועד שנוהג הרכב האחר השלים את פנייתו לתוך הנתיב השמאלי;
{{ח:תתת|(3)}} נוהג הרכב נוסע בנתיב שיועד לתחבורה ציבורית;
{{ח:תתת|(4)}} נוהג הרכב נוסע בנתיב המיועד לפניה ימינה בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לפגוע בהוראות תקנת משנה (א) {{ח:פנימי|סעיף 35|ותקנה 35}}, בכביש חד־סטרי שיש בו שני נתיבים או יותר באותו כיוון נסיעה, אשר מחמת צפיפות התנועה נעים בו כלי רכב בטורים בכל נתיב, לא יראו כעקיפה את תנועתם של כלי רכב הנעים בנתיב אחד הנוסעים במהירות העולה על המהירות שבה נוסעים כלי הרכב שבנתיב האחר, ובלבד שהדבר לא יגרום הפרעה או סיכון לתנועה.
{{ח:תת|(ד)}} נוהג רכב לא יעקוף רכב, אלא אם הדרך פנויה במרחק מספיק כדי לאפשר לו את ביצוע העקיפה ואת המשכת הנסיעה בבטיחות ללא הפרעה וללא סיכון לנסיעתו של רכב אחר, וללא הפרעה אחרת לתנועה מכל כיוון שהוא.
{{ח:תת|(ה)}} נוהג רכב לא יעקוף, לא ינסה לעקוף ולא יסיט את רכבו שמאלה או ימינה כדי לעקוף רכב או בעל־חיים באחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הראות לקויה או שדה הראיה חסום או מוגבל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא נמצא אחרי התמרור א–30 לפני מפגש מסילת ברזל, ועד אחרי מפגש מסילת הברזל;
{{ח:תתת|(3)}} הוא מתקרב אל מעבר חציה להולכי רגל המסומן על פני הכביש או על ידי תמרור המציין מקום מעבר חציה להולכי רגל, ועד שעבר את מקום מעבר החציה;
{{ח:תתת|(4)}} הוא עובר בתוך צומת, או אינו משלים את העקיפה לפני הגיעו לצומת;
{{ח:תתת|(5)}} הוא חוצה קו הפרדה רצוף, אלא אם כן בסמוך לו בצדו הימני נמצא קו קטעים;
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ו)}} הוראת פסקה (4) בתקנת משנה (ה) לא תחול על –
{{ח:תתת|(1)}} עקיפה בכביש שיש בו שני נתיבים או יותר באותו כיוון נסיעה;
{{ח:תתת|(2)}} עקיפת בעלי־חיים, רכב בעל שני גלגלים או רכב הנגרר על ידי בהמה, ובלבד שהעקיפה ממלאה אחר ההוראות האחרות של תקנות אלה.
{{ח:תת|(ז)}} נוהג רכב לא יעקוף רכב, ולא יעבור על פני רכב, שעצר לפני צומת, לפני מעבר חציה או לפני מפגש מסילת ברזל לשם מילוי אחרי הוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק זה}}.
{{ח:תת|(ח)}} נוהג רכב לא יעקוף רכב עוקף אלא אם הכביש חד־סטרי או בכביש שהותרה בו העקיפה לפי תמרור או לפי הוראות תקנות אלה ויש בו יותר משני נתיבים באותו כיוון נסיעה; לענין זה לא יבוא במנין הנתיבים נתיב שיועד לתחבורה ציבורית; הוראות תקנת משנה זו לא יחולו על אוטובוס, למעט אוטובוס זעיר, ועל רכב מסחרי או על רכב עבודה שמשקלם הכולל עולה על 3,500 ק״ג ורכב כאמור לא יעקוף רכב עוקף אחר בכל דרך.

{{ח:סעיף|48|רכב שנעקף|תיקון: תש״ל־3, תשל״ו־3, תשמ״ו־4, תשנ״ה־4, תשפ״א־13}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב שנעקף, יסיט את רכבו עד כמה שאפשר לשפת הכביש כדי לאפשר לרכב העוקף, לעקוף בבטחה ולא יגדיל את מהירות נסיעתו עד לאחר שהרכב העוקף עבר על פניו.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג ברכב המוביל מטען חורג, ואשר אין אפשרות לעקפו עקב תנאי הדרך והתנועה בה, חייב להאיט את מהירות נסיעתו, ובמידת האפשר והצורך לרדת מעבר לשפת הכביש ואף לעצור את הרכב, כדי לתת לכלי רכב הנמצאים מאחוריו לעקפו בבטחה.
{{ח:תת|(ג)}} הנוהג ברכב מנועי שבשל מטענו, או בשל שיפוע הדרך, נאלץ לנסוע במהירות נמוכה שיש בה כדי לעכב כלי רכב הנוסעים מאחוריו, חייב להימין ולנסוע בשול הדרך כאשר השול מיוצב באספלט ופנוי כדי לתת לכלי רכב שמאחוריו אפשרות לעקפו, ואולם החובה האמורה לא תחול אם הוצב בשול הדרך תמרור 501.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: ריווח|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|49|ריווח בין רכב לרכב|תיקון: תש״ל־3, תשנ״א־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם רכב בעקבות רכב אחר אלא תוך שמירה על ריווח המאפשר לעצור בכל עת את הרכב ולמנוע תאונה, בהתחשב במהירות הנסיעה של שני כלי הרכב, במצב הדרך ובמצב הראות והתנועה בה.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מן האמור בתקנת משנה (א), לא ינהג אדם רכב בעקבות רכב אחר הנוסע לפניו באותו נתיב אלא אם כן הוא שומר על מירווח זמן של שניה אחת לפחות כדי לעבור, במהירות נסיעתו אותה שעה, את המרחק שבין שני כלי הרכב.

{{ח:סעיף|50|נסיעה בשיירה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשנ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} כשכלי רכב נוסעים זה אחר זה בדרך שאינה דרך עירונית, ישמור הנוהג ברכב על ריווח מספיק בין רכבו ובין הרכב הנוסע לפניו, כדי להבטיח זרימה תקינה של התנועה וכדי לאפשר לרכב הבא מאחוריו, אשר מהירות נסיעתו עולה על שלו, להיכנס ללא סיכון לאותו ריווח.
{{ח:תת|(ב)}} רכב מחובר, רכב מורכב או רכב הגורר רכב אחר דינם לענין תקנה זו כרכב אחד.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות תקנה זו לא יחולו על לוויות ותהלוכות.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ו|סימן ו׳: מהירות|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|51|מהירות סבירה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב אלא במהירות סבירה בהתחשב בכל הנסיבות ובתנאי הדרך והתנועה בה, באופן שיקיים בידו את השליטה המוחלטת ברכב.

{{ח:סעיף|52|האטה|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ח, תשנ״ח, תשס״ח־4}}
{{ח:ת}} בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 51|בתקנה 51}} חייב נוהג רכב להאיט את מהירות הנסיעה, ובמידת הצורך אף לעצור את רכבו, בכל מקרה שבו צפויה סכנה לעוברי דרך או לרכוש, לרבות רכבו הוא, ובמיוחד במקרים אלה:
{{ח:תת|(1)}} בתוך שטחים בנויים מאוכלסים ובקטעי דרך שבתים בנויים לצדם ותנועת הולכי רגל מצויה בהם;
{{ח:תת|(2)}} בדרך שאיננה פנויה;
{{ח:תת|(3)}} כשהראות בדרך מוגבלת מכל סיבה שהיא;
{{ח:תת|(4)}} בהיכנסו לעקומות חדות ובנסעו בהן;
{{ח:תת|(5)}} בקרבת קבוצת ילדים או בקרבת התקהלות;
{{ח:תת|(6)}} בהתקרבו למעבר חציה;
{{ח:תת|(7)}} בהתקרבו לפסגה או למקום שבו שדה הראיה מוגבל;
{{ח:תת|(8)}} בירידה תלולה או ארוכה;
{{ח:תת|(9)}} בהתקרבו לגשר צר ובעברו עליו;
{{ח:תת|(10)}} בפגשו או בעקפו קבוצת אנשים ההולכת בסך;
{{ח:תת|(11)}} בפגשו או בעקפו בעלי־חיים;
{{ח:תת|(12)}} בהתקרבו אל אוטובוס העומד בתחנה ובעברו על ידו;
{{ח:תת|(13)}} בהתקרבו אל אוטובוס, טיולית או רכב מסחרי המסיע ילדים וסומן כך, שנעצר לשם העלאת ילדים או הורדתם, ובעברו על ידו;
{{ח:תת|(14)}} ברחוב משולב;
{{ח:תת|(15)}} באזור מיתון תנועה;
{{ח:תת|(16)}} במנהרה.

{{ח:סעיף|53|בלימת פתע|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יבלום נוהג רכב את רכבו פתאום, אלא לשם מניעת תאונה שאי־אפשר למנעה בדרך אחרת או אם הדבר הכרחי מטעמי בטיחות התנועה; האמור בתקנה זו לא יחול על בלימת רכב לשם ניסוי בלמיו, בתנאי שלא יערוך אדם ניסוי כזה אלא לאחר שנקט בכל אמצעי הזהירות הדרושים והבטיח שאין הניסוי עלול לסכן או להפריע לרכב הנוסע בדרך.

{{ח:סעיף|54|מהירות מרבית מותרת|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־2, תשל״ג־3, תשל״ה־2, תשל״ח־4, תשל״ט, תש״ם־3, תשמ״ג־2, תשמ״ז, תשמ״ח, תשמ״ט־5, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ד, תשנ״ד־6, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תשנ״ז־8, תשנ״ח, תשנ״ט־2, תש״ס־3, תשס״א־2, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ח־4, תשע״א־4, תשע״ב־9, תשע״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכב בדרך במהירות העולה על הקבוע בטבלה שלהלן:
{{ח:תת}}

סוג הרכב	מקום

דרך עירונית	דרך עירונית שמוצב בה תמרור 426 או 426פ	דרך שאינה עירונית	דרך שאינה עירונית שמוצב בה תמרור 426 או 426פ	דרך שאינה עירונית עם שטח הפרדה בנוי	דרך מהירה	דרך מהירה שמוצב בה תמרור 426 או 426פ

מהירות מרבית מותרת בקילומטרים לשעה

{{ח:תת|(1)}} רכב מנועי למעט סוג רכב כאמור בפסקאות (2) עד (5)
50	כמצוין בתמרור	80	כמצוין בתמרור	90	110	כמצוין בתמרור

{{ח:תת|(2)}} אוטובוס שאינו אוטובוס זעיר
50	כמצוין בתמרור	80	כמצוין בתמרור	90	100	כמצוין בתמרור ולא עולה על 100

{{ח:תת|(3)}} רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 12,000 ק״ג וברכב עבודה וטיולית
50	כמצוין בתמרור ולא יעלה על 50	80	כמצוין בתמרור ולא עולה על 80	80	80	כמצוין בתמרור ולא עולה על 80

{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה)}}

{{ח:תת|(5)}} רכב איטי, טרקטור ומכונה ניידת
40	כמצוין בתמרור ולא עולה על 40	40	כמצוין בתמרור ולא עולה על 40	40	סגורה בפניו	סגורה בפניו

{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), לא ינהג אדם ברחוב משולב או באזור מיתון תנועה במהירות העולה על 30 קמ״ש.
{{ח:תת|(ג)}} כל הדרכים המצוינות בתקנת משנה (א) למעט כביש פנימי בתחום מושב וקיבוץ סגורות בפני טרקטורון, ובלבד שלא ינהג אדם בטרקטורון במהירות העולה על 40 קמ״ש.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} רשות הרישוי רשאית לציין ברשיונו של רכב מהירות מרבית מותרת פחותה מן המפורט בתקנת משנה (א), אם לדעתה דרוש לעשות כן.
{{ח:תתת|(2)}} לא ינהג אדם במהירות העולה על המהירות המרבית שצוינה ברשיון הרכב.
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ה)}} לא ינהג אדם רכב בקטע המסומן בתמרור, במהירות העולה על הקבוע בתמרור.
{{ח:תת|(ה1)}} רשות התימרור המרכזית רשאית לקבוע בקטע דרך מהירות מרבית מותרת השונה מן האמור בתקנת משנה (א), ובלבד שהמהירות המרבית המותרת שתיקבע לא תעלה על המפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בדרך עירונית – 80 קמ״ש;
{{ח:תתת|(2)}} בדרך שאינה עירונית ושאינה דרך מהירה – 100 קמ״ש ובדרך כאמור בת שני נתיבים לכל כיוון נסיעה עם שטח הפרדה בנוי – 110 קמ״ש;
{{ח:תתת|(3)}} בדרך מהירה – 120 קמ״ש.
{{ח:תת|(ה2)}} לא תקבע רשות התימרור המרכזית מהירות מרבית מותרת בדרך מהירה כאמור בתקנת משנה (ה1)(3), אלא לאחר התייעצות עם ראש אגף התנועה של משטרת ישראל.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות תקנה זו אינן באות לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 51|תקנות 51}} {{ח:פנימי|סעיף 52|ו־52}} ומכל דין אחר לענין מהירות.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ז|סימן ז׳: מפגש מסילת ברזל|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|55|האטה לפני מפגש|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב המתקרב למפגש מסילת ברזל (להלן – מפגש) יאיט את מהירות רכבו עד כדי אפשרות לעצור על אתר לפני המסילה, וינקוט כל האמצעים להבטיח את מעברו על פני המפגש ללא עיכוב וללא תקלה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) יחולו על נוהג רכב המתקרב למפגש המוגן על ידי מחסום או המסומן באות אזהרה על ידי רמזור, פעמון או אמצעי אזהרה אחרים גם כשהמחסום או אות אזהרה כאמור אינם פועלים.

{{ח:סעיף|56|עצירה לפני מפגש|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ו־2, תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} בנסיבות האמורות להלן חייב נוהג רכב המתקרב למפגש לעצור את רכבו לפני קו העצירה, ובאין קו עצירה – לפני המחסום הקרוב, ובאין מחסום – במרחק של לא פחות מארבעה מטרים לפני פס המסילה הקרוב, ולא ימשיך בנסיעה אלא לאחר שנפתח המחסום או פסק אות האזהרה, ובאין מחסום או אות אזהרה – לאחר שעבר הרכב הנוסע במסילת הברזל (להלן – רכבת); ואלה הנסיבות:
{{ח:תתת|(1)}} רכבת מתקרבת נראית, נשמעת או משמיעה אות אזהרה;
{{ח:תתת|(2)}} מוצב לפני המפגש תמרור המורה על עצירה;
{{ח:תתת|(3)}} ניתן אות אזהרה על התקרבות רכבת, בין בדגל, בין באמצעות עדשה אדומה מהבהבת שמותקנת ליד תמרור המציין מקום מפגש ובין בכל דרך אחרת;
{{ח:תתת|(4)}} המחסום שלפני המפגש חוסם את הדרך או חלק ממנה או מתחיל להתנועע לקראת חסימת הדרך או פתיחתה.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג רכב העוצר את רכבו לפני מפגש בנסיבות האמורות בתקנת משנה (א)(2) ינהג כדלקמן:
{{ח:תתת|(1)}} יכבה את מקלט הרדיו, מקלט הטלויזיה או הקלטת הפועלים ברכבו;
{{ח:תתת|(2)}} יפתח את חלון הרכב הקרוב אליו, ובאוטובוס גם את הדלת הקדמית;
{{ח:תתת|(3)}} יאזין ויסתכל לשני הכיוונים לאורך המסילה כדי להיווכח אם אין רכבת מתקרבת או אם אין אות אזהרה על התקרבות רכבת, ולא ימשיך בנסיעה אלא לאחר שנוכח שאין רכבת מתקרבת ושאין אות אזהרה.

{{ח:סעיף|57|מעבר אוטובוס במפגש סלול|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ו־2, תשמ״ז}}
{{ח:ת}} הנוהג באוטובוס או ברכב המסיע, או המיועד להסיע, אחד־עשר נוסעים או יותר לרבות הנהג לא יחצה מסילת ברזל אלא אם כן הדרך בה הוא מגיע אל המפגש סלולה אספלט או בטון במרחק של 20 מטרים לפחות מן הפס הקרוב אליו.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ח|סימן ח׳: איתות|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|58|חובה לאותת ודרך האיתות|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב העושה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מתכונן לנוע או להפנות את רכבו;
{{ח:תתת|(2)}} מתכוון לסטות מנתיב נסיעתו;
{{ח:תתת|(3)}} עוצר את רכבו;
{{ח:תת}} יתן אות בזמן וממרחק מספיקים כדי להזהיר עוברי דרך אחרים ובצורה המבטיחה כי האות ייראה לעיניהם, זולת אם סיבה סבירה מנעה אותו מלתת אות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} נתן נוהג רכב אות כאמור בתקנת משנה (א) יפסיק את מתן האות משהשלים אותה פעולה שלשמה ניתן האות.

{{ח:סעיף|59|מתן אות|תיקון: תש״ל־3, תשנ״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} אות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 58|בתקנה 58(א)}} יינתן כדלקמן:
{{ח:תתת|(1)}} לענין פסקאות (1) ו־(2) – על ידי מחוון כיוון;
{{ח:תתת|(2)}} לענין פסקה (3) – על ידי אור הבלימה.
{{ח:תת|(ב)}} התקלקלו מכשירי האיתות האמורים בתקנת משנה א׳ או באין מכשירים כאלה ברכב, יתן הנהג את האות בידו.
{{ח:תת|(ג)}} נוהג רכב רשאי להוסיף לאות הניתן במכשירים כאמור בתקנת משנה א׳ אות בידו, אם נראה לו כי נסיבות הענין מצדיקות זאת.

{{ח:סעיף|60|האותות|תיקון: תש״ל־3, תשנ״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} האות להנעת רכב העומד מצד ימין של הכביש, וכן האות לשם פניה או סטיה שמאלה יינתן –
{{ח:תתת|(1)}} במחוון כיוון – על ידי הארת אור מהבהב מצדו השמאלי של הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} ביד – בהוצאת הזרוע השמאלית עד למרפק מחוץ לרכב בקו אפקי.
{{ח:תת|(ב)}} האות להנעת רכב למעט אופניים העומד מצד שמאל של הכביש, וכן האות לשם פניה או סטיה ימינה יינתן –
{{ח:תתת|(1)}} במחוון כיוון – על ידי הארת אור מהבהב מצדו הימני של הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} ביד – בהנעת כף היד השמאלית והזרוע במעגל מחוץ לרכב בכיוון מהלך השעון;
{{ח:תתת|(3)}} באופניים – בהרמת הזרוע הימנית בקו אופקי ובניצב לכיוון הנסיעה של האופניים.
{{ח:תת|(ג)}} האות לעצירה או להאטת המהירות יינתן –
{{ח:תתת|(1)}} באור הבלימה; או
{{ח:תתת|(2)}} ביד – בנענוע כף היד השמאלית והזרוע למעלה ולמטה, מחוץ לרכב, כשהזרוע בקו אפקי וכף היד מופנית כלפי מטה.
{{ח:תת|(ד)}} נוהג רכב בעל הגה ימני או שמקום מושבו אינו מאפשר לו ליתן את האותות ביד כדין, יתן אותם במכשיר חשמלי.

{{ח:סעיף|61|הנוהג בעקבות רכב אחר|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} נתן נוהג רכב הנע בכביש אות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 60|בתקנה 60}}, חייב כל נוהג רכב הבא בעקבותיו להאיט ולנהוג בזהירות ולעצור אם יש צורך בכך, כדי לאפשר לנוהג הרכב שלפניו לפנות, לסטות, להאיט או להיעצר – ללא הפרעה.

{{ח:סעיף|62|שימוש באות אזהרה|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ז, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תשנ״ח־2, תשנ״ט־7, תשס״ח־9, תשע״ח־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישמיע אדם ברכב מנועי אות אזהרה בסירנה או בכל כלי או אמצעי אחר ולא יפיץ אור מהבהב צבעוני, אלא אם תקנות אלו מורות אחרת או אם ניתן לו היתר לכך מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} מקום שתקנות אלה מורות כי רכב יפיץ אור מהבהב או מקום שניתן היתר לרכב להפיץ אור מהבהב, יהיה הפנס כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} וצבעו –
{{ח:תתת|(1)}} ברכב משטרה, ברכב משטרה צבאית, ברכב הג״א וברכב צה״ל וברכב שב״ס מבצעי שאושר כרכב בטחון – כחול או כחול־אדום;
{{ח:תתת|(1א)}} ברכב שיטור משולב – כחול־צהוב;
{{ח:תתת|(2)}} באמבולנס של מגן דוד אדום, באמבולנס של צה״ל, ברכב לכיבוי אש – אדום;
{{ח:תתת|(3)}} ברכב שאישרה רשות הרישוי כרכב בטחון – אדום ובאישור ועדה משותפת לרשות הרישוי ולאגף התנועה במשטרת ישראל – כחול;
{{ח:תתת|(4)}} ברכב גרירה וחילוץ, ברכב עבודה, ברכב ליווי לפי {{ח:פנימי|סעיף 85|תקנה 85}}, ברכב שמידותיו חורגות, ברכב המוביל מטען חורג ובכל רכב שקיבל היתר מרשות הרישוי – צהוב.
{{ח:תת|(ג)}} הנוהג ברכב כאמור בתקנת משנה (ב) לא יפיץ אור מהבהב כאמור אלא אם כן הדבר דרוש למילוי התפקיד המוטל עליו ובשעות מילוי התפקיד בלבד ורכב גרירה וחילוץ לא יפיץ אור מהבהב אלא בעת גרירה או חילוץ בפועל.

{{ח:סעיף|63|השימוש בצופר|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ז, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מתן אות בצופר לא יהיה ממושך או חוזר יותר מן הדרוש לפי הנסיבות.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ג)}} בדרך עירונית לא ישמיע אדם אות אזהרה בצופר אלא למתן אות אזהרה למניעת סכנה קרובה שאין למנוע אותה באופן אחר.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן ט|סימן ט׳: זכות קדימה|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|64|רכב המתקרב או נכנס לצומת או דרך|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשל״ט, תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תש״ס־3, תשס״ח־4, תשע״ח־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא הוצב תמרור המורה על מתן זכות קדימה בצומת או על עצירה לפני הצומת בכיוון הנסיעה של נוהג הרכב, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נתקרבו לצומת כמה כלי רכב מצדדים שונים, יתן נוהג רכב את זכות הקדימה לכלי רכב הבאים מימין;
{{ח:תתת|(2)}} נוהג רכב המתקרב לצומת או הנמצא בצומת ועומד לפנות שמאלה או לפנות בפניית פרסה לשמאל יתן זכות קדימה לרכב הבא ממולו והנמצא בצומת או קרוב לצומת וזאת מבלי לגרוע מהאמור בפסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} נוהג רכב היוצא מדרך עפר ועומד להיכנס לדרך סלולה או לחצותה יתן זכות קדימה לרכב המתקרב בדרך הסלולה.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג רכב היוצא מחצרים, מדרך גישה לבית, מתחנת דלק, מתחנת שירות, ממקום חניה לכלי־רכב וכיוצא באלה או מכל מקום שאינו דרך, והוא עומד להיכנס לדרך או לחצותה –
{{ח:תתת|(1)}} יאט ואף יעצור, במידת הצורך, כדי לאפשר להולכי רגל לעבור בבטחה לפני שיעלה על המדרכה או על שול הדרך;
{{ח:תתת|(2)}} יאיט ויתן זכות קדימה לכלי רכב המתקרבים באותו כביש לפני שייכנס לכביש.
{{ח:תת|(ג)}} נוהג רכב המתקרב בכביש לצומת או להתמזגות כבישים שלפניהם מוצב תמרור המציין מתן זכות קדימה לתנועה בדרך החוצה, יאט ובמקרה הצורך יעצור את רכבו כדי לתת זכות קדימה לרכב אחר המתקרב או הנכנס לצומת או להתמזגות הכבישים מכביש אחר.
{{ח:תת|(ד)}} נוהג רכב המתקרב לצומת שלפניו מוצב תמרור המציין חובה לעצור, יעצור במקום שיוכל לראות את התנועה בדרך החוצה, ואם סומן קו עצירה – לפני קו העצירה, ויתן את זכות הקדימה לרכב אחר המתקרב או הנכנס לצומת מכביש אחר.
{{ח:תת|(ה)}} נוהג רכב המתקרב לצומת שבו התנועה מוסדרת על ידי רמזור, יציית לאותות שברמזור ולא ייכנס לצומת אלא לאחר שהופיע בו אור ירוק; היה ברמזור אור צהוב מהבהב – יאיט נוהג הרכב ובמקרה הצורך אף יעצור את רכבו כדי לאפשר להולך רגל להשלים את החצייה בבטחה ויתן זכות קדימה לרכב אחר שנכנס לצומת מכביש אחר, או לרכב הבא אל הצומת.
{{ח:תת|(ו)}} נוהג רכב שנתיב נסיעתו מסתיים ועליו לסטות לנתיב סמוך, ייתן זכות קדימה לכלי רכב הנוסעים בנתיב שאליו הוא מבקש לסטות.
{{ח:תת|(ז)}} נוהג רכב המתקרב למעגל תנועה שלפניו מוצב תמרור 303, ייתן זכות קדימה לרכב הנמצא בתוך מעגל התנועה.

{{ח:סעיף|65|כניסה לצומת|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־4, תש״ם־3}}
{{ח:ת}} לא ייכנס נוהג רכב לצומת או למפגש מסילת ברזל אלא אם ביכלתו לעבור ולהמשיך בנסיעתו ללא הפרעה, גם אם תמרור הכוונה (רמזור) מתיר כניסה לצומת או למפגש כאמור.

{{ח:סעיף|66|הסעת רכב|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יסיע אדם רכב שעמד או חנה בצד הכביש אלא לאחר שהבטיח כי אפשר להיכנס למסלול התנועה ללא סיכון או הפרעה לעוברי דרך; הוא ייכנס במהירות שאין בה כדי סיכון או הפרעה, לאחר שנתן אות כאמור {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן ח|בסימן ח׳}}.

{{ח:סעיף|67|הולכי רגל במעבר חציה|תיקון: תש״ל־3, תשע״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב המתקרב למעבר חציה, והולכי רגל חוצים במעבר, יאפשר להם להשלים את החציה בבטחה ואם יש צורך בכך יעצור את רכבו לשם כך.
{{ח:תת|(א1)}} נוהג רכב המתקרב למעבר חצייה, יאט את רכבו אם הולך רגל עומד על המדרכה בסמוך למעבר החצייה ואם ניכר שבכוונתו של הולך הרגל לחצות את הכביש, ייתן לו זכות קדימה.
{{ח:תת|(א2)}} התקרב נוהג רכב למעבר חצייה ובנתיב אחר האט רכב לפני מעבר החצייה, יאט את רכבו לפני מעבר החצייה האמור, ואם הרכב בנתיב האחר עצר – יעצור אף הוא; היה הולך רגל חוצה את הכביש במעבר החצייה, ייתן לו זכות קדימה.
{{ח:תת|(ב)}} מעבר החציה המחולק על ידי שטח הפרדה, יראו כל חלק ממעבר החציה כמעבר נפרד.

{{ח:סעיף|68|כביש חסום|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} כביש שנחסם או שנשאר בו מקום לתנועה בכיוון אחד בלבד, יציית עובר דרך לסימון הניתן על־ידי שוטר, אתת או תמרור; לא היה בו אחד מאלה יתן עובר דרך שנתיב תנועתו נחסם, זכות קדימה לבא כנגדו.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן י|סימן י׳: חניה, עמידה ועצירה|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|69|חניה, עמידה ועצירה|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־3, תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} הנוהג רכב בדרך שאיננה עירונית, המסומנת כדרך ראשית או אזורית על־ידי תמרור מודיעין לא יעצור את רכבו, לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד על הכביש או על שולי הדרך בין בהשגחה ובין שלא בהשגחה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על –
{{ח:תתת|(1)}} העלאת נוסעים או הורדתם בשולי הדרך;
{{ח:תתת|(2)}} פעולות חילוץ נפגעים או רכב שיצא מכלל פעולה;
{{ח:תתת|(3)}} ביצוע עבודות ציבוריות כאשר אין אפשרות אחרת לבצען ובמידה הדרושה לביצוע העבודות האמורות בשולי הדרך;
{{ח:תתת|(4)}} רכב צה״ל שנעצר לשם מילוי תפקיד צבאי.
{{ח:תת|(ג)}} בדרך מהירה אסורה העלאת נוסעים או הורדתם או עצירת רכב, העמדתו או חנייתו בכל מקום שבין הגדרות הקובעות את גבולות רצועת הדרך, אלא אם סומן אחרת.
{{ח:תת|(ד)}} קצין משטרה רשאי להתיר בכתב ובתנאים שייראו לו עצירת רכב בכביש לצורך ביצוע עבודות כאמור בפסקה (3) לתקנת משנה (ב) ובעל ההיתר חייב למלא אחרי תנאי ההיתר.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות תקנות משנה (א), (ב) ו־(ג) לא יחולו על עצירתו או העמדתו של רכב שהיה הכרח לעצרו ולהשאירו עומד באופן זמני על פני הכביש עקב קלקולו, ובלבד שנוהג הרכב יעשה את כל הדרוש כדי להסיעו לשולי הדרך במידת האפשר ולהרחיקו מהדרך בכלל במהירות האפשרית.
{{ח:תת|(ו)}} לא יחנה אדם רכב, לא יעמידנו ולא ישאירנו עומד בדרך אם –
{{ח:תתת|(1)}} רחבו עולה על 2.50 מטר, למעט רכב צה״ל שנעצר לשם מילוי תפקיד צבאי;
{{ח:תתת|(2)}} הוא גרור או נתמך שנותק מגורר או תומך, אלא בעת ביצוע עבודות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 69|בתקנה 69(ב)(3)}}.

{{ח:סעיף|69א|העמדה לצידי דרך של רכב המיועד לרוכלות|תיקון: תשל״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעצור אדם רכב המיועד להובלות, ולממכר מזון, פרחים, סחורות, ציוד וכיוצא באלה למסחר או להובלות, לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד לצידי דרך שאיננה דרך עירונית, אלא במקום שסודר ואושר על פי דין לחניית רכב כאמור מחוץ לרצועת הדרך והשוליים וסודרה אליו גישה למקום כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) יחולו על כל המקומות שפורטו {{ח:פנימי|סעיף 72|בתקנה 72(א)}} המצויים בתחום דרך שאיננה עירונית.

{{ח:סעיף|70|סימון רכב עומד על פני הדרך|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשמ״ו־4, תש״ס־3, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} רכב שהיה הכרח לעצרו ולהשאירו עומד על פני הדרך, יציב נוהג הרכב משולש אזהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 367|בתקנה 367}} שיהא נראה לעין נוהג רכב הבא מאחוריו ממרחק של 100 מטרים לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} בנוסף על האמור בתקנת משנה (א), אם היה הרכב עומד בזמן תאורה בדרך שאיננה דרך עירונית, או אם היה הכרח להשאיר את הרכב בדרך כאמור בזמן תאורה –
{{ח:תתת|(1)}} באוטובוס, ברכב עבודה או ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג יציב הנוהג ברכב מיתקן עם אור מהבהב צהוב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 366|בתקנה 366}}, או יפעיל מכשיר המותקן ברכב ואשר באמצעותו ניתן להפעיל את כל מחווני הכיוון המותקנים ברכב בעת ובעונה אחת (להלן – מכשיר להפעלת מחווני כיוון);
{{ח:תתת|(2)}} ברכב, למעט רכב כאמור בפסקה (1), רשאי הנוהג בו להשתמש במכשיר להפעלת מחווני כיוון.

{{ח:סעיף|71|הפרעה לתנועה או הסתרת תמרור|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יעצור אדם רכב, לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד באופן –
{{ח:תת|(1)}} שיש בו כדי להפריע או לעכב את התנועה;
{{ח:תת|(2)}} שהוא מסתיר תמרור או חלק ממנו מעיני עוברי דרך.

{{ח:סעיף|72|מקומות אסורים בעצירה, בהעמדה ובחניה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשל״א־2, תשל״ח־4, תשמ״א־5, תשמ״ד־2, תשמ״ח, תשנ״א, תשנ״ה־4, תשס״א־6, תשס״ה־4, תשס״ח־4, תש״ע־14, תשע״ב־9, תשע״ה, תשע״ח־11, תשפ״א־13, תשפ״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעצור אדם רכב, לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד, כולו או חלק ממנו, באחד המקומות המנויים להלן, אלא לשם מניעת תאונה או לשם מילוי אחרי הוראה מהוראות תקנות אלה או אם סומן בתמרור אחרת; ואלה המקומות:
{{ח:תתת|(1)}} בצד שמאל של הדרך אלא אם הכביש הוא חד־סטרי או בניגוד לכיוון הנסיעה; לענין תקנת משנה זו לא יראו בכביש חד־סטרי כביש שהוא חלק מדרך המחולקת על ידי שטח הפרדה;
{{ח:תתת|(2)}} על שביל אופניים מסומן בתמרור, ובלבד שמותר לעצור אופניים, להעמידם או להחנותם במדרכה או בשביל כאמור אם אין בכך הפרעה לתנועה;
{{ח:תתת|(2א)}} על מדרכה, למעט במקום שהוסדר להעמדת רכב והחנייתו לפי חוק עזר שהותקן על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 77|סעיף 77 לפקודה}} ובלבד שנותר מעבר להולכי רגל;
{{ח:תתת|(2ב)}} בדרך שהוצב לפניה תמרור 401;
{{ח:תתת|(3)}} בתוך צומת או בתחום שנים עשר מטר ממנו, פרט לקטע שסימנה רשות תימרור, בתמרור או בסימון על אבני השפה, שמותר לחנות בו;
{{ח:תתת|(4)}} במקום כניסה לשטח המיועד לכלי רכב, פרט להעלאת נוסעים והורדתם;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(6)}} בתוך מעבר חציה או בתחום שנים עשר מטר לפניו;
{{ח:תתת|(7)}} בתחום שנים עשר מטר לפני קו עצירה;
{{ח:תתת|(8)}} בתחום הדרך מעשרים מטרים מהפס הקרוב ביותר של מפגש מסילת הברזל עד עשרים מטרים אחרי המפגש;
{{ח:תתת|(9)}} בכביש, לרבות שולי הדרך, שבו קיים בכיוון הנסיעה נתיב אחד בלבד המסומן בקו הפרדה בלתי מרוסק;
{{ח:תתת|(10)}} בצד רכב אחר העומד או חונה בצדה של הדרך;
{{ח:תתת|(11)}} על גשר או בתוך מנהרה או בתחום 50 מטרים לפניה או לאחריה;
{{ח:תתת|(12)}} בנתיב שיועד לתחבורה ציבורית ובתחום תחנת אוטובוסים המוגדרת על ידי סימון על פני כביש, ובאין סימון כאמור – בתוך עשרים מטר לפני תמרור ”תחנת אוטובוסים“ ועשרים מטר אחריו, בשני צדי הדרך; ובלבד שמותר לעצור או להעמיד או להחנות רכב בצד הדרך שממול לסימון על פני הכביש או ממול לתמרור, אם רוחב הכביש באותו מקום הוא שנים עשר מטר או יותר;
{{ח:תתת|(13)}} בצד מעקה בטיחות להולכי רגל בשפת הכביש, אלא אם תמרור מורה אחרת;
{{ח:תתת|(14)}} בתוך תחום תחנת מוניות המסומנת בתמרור שהוצב או סומן, פרט לעצירה לשם העלאת או הורדת נוסעים;
{{ח:תתת|(15)}} ליד תמרור המסמן תחנת הסעה לחיילים, אלא לשם העלאת חיילים והורדתם;
{{ח:תתת|(16)}} ליד תמרור 437 בניגוד להוראות התמרור, או ליד תמרור 437 שהוצב מתחתיו ובצמוד לו תמרור 439 שבו צוינו פרטי רכב מסוים של נכה, אם הרכב אינו זה שפרטיו צוינו בתמרור האמור; צוינו בתמרור ימים או שעות מסוימים – יחול האמור בפסקה זו רק בימים או בשעות שצוינו בתמרור.
{{ח:תת|(ב)}} לא יעמיד אדם ולא יחנה אוטובוס המיועד להסיע עשרים נוסעים או יותר בדרך, אף במקום שבו מותר להעמיד רכב או להחנותו, אלא אם תמרור מורה אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} לא יעמיד אדם בלילה רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 10,000 ק״ג או רכב עבודה ולא יחנה רכב כאמור באזור שנאסרה בו החנייה והעמדת רכב בידי רשות תמרור מקומית.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(12), מותרת החניה בתחנת אוטובוסים בשבתות ובמועדי ישראל אם הוצב בה תמרור 439 המתיר חניה בשבתות ובמועדי ישראל.

{{ח:סעיף|72א|איסור התנעת אוטובוס חונה|תיקון: תש״ס־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יופעל מנוע של אוטובוס בזמן חניה עד להעלאת הנוסעים באוטובוס אלא כדי למלא אוויר במערכת הפנאומטית שלו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), מותר להפעיל מנוע של אוטובוס בזמן חניה למשך 10 דקות לפני העלאת הנוסעים לאוטובוס, או במקומות שאינם בתוך שטחים בנויים ומאוכלסים ושאינם בקטעי דרך שבתים בנויים לצדם.

{{ח:סעיף|73|רכב המוצע למכירה או שרשיונו פקע|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יחנה ולא יעמיד אדם בדרך רכב המוצע למכירה או רכב שרשיונו פקע.

{{ח:סעיף|74|רכב שנשאר בלי השגחה|תיקון: תש״ל־3, תשס״א־2, תשע״ה, תשפ״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחנה ולא יעמיד אדם רכב אלא לאחר שנקט באמצעי הזהירות הדרושים כדי להבטיח שהרכב לא יזוז ולא ינוע בהעדר נהג.
{{ח:תת|(ב)}} לא יחנה ולא יעמיד אדם רכב בלי השגחה אלא לאחר שהופסקה פעולת המנוע ומנגנון ההדלקה, הוצא מפתח ההצתה והופעלו הבלמים המיועדים לבלימת קבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 1.9.2025 עד יום 31.8.2028):}} לא יחנה ולא יעמיד אדם רכב בלי השגחה אלא לאחר שהופסקה פעולת המנוע ומנגנון ההדלקה, הוצא מפתח ההצתה, אם קיים ברכב והופעלו הבלמים המיועדים לבלימת קבע.
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב),
{{ח:תתת|(1)}} מי שמפעיל מנוף או כלי אחר המחובר לרכב והמופעל רק באמצעות המנוע של הרכב, רשאי שלא להפסיק את פעולת המנוע ובלבד שהרכב נמצא בהשגחתו ושנקט את כל האמצעים הדרושים כדי להבטיח שהרכב יישאר במקומו;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 1.9.2025 עד יום 31.8.2028):}} רשאי הנוהג ברכב להניע מרחוק רכב חונה באמצעות מערכת ייעודית שמטרתה הפעלת מערכות ברכב שאינן משמשות לנהיגת הרכב, שיצרן הרכב התקין ברכב בתהליך הייצור או באמצעות עדכון תוכנה מטעמו, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הרכב נעול;
{{ח:תתתת|(ב)}} מופעל ברכב מנגנון המונע את תנועת הרכב בעת הפעלתו מרחוק באמצעות מערכת ייעודית כאמור ברישה {{ח:הערה|ל}}פסקה זו;
{{ח:תתתת|(ג)}} אין ברכב נוסעים.
{{ח:תת|(ג)}} נוהג רכב לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד בדרך בעלת שיפוע אלא לאחר שבלם את גלגליו כראוי; היה רכב מנועי במורד – יטה הנוהג את הגלגלים הקדמיים לאבן השפה או לשפת הכביש הקרובה אליו וישלב אותו בהילוך אחורי, ואם היה בעליה – יטה את הגלגלים הקדמיים לעבר הכביש כשיש בו אבני שפה, או לשפת הכביש אם אין בו אבני שפה, וישלב אותו בהילוך קדמי; ברכב בעל הילוכים אוטומטיים, ישלב הנוהג את הילוך החניה.
{{ח:תת|(ג1)}} על אף האמור בתקנת משנה (ג), ברכב שיצרנו קבע לגביו הוראות לעניין עמידה וחניה יפעל הנוהג ברכב על פי הוראות היצרן.
{{ח:תת|(ד)}} רכב שחובה לשאת בו נעלי בטחון שהועמד או הוחנה בדרך משופעת יציב נהגו גם את נעלי הבטחון מתחת לגלגלים האחוריים.

{{ח:סעיף|75|חניה, עצירה ועמידה סמוך לשפת הכביש|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} העוצר, המעמיד או המחנה רכב בכביש אשר בו מותר לעצור, להעמיד או להחנות יעמידנו בקו מקביל לשפת הכביש, בין אם יש בו אבני שפה ובין אם לאו, כשהגלגלים הקרובים לאבני השפה או לשפת הכביש הם במרחק של לא יותר מארבעים ס״מ מהם, זולת אם התירה רשות התימרור המקומית באותו כביש חניה זוויתית וסימנה אותו לצורך זה.

{{ח:סעיף|76|חניה מותרת לפי תמרור|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־4, תש״ם־3, תשמ״ט־7, תשנ״א, תשנ״ה־4, תשס״א־6, תשס״ה־18, תשע״ב־9}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן י|בסימן זה}}, מותר לעצור, להעמיד או להחנות רכב בכל מקום שיש בו תמרור המתיר עצירה, עמידה או חניה.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג במונית רשאי לעצור לאיסוף נוסע או להורדתו בקטע דרך עירונית, גם אם הוצב בו תמרור 433 או 818 למעט בתחום תחנת אוטובוס.
{{ח:תת|(ג)}} לא יחנה אדם רכב או מכלית המיועדים או המשמשים להובלת דלק, נוזל קורוזיבי, חומר רדיואקטיבי, חומר מאכל, חומר רעיל, גז או חומר מתלקח אחר, או גלילים להכלת חומר כאמור, אם משקל הרכב או המכלית עולה על 3,500 ק״ג ולא ישאיר רכב או מיכלית כאמור עומדים בדרך במרחק פחות מ־400 מטרים מבנין מגורים או ממבנה ציבורי אלא לצורך פריקה או טעינה של החומר המסוכן לבנין או למבנה האמורים, או ממנו, או במקום שיועד לחניית רכב כאמור ואושר על ידי רשות התימרור המקומית.

{{ח:סעיף|77|גרירת רכב והחזרתו, נעילת רכב ושחרורו|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־8, תש״ם־9, תשמ״א־8, תשמ״ב־2, תשמ״ו}}
{{ח:ת}} רכב שהורחק, הוחסן או שגלגליו ננעלו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 70א|סעיף 70א לפקודה}}, לא יוחזר לבעלו ולא ישוחרר מנעילתו אלא לאחר ששילם את האגרה או התשלום שנקבעו {{ח:פנימי|תוספת 5|בתוספת החמישית}}.

{{ח:סעיף|78|איסור נעילת רכב ושחרורו|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־8, תש״ם־9, תשמ״ו, תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינעל רכב העומד או חונה בדרך ולא ישוחרר רכב שגלגליו ננעלו כדין אלא בידי מי שהורשה לכך כדין.
{{ח:תת|(ב)}} אין באמור בתקנת משנה (א) כדי למנוע מבעל רכב לנעול גלגלי רכבו ובתנאי שינעל את גלגלי ההנעה בלבד בעת שהרכב חונה במקום שהחניה מותרת לרכב מסוגו.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן יא|סימן י״א: הסעת נוסעים והובלת מטען|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־9}}

{{ח:סעיף|79|בטיחות בנסיעה|תיקון: תש״ל־3, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסע אדם ברכב – פרט לאופנוע, תלת אופנוע, אופניים או תלת־אופן – והנוהג בו לא יניח לאדם לנסוע בו, אלא כשגופו כולו בפנים הרכב ובמצב המבטיח את שלומו.
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג רכב לא יסיע אותו ולא ימשיך בהסעתו, אלא אם דלתותיו סגורות וננקטו כל שאר אמצעי הזהירות להבטחת שלומו של נוסע ושל כל אדם הנמצא בסמוך לרכב.
{{ח:תת|(ג)}} נוהג ברכב ציבורי המסיע אדם בכיסא גלגלים יעשה זאת לאחר שהכיסא עוגן לרכב, הנוסע היושב בכיסא חגור בחגורת בטיחות וננקטו אמצעי זהירות להבטחת שלומו של הנוסע בכיסא ושל האדם הנמצא בסמוך לו ברכב.

{{ח:סעיף|80|פתיחת דלת וסגירתה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפתח אדם את דלתו של רכב אלא לאחר שנקט כל אמצעי הזהירות הדרושים להבטחת שלומם של עוברי דרך.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפתח אדם את דלתו של רכב ולא יניח הנוהג בו לפתוח את דלתו, כל עוד הרכב נע.

{{ח:סעיף|81|עליה לרכב וירידה ממנו|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יעלה לרכב אדם, למעט הנוהג, ולא ירד ממנו ולא יניח הנהג או הממונה על הרכב לעלות אליו או לרדת ממנו, אלא –
{{ח:תת|(1)}} כשהרכב עומד;
{{ח:תת|(2)}} מצדו הימני של הרכב כשהוא עומד בצד ימין של הדרך;
{{ח:תת|(3)}} מצדו השמאלי של הרכב כשהוא עומד כדין מצד שמאל של הדרך; אולם מי שיושב לצד הנהג רשאי לצאת מצדו הימני של הרכב, לאחר שנקט באמצעי הזהירות הדרושים;
{{ח:תת|(4)}} במקום המיועד לעליה ולירידה, אם יש ברכב מקום כזה.

{{ח:סעיף|82|הסעה לצד הנהג|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב מנועי המסיע לצדו אדם אחר, לא יסיענו אלא לצדו הימני אם ההגה הוא שמאלי, או לצדו השמאלי אם ההגה הוא ימני, ולא יסיע לצדו יותר מאדם אחד, אלא בהיתר מטעם רשות הרישוי ובהתאם לתנאי ההיתר.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית לתת היתר להסעת שני נוסעים על גבי טרקטור, מלבד הנהג, ובלבד שיותקנו מקומות ישיבה בצורה המבטיחה את שלום הנוסעים, בהתאם לתנאי ההיתר.

{{ח:סעיף|83|הסעת תלמידים|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ד־2, תשמ״ט־7, תשנ״א, תשנ״ו־7, תשס״ה־14, תשס״ו־9, תשע״ז־6, תשפ״ה־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא יבצע אדם הסעת תלמידים, אלא ברכב להסעת תלמידים או במונית שניתן עליה רישיון לנסיעה מיוחדת כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 492|בתקנה 492}}.
{{ח:תת|(א1)}} לא ינהג אדם ברכב להסעת תלמידים ולא ירשה בעל רכב להסעת תלמידים ומי שהשליטה ברכב כאמור בידו לנהוג ברכב להסעת תלמידים אלא אם כן נמצא ברכב אישור שנתי בדבר תקינות מערכת התרעה על השארת ילדים ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 364ז|בתקנה 364ז}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ברכב להסעת תלמידים, אלא אם כן הותקן בו, מלפניו ומאחוריו, שלט כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 3|בפרט 3 בחלק ג׳ שבתוספת השניה}} והנראה מבחוץ באופן ברור ועליו המילה ”ילדים“, ולא ינהג אדם רכב הנושא עליו שלט כאמור, אלא אם כן הוא מבצע הסעת תלמידים.
{{ח:תת|(ב1)}} לא יסיע אדם ילדים בעמידה בהסעת תלמידים.
{{ח:תת|(ב2)}} הנוהג ברכב להסעת תלמידים יפעיל את פנסי האיתות המותקנים בו על פי הדרישות שנקבעו לגבי רכב להסעת תלמידים, בכל עת שדלתות הרכב פתוחות.
{{ח:תת|(ג)}} אדם המבצע הסעת תלמידים, לא יניח עליית הילדים אל הרכב וירידתם ממנו אלא כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} באוטובוס זעיר וברכב מסחרי – מהדלת הקדמית הימנית או מהדלת הימנית השניה מקדמת הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב הסעת תלמידים שאיננו מנוי בפסקה (1) – מהדלת הקדמית הימנית;
{{ח:תתת|(3)}} במונית – מן הצד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 81|בתקנה 81(2) או (3)}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} אדם המבצע הסעת תלמידים לא יחל בנסיעה אלא לאחר שווידא כי כל הילדים השלימו את ירידתם מהרכב והתרחקו מנתיב נסיעתו.
{{ח:תת|(ה)}} אדם המבצע הסעת תלמידים יסרוק את הרכב בתום ההסעה כדי לוודא שלא נותרו בו ילדים.

{{ח:סעיף|83א|חובת חגירת ילדים ברכב|תיקון: תשמ״ד־2, תשנ״א, תשנ״א־2, תשס״ה, תשס״ח־4, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו {{ח:פנימי|סעיף 83ב|ובתקנה 83ב}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מושב אחורי“ – כל מושב שאינו מושב קדמי ברכב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מושב בטיחות“ – מושב הרתום לרכב באמצעות חגורת בטיחות המיועד להסעת ילדים ברכב, שמותקנות בו חגורות המיועדות לרתימת הילד אליו, העומד בתקן המפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 4|בפרט 4 לחלק ג׳ בתוספת השניה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מושב מגביה“ – מושב המיועד להסעת ילדים ברכב כשהילד היושב עליו רתום בחגורת הבטיחות של הרכב והעומד בתקן המפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 4|בפרט 4 לחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יסיע אדם במושב קדמי ברכב מנועי ובמושב אחורי ברכב מנועי ששנת ייצורו 1983 ואילך, למעט אוטובוס שאינו אוטובוס זעיר פרטי, מונית ואופנוע –
{{ח:תתת|(1)}} ילד שטרם מלאו לו 3 שנים, אלא אם כן הוא רתום במושב בטיחות המתאים לגובהו ומשקלו של הילד;
{{ח:תתת|(2)}} ילד שמלאו לו 3 שנים וטרם מלאו לו שמונה שנים, אלא אם כן הוא רתום במושב בטיחות או במושב מגביה המתאים לגובהו ומשקלו של הילד.
{{ח:תת|(ג)}} לא יסיע אדם ברכב כאמור בתקנת משנה (ב) ילד שטרם מלאו לו שנה, אלא אם כן גבו של מושב הבטיחות מופנה לחזית הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} לא יסיע אדם ילד במושב הבטיחות או במושב מגביה במקום שיש מולו כרית אוויר, אלא אם כן נותק המנגנון להפעלתה.

{{ח:סעיף|83ב|חובת חגירה של חגורת בטיחות|תיקון: תשנ״ג־6, תשנ״ג־8, תשנ״ד־4, תשנ״ה־4, תשס״א־6, תשס״ד־7, תשס״ה, תשס״ה־14, תשס״ו־9, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ולא יסע ברכב מן הסוגים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 364א|בתקנה 364א}} או בכל רכב שבו מותקנות חגורות בטיחות אלא אם כן הנוהג והנוסעים בו חגורים בחגורת בטיחות או רתומים במושב בטיחות או במושב מגביה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 83א|בתקנה 83א}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנה זו, מונית ואוטובוס שניתן לגביו רישיון סיור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 386|בתקנה 386}}, שהותקן בהם במקום הנראה לעין הנוסעים, שלט המציין את חובת הנוסעים לחגור חגורת בטיחות, רשאי הנוהג בהם להסיעם גם אם הם אינם חגורים.

{{ח:סעיף|83ג|פטור מחגורת בטיחות|תיקון: תשנ״ג־6, תשנ״ג־8, תשנ״ד, תשנ״ט־2, תש״ס־3, תשס״א־2, תשס״א־6, תשס״ו־9, תשס״ז־8, תשס״ט}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 83ב|תקנה 83ב}} לא יחולו על –
{{ח:תת|(1)}} עובד בשירות הבטחון הכללי שיש לו אישור בכתב מאת ראש שירות הבטחון הכללי, מאבטח שיש לו אישור בכתב מאת קצין מוסמך או שוטר הנוהג ברכב של משטרת ישראל ואשר המפקח הכללי של המשטרה אישר, בכתב, כי הוא רכב מבצעי, ועל כל נוסע בו; בפסקה זו, ”מאבטח“, ”קצין מוסמך“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים|בחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ״ח–1998}};
{{ח:תת|(1א)}} חייל הנוהג ברכב צבאי בנסיעה לצורך ביצוע משימה מבצעית וכל נוסע ברכב זה; בפסקה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נסיעה מבצעית“ – נסיעה לצורך ביצוע משימה שאושרה בכתב בידי קצין מוסמך כמשימה מבצעית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קצין מוסמך“ – קצין שהוסמך בפקודות הצבא כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק השיפוט הצבאי#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955}}, לאשר משימה מבצעית;
{{ח:תת|(2)}} הנוהג והנוסע ברכב שרשות הרישוי פטרה מהחובה להתקין בו חגורות בטיחות מסיבות טכניות המונעות התקנתן או השימוש בהן והפטור נרשם ברשיון הרכב;
{{ח:תת|(3)}} אדם שרשות הרישוי פטרה אותו, בכתב, מן החובה לחגור חגורת בטיחות על סמך אישור אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} מהרופא המוסמך כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 193|בתקנה 193(ב)}}, כי אינו מסוגל מטעמים רפואיים לחגור חגורת בטיחות;
{{ח:תתת|(ב)}} מרופאו, כי הוא פגוע בגפיו העליונות והמלצת הרופא היא לפטור אותו מלחגור חגורת בטיחות;
{{ח:תתת|(ג)}} כי מלאו לו ארבע עשרה שנים ומשקל גופו אינו עולה על 35 ק״ג וגובהו אינו עולה על 150 ס״מ;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(5)}} הנוהג במונית בדרך עירונית כשיש בה נוסעים וכן הנוסעים במונית בדרך עירונית במושב האחורי;
{{ח:תת|(6)}} הנוהג ברכב בשעת נסיעה לאחור;
{{ח:תת|(7)}} מורה מוסמך כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 170|בתקנה 170}}, בזמן נהיגה בדרך, בידי אדם הלומד נהיגה, באוטובוס או ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג, ובוחן נהיגה בעת שהוא עורך את הבחינה המעשית ברכב כאמור.

{{ח:סעיף|83ד||תיקון: תשפ״א־12, תשפ״א־15}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקעה).}}

{{ח:סעיף|84|הסעת נוסעים|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשל״א־4, תשל״ג־3, תשל״ו־3, תשל״ט־2, תשל״ט־3, תשמ״ב־2, תשמ״ג, תשמ״ד־2, תשמ״ה־4, תשמ״ו, תשנ״א, תשנ״ב־3, תשנ״ב־5, תשנ״ג־4, תשנ״ד, תשנ״ה־4, תשנ״ו־7, תשנ״ז־3, תשס״א־5, תשס״ה־4, תשס״ה־13, תשס״ו־8, תשס״ח־4, תשע״א, תשע״ה, תשע״ח־3, תשע״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא יסיע אדם ולא ירשה לאחר להסיע ברכב מן הסוגים כמפורט בטור א׳ להלן נוסעים במספר העולה על הנקוב לצד אותו סוג בטור ב׳ להלן:
{{ח:תת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} סוג הרכב	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} מספר נוסעים מרבי

{{ח:תת|(1)}} אוטובוס זעיר
כפי שצויין ברשיון הרכב

{{ח:תת|(2)}} רכב נוסעים פרטי
כמספר החגורות ברכב וברכב הפטור מהתקנת חגורות בטיחות כמספר המקומות ברכב

{{ח:תת|(3)}} רכב חשמלי
כפי שצויין ברשיון הרכב

{{ח:תת|(4)}} רכב מסחרי אחוד שמשקלו הכולל המותר עד 3,500 ק״ג
8 נוסעים מלבד הנהג זולת אם ברשיון הרכב צויין פחות ואם ביום ז׳ באדר התשנ״ג (28 בפברואר 1993), היה לו ברשיונו, היתר להסיע יותר מ־8 נוסעים מלבד הנהג – לפי הקבוע ברשיונו

{{ח:תת|(5)}} רכב מסחרי אחוד שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג
8 נוסעים מלבד הנהג זולת אם ברישיון הרכב צוין פחות; ואם ביום ז׳ באדר התשנ״ג (28 בפברואר 1993) היה לו, ברישיונו, היתר להסיע יותר מ־8 נוסעים מלבד הנהג – לפי הקבוע ברישיונו

{{ח:תת|(6)}} רכב מסחרי בלתי אחוד

{{ח:תת|(1)}} אם מותקן בו מרכב תקני – 8 נוסעים מלבד הנהג בכל הרכב ולא יותר מ־6 נוסעים בנוסף לנוסעים שבתא הנהג והכל אם לא צויינו ברשיון הרכב פחות נוסעים
{{ח:תת|(2)}} אם מותקן בו מרכב לא תקני – 6 נוסעים מלבד הנהג בכל הרכב ולא יותר מ־4 נוסעים במרכב והכל אם לא צויינו ברשיון הרכב פחות נוסעים

{{ח:תת|(7)}} רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג

{{ח:תת|(1)}} אם מותקן בו מרכב תקני – מספר נוסעים כפי שצויין ברשיון הרכב ולא יותר מ־30 נוסעים מלבד הנהג
{{ח:תת|(2)}} אם מותקן בו מרכב שאינו מרכב תקני – 6 נוסעים מלבד היושבים לצדו של הנהג, ואם היה לו ביום ז׳ באדר התשנ״ג (28 בפברואר 1993) היתר להסעת יותר מ־6 נוסעים מלבד היושבים לצדו של הנהג – לפי ההיתר

{{ח:תת|(8)}} טיולית
כפי שצויין ברשיון הרכב

{{ח:תת|(9)}} רכב מדברי
כפי שצויין ברשיון הרכב

{{ח:תת|(10)}} רכב סיור ומונית
כפי שצויין ברשיון הרכב

{{ח:תת|(11)}} רכב מנועי שאין לו ארגז, רכב המוביל מכולה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 85א|בתקנה 85א}}, רכב המוביל ארגז מתחלף כאמור {{ח:פנימי|סעיף 85ב|בתקנה 85ב}} או רכב עבודה
כמספר המקומות בתא הנהג בלבד

{{ח:תת|(12)}} גרור או טרקטור
כפי שצויין ברשיון הרכב

{{ח:תת|(13)}} אמבולנס
6 נוסעים מלבד הנהג או מספר נמוך יותר שצוין ברישיון הרכב

{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב), ברכב שניתן לו רישיון רכב בידי קצין צבא הגנה לישראל שהואצלה לו סמכות כרשות הרישוי, מותר להסיע נוסעים במספר העולה על המספר האמור בתקנת משנה (ב) ובלבד שמספרם ואופן הסעתם יהיה על פי פקודות הצבא.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם רכב מסחרי אחוד, רכב מסחרי שמשקלו הכולל עולה על 3,500 ק״ג, טיולית או רכב מדברי שיש בו מקום ליותר מ־11 נוסעים, כשהוא מסיע נוסעים, אלא אם כן הרכב נושא עליו שלט ”נוסעים“ כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 3|בפרט 3 בחלק ג׳ שבתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ה)}} ברכב כאמור בתקנות משנה (ב) ו־(ג) ובאוטובוס כשאינו מסיע נוסעים בקו שירות, לא יסיע אדם קבוצת ילדים שגילם עד 14 שנים, המונה 9 ילדים או יותר (בתקנת משנה זו – קבוצה) אך לא למעלה ממספר הנוסעים הנקוב בתקנות המשנה האמורות, אלא אם כן בידו היתר מאת רשות הרישוי להסעת קבוצה, לאחר שסיים בהצלחה השתלמות למסיעי ילדים שאישרה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות תקנת משנה (ה) לא יחולו על מי שקיבל, לראשונה, רשיון נהיגה לדרגות 5, 6, 7 ו־11 לאחר יום ט׳ בטבת התשנ״ו (1 בינואר 1996).
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|84א|הסעת נוסעים בשכר|תיקון: תשל״ז־7, תשמ״ו, תשנ״ב־5, תשנ״ג־4, תשנ״ה־4, תשס״א־2, תשס״ב־2, תשס״ד, תשס״ה־3, תשס״ז, תשס״ח־2, תשע״ד־2, תשע״ח־5, תשע״ט־5}}
{{ח:ת}} לא יסיע אדם ולא ירשה לאחר להסיע נוסעים בשכר או בתמורה אחרת אלא אם כן הוא מסוג המצוין בטור א׳ להלן ובתנאים המצויינים לצידו בטור ב׳:
{{ח:ת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} סוג הרכב	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} התנאים

{{ח:תת|(1)}} אוטובוס ואוטובוס זעיר ציבורי
כאמור {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק ה׳}}

{{ח:תת|(2)}} מונית
כאמור {{ח:פנימי|חלק ו|בחלק ו׳}}

{{ח:תת|(3)|(א)}} {{ח:הערה|(נמחק)}}
{{ח:תתת|(ב)}} טיולית
{{ח:תתת|(ג)}} רכב מדברי
{{ח:תתת|(ד)}} רכב סיור
{{ח:תתת|(ה)}} רכב בטיחותי
הרכב יעמוד כולו לרשות מזמין ההסעה ולא יגבה שכר מכל נוסע בנפרד

{{ח:תת|(4)}} רכב מסוג N1 ורכב מסוג N2 שמוגנו נגד ירי
הרכב מסיע נוסעים מישראל לאזור או מהאזור לישראל; בפסקה זו, ”אזור“ – יהודה והשומרון

{{ח:תת|(5)}} רכב נוסעים פרטי
בהסעה שהיא הסעה שיתופית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 84ב|בתקנה 84ב}}

{{ח:תת|(6)}} אמבולנס
בעת שהמוסע בו נזקק להשגחה או טיפול רפואי בזמן הנסיעה.

{{ח:סעיף|84ב|הסעות שיתופיות|תיקון: תשע״ח־5}}
{{ח:ת}} יראו הסעה בשכר או בתמורה אחרת ברכב נוסעים פרטי כהסעה שיתופית, אם מתקיימים לגביה כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} סכום השכר או שווייה של תמורה אחרת בעד ההסעה שיקבל המסיע ישולם או ינתן, לפי העניין על ידי כל אחד מהנוסעים בהסעה בלבד, ולא יעלה על חלקו היחסי של כל אחד מהם בהוצאות הישירות של הנסיעה;
{{ח:תת|(2)}} המסיע בהסעה, לא ביצע יותר משתי הסעות לפי תקנה זו באותו יום;
{{ח:תת|(3)}} לא בוצעו ברכב הנוסעים הפרטי יותר משתי הסעות ביום של נוסעים כמפורט לפי תקנה זו;
{{ח:תת|(4)}} מספר הנוסעים בהסעה אינו עולה על ארבעה, מלבד המסיע;
{{ח:תת|(5)}} הנוסעים בהסעה נוסעים בה בעקבות תיאום מראש עם המסיע; לעניין פסקה זו, ”תיאום מראש“ – לרבות באמצעות יישום מחשב;
{{ח:ת}} לעניין תקנה זו –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות ישירות“ – סכום מרבי של 2 שקלים חדשים לכל קילומטר של הנסיעה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חלק יחסי“ – ההוצאות הישירות כשהן מחולקות בשווה בין כל הנוסעים ברכב באותה נסיעה, לרבות המסיע.

{{ח:סעיף|85|הובלת מטען|תיקון: תש״ל־3, תשל״ז־6, תשמ״א־5, תשמ״ב־2, תשמ״ג, תשמ״ג־5, תשמ״ז, תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״ג־3, תשנ״ד־7, תשנ״ז־8, תש״ס־3, תשס״ט־4, תשע״ח־11, תשפ״א־11, תשפ״ג־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוביל אדם מטען ברכב או עליו ובעל רכב או מי שהשליטה עליו לא יניח ולא ירשה להוביל מטען ברכב או עליו אלא אם כן מבנה הרכב, על כל חלקיו ואבזריו, מתאים להובלת המטען בבטיחות וכאשר –
{{ח:תתת|(1)}} המטען אינו חורג –
{{ח:תתתת|(א)}} מחוץ לדפנות הצדדיים ואינו גורם להרחבתם, ובאין דפנות לרכב – מחוץ לצדי הקרקעית המיועדת למטען, ובאין קרקעית – מחוץ לרוחב הכולל של הרכב;
{{ח:תתתת|(ב)}} יותר ממטר אחד מחוץ לנקודה הקיצונית ביותר של החלק הקדמי והאחורי של הרכב כפי שקבעם יצרן הרכב, ובלבד שבמטען שאורכו חורג עד מטר אחד מן החלק הקדמי או האחורי של הרכב – יהיה המטען יחידת אורך אחת ואם היו שתי יחידות לא יפחת אורך כל אחת מהן מ־6 מטרים;
{{ח:תתת|(2)}} המטען מסודר באופן –
{{ח:תתתת|(א)}} שגבהו מפני הדרך ועד הנקודה הגבוהה ביותר של המטען אינו עולה על –
{{ח:תתתתת|1.}} 2.50 מטר – ברכב שמשקלו הכולל המותר עד 1{{ח:הערה|,}}500 ק״ג;
{{ח:תתתתת|2.}} 3.00 מטר – ברכב שמשקלו הכולל המותר מ־1{{ח:הערה|,}}501 ק״ג עד 3{{ח:הערה|,}}500 ק״ג;
{{ח:תתתתת|3.}} 3.50 מטר – ברכב שמשקלו הכולל המותר מ־3{{ח:הערה|,}}501 ק״ג עד 8{{ח:הערה|,}}000 ק״ג;
{{ח:תתתתת|4.}} 4.00 מטר – ברכב שמשקלו הכולל המותר מעל 8{{ח:הערה|,}}000 ק״ג;
{{ח:תתתת|(ב)}} שהמטען או מכסהו לא יחסום ולא יגביל את שדה ראייתו של הנוהג ברכב מלפניו ולצדדיו, לא יסתיר מעיני הנהג את מראות התשקיף, למעט כאשר הרכב שמוביל את המטען מלווה כל העת על ידי רכב אחר ולא יחסום את הכניסה לתא הנהג והיציאה ממנו;
{{ח:תתתת|(ג)}} שהמטען או מכסהו לא יסתיר מעיני עוברי דרך אחרים את הפנסים, לוחיות־הזיהוי, מחווני הכיוון או המחזירורים של כלי הרכב; וכל סימון אחר למטרת בטיחות;
{{ח:תתת|(3)}} חלוקת המשקל של המטען של הרכב וסידורו מאפשרים הובלת המטען בבטיחות וביציבות;
{{ח:תתת|(4)}} המטען, מכסהו ומכסה הרכב, מחוזקים היטב באופן שלא יישמטו ולא יתרופפו עקב הנסיעה או מחמת הרוח; וברכב מסוג N2‏, N3 ו־O, למעט גרור חקלאי, המטען מאובטח לרכב בהתאם לדרישות תקן ישראלי ת״י 6395 – חלק 1 – ”אבטחת מטענים ברכב מסחרי: שיטות ודרישות, מדצמבר 2015“, כתוקפו מזמן לזמן, שעותק שלו הועמד לעיון הציבור באגף לרכב ושירותי תחזוקה במשרד, וכן באתר האינטרנט של מכון התקנים (להלן – תקן אבטחת מטענים);
{{ח:תתת|(5)}} המשקל הכולל של הרכב והמטען המובל בו לא יעלו על המשקל הכולל המותר ועל המטען המורשה לפי רשיון הרכב והעומס על הסרנים לא יעלה על העומס המרבי שנקבע לפי תקנות אלה או בידי יצרן הרכב, לפי הנמוך יותר;
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(א1)}} לא יוביל אדם מטען, ובעל הרכב או מי שהשליטה עליו לא יורה ולא ירשה להוביל מטען, ברכב מסוג N3, אלא אם כן עבר נהג הרכב המוביל את המטען השתלמות מקצועית בנושא יישום הוראות תקן אבטחת מטענים, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 183ג|בתקנה 183ג}}; הודעה על הגורמים שאישרה רשות הרישוי להעברת ההשתלמות המקצועית כאמור בתקנה זו תפורסם באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ב)}} כלי רכב המחוברים זה לזה, והמובילים מטען שמחמת ארכו אין אפשרות להובילו בכלי רכב אחד ומפאת צורתו אינו ניתן לחלוקה, רואים אותם לענין תקנה זו כרכב אחד.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) מותר להוביל ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר 15,000 ק״ג ויותר מטען רחב חורג כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} היה רוחב המטען מעל 2.50 מטר ועד 3.40 מטר, יוצב שלט לפני הרכב ומאחוריו ובו המילים ”זהירות – מטען רחב“, ובלבד שהמטען מהווה יחידה אחת ואינו חורג יותר מ־45 ס״מ מעבר לדפנות הרכב מכל צד ובזמן תאורה יותקנו בנקודות הקיצוניות של המטען מלפנים ומאחור פנסי רוחב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 340|בתקנה 340}} ובצדי המטען תאורה היקפית כמשמעותה בתקנת משנה (ז);
{{ח:תתת|(2)}} עלה רוחב המטען על 3.40 מטר יותקנו שלטים ותאורה כאמור בפסקה (1), ובלבד שהרכב ילווה בכל עת על ידי רכב אחד לפחות שיסע מאחוריו בכביש חד־סטרי ומלפניו בכביש דו־סיטרי;
{{ח:תתת|(3)}} עלה רוחב המטען על 3.40 מטר – לא יובילו אדם ברכב אלא אם קיבל היתר לכך מאת קצין משטרה ובהתאם לתנאי ההיתר.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) מותר להוביל ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 15,000 ק״ג מטען שהוא יחידה אחת שאינה ניתנת לחלוקה או שהוא מכולה המשמשת להובלה ימית והוא חורג בגובה, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} עד 4.80 מטר – בכפוף להוראות התמרורים;
{{ח:תתת|(2)}} עלה גובה המטען על 4.80 מטר – לא יובילו אדם ברכב אלא אם כן קיבל היתר לכך מאת קצין משטרה ובהתאם לתנאי ההיתר; בתקנת משנה זו, ”גובה מטען“ – גובה הנמדד מפני הדרך עד לנקודה הגבוהה ביותר של המטען או של הרכב.
{{ח:תת|(ד1)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), מותר להוביל ברכב שלהלן מטען חורג בגובה כמפורט להלן, ובלבד שרשות הרישוי נתנה היתר לכך, וההיתר נרשם ברישיון הרכב:
{{ח:תתת|(1)}} ברכב מסחרי מסוג N3, בעל שני משטחי הובלה המורכבים זה מעל זה והמשמש להובלת רכב – מטען שגובהו מפני הדרך עד לנקודה הגבוהה ביותר של המטען אינו עולה על 4.40 מטרים, ובלבד שניתן לגביו אישור היצרן שהרכב מיועד להוביל מטען בגובה האמור ובכפוף לבדיקת יציבות כמפורט בנוהל העומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה, בשעות העבודה הרגילות של המשרד ובאתר האינטרנט של המשרד;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב מחובר, או ברכב מורכב מסוג N3 שמחובר לו גרור מסוג O4, בעל שלושה משטחי הובלה המורכבים זה מעל זה, שמשקלו הכולל המותר 36,000 ק״ג ויותר והמשמש להובלת רכב – מטען שגובהו מפני הדרך עד לנקודה הגבוהה ביותר של המטען אינו עולה על 4.80 מטרים, ובלבד שניתן לגביו אישור היצרן שהרכב מיועד להוביל מטען בגובה האמור וכן נתקיימו תנאים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ברכב שטרם ניתן לגביו רישיון רכב –
{{ח:תתתתת|(1)}} והוא מסוג N3 – הותקנה מערכת בקרת יציבות כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 324|בתקנה 324}};
{{ח:תתתתת|(2)}} והוא מסוג O4 – הותקנה מערכת בקרת יציבות כהגדרתה בנוהל העומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה, בשעות העבודה הרגילות של המשרד ובאתר האינטרנט של המשרד, וכן הוא עמד במבחן יציבות כמפורט באותו נוהל;
{{ח:תתתת|(ב)}} ברכב שניתן עליו רישיון רכב – ניתן לגביו אישור מאת מעבדה מוסמכת לבדיקת חלוקת עומסים ולחישוב תאורטי של יציבותו, כמפורט בנוהל העומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה, בשעות העבודה הרגילות של המשרד ובאתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ד2)}} על אף האמור בתקנת משנה (ד1), רכב שניתן לגביו היתר לפי אותה תקנת משנה –
{{ח:תתת|(1)}} לא יוביל בו אדם מטען זולת רכב;
{{ח:תתת|(2)}} לא ינהג בו אדם אלא במסלול נסיעה שאישר מראש ובכתב המפקח הארצי על התעבורה, וכן יחזיק ברכב בעת הנהיגה בו את האישור המקורי של מסלול הנסיעה או צילום ממנו המאושר כנאמן למקור בידי קצין בטיחות, ויציגו לשוטר על פי דרישתו.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) מותר להוביל ברכב מסחרי מטען שאורכו עולה על אורך הרכב כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} המטען אינו חורג יותר משליש אורכו של משטח ההטענה ובלבד שהמטען מהווה יחידת אורך אחת וחלוקת העומס על הסרנים תהיה לפי תקנות אלה;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב שאורכו יחד עם המטען החורג עד 20 מטרים – כאמור בפסקה (1) ובתנאי שהרכב יסומן בשלטים לפני הרכב ומאחוריו ובהם המלים ”זהירות מטען ארוך“ והותקנו ברכב מחזירורים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 345|בתקנה 345(ג)}} שיותקנו בקצוות המטען מאחור, אם המטען חורג מאחורי הרכב ומלפנים אם המטען חורג מלפני הרכב; עלה אורך המטען החורג על מטר אחד יותקנו שני מחזירורים כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} עלה אורכו של הרכב יחד עם המטען החורג על 20 מטרים לא יוביל בו אדם את המטען החורג אלא אם קיבל היתר לכך מאת קצין משטרה ובהתאם לתנאי ההיתר.
{{ח:תת|(ה1)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ו)}} נדרש רכב ליווי לפי הוראות תקנה זו, יותקן בו שלט מלפניו ומאחוריו ובו המלים ”זהירות – מטען חורג“ והנוהג ברכב הליווי יסע במרחק המאפשר לו קשר עין עם הרכב המוביל את המטען החורג.
{{ח:תת|(ז)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תאורה היקפית“ – מערכת תאורה על ידי פנסים מסביב למטען החורג שיהיו מחוברים זה לזה במרחק שלא יעלה על 100 ס״מ ואורם צהוב ושייראו במזג אויר נאה למרחק של 150 מטרים לפחות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קצין משטרה“ – ראש לשכת התנועה או מי שהוא הסמיכו וכן קצין משטרה צבאית ראשי או מי שהוא הסמיכו לגבי רכב של צבא־הגנה לישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שלט“ – שלט מהסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|85א|הובלת מכולות|תיקון: תשל״ו־3, תשל״ז־6, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוביל אדם ולא ירשה לאחר להוביל מכולה (Container) ברכב אלא אם מותקנים ברכב התקני חיבור סובב (Twist Locks) לפי הוראות תקנה זו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יותקנו התקני חיבור סובב למכולה ברכב אלא אם כן הם מהסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא יותקנו התקני חיבור סובב אלא ברכב מסחרי, למעט גרור או נתמך, שמשקלו הכולל המותר אינו פחות מ־16,000 ק״ג, אולם מותר להתקין התקני חיבור סובב בגרור שמשקלו הכולל המותר הוא 15,000 ק״ג לפחות.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנת משנה (ג) מותר להתקין –
{{ח:תתת|(1)}} בנתמך בעל סרן אחד לפחות התקני חיבור סובב למכולה שאורכה 6.10 מטר (20 רגל), ובלבד שמשקלו הכולל המותר הוא 15,000 ק״ג לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} בנתמך בעל 2 סרנים או יותר התקני חיבור סובב למכולה בכל הגדלים, ובלבד שמשקלו הכולל המותר 29,000 ק״ג לפחות.
{{ח:תת|(ה)}} מספר התקני חיבור סובב ודרך התקנתם ברכב יהיו כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} 4 התקני חיבור סובב שיותקנו בארבע פינות המסגרת או המשטח של הרכב ושיוצמדו למכולה ברכב המותאם להובלת מכולה אחת;
{{ח:תתת|(2)}} 8 התקני חיבור סובב שיותקנו במסגרת או במשטח הרכב שארבעה מהם יוצמדו לכל מכולה ברכב המותאם להובלת שתי מכולות.
{{ח:תת|(ו)}} לא יוביל אדם ולא ירשה לאחר להוביל מכולה ברכב אלא אם נתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב אושר ברשיונו להוביל מכולות ובהתאם לתנאי האישור;
{{ח:תתת|(2)}} המכולה לא תבלוט מן החלק האחורי של הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} לא יהיו בארגז הרכב דפנות או דלתות בשעת הובלת המכולות, אולם מותר להוביל מכולה אשר אחת משתי הדפנות – הקדמית או האחורית – של הרכב סגורה, ובלבד שמשטח הרכב ארוך מהמכולה המובלת ברכב;
{{ח:תתת|(4)}} בשעת הובלת המכולה יהיו התקני החיבור הסובב צמודים למכולה ונעולים כך שימנעו הזזתה או הישמטותה בכל תנאי הדרך והנסיעה בה.
{{ח:תת|(ז)}} לא יינתן אישור להובלת מכולה שאורכה עולה על 6.10 מטר אלא בנתמך.
{{ח:תת|(ח)}} לא יינתן אישור לרכב להובלת מכולה אלא אם אישרה רשות הרישוי את התקנת התקני חיבור סובב בו ובכפוף לתנאי האישור.
{{ח:תת|(ט)}} בתקנה זו, ”מכולה“ – מכל או ארגז משלוח או כל אמצעי דומה, למעט רכב או חמרי אריזה, שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל אופי של קבע ומתוכנן במיוחד להקל על הובלת טובין באמצעי תובלה אחד או יותר ללא צורך בשטעון נוסף;
{{ח:תתת|(2)}} מצוייד במתקנים המאפשרים העברה נוחה מאמצעי תובלה אחד למשנהו ולהצמדתו לרכב על ידי התקני חיבור סובב;
{{ח:תתת|(3)}} רחבו אינו עולה על 250 ס״מ.

{{ח:סעיף|85ב|הובלת ארגז מתחלף|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ארגז מתחלף“ – מכל או ארגז או אמצעי אחר להובלת טובין המתוכנן לטעינה ופריקה על ידי מגבה נוע ומצויד באמצעי ריתום מתאימים שקבע יצרן מגבה הנוע או שאישרה מעבדה מוסמכת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מגבה נוע“ – מיתקן המחובר לרכב דרך קבע והמיועד להטעין או לפרוק ארגז מתחלף מהסוג המותאם לו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוביל אדם ולא ירשה לאחר להוביל ארגז מתחלף אלא אם כן מותקן ברכב מגבה נוע מסוג שאישרה רשות הרישוי והרכב מצויד באמצעי ריתום המותאמים לארגז המתחלף וברשיון הרכב אושרה הובלת ארגז מתחלף בלבד.

{{ח:סעיף|85ג|הובלת מטען ברכב שאין בו תא נהג נפרד|תיקון: תשנ״ב־8}}
{{ח:ת}} לא יוביל אדם ולא ירשה לאחר להוביל מטען ברכב שאין בו תא נהג נפרד, אלא אם כן הופרד תא המטען מהמושבים במחיצה מתאימה להגנת מושבי הנהג והנוסעים או ננקט כל אמצעי אחר להגנת הנוסעים.

{{ח:סעיף|86|הובלת מטען בתפזורת|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ב־4, תשפ״א־11}}
{{ח:ת}} לא יוביל אדם ולא ירשה לאחר להוביל ברכב מטען בתפזורת אלא ברכב שיועד לכך, כאשר גובה המטען אינו עולה על גובה דופנות הארגז של הרכב, לרבות הסולמות שהותקנו כדין ברכב, וכשהמטען מכוסה באופן שימנע התאבכות אבק או שפיכת כל חומר ממנו בהתאם לדרישות פרק ד׳ בתקן אבטחת מטענים.

{{ח:סעיף|87||תיקון: תש״ל־3, תשל״ט־2, תשמ״ד־2, תשמ״ד־4, תשמ״ה־2, תשמ״ז, תשע״ו־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|88|סימון קצה של מטען חורג|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־2, תשמ״ח, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} היה מטען חורג מחוץ לחלק הקדמי ביותר של הרכב, יסמן המוביל את המטען בקצה החורג כאמור, בין בזמן תאורה ובין שלא בזמן תאורה במשולש.
{{ח:תת|(ב)}} היה מטען חורג מחוץ לחלק האחורי ביותר של הרכב, יסמן המוביל את המטען בקצה החורג כאמור, בין בזמן תאורה ובין שלא בזמן תאורה במשולש.
{{ח:תת|(ג)}} המשולשים האמורים בתקנות משנה (א) ו־(ב) יהיו כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} ויוחזקו תמיד במצב נקי.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות תקנה זו יחולו בין אם הרכב נמצא בתנועה ובין אם הוא עוצר, עומד או חונה.

{{ח:סעיף|89|סמכויות שוטרים|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־3, תשנ״ד־7}}
{{ח:תת|(א)}} מצא שוטר רכב מוביל מטען שלא בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יא|סימן זה}}, רשאי הוא להורות את הנוהג בו להפסיק את הנסיעה עד שיפורק אותו חלק מהמטען המובל שלא בהתאם להוראות האמורות, או עד שהמטען יסודר בהתאם להן; הוראה זו אינה גורעת מאחריותו של נוהג הרכב לפי כל חיקוק.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור בתקנת משנה (א), רשאי שוטר להורות לנוהג רכב כאמור להביא את הרכב למקום קרוב ככל האפשר ובמועד שהורה לצורך שקילתו ולקבלת תעודה על שקילת הרכב ורשאי השוטר להורות לנוהג רכב כאמור להילוות אליו לאותו מקום לצורך שקילת הרכב וקבלת תעודת השקילה.
{{ח:תת|(ג)}} נמצא לאחר השקילה כאמור בתקנת משנה (ב) כי המשקל חורג מהוראות תקנות אלה – ישולמו הוצאות השקילה על ידי נוהג הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} נוהג רכב כאמור בתקנה זו המציג שטר מטען כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שירותי הובלה ושירותי גרורים), התשל״ט–1978}}, יהיה שטר המטען ראיה לכאורה למשקל המטען המובל ברכב.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן יב|סימן י״ב: גרירה|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|90|גרירת רכב מנועי|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשמ״ז, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} רכב מנועי (להלן בתקנה זו – רכב) הנגרר על־ידי רכב אחר, מחמת שיצא מכלל פעולה או מסיבה אחרת, יחובר אל הרכב הגורר במוט חיבור מתאים וחזק במידה מספקת באופן שהמרחק בין שני כלי הרכב לא יעלה על 2.5 מטר; אמצעי החיבור יסומנו בסימן צבעוני בולט לעין, ויוארו בזמן התאורה.
{{ח:תת|(ב)}} על הרכב הנגרר יותקן מאחור שלט כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} בצורה הנראית לעין, ובזמן תאורה יותקן בקצה השמאלי של הרכב הנגרר אור אדום ואור שיאיר את לוחיות הזיהוי.
{{ח:תת|(ג)}} על הרכב הגורר יותקן מלפנים שלט כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} בצורה הנראית לעין.
{{ח:תת|(ד)}} לא יגרור אדם רכב אלא אם גלגלי הסרן הקדמי או הסרן האחורי שלו מורמים פרט אם הרכב הנגרר נהוג על ידי אדם בעל רשיון נהיגה לגבי סוג הרכב הנגרר.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות תקנת משנה (ד) לא יחולו כאשר הרכב נגרר באמצעות מיתקן אשר מפעיל את היגוי הרכב הנגרר ואושר על ידי רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ו)}} לא יגרור אדם רכב על ידי רכב אחר אלא אם הדבר ניתן להיעשות בבטחה.
{{ח:תת|(ז)}} ברכב נגרר לא יימצאו אנשים פרט לנוהג כאמור בתקנת משנה (ד).

{{ח:סעיף|91|סייגים לגרירה|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ג, תשמ״ז, תשס״א־6, תשס״ה־14, תשע״ו־2, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יגרור אדם מכונה נגררת הפטורה מרישום ורישוי אלא בטרקטור או ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 2{{ח:הערה|,}}200 ק״ג או לפי היתר מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לא יגרור אדם גרור או נתמך אלא לפי תנאי הגרירה שנקבעו ברשיון הרכב של הגורר, הגרור או הנתמך על־ידי רשות הרישוי, ובלבד שבמקרה של סתירה בין תנאי הגרירה שנקבעו ברישיון הרכב של הגורר לבין תנאי הגרירה שנקבעו ברישיון הרכב של הגרור או של הנתמך, יגברו תנאי הגרירה שנקבעו ברישיון הרכב של הרכב הגורר.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} לא יגרור אדם רכב מנועי ברכב פרטי או ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר פחות מ־2{{ח:הערה|,}}200 ק״ג או במונית אלא לפי היתר מרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ד)}} לא יגרור אדם רכב ברכב בעל שלושה גלגלים או פחות.
{{ח:תת|(ה)}} לא יגרור אדם רכב באמצעות מכונה ניידת אלא אם כן הרכב הנגרר הוא ציוד לביצוע עבודה שהמכונה הניידת, על פי קביעת יצרנה, מיועדת לבצע.
{{ח:תת|(ו)}} לא יגרור אדם יותר מרכב אחד אלא לפי היתר רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ז)}} לא יגרור אדם ברכב גרור, אלא אם כן מותקנים ברכב ובגרור מיתקני ריתום וגרירה תקינים מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 27|בפרט 27 בחלק ג׳ בתוספת השניה}} או למפרט שאישר מנהל אגף הרכב.

{{ח:סעיף|92|גרירת גרור ונתמך|תיקון: תש״ל־3, תשל״ג־3}}
{{ח:תת|(א)}} על גרירת גרור או נתמך יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 300|תקנות 300}} {{ח:פנימי|סעיף 371|ו־371 עד 379}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם בגורר או בתומך אם אין מגע מספיק בין גלגל מגלגלי הגרור או הנתמך לבין פני הדרך בגלל צורת חיבורם או הטענתם.
{{ח:תת|(ג)}} לא יגרור אדם יותר מגרור אחד, אלא לפי היתר מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ד)}} לא יגרור אדם גרור חקלאי הפטור מחובת רישום ורשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 279|תקנה 279}}, אלא בטרקטור; רשות הרישוי רשאית לתת היתר לגרירת גרור חקלאי ברכב שאינו טרקטור; אם גרור כאמור נרשם וניתן עליו רשיון לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} יחולו עליו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 300|תקנות 300}} {{ח:פנימי|סעיף 371|ו־371 עד 379}} לפי הענין.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן יג|סימן י״ג: רכב בטחון|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|93|חובת עוברי דרך לגבי רכב בטחון|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} היה רכב הבטחון מתקרב, ינהגו עוברי הדרך שבה הוא עובר או עומד לעבור לפי הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נוהגי רכב ומוליכי בעלי־חיים – יתנו זכות קדימה לרכב הבטחון ויטו מיד את כלי רכבם או את בעל החיים למקום קרוב ככל האפשר לשפת הכביש הימנית ורחוק מצומת ויעצרו שם עד שרכב הבטחון יעבור;
{{ח:תתת|(2)}} הולכי רגל הנמצאים בכביש – יפנו אותו מיד עד שיעבור רכב הבטחון.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם רכב בעקבות רכב בטחון אלא בריווח של לפחות מאה מטר ממנו; אין הוראה זו חלה על נוהג רכב בטחון אחר או רכב הקשור באותה שעה בתפקידי רכב הבטחון.

{{ח:סעיף|94|הוראות מיוחדות לנוהג רכב בטחון|תיקון: תש״ל־3, תשע״ה־7, תשע״ט־5}}
{{ח:ת}} נוהג רכב בטחון רשאי בשעת מילוי תפקידו –
{{ח:תת|(1)}} לחנות או לעמוד, שלא בהתאם להוראות שניתנו על פי דין;
{{ח:תת|(2)}} לעבור על פני תמרור או רמזור המורים על עצירה בלי להיעצר, ובלבד שהאיט את מהלכו במידה שהבטיחות מחייבת זאת;
{{ח:תת|(3)}} לעבור על המהירות המותרת;
{{ח:תת|(4)}} לעבור על ההוראות המגבילות את כיווני הנסיעה ואת הפניות לכיוונים מסויימים;
{{ח:תת|(5)}} להשתמש בנתיב נסיעה שיועד לתחבורה ציבורית;
{{ח:תת|(6)}} לנסוע בנתיב שסומן בתמרור כנתיב סגור;
{{ח:ת}} אולם לא יעשה כן אלא במידה הדרושה למילוי התפקיד המוטל עליו, ותוך כדי נקיטת אמצעי זהירות על מנת למנוע סיכון או פגיעה בעוברי דרך או ברכוש.

{{ח:סעיף|95|הפצת אור והשמעת קול|תיקון: תש״ל־3, תשנ״ו־7, תשנ״ט־7, תשס״ח־9, תשע״ח־9}}
{{ח:ת}} נוהג רכב מן הסוג המנוי בהגדרה ”רכב ביטחון“ או כל הנוסע בו, לא יפיץ אור מהבהב בפנס שהותקן בו לפי {{ח:פנימי|סעיף 62|תקנה 62}} ולא ישמיע אות אזעקה בסירנה, אלא בשעת מילוי תפקידו ובלבד שהדבר דרוש לשם מילוי התפקיד.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן יג1|סימן י״ג1: רכב תפעולי|תיקון: תשנ״א־8}}

{{ח:סעיף|95א|הגדרות|תיקון: תשנ״א־8, תשנ״ד־6}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יג1|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”איזור רכב תפעולי“ – איזור שבו מופעל רכב תפעולי ואשר בכניסה אליו וביציאה ממנו הוצב, באישורה של רשות התימרור המקומית, תמרור א–43 האחד מציין כניסה לאיזור רכב תפעולי והאחר מציין את היציאה ממנו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח על רכב תפעולי“ – מי שרשות הרישוי מינתה, בכתב, להיות מפקח על רכב תפעולי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב תפעולי“ – רכב כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודה}} למעט רכב פרטי ורכב ציבורי, בין אם מותקן עליו ציוד דרך קבע ובין אם לאו, בין אם הוא מוביל מטען ובין אם הוא מסיע נוסעים, אשר ניתן היתר להפעלתו, לפי {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יג1|סימן זה}}, באיזור רכב תפעולי.

{{ח:סעיף|95ב|פטור מחובת רישום ורישוי|תיקון: תשנ״א־8}}
{{ח:ת}} רכב תפעולי פטור מחובת רישום ורישוי על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}.

{{ח:סעיף|95ג|היתר לרכב תפעולי|תיקון: תשנ״א־8}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח על רכב תפעולי רשאי לתת היתר להפעלת רכב תפעולי שתוקפו לא יעלה על שנה אחת ובתנאי שהרכב התפעולי נבדק על ידו ונמצא כשיר לתנועה או להפעלה.
{{ח:תת|(ב)}} המפקח על רכב תפעולי רשאי לבטל, לשנות או להתלות כל היתר שנתן לפי {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יג1|סימן זה}} לפני תום תוקפו אם נתברר לו שבעליו, מחזיקו, מפעילו, או נהגו של הרכב התפעולי לא ציית להוראותיו.

{{ח:סעיף|95ד|נהיגת רכב תפעולי|תיקון: תשנ״א־8, תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב תפעולי, לא ישתמש בו ולא יפעיל אותו אלא באיזור רכב תפעולי ובלבד שנתקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} ניתן לגבי הרכב התפעולי, לפי סוגו, היתר להפעלתו מאת המפקח על רכב תפעולי ובהתאם לתנאים שבהיתר;
{{ח:תת|(2)}} בידי נוהג או מפעיל הרכב התפעולי רשיון נהיגה מתאים לסוג הרכב הנהוג או המופעל על ידו או היתר לנהיגתו שניתן מאת המפקח על רכב תפעולי;
{{ח:תת|(3)}} לגבי הרכב התפעולי ניתנה תעודת ביטוח בהתאם {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|לפקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש״ל–1970}}.

{{ח:סעיף|95ה|סמכויות המפקח על רכב תפעולי ותפקידיו|תיקון: תשנ״א־8, תשנ״ב־3, תשע״ד־10}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח על רכב תפעולי יקבע לגבי הרכב התפעולי את כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} משקלו הכולל המותר של הרכב התפעולי;
{{ח:תתת|(2)}} ייעודו של הרכב התפעולי, לרבות גרירת גרורים והסעת נוסעים;
{{ח:תתת|(3)}} מספר הגרורים שיוכל לגרור ויחס משקל כולל מותר שבין הגורר לבין הגרורים;
{{ח:תתת|(4)}} מספר הנוסעים שיוסעו והתנאים להסעתם;
{{ח:תתת|(5)}} מספר זיהוי על הרכב התפעולי ואופן רישומו על הרכב;
{{ח:תתת|(6)}} אופן רישומם של המשקל הכולל של הרכב ושל המשקל המרבי הכולל שהוא רשאי לגרור;
{{ח:תתת|(7)}} אמצעי הבטיחות ככל שימצא לנכון, כגון שרשרות בטחון, נעלי בטחון, מחזירי אור, תאורה וכיוצא באלה שיש להתקינם ברכב התפעולי;
{{ח:תתת|(8)}} מהירות הנסיעה המרבית של הרכב התפעולי, לסוגיו ולתכונותיו, בהתאם לתנאי השטח, שעות ההפעלה, תנאי התאורה, עומס התנועה והולכי הרגל שבאיזור רכב תפעולי;
{{ח:תתת|(9)}} מסלולי נסיעה ותמרורים להבטחת התנועה באיזור רכב תפעולי ככל שיראה לנחוץ;
{{ח:תתת|(9א)}} מספר שעות הנהיגה הכולל המותר ביום עבודה ובשבוע עבודה, ההפסקות המזעריות בנהיגה הנדרשות במהלך יום עבודה ומספר שעות מזערי של מנוחה מחוץ לעבודה אחרי יום עבודה ואחרי שבוע עבודה; לעניין פסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נהיגה“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 168|בתקנה 168(ג)}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”יום עבודה“ – תקופה רצופה של 24 שעות ו{{ח:הערה|־}}”שבוע עבודה“ – תקופה רצופה של שבעה ימים.
{{ח:תת|(ב)}} המפקח על רכב תפעולי רשאי להוסיף על הדרישות המפורטות בתקנת משנה (א) אם לפי שיקול דעתו נחוץ הדבר לבטיחות התנועה באזור הרכב התפעולי או להורות על הפסקת השימוש בו.
{{ח:תת|(ג)}} המפקח על רכב תפעולי ינהל כרטיס מעקב לכל רכב תפעולי שהוא נתן לגביו היתר, ובו יצוינו פרטי הרכב, לרבות הפרטים המנויים בתקנת משנה (א), לפי הענין, וכן התאריכים שבהם נערכה ביקורת תקופתית ברכב, תיקונים בו וכל פרט אחר שיראה לנכון (להלן {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יג1|בסימן זה}} – כרטיס המעקב); כרטיס המעקב יוצג בידי המפקח על הרכב התפעולי לפי דרישת רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|95ו|חובת ציות להוראות|תיקון: תשנ״א־8}}
{{ח:ת}} בעלו, מחזיקו, מפעילו ונהגו של רכב תפעולי יקיים כל הוראה שנתן לו המפקח על רכב תפעולי לגבי הפעלתו של הרכב התפעולי.

{{ח:סעיף|95ז|פטור|תיקון: תשנ״א־8, תשע״ד־10}}
{{ח:ת}} הוראות התקנות המנויות להלן לא יחולו על רכב תפעולי ועל נהגו או מפעילו, ובלבד שננקטו כל אמצעי הזהירות הדרושים לבטיחות התנועה ולמניעת כל סיכון או פגיעה כפי שקבע המפקח על רכב תפעולי: {{ח:פנימי|סעיף 9|9(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב)(1) ו־(3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 40|40(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 43|43}}, {{ח:פנימי|סעיף 44|44}}, {{ח:פנימי|סעיף 45|45(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 47|47}} – לגבי עקיפת רכב תפעולי אחר, {{ח:פנימי|סעיף 48|48(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 58|ו־58(א)}} ובלבד שהנהג או המפעיל נקט כל אמצעי הזהירות כדי להודיע לעובר דרך אחר על כוונותיו, {{ח:פנימי|סעיף 70|70}}, {{ח:פנימי|סעיף 71|71(1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 72|72(3), (8) ו־(10)}}, {{ח:פנימי|סעיף 74|74(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 75|75}}, {{ח:פנימי|סעיף 85|85}}, {{ח:פנימי|סעיף 85א|85א}}, {{ח:פנימי|סעיף 88|88}}, {{ח:פנימי|סעיף 90|90(א) ו־(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 91|91(ה) ו־(ו)}}, {{ח:פנימי|סעיף 92|92(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 97|97}}, {{ח:פנימי|סעיף 101|101}}, {{ח:פנימי|סעיף 104|104}}, {{ח:פנימי|סעיף 105|105}}, {{ח:פנימי|סעיף 106|106}} {{ח:פנימי|סעיף 168|ו־168}}.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 2 סימן יד|סימן י״ד: אורות|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|96|חובת החזקת מערכת האורות במצב תקין|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם ברכב אלא אם מערכת האורות שבו מותקנת ופועלת כהלכה.

{{ח:סעיף|97|הארת רכב מנועי|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ה, תשנ״ב, תשנ״ג, תשנ״ג־3, תשנ״ד, תשנ״ו־7, תש״ס־3, תשס״ה־14, תשע״ו־9, תשע״ח־11, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם רכב מנועי למעט רכב לתחבורה קלה בזמן תאורה אלא כשפנסי החזית והפנסים האחוריים מאירים ולוחית הזיהוי האחורית מוארת.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם אופנוע בדרך אלא כשמאירים בו פנסי החזית או הפנסים המיועדים בלבדית לנסיעה ביום.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם מונית, אוטובוס או רכב מנועי מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 14,999 ק״ג, בכל דרך וברכב מנועי אחר, למעט אופנוע, בדרך שאינה דרך עירונית, בתקופה שמיום 1 בנובמבר ועד 31 במרס בכל שנה, אלא כשמאירים בו פנסי החזית או פנס תאורת יום והפנסים האחוריים.
{{ח:תת|(ד)}} לא ינהג אדם רכב אשר רחבו הכולל הוא 210 ס״מ או יותר אלא אם מאירים בו, נוסף על האמור בתקנת משנה (א), גם פנסי רוחב.
{{ח:תת|(ה)}} לא ינהג אדם רכב מנועי במנהרה שבכניסה אליה הוצב תמרור 439 שעליו כתוב ”מנהרה הדלק אורות“ אלא כשמאירים פנסי החזית והפנסים האחוריים.

{{ח:סעיף|98|הארה בדרך עירונית|תיקון: תש״ל־3, תשס״ח־7}}
{{ח:ת}} בדרך עירונית לא ידליק הנוהג את האור הגבוה שבפנסי החזית, אלא אם אין הדרך מוארת כראוי.

{{ח:סעיף|99|עמעום|תיקון: תש״ל־3, תשל״ז־6, תשמ״ח, תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} הנוהג ברכב מנועי שפנסיו מאירים באור גבוה, יעמעם אורותיו בכל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא נוסע לקראת רכב אחר באותה דרך עד שיעבור אותו רכב אחר, או כשהוא נוסע לקראת רכב אחר הנמצא בדרך סמוכה ועלול לסנוור נוהג רכב אחר;
{{ח:תתת|(2)}} הוא עוצר;
{{ח:תתת|(3)}} הוא נוסע מאחרי רכב אחר ואלומת האור הגבוה שלו מאירה את חלקו האחורי של הרכב הנוסע לפניו, אולם מותר לאותת קצרות על ידי הבהוב האור הגבוה כדי להזהיר את נוהג הרכב שלפניו כי בכוונתו לעקפו או לעבור על פניו, ובלבד שלא יאותת כאמור, אם הוא עלול לסנוור נוהג רכב אחר הבא לקראתו.
{{ח:תת|(ב)}} בשעת העמעום יהיה האור הנמוך כאמור {{ח:פנימי|סעיף 334|בתקנה 334(ג)}}.

{{ח:סעיף|100|הארת רכב עומד|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעמיד אדם בזמן התאורה רכב בחלק הדרך המיועד לתנועת כלי רכב ולא ישאיר שם רכב עומד, ומי שהשליטה על הרכב בידו לא יניח שהרכב יעמוד או יישאר כאמור אלא אם –
{{ח:תתת|(1)}} ברכב מנועי שרחבו עולה על מטר אחד ובאופנוע עם רכב צדי – מאירים פנסי החניה ופנס אחורי או מאירים בו פנסי הרוחב או פנס צידי המותקן על דופן הרכב שלצד הכביש, המראה אור לבן מלפנים ואור אדום מאחור;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב שרחבו הכולל הוא 210 ס״מ או יותר – מאירים בו פנסי הרוחב וכן הפנס האחורי;
{{ח:תתת|(3)}} ברכב אחר – פנס המפיץ אור לבן או צהוב דולק בו מלפנים ומחזירור אדום קבוע בו מאחור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על רכב –
{{ח:תתת|(1)}} העומד בדרך שמצב התאורה בה מאפשר הבחנה ברכב ממרחק סביר על־ידי עוברי דרך;
{{ח:תתת|(2)}} שמערכת אורותיו אינה במצב תקין, ובלבד שיתקיימו לגביו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 70|תקנה 70(א)}}.

{{ח:סעיף|101|פנס אזהרה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשמ״ז, תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשס״א־6, תשע״ה}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב מכל סוג שהוא שאורכו הכולל, עם מטען או בלעדיו, עולה על 20 מטרים או רוחבו עולה על 3 מטרים או רכב ליווי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ו)}}, אלא אם כן מותקן על גג תא הנהג פנס כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}, המפיץ אור צהוב מהבהב הנראה לעוברי הדרך מכל הכיוונים, ואם התקנת הפנס על גג תא הנהג אינה מאפשרת נראות האור המהבהב לעוברי הדרך מכל הכיוונים, גם פנס נוסף – במקום אחר ברכב המאפשר זאת.

{{ח:סעיף|102|אורות גרור ונתמך|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יד|סימן זה}} יחולו גם על גרור ונתמך שאינם מחוברים לגורר או לתומך; נתמך המחובר לתומך יראוהו כחלק בלתי נפרד מהתומך.

{{ח:סעיף|103|אורות רכב צדי|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם בזמן תאורה אופנוע עם רכב צדי אלא אם מאיר בו בנוסף לפנס החניה גם פנס הרכב הצדי.

{{ח:סעיף|104|רכב המיועד להובלת מטענים ארוכים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם בזמן תאורה רכב מנועי שמחובר אליו גרור או נתמך המיועדים להובלת מטענים ארוכים והבנויים ללא רצפה ודפנות, ושרחבו הכולל עולה על 120 ס״מ, אלא אם מאירים עליו פנסים המותקנים על שרשרות או על כבלים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 369|בתקנה 369}}.

{{ח:סעיף|105|אורות מכונות נגררות|תיקון: תש״ל־3, תשע״ה}}
{{ח:ת}} בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 97|בתקנה 97}}, לא יגרור אדם בזמן תאורה מכונה נגררת אלא אם כן קבועים בה מאחוריה מצד שמאל מחזירור בצבע אדום או פנס מפיץ אור אדום הנראים לעין במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטרים.

{{ח:סעיף|106|אורות רכב מסוג אחר|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יסיע אדם בזמן התאורה רכב מסוג שלא פורש {{ח:פנימי|חלק ב פרק 2 סימן יד|בסימן זה}}, אלא אם מאיר בו פנס המפיץ אור לבן או צהוב, הקבוע בצדו השמאלי במקום הנראה לעין מלפנים ומאחור, וכן קבוע מאחוריו בצדו השמאלי מחזירור בצבע אדום.

{{ח:סעיף|107|זרקור, פנס ערפל ופנס לנסיעה אחורנית|תיקון: תש״ל־3, תשל״ג־3, תשנ״א־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישתמש אדם בזרקור בדרך אלא לשם תיקון הרכב או חיפוש מקום.
{{ח:תת|(ב)}} תקנת משנה (א) לא תחול על המשתמש בזרקור ברכב בטחון או ברכב צה״ל בתפקיד צבאי.
{{ח:תת|(ג)}} לא ישתמש אדם בזרקור אלא כשהרכב אינו נע ואורו אינו מופנה לאורך הדרך או אל מול פני רכב אחר.
{{ח:תת|(ד)}} הותקנו ברכב פנסי ערפל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 347|בתקנות 347}} {{ח:פנימי|סעיף 347א|ו־347א}} מותר להפעילם רק במקרה של ערפל או כשיורד גשם שוטף או שלג.
{{ח:תת|(ה)}} לא ישתמש אדם בפנס לנסיעה אחורנית, אלא בשעת נסיעה אחורנית.

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 3|פרק שלישי: הולכי רגל, אופנוע, גלגינוע, אופניים ובעלי־חיים|תיקון: תש״ל־3, תשע״ו־7}}
{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן א|סימן א׳: הולכי רגל|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|108|סייג בהליכה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ילך אדם בכביש ולא יסיע בו עגלת ילדים או עגלת חולים או כיסא חולים, אלא אם אין בצד הכביש מדרכה או שוליים תקינים או שביל שהוקצה להולכי רגל.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על אדם החוצה כביש.

{{ח:סעיף|109|הליכה בכביש|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} ההולך בכביש, ילך סמוך לשפתו, מצדו השמאלי כשפניו אל התנועה הבאה לקראתו.
{{ח:תת|(ב)}} כאשר קבוצת אנשים צועדת בזמן תאורה בכביש בלתי מואר חייבים הצועד ראשון והצועד האחרון בקבוצה לצד התנועה לשאת אור נייד או מחזיר אור הנראה לנהגי כלי רכב ממרחק סביר; האחריות לקיום הוראה זו מוטלת הן על מי שארגן את צעידת הקבוצה והן על האחראי עליה בצעידתה.

{{ח:סעיף|110|חציית כביש|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחצה אדם כביש אלא לאחר שבדק את מצב התנועה בו ונוכח שאפשר לחצותו בבטיחות.
{{ח:תת|(ב)}} אם יש בקרבת המקום מעבר חציה, מנהרה או גשר המיועדים למעבר הולכי רגל, לא יחצה הולך רגל את הכביש אלא בהם.
{{ח:תת|(ג)}} אם אין בקרבת המקום מעבר חציה, מנהרה או גשר כאמור אך יש בקרבת מקום צומת, יחצה הולך רגל את הכביש בקרבת צומת.
{{ח:תת|(ד)}} בכל מקרה יחצה הולך רגל כביש במהירות סבירה ובקו ישר והקצר ביותר בין קצות הכביש ולא יתעכב בכביש שלא לצורך.

{{ח:סעיף|111|ירידה ממדרכה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ירד הולך רגל ממדרכה או ממקום מבטחים אחר שבדרך באופן פתאומי או מבלי שנקט בזהירות מספקת, בשעה שרכב מתקרב אליו ממרחק שאין סיפק בידי נוהג הרכב לעצור את הרכב כדי למנוע תאונה.

{{ח:סעיף|111א||תיקון: תשכ״ה־7, תש״ל־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|112|שהיה בכביש|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יעמוד אדם בכביש בין כדי לעצור רכב לשם נסיעה ובין לכל מטרה אחרת, אלא בתוקף תפקיד רשמי.

{{ח:סעיף|113|מעקה בטיחות|תיקון: תש״ל־3, תשס״ה־14}}
{{ח:תת|(א)}} הולך רגל לא יחצה כביש במקום שבו מותקן מעקה בטיחות להולכי רגל בצד הכביש או גדר בשטח ההפרדה שבדרך או כאשר בשטח ההפרדה גדלה צמחיה, וזאת אף אם אין המעקה, הגדר או הצמחיה מונעים את המעבר.
{{ח:תת|(ב)}} לא יימצא הולך רגל בכביש בקטע שבו מוצב מעקה בטיחות להולכי רגל.

{{ח:סעיף|114|הפרעה במדרכה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יגרום אדם הפרעה לתנועת עוברי דרך במדרכה.

{{ח:סעיף|115|תחולה|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109|תקנות 109}}, {{ח:פנימי|סעיף 110|110}} {{ח:פנימי|סעיף 114|ו־114}} לא יחולו על אדם המשתתף בהלוויה או בתהלוכה שנערכה כדין.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 108|תקנות 108(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 109|109}}, {{ח:פנימי|סעיף 110|110(ב), (ג) ו־(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 112|112}}, {{ח:פנימי|סעיף 150|150}} {{ח:פנימי|סעיף 152|ו־152}} לא יחולו על אדם הנמצא ברחוב משולב.

{{ח:סעיף|116|עיוורים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ילך עיוור בכביש אלא אם הוא מלווה על ידי אדם מבוגר שאינו עיוור או כלב מאולף, או אם הוא מחזיק מקל לבן או נושא באופן בולט סימן שנקבע לכך על ידי המפקח על התעבורה.

{{ח:סעיף|117|חציה במפגש מסילת ברזל|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחצה אדם מסילת ברזל במפגש אלא לאחר שבדק שאין רכבת מתקרבת ונוכח שאפשר לחצות את המסילה בבטיחות.
{{ח:תת|(ב)}} בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 56|בתקנה 56(א)}} לא יחצה אדם מסילת ברזל ולא יתקדם מעבר למחסום או לגדר שליד המסילה ובאין גדר או מחסום – לא יותר מאשר ששה מטרים לפני פס המסילה הקרוב.
{{ח:תת|(ג)}} לא יעבור אדם דרך מחסום של מפגש, מסביב לו, מעליו או מתחתיו בשעה שהוא סגור או תוך כדי סגירתו.

{{ח:סעיף|117א|איסור הליכה במנהרה|תיקון: תשס״ח־4}}
{{ח:ת}} לא ילך אדם במנהרה, לא יסיע בה עגלת־יד, עגלת ילדים, עגלת חולים או כיסא חולים ולא יחצה את הכביש העובר בה.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: אופנוע או תלת־אופנוע|תיקון: תש״ל־3, תשנ״א, תשס״א־6}}

{{ח:סעיף|118||תיקון: תש״ל־3, תשנ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|119|נסיעה באופנוע|תיקון: תש״ל־3, תשל״ג, תשל״ה־2, תשל״ט, תש״ם־3, תש״ם־7, תשמ״א־5, תשנ״א, תשנ״ט־9, תשס״א־6, תשס״ה־4, תשס״ו־9, תשע״ט־5}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם אופנוע או תלת־אופנוע אלא כשהוא יושב על מושב הקבוע באופנוע והמיועד לנוהג בו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג ולא ירכב אדם על אופנוע או תלת־אופנוע אלא כשרגליו נמצאות משני צדי האופנוע, או במקום המיועד לכך.
{{ח:תת|(ב1)}} לא ירכב אדם על אופנוע אלא אם כן רגליו מונחות על תומכי הרגליים המיועדים לנוסע באופנוע, ולא ירשה נוהג האופנוע לאחר לרכב עליו, אלא אם כן רגליו מונחות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם אופנוע או תלת־אופנוע, לא ירכב עליו ולא ירשה לאחר לרכב עליו אלא אם כן הוא חובש קסדת מגן שסומנה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 9|בפרט 9 לחלק ג׳ לתוספת השנייה}} ובלבד שמבנה הקסדה יכסה את אפרכסת האוזן והיא תהיה קשורה ברצועה שתמנע את נפילתה בשעת הנסיעה.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות תקנת משנה (ג) לא יחולו על נוהג רכב מסוג שרשות הרישוי, מטעמי בטיחות, פטרה את הנוהג בו מן החובה לחבוש קסדה בהתקיים התנאים שקבעה בפטור; הרשות תציין את דבר הפטור ברישיון הרכב.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|120|הרכבת אנשים על אופנוע|תיקון: תש״ל־3, תשנ״א־5, תשס״א־5, תשס״ז־4}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג אופנוע או תלת־אופנוע בדרך לא ירכיב עליו אדם אחר אלא על גבי המושב המיועד לכך והקבוע מאחורי הנוהג כשרגליו של האדם האחר נמצאות משני צדי האופנוע, או כשהוא יושב במושב הקבוע שברכב הצדי.
{{ח:תת|(ב)}} נוהג אופנוע או תלת־אופנוע בדרך לא ירכיב עליו אדם אחר, אלא אם האופנוע עשוי לרכיבתם של אנשים במספר הרוכבים עליו, ולא ירכב אדם על אופנוע נהוג בידי אחר אלא אם הוא עשוי כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנה 176}} {{ח:פנימי|סעיף 177|או 177}}, לא ירכיב על אופנוע או תלת אופנוע כמתואר בתקנות האמורות אדם אחר, אלא אם כן מלאו לבעל רישיון הנהיגה האמור שמונה עשרה שנים או אם הוא בעל רישיון נהיגה כאמור חודשיים לפחות, לפי המאוחר.

{{ח:סעיף|121|הובלת חפצים|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10}}
{{ח:ת}} לא יוביל רוכב על אופנוע חבילה, צרור או חפץ המונעים ממנו, או העלולים למנוע ממנו, שליטה מלאה על רכבו או שהם –
{{ח:תת|(1)}} עולים בארכם על 70 ס״מ;
{{ח:תת|(2)}} חורגים מחוץ לחלק הקדמי ביותר או לחלק האחורי ביותר של האופנוע.

{{ח:סעיף|122|נסיעה בצד רכב אחר|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הרוכב על אופנוע או תלת־אופנוע לא יסע בצדו של רכב אחר, לרבות אופניים או אופנוע, אלא כדי לעקפו או לעבור על פניו כדין.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן ב1|סימן ב׳1: גלגינוע|תיקון: תשע״ו־7}}

{{ח:סעיף|122א|נהיגה בגלגינוע|תיקון: תשע״ו־7, תשע״ט־5, תשע״ט־6, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם על גלגינוע אלא אם כן מלאו לו 16 שנים; {{ח:פנימי|חלק ב פרק 3 סימן ב1|בסימן זה}}, ”גלגינוע“ – לרבות התקן כאמור {{ח:חיצוני|חוק לייעול הפיקוח והאכיפה העירוניים ברשויות המקומיות (תעבורה)#תוספת 2|בפסקה (2) להגדרה ”קורקינט ממונע“ בתוספת השנייה לחוק לייעול הפיקוח והאכיפה העירוניים ברשויות המקומיות (תעבורה), התשע״ו–2016}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ירכב אדם על גלגינוע אלא בשביל מיוחד או נתיב מיוחד שהוקצו לתנועת אופניים וסומנו בתמרור (להלן – שביל אופניים), ובאין שביל אופניים – בכביש, ואולם מותר להולך רגל להוביל גלגינוע על המדרכה אם אין בכך הפרעה להולכי רגל.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם בגלגינוע אלא אם כן התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 39טז|בתקנה 39טז(א)(3)}}.
{{ח:תת|(ד)}} מי שמתקיים בו האמור בתקנת משנה (ג) יהיה פטור מהחובה האמורה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|בסעיף 10(א) לפקודה}}.
{{ח:תת|(ה)}} בעל רכב לתחבורה קלה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 299א|בתקנה 299א}} מסוג גלגינוע או מי שרכב כאמור בשליטתו, לא ירשה לאדם לנהוג ברכב כאמור אלא אם כן התקיימו בנוהג הוראות תקנות משנה (א) ו־(ג), ובלבד שלא יהיה אחראי לנהיגתו בידי אדם שלא התקיים בו האמור, אם הוכיח שנקט את כל האמצעים הסבירים למניעת נהיגתו של אותו אדם.

{{ח:סעיף|122ב|כללי נהיגה על גלגינוע|תיקון: תשע״ו־7, תשע״ט־5, תשע״ט־6}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם על גלגינוע אלא אם כן הוא חובש קסדת מגן שסומנה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השנייה}} הקשורה ברצועה שתמנע את נפילתה בשעת הרכיבה; לקסדה כאמור יוצמד מחזיר אור שיראה בבירור על ידי המשתמשים האחרים בדרך.
{{ח:תת|(ג)}} הנוהג על גלגינוע, לא ירכיב עליו אדם נוסף.
{{ח:תת|(ד)}} על נהיגה על גלגינוע יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 110|תקנה 110}} כאילו היה הרוכב הולך רגל באופן שיחצה את הכביש בהליכה ויוביל עמו את הגלגינוע, {{ח:פנימי|סעיף 34|ותקנות 34(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 121|121}}, {{ח:פנימי|סעיף 122|122}}, {{ח:פנימי|סעיף 123|123(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 126|126}}, {{ח:פנימי|סעיף 127|127}}, {{ח:פנימי|סעיף 128|128}}, {{ח:פנימי|סעיף 129|129(ג), (ה) ו־(ז)}}, {{ח:פנימי|סעיף 132|132}}, {{ח:פנימי|סעיף 133|133}} {{ח:פנימי|סעיף 134|ו־134}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|122ג|מבנה הגלגינוע|תיקון: תשע״ט־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם בגלגינוע אלא אם כן התקיים בו האמור בתווית הסימון כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 1א|בפרט 1א לחלק ג׳ בתוספת השנייה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ישנה אדם את המבנה של גלגינוע, באופן שיגרום לכך שיחדל מלהתקיים בו האמור בתווית הסימון האמורה בתקנת משנה (א) ואם הוא יצרן, יבואן או משווק של גלגינוע – באופן שיחדלו מלהתקיים בו דרישות ההגדרה גלגינוע, כולן או חלקן.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: אופניים ותלת־אופן|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|123|רכיבה על אופניים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ירכב אדם על אופניים אלא אם הם במצב תקין וראויים לשימוש.
{{ח:תת|(ב)}} לא ירכב אדם על אופניים אלא על גבי המושב הקבוע המחובר אליהם.

{{ח:סעיף|124|הרכבת אנשים על אופניים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} הרוכב על אופניים לא ירכיב עליהם אדם, אלא אם הם עשויים לרכיבתם של אנשים במספר הרוכבים עליהם, ולא ירכב אדם על אופניים נהוגים בידי אחר אלא אם הם עשויים כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) מותר להרכיב ילד שטרם מלאו לו 8 שנים על אופניים המצויידים במושב נפרד המבטיח את שלום הילד המורכב עליהם.
{{ח:תת|(ג)}} מי שטרם מלאו לו 14 שנה לא ירכיב אדם אחר על אופניים.

{{ח:סעיף|125|הובלת חפצים ונסיעה בצד רכב אחר|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 121|תקנות 121}} {{ח:פנימי|סעיף 122|ו־122}} יחולו גם לגבי הובלה ורכיבה על אופניים.

{{ח:סעיף|126|איסור להתחבר אל רכב אחר ואיסור גרירה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} הרוכב על אופניים לא יאחז ברכב אחר הנע בדרך, ולא יחבר אליו את רכבו באופן אחר.
{{ח:תת|(ב)}} לא יגרור אדם באופניים.

{{ח:סעיף|127|ריווח בין אופניים לרכב אחר|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הרוכב על אופניים ישמור על ריווח בינו ובין רכב הנוסע לפניו, כדי שיספיק להיעצר מיד וללא חשש תאונה במקרה של עצירה או מתן אות על ידי הרכב שלפניו.

{{ח:סעיף|128|נסיעה בצד ימין|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הרוכב על אופניים ירכב קרוב ככל האפשר לשפתו הימנית של הכביש וינהג בזהירות ובמיוחד בעברו רכב העומד או בעקפו רכב הנע באותו כיוון.

{{ח:סעיף|129|רכיבה על אופניים במקומות מסויימים|תיקון: תש״ל־3, תשס״ח־4, תשע״ד־12, תשע״ה, תשע״ו־3, תשע״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} לא ירכב אדם על אופניים על מדרכה או על חלק מהדרך המיועד להולכי רגל בלבד; אולם מותר להולך רגל להוביל אופניים על המדרכה אם אין בכך הפרעה להולכי רגל.
{{ח:תת|(ב)}} הוקצה בדרך שביל אופניים וסומן בתמרור מתאים לא ירכב רוכב אופניים בכל חלק אחר של הדרך אלא בשביל האופניים.
{{ח:תת|(ג)}} לא ירכב אדם על אופניים במנהרה.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 128|בתקנה 128}}, בדרך שאינה עירונית, שבה שול הדרך פנוי ומיוצב באספלט, ירכב רוכב אופניים בשול, קרוב ככל הניתן לשפתו הימנית.
{{ח:תת|(ו)}} לא ירכב אדם שגילו פחות משתים עשרה שנים על אופניים בדרך שאינה עירונית.
{{ח:תת|(ז)}} לא יעבור רוכב אופניים במעבר חציה ברכיבה אלא במעבר חציה לרוכבי אופניים המסומן בתמרור 812; ואולם מותר להולך רגל להוביל אופניים במעבר חציה לצורך חציית כביש.

{{ח:סעיף|129א|רכיבה על אופניים בליווי רכב ליווי|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ירכב אדם על אופניים בדרך שאינה עירונית, בקבוצה המונה עשרה רוכבים לפחות, אלא בליווי רכב כאמור בתקנת משנה (ב).
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג ברכב ליווי כאמור בתקנת משנה (א) ינהג מאחורי הרוכב האחרון בקבוצת רוכבי האופניים ובמרחק סביר ממנו ויפעיל את ארבעת מחווני הכיוון ברכב.

{{ח:סעיף|130|ציוד אופניים|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־7, תשמ״ג־2, תשנ״א}}
{{ח:ת}} לא ירכב אדם על אופניים אלא אם הם מצויידים בכל עת –
{{ח:תת|(1)}} בפעמון;
{{ח:תת|(2)}} במנגנון בלימה יעיל לעצירה;
{{ח:תת|(3)}} במחזיר אור על אחורי האופניים מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}};
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|131|תקינות הציוד|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הציוד המפורט {{ח:פנימי|סעיף 130|בתקנה 130}} יהיה בכל עת במצב תקין.

{{ח:סעיף|132|אורות אופניים|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־3, תש״ם־7, תשמ״ט־6, תשע״ט־6}}
{{ח:ת}} לא ירכב אדם על אופניים בזמן תאורה אלא אם –
{{ח:תת|(1)}} מאיר בהם פנס קבוע מלפנים המפיץ אור לבן הנראה לעין במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטר לפחות מלפני הרכב;
{{ח:תת|(2)}} מאיר בהם פנס קבוע המפיץ אור אדום מאחורי האופניים;
{{ח:תת|(3)}} יש מחזירי אור בצבע צהוב על דוושות האופניים.

{{ח:סעיף|133|הולך רגל המסיע אופניים|תיקון: תש״ל־3, תשע״ו־7}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|חלק ב|חלק זה}}, הולך רגל המוביל אופניים בדרך, דינו כדין רוכב אופניים, זולת אם מהקשר הדברים משתמע אחרת.

{{ח:סעיף|134|סמכות שוטר|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} מצא שוטר אופניים שרוכבים עליהם תוך הפרת הוראות תקנות שהותקנו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}, רשאי הוא להוציא את האוויר ואת השסתומים כדי למנוע המשך רכיבה עליהם תוך הפרת הוראה כאמור.

{{ח:סעיף|135|תלת־אופן|תיקון: תש״ל־3, תשס״ח־4, תשע״ו־7}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 123|תקנות 123}}, {{ח:פנימי|סעיף 126|126}}, {{ח:פנימי|סעיף 127|127}}, {{ח:פנימי|סעיף 128|128}}, {{ח:פנימי|סעיף 129|129}}, {{ח:פנימי|סעיף 130|130}}, {{ח:פנימי|סעיף 131|131}}, {{ח:פנימי|סעיף 133|133}} {{ח:פנימי|סעיף 134|ו־134}} יחולו גם לגבי תלת־אופן.

{{ח:סעיף|136|אורות תלת־אופן|תיקון: תש״ל־3, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בזמן תאורה לא ירכב אדם על תלת־אופן אלא אם נתקיימו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בתלת־אופן שבו הגלגל היחיד נמצא לפנים –
{{ח:תתתת|(א)}} מאיר בו פנס קבוע מלפנים ומפיץ אור לבן הנראה לעין במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטר לפחות מלפני הרכב;
{{ח:תתתת|(ב)}} מאירים בו מלפנים באור הנראה לעין במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטר לפחות שני פנסים המסמנים את רחבו;
{{ח:תתתת|(ג)}} מחזירור, בצבע אדום, קבוע בו על הכנף השמאלית מאחור הנראה לעין במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטר לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} בתלת־אופן שבו הגלגל היחיד נמצא מאחור –
{{ח:תתתת|(א)}} מאירים בו מלפנים שני פנסים כאמור בפסקה (1)(ב);
{{ח:תתתת|(ב)}} שני מחזירורים, בצבע אדום, קבועים בו מאחור על הכנף האחורית וכן על הארגז מצד שמאל, והם נראים לעין במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטר לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} מחזירור בתקנה זו יהיה מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: בעלי־חיים|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|137|איסור לעזוב בעלי חיים ללא פיקוח|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שבידו ההשגחה על בעל חיים ימנע אותו מלעלות על דרך או לשוטט או לנוע בה אלא בפיקוחו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ישאיר אדם בעל חיים בדרך ללא השגחה, בין שבעל החיים רתום לרכב ובין שאיננו רתום, אלא לזמן קצר בלבד ולאחר שקשרו אל עצם קבוע באופן שבעל החיים לא יוכל לשוטט בדרך.

{{ח:סעיף|138|הולכת בעלי חיים בכביש|תיקון: תש״ל־3, תשס״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוליך אדם עדר בדרך אלא אם אין אפשרות להוליכו במקום אחר ובלבד שנקט כל האמצעים כדי למנוע ככל האפשר הפרעת התנועה.
{{ח:תת|(ב)}} המוליך בעל חיים או הרוכב עליו בכביש לא יוליכו אלא בצדו הימני הקיצוני אם יש לכביש מדרכה, או בשוליים הימניים של הדרך – אם אין מדרכה, ולא יוליך זה בצד זה יותר משני בעלי חיים פרט לאמור בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב) מותר לשוטר הרוכב על בעל חיים לנהוג אותו או להוליכו בצדו השמאלי של הכביש.
{{ח:תת|(ד)}} לא יוליך אדם בעל חיים במנהרה ולא יחצה עמו את הכביש העובר בה.

{{ח:סעיף|139|הולכת גמלים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יוליך אדם בדרך שיירת גמלים אלא כשהם קשורים זה לזה בטור ערפי ובקבוצות של לא יותר מחמישה גמלים.

{{ח:סעיף|140|איסור רכיבה והולכת בעל חיים בידי קטין|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} מי שלא מלאו לו 12 שנה לא יוליך בעל חיים בדרך ולא ירכב עליו, ולא ימסור אדם את ההשגחה על בעל חיים בדרך למי שלא מלאו לו 12 שנה.

{{ח:סעיף|141|רכיבה על בעל חיים בהתקרב רכב|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} בהתקרב רכב מנועי אל בעל חיים, יעשה הרוכב על בעל החיים או המוליך אותו כל אשר לאל ידו כדי לפנות את הדרך לרכב המנועי.

{{ח:סעיף|142|סימון בזמן התאורה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} המוליך בעל חיים בודד או הרוכב עליו בדרך, ישא בזמן התאורה בצדו השמאלי פנס דולק לבן או צהוב בהיר, הנראה ממרחק סביר לעוברי דרך משני הכיוונים מלפניו ומאחוריו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוליך אדם ולא ירשה לאחר להוליך עדר בדרך בזמן התאורה, אלא אם אדם אחד נושא בראש העדר בצדו השמאלי פנס דולק באור לבן או צהוב בהיר ואחד נושא בקצה האחורי של העדר בצדו השמאלי פנס דולק באור אדום והאורות נראים לעוברי דרך ממרחק סביר.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן ד1|סימן ד׳1: עגלה|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|142א|תנועת עגלה|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם בעגלה אלא בתחומי מושב, קיבוץ או כפר.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) רשאי אדם לנהוג בעגלה בתחומי רשות מקומית במקום שהתירה לו בכתב רשות התימרור המקומית, בהתייעצות עם קצין משטרה ובלבד שהנהיגה היא למטרות נופש ופנאי.
{{ח:תת|(ג)}} האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב) לא יגרע מהאמור בהוראות כל דין.

{{ח:קטע3|חלק ב פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: עגלת־יד|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|143|התחולה על עגלת־יד|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־2, תשנ״ז־8, תשס״ו־8}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 21|תקנות 21 עד 23}}, {{ח:פנימי|סעיף 25|25 עד 28}}, {{ח:פנימי|סעיף 31|31}}, {{ח:פנימי|סעיף 33|33 עד 48}}, {{ח:פנימי|סעיף 58|58}}, {{ח:פנימי|סעיף 60|60}}, {{ח:פנימי|סעיף 64|64 עד 68}}, {{ח:פנימי|סעיף 85|85 עד 89}}, {{ח:פנימי|סעיף 144|144}}, {{ח:פנימי|סעיף 145|145}}, {{ח:פנימי|סעיף 153|153}} {{ח:פנימי|סעיף 154|ו־154}} יחולו על אדם המסיע עגלת־יד בדרך כאילו היה נוהג ברכב שאינו רכב מנועי, זולת אם ניתנה לגביו במפורש הוראה אחרת {{ח:פנימי|חלק ב|בחלק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יעמיד אדם עגלת־יד במקום שאסור לכלי רכב לעצור, לעמוד או לחנות בו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} או תקנות, חוקי עזר או הוראות שניתנו על פיה.
{{ח:תת|(ג)}} לא יסיע אדם בעגלת־יד אדם אחר.
{{ח:תת|(ד)}} המסיע עגלת־יד בדרך יציית להוראות התמרורים כאילו היה נוהג רכב שאיננו רכב מנועי, והוא כשאין הוראה אחרת {{ח:פנימי|חלק ב|בחלק זה}}.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ו)}} מותר להסיע על מדרכה עגלת־יד שרחבה אינו עולה על 100 ס״מ אם אין בכך הפרעה להולכי רגל.
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ח)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 4|פרק רביעי: תאונות|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|144|תאונת דרכים שתוצאתה הריגה או פגיעה בגוף|תיקון: תש״ל־3, תשל״ב־4, תשל״ז־6, תשמ״ד־2, תשס״א־6, תשע״ט־10}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב המעורב בתאונה שכתוצאה ממנה נהרג אדם או נפגע, יפעל לפי הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יעצור מיד את הרכב במקום התאונה או קרוב אליו ככל האפשר, ולא יזיזנו ממקומו אלא אם יש הכרח להשתמש ברכב לצורך ביצוע האמור בפסקה (2) או אם שוטר הרשה את הדבר;
{{ח:תתת|(2)}} בהתאם לנסיבות המקרה ומקום התאונה, יגיש לכל אדם שנפגע באותה תאונה עזרה מתאימה ובמיוחד –
{{ח:תתתת|(א)}} ידאג למניעת כל נזק נוסף לנפגע;
{{ח:תתתת|(ב)}} יגיש לנפגע עזרה ראשונה שביכלתו להגיש על פי הכשרתו;
{{ח:תתתת|(ג)}} יזעיק למקום התאונה את שירותי ההצלה המקצועיים הנחוצים על פי נסיבות המקרה ובין השאר, אמבולנס, משטרה ומכבי אש;
{{ח:תתתת|(ד)}} ימתין ליד הנפגע עד להגעת שירותי ההצלה המקצועיים;
{{ח:תתתת|(ה)}} במקום שאין אפשרות לפנות את הנפגע באמבולנס ידאג להעברתו ברכב מתאים אחר לתחנת עזרה ראשונה, לבית חולים או לרופא.
{{ח:תתת|(3)}} ימסור לשוטר, או לאדם שנפגע או לנוהג רכב אחר המעורב באותה תאונה, או לכל נוסע או אדם שהיה בחברתו של הנפגע, את שמו ומענו, את מספר רשיון הנהיגה ומספר הרישום של הרכב שהוא נוהג בו ושם בעליו ומענו, ויציג, לפי דרישתם, את תעודת הביטוח ואת אחד מאמצעי הזיהוי כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 9|בתקנה 9(א)(1)}} וירשה להעתיק כל פרט הרשום בהם;
{{ח:תתת|(4)}} יודיע מיד ככל האפשר ובאמצעי הקשר המהירים ביותר לתחנת המשטרה הקרובה למקום התאונה על אירועה ויפרט בהודעה את –
{{ח:תתתת|(א)}} שמו ומענו;
{{ח:תתתת|(ב)}} מקום האירוע ומקום הימצאו הוא, ואם ידוע לו – גם שם האדם שנפגע ולאיזה מקום הועבר לטיפול;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא יזיז אדם רכב המעורב בתאונה כאמור בתקנת משנה (א), אלא אם הרשהו שוטר לעשות כן, או אם יש הכרח בכך לצורך הגשת עזרה למעורבים בתאונה זו.

{{ח:סעיף|145|תאונת דרכים שתוצאתה נזק לרכב אחר או לרכוש אחר|תיקון: תש״ל־3, תשע״ט־10}}
{{ח:תת|(א)}} נוהג רכב המעורב בתאונה או בפגיעה ברכב אחר, או ברכוש אחר, שאינו רכב, הנמצא על הדרך או סמוך לה, ונגרם נזק לרכב האחר או לרכוש האמור בלבד, ימסור בו במקום לנוהג הרכב האחר או לבעל הרכוש או לממונה עליו או לשוטר שהזדמן למקום את שמו ומענו, את מספר רשיון הנהיגה שלו ואת מספר הרישום של הרכב שהוא נוהג בו ושם בעליו ומענו, וכן את מספר תעודת הביטוח ושם החברה המבטחת, ויציג לפי דרישתם את אחד מאמצעי הזיהוי כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 9|בתקנה 9(א)(1)}} ואת תעודת הביטוח וירשה להעתיק כל פרט הרשום בהם.
{{ח:תת|(ב)}} אם כלי הרכב המעורבים בתאונה או בפגיעה והעומדים במקום אירועה גורמים או עלולים לגרום הפרעה לתנועה, יפנו נוהגיהם את הכביש לתנועה חפשית ומיד לאחר מכן ימלאו אחר האמור בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} היה הרכב האחר שניזוק עומד ללא השגחה, או שבעל הרכוש או הממונה עליו לא היה במקום –
{{ח:תתת|(1)}} ישאיר נוהג הרכב המעורב בתאונה או בפגיעה הודעה בכתב על גבי הרכב שניזוק, במקום בולט לעין, ובמידת האפשר יעשה כן גם לגבי רכוש שניזוק, ובה יפרט את הפרטים הנזכרים בתקנת משנה (א);
{{ח:תתת|(2)}} יודיע הנוהג ברכב תוך 24 שעות ממועד קרות התאונה לתחנת המשטרה הקרובה למקום התאונה או הפגיעה על אירועה ויפרט שמו ומענו, זולת אם מסר את הפרטים לשוטר שנזדמן במקום ושמו או מספרו של השוטר ידועים לו.

{{ח:סעיף|146|חובת עזרה מצד נוהגי כלי רכב|תיקון: תש״ל־3, תשל״ז־6, תשס״א־6}}
{{ח:ת}} נוהג רכב העובר במקום תאונת דרכים שבו נמצא נפגע, ייעצר ולא ימשיך בנסיעתו עד שעשה כל שביכלתו כדי להגיש כל עזרה הדרושה לנפגע או כדי לבוא לעזרתו בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 144|לתקנה 144(א)(2)}}.

{{ח:סעיף|146א|הודעת שוטר ודו״ח בוחן תנועה|תיקון: תשמ״א־5}}
{{ח:ת}} הודעת שוטר ודו״ח בוחן תנועה לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27|סעיף 27 לפקודה}}, יהיו לפי טפסים {{ח:פנימי|תוספת 5|שבתוספת החמישית}} או בנוסח דומה להם; טופס כאמור יכול שיהיה חלק מטופס אחר או בנפרד.

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 5|פרק חמישי: הוראות שונות|תיקון: תש״ל־3}}

{{ח:סעיף|147|איסור השימוש בתמרורים והצבתם|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} אין להשתמש למטרות תימרור אלא בתמרורים שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|תקנה 16}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יציב אדם ולא יסמן על פני דרך או בקרבתה תמרור או כל סימן, אות או ציון הדומים לתמרור, אלא בהתאם להוראות תקנות אלה.

{{ח:סעיף|148|איסור פגיעה בתמרור|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא יפגע אדם בתמרור או באבזריו שהוצב או סומן כדין, לא יסלקו, לא ישחיתו, לא יזיזו, לא ישנהו ולא יטשטשהו.

{{ח:סעיף|148א||תיקון: תשל״ז־6, תשס״א־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|149|איסור שימוש בתמרור לתעמולה|תיקון: תש״ל־3, תשמ״ח}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם בתמרור לצרכי תעמולה או פרסומת בדרך או בקרבתה, בין בדמות התמרור בלבד ובין בצירוף עם כל ציור או סימן אחר, אלא אם הורשה לכך בכתב על ידי רשות התימרור המרכזית.

{{ח:סעיף|150|רכב שעשועים|תיקון: תש״ל־3, תש״ם־3, תשנ״ז־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינוע אדם ברכב שעשועים בכביש, אלא אם הכביש יוחד למשחקי ילדים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 31|לתקנה 31}}.
{{ח:תת|(ב)}} שוטר רשאי להורות למי שמשתמש ברכב שעשועים, בכביש או בדרך שלא יוחדו למשחקי ילדים, להפסיק את הנסיעה ברכב כאמור ורשאי הוא בעצמו או בעזרת אחר להרחיק רכב שעשועים מכביש או מדרך כאמור ולהביאו לתחנת משטרה קרובה.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|151|שימוש בדרך שלא כדין|תיקון: תש״ל־3, תשל״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעשה אדם ללא סמכות על פי דין ולא ירשה לאחר לעשות מעשה שיש בו כדי לצמצם, לסכן או למנוע את השימוש הכללי בדרך, להקטין את מהירות הנסיעה המותרת בה או להפריע את התנועה החפשית.
{{ח:תת|(ב)}} עשה אדם מעשה כאמור בתקנת משנה (א) על פי סמכות כדין, חייב הוא לסיימו ולהחזיר את המצב לקדמותו מיד אחרי שנסתיים הצורך במעשה.
{{ח:תת|(ג)}} לא יתקין אדם, לא יציב ולא ירשה לאחר להתקין או להציב לרוחב דרך אמצעי חסימה מכל סוג שהוא, לרבות שרשרת, כבל, חוט ברזל או מחסום אחר כיוצא באלה.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות תקנת משנה (ג) יחולו גם על רשות מקומית, אך לא יחולו על מחסום שבכניסה לחצרים, למפעלים, למגרשי חנייה ובכניסה למקומות אחרים מאושרים בידי רשות תימרור מרכזית ולא יחולו על מקומות עבודה ודרכים בשלבי עבודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 167|בתקנה 167}}.

{{ח:סעיף|152|הנחת דבר בדרך סילוקו וסימונו|תיקון: תש״ל־3, תשל״ט, תשמ״ג, תשס״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יניח אדם על פני הדרך, ולא יגרום לכך שיניחו עליה, כל דבר העלול לסכן, להפריע או להטריד את עוברי הדרך או את כלי רכבם, או לפגוע בהם באופן אחר, ואם עשה כן, או אם דבר כאמור שבהחזקתו או שהונח בשבילו על פני הדרך נמצא על פני הדרך, יסלק אותו מיד מעל פני הדרך.
{{ח:תת|(ב)}} מי שהניח או שגרם שיונח על פני הדרך או שהונח בשבילו על פני הדרך דבר כאמור בתקנת משנה (א) ואין אפשרות סבירה לסלקו מיד, יסמן אותו כאמור בתקנת משנה (ד).
{{ח:תת|(ב1)}} בתקנות משנה (א) ו־(ב), ”הנחה“ – לרבות שפיכה.
{{ח:תת|(ג)}} המרחיק מן הדרך רכב שנפגע או שנשבר, יסלק כל זכוכית או כל חומר מטריד אחר שנפל מן הרכב על פני הדרך.
{{ח:תת|(ד)}} הממונה על תיקון דרך יגדור ויסמן באופן שהורתה רשות התימרור את מקום העבודה ואת החמרים שמשתמשים בהם לתיקון הדרך לאחר שערך אותם בערמות; הגידור והסימון כאמור יהיו בהתאם להנחיות שנתנה רשות התימרור.

{{ח:סעיף|153|נזק לדרך והפרעת התנועה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ולא יגרור רכב שגלגליו, חישוקי גלגליו, או כל חלק אחר ממנו או ממטענו, אבזריו או ציודו גורמים או עשויים לגרום נזק לדרך או הפרעה לתנועה, בין בשל מבנה הרכב או מצבו ובין בשל אחזקתו הלקויה, אלא לפי היתר מאת קצין משטרה.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ולא יגרור בכביש שנסלל או שופר לתנועת כלי רכב או בשוליו, רכב שחישוקי גלגליו עשויים מתכת ואינם בעלי צמיגי גומי או מצופים גומי.

{{ח:סעיף|154|תיקון רכב בדרך|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתקן אדם רכב בדרך או במקום חניה ציבורי.
{{ח:תת|(ב)}} נתקלקל רכב בדרך, תוך כדי נסיעתו, קלקול קל המעכב את התחלת הנסיעה או המשכתה, מותר לתקנו במקום שאירע הקלקול, ובלבד שלא ייגרמו על ידי כך מטרד או אי־נוחות לעוברי דרך או במקום החניה הציבורי ושהרכב יישאר באותו מקום אך לזמן הדרוש לתיקונו ולא למעלה מעשרים וארבע שעות, ובלבד שמקום התיקון איננו קטע דרך הגובל עם מוסך או בית מלאכה לתיקון רכב.
{{ח:תת|(ג)}} אדם המתקן רכב או מחליף גלגל לא יימצא בכביש באופן שגופו בולט אל מחוץ לדופן הצדדי של הרכב כלפי זרם התנועה, אלא אם אין דרך סבירה אחרת לבצע את התיקון.

{{ח:סעיף|155|הפרשת חמרים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב ולא יעמידו בדרך אם הרכב מפריש גזים, עשן, שמן או חומר דלק במידה העולה על ההפרשה הרגילה בכלי רכב מסוג זה או במידה העשויה לגרום הטרדה לעוברי דרך או לפגוע בבטיחות.

{{ח:סעיף|156|חפץ נשרך|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב כשחפץ נשרך ממנו על הדרך באופן הפוגע או הנוגע בדרך, למעט שרשרת הארקה המותקנת ברכב מטעמי בטיחות והיא קבועה מתחתיו ונשרכת מאחוריו.

{{ח:סעיף|157|רעש לא רגיל|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם רכב המשמיע רעש לא רגיל שמקורו בליקוי שברכב או בהזנחת הטיפול בו או בכל חלק ממנו או בסידורו הפגום של מטען שעליו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יגרום אדם על ידי רכב לרעש בדרך עירונית אלא במידה הדרושה להפעלתו התקינה.

{{ח:סעיף|158|איסור אימונים, התעמלות ומשחקים בדרך|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתאמן אדם בדרך, לא יתרגל ולא יתעמל בה, ולא ישתתף במשחקים בתחרויות ספורט, במירוצי אופניים ובדומה, אלא אם ניתן לו, או לקבוצת בני אדם שהוא נמנה עמה, היתר לכך על ידי קצין משטרה, ובהתאם לתנאי ההיתר.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על צבא־הגנה לישראל ועל משטרת ישראל.

{{ח:סעיף|159|נסיעה בירידה|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכב מנועי בירידה אלא כשאחד מהילוכיו מחובר ומופעל.
{{ח:תת|(ב)}} הוצב בדרך תמרור המזהיר על ירידה מסוכנת לא ינהג אדם רכב מנועי באותה ירידה אלא בהילוך נמוך מתאים לפי סוג הרכב ובהתחשב במידת השיפוע ואורך הירידה.
{{ח:תת|(ג)}} הותקנו ברכב מנגנונים מיוחדים להאטת מהירות הנסיעה בירידה, על נוהג הרכב להפעילם שעה שהוא נוהג בירידה כאמור בתקנת משנה (ב).

{{ח:סעיף|160|מילוי דלק|תיקון: תש״ל־3, תשנ״ו־7}}
{{ח:ת}} לא ימלא אדם את מיכל הדלק של רכב מנועי ולא יסיר את מכסה פתח המיכל, והנוהג ברכב מנועי לא יניח לאחר למלא את המיכל או להסיר את מכסה פתח המיכל –
{{ח:תת|(1)}} כל עוד המנוע פועל;
{{ח:תת|(2)}} כל עוד הרכב נמצא בקרבת אש, עשן או אדם מעשן;
{{ח:תת|(3)}} אם הרכב הוא אוטובוס, או רכב המוביל יותר מ־11 אנשים – כל עוד יש בו נוסעים.

{{ח:סעיף|161|הפצת מודעות והשלכת חפצים|תיקון: תש״ל־3, תש״ל־10, תש״ם־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפיץ אדם מודעה, כרוז או נייר מתוך רכב.
{{ח:תת|(ב)}} לא ישליך אדם חבילה, צרור, אשפה, פסולת או כל חפץ אחר מתוך רכב.

{{ח:סעיף|162|אחריות בעל הרכב|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל הרכב, או מי שהרכב נמצא בשליטתו, לא יורה ולא יניח לנוהג באותו רכב לנהוג בו, להעמידו או להחנותו שלא בהתאם לתקנות, לרבות חוקי עזר, שהותקנו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}.
{{ח:תת|(ב)}} כל מקום שהוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק זה}} מטילות אחריות על נוהג ברכב תחול האחריות גם על בעל הרכב; זולת אם הוכיח בעל הרכב שהעבירה נעשתה בלי ידיעתו והסכמתו או שנקט בכל האמצעים הסבירים כדי למנוע את ביצועה.

{{ח:סעיף|163|חובת הורים ואפוטרופסים|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} הורים, אפוטרופסים וכל מי שבידו השגחה על קטינים שטרם מלאו להם שתים־עשרה שנה, לא יניחו לקטינים כאמור הנתונים להשגחתם לעבור על הוראות {{ח:פנימי|חלק ב|חלק זה}}.

{{ח:סעיף|164|הסעה בכוח הגוף|תיקון: תש״ל־3}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|חלק ב|חלק זה}}, מי שמסיע רכב בכוח גופו דינו כדין נוהג רכב.

{{ח:סעיף|165|שמירת לוחיות־זיהוי|תיקון: תש״ל־3, תשל״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ברכב אלא אם לוחיות־הזיהוי שעליו הן במצב תקין ונקי ומותקנות באופן שניתן להבחין ברשום על גבי הלוחיות לאור היום ובמזג אוויר נאה –
{{ח:תתת|(1)}} ברכב בעל 4 גלגלים או יותר – ממרחק של 40 מטר לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב אחר – ממרחק של 20 מטר לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ולא ירשה לאחר לנהוג ברכב הרשום בישראל אלא אם הרכב נושא עליו לוחיות זיהוי או סימני היכר מיוחדים שנקבעו לגבי הרכב על ידי רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|166|דרך הצילום במצלמה|תיקון: תש״ל־3, תשל״ז־6, תשל״ח־4, תשמ״א־5, תשנ״ז־8, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} צילום לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27א|סעיף 27א לפקודה}} ייעשה במצלמה שהוצבה כאמור בו, באישורו של ראש אף התנועה או ראש מחלקה באגף התנועה במשטרת ישראל. אישור כאמור יכול שיהיה כללי או למקרה מסויים.
{{ח:תת|(ב)}} במצלמה יצולם רכב העומד או נוסע בניגוד להוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} או תקנות שלפיה (להלן – הרכב המצולם).
{{ח:תת|(ג)}} בצילום של המצלמה יופיעו –
{{ח:תתת|(1)}} מספר הרישום של הרכב המצולם;
{{ח:תתת|(2)}} תאריך וזמן הצילום כשהוא נמדד בשעון רגיל או דיגיטלי;
{{ח:תתת|(3)}} מקום הימצא הרכב המצולם בעת הצילום;
{{ח:תתת|(4)}} הרכב הנוסע לפני הרכב המצולם באותו נתיב;
{{ח:תתת|(5)}} מהירות הנסיעה של הרכב המצולם;
{{ח:תתת|(6)}} מהירות הנסיעה של הרכב המצולם ושל הרכב שלפניו באותו נתיב, בציון מירווח הזמן שבין שני כלי הרכב;
{{ח:תתת|(7)}} האותות – אדום או אדום עם צהוב – שברמזור, בכיוון נסיעת הרכב המצולם, לגבי הנתיב הקבוע לאותו כיוון.

{{ח:סעיף|167|תחולת התקנות על העוסקים בתיקון דרך|תיקון: תש״ל־3, תשל״א־4, תשל״ח־4}}
{{ח:ת}} הוראות התקנות המנויות להלן לא יחולו על אנשים או על רכב או על ציוד בשעה שהם עוסקים בפועל בתיקון דרך או בשיפורה או בטיפול באבזרי הדרך, ובמקום העבודה בלבד ובתנאי שננקטו כל אמצעי הזהירות הדרושים לבטיחות התנועה:
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב)(1) ו־(3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 33|33 עד 40}}, {{ח:פנימי|סעיף 42|42 עד 44}}, {{ח:פנימי|סעיף 45|45(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 68|68}}, {{ח:פנימי|סעיף 69|69}}, {{ח:פנימי|סעיף 71|71}}, {{ח:פנימי|סעיף 72|72}}, {{ח:פנימי|סעיף 75|75}}, {{ח:פנימי|סעיף 78|78}}, {{ח:פנימי|סעיף 86|86}}, {{ח:פנימי|סעיף 90|90 עד 92}} {{ח:פנימי|סעיף 153|ו־153}}.

{{ח:סעיף|167א||תיקון: תשל״ה־2, תשל״ה־3, תש״ם־3, תשנ״א־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|168|שעות נהיגה|תיקון: תש״ל־3, תשנ״ו־7, תשע״ג, תשפ״ד־2, תשפ״ד־3, תשפ״ד־4, תשפ״ד־5, תשפ״ד־11, תשפ״ה־3, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} הנוהג רכב ציבורי, אוטובוס פרטי או רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 6,000 ק״ג, והנוהג רכב מנועי מסוג אחר המסיע או המורשה על פי רשיון או היתר להסיע אחד עשר אנשים או יותר בנוסף על הנהג –
{{ח:תתת|(1)}} לא יתחיל את יום עבודתו בנהיגה אלא אחרי מנוחה שמחוץ לעבודה במשך 7 שעות רצופות לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} לא ינהג בו יותר מ־12 שעות בכל תקופה של 24 שעות ולא יותר מ־68 שעות בכל תקופה של 7 ימים;
{{ח:תתת|(3)}} יפסיק נהיגתו לחצי שעה לפחות במשך כל תקופת נהיגה של 4 שעות רצופות כאמור בתקנת משנה (ג), למעט ההפסקות לפי תקנת משנה זו;
{{ח:תתת|(4)}} לא ינהג יותר מ־9 שעות אלא אם הפסיק את נהיגתו לשעה לפחות אחרי נהיגה במשך 6 שעות רצופות אך לא יאוחר מאשר אחרי נהיגה במשך 8 שעות ו־30 דקות רצופות;
{{ח:תתת|(5)}} יימצא במנוחה שמחוץ לעבודה לפחות במשך 25 שעות רצופות (להלן בתקנה זו – יום מנוחה), בכל תקופה של 8 ימים, ובלבד שמספר ימי המנוחה כאמור בשנה לא יפחת מ־52; הוראות פסקה זו לא יחולו על נוהג רכב מנועי שאיננו רכב ציבורי, אוטובוס פרטי או רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 6,000 ק״ג, המסיע שמונה אנשים או יותר בנוסף על הנהג שלא בדרך עיסוקו הרגיל.
{{ח:תת|(ב)}} מי שבידו השליטה על רכב מנועי מהסוגים המפורטים בתקנת משנה (א) או על הנוהג רכב מנועי כאמור, לא יניח לנוהג לנהוג אלא בהתאם להוראות תקנה זו.
{{ח:תת|(ג)}} בתקנה זו, ”נהיגה“ – נהיגה בפועל, עבודה אחרת הקשורה ברכב מנועי או בטיפול במטען המובל עליו ובטעינתו, סידורו או פריקתו של מטען כאמור או טיפול בנוסעים המוסעים ברכב, לרבות ההפסקות לפי פסקאות (3) ו־(4) לתקנת משנה (א), והמתנה או הפסקה הכרוכה בפעולות האמורות במישרין או בעקיפין.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות תקנה זו לא יחולו על הנוהג רכב של צה״ל שלגביו חלות הגבלות של שעות נהיגה כפי שנקבעו בפקודת הצבא.

{{ח:סעיף|168א|שעות נהיגה בין־לאומית|תיקון: תשפ״א־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל ממועד שפרסם שר התחבורה והבטיחות בדרכים ברשומות כי מדינת ישראל אישררה את האמנה כהגדרתה בתקנת משנה (א)):}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”האמנה“ – האמנה בדבר עבודת צוות נהגים בכלי רכב העוסקים בנהיגה בינלאומית משנת 2006 של ארגון האומות המאוחדות (האו״ם) שניתן לעיין בה באתר משרד התחבורה והבטיחות בדרכים – {{ח:חיצוני|https://www.gov.il/he/Departments/ministry_of_transport_and_road_safety|https://www.gov.il/he/Departments/ministry_of_transport_and_road_safety}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הפסקה“ – פרק זמן במהלך שעות העבודה שאינו זמן נהיגה, ובו הנהג אינו מבצע פעולת נהיגה ברכב או כל פעולה אחרת לצורכי עבודה, ומשמש את הנהג לצורך התרעננות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”זמן נהיגה“ – פרק הזמן במהלך שעות העבודה שבו הנוהג ברכב מבצע פעולת נהיגה ברכב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה“ – פרק זמן שאינו במהלך שעות העבודה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה יומית“ – מנוחה יומית מלאה או מנוחה יומית מופחתת, שאינה מנוחה שבועית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה יומית מופחתת“ – מנוחה של 9 שעות רצופות לפחות, והקצרה מ־11 שעות רצופות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה יומית מלאה“ – מנוחה שהיא אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מנוחה של 11 שעות רצופות לפחות, במהלך 24 שעות מרגע תום המנוחה היומית הקודמת;
{{ח:תתתת|(2)}} מנוחה בשתי פעימות – הראשונה של 3 שעות רצופות לפחות והשנייה של 9 שעות רצופות לפחות, במהלך 24 שעות מרגע תום המנוחה היומית הקודמת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה שבועית“ – מנוחה שבועית מלאה או מנוחה שבועית מופחתת, שאינה מנוחה יומית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה שבועית מופחתת“ – מנוחה של 24 שעות רצופות לפחות, והקצרה מ־45 שעות רצופות, שתחילתה לא תאוחר מתום 6 יממות שיחלו מתום המנוחה השבועית הקודמת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנוחה שבועית מלאה“ – מנוחה של 45 שעות רצופות לפחות, שתחילתה לא תאוחר מתום 6 יממות שיחלו מתום המנוחה השבועית הקודמת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נהיגה בין־לאומית“ – נהיגה לצורך עיסוקו של הנוהג ברכב מנועי, שבמהלכה חוצה הנוהג באמצעות כלי הרכב גבול יבשתי אחד לפחות, בין מדינות, למעט נהיגה כאמור ברכב מנועי המפורט בתקנת משנה (יא)(4);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פעולת נהיגה ברכב“ – אחת מהפעולות המפורטות להלן הנעשית במסגרת עיסוקו:
{{ח:תתתת|(1)}} נהיגה בפועל ברכב;
{{ח:תתתת|(2)}} טיפול ברכב או במטען המובל על הרכב ובטעינתו, סידורו או פריקתו של מטען כאמור;
{{ח:תתתת|(3)}} טיפול בנוסעי הרכב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שבוע“ – פרק הזמן שבין 00:00 ביום שני ל־23:59 ביום ראשון.
{{ח:תת|(ב)}} הנוהג נהיגה בין־לאומית לא יחרוג מפרקי זמן הנהיגה המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} 9 שעות מתוך 24 שעות רצופות; פרק זמן זה ניתן להארכה ל־10 שעות סך הכול, לכל היותר, ולא יותר מפעמיים בשבוע עבודה;
{{ח:תתת|(2)}} 56 שעות סך הכול, בכל פרק זמן של 7 ימים רצופים;
{{ח:תתת|(3)}} 90 שעות סך הכול, בכל פרק זמן של 14 ימים רצופים.
{{ח:תת|(ג)}} זמן הנהיגה לפי תקנת משנה (ב)(1), לא יתחיל אלא לאחר שהנוהג נהיגה בין־לאומית סיים מנוחה יומית.
{{ח:תת|(ד)}} בלי לגרוע מהאמור בתקנת משנה (ב), בכל פרק זמן של 7 ימים, הנוהג בנהיגה בין־לאומית לא יבצע מנוחה יומית מופחתת יותר משלוש פעמים.
{{ח:תת|(ה)}} בלי לגרוע מהאמור בתקנת משנה (ב)(3), בכל פרק זמן של 14 ימים, הנוהג בנהיגה בין־לאומית יבצע שתי מנוחות שבועיות מלאות.
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור בתקנת משנה (ה) ובלי לגרוע מהאמור בתקנת משנה (ב)(3), בכל פרק זמן של 14 ימים יכול נוהג בנהיגה בין־לאומית להיות במנוחה שבועית רגילה אחת ומנוחה שבועית מופחתת אחת, ובלבד שישלים את המנוחה השבועית המופחתת לסך כולל של 45 שעות ברציפות, לפחות בתוך 14 ימים מתום השבוע שבו בוצעה המנוחה.
{{ח:תת|(ז)|(1)}} הנוהג בנהיגה בין־לאומית המסיע נוסעים בשכר בהסעה בודדת, יכול לדחות את המנוחה השבועית לפרק זמן של 12 ימים לכל היותר מתום המנוחה השבועית המלאה הקודמת, בתנאי שבסוף 12 ימים אלה יקבל את אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} שתי מנוחות של 45 שעות רצופות לפחות;
{{ח:תתתת|(ב)}} שתי מנוחות בתקופת 12 הימים כאמור והן מנוחה של 45 שעות רצופות ומנוחה נוספת של 24 שעות רצופות לפחות, ובלבד שיושלמו במנוחה נוספת של 24 שעות רצופות לפחות בתוך שבועיים מתום תקופת 12 הימים כאמור.
{{ח:תתת|(2)}} האמור בתקנת משנה זו יחול על נוהג בנהיגה בין־לאומית שמתקיימים בו כל התנאים האלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא יצא להפסקה כאמור בתקנת משנה (ח) לאחר נהיגה של 3 שעות או במהלך הנהיגה בין השעות 22:00 ו־06:00, וצוות לו נהג אחד נוסף לפחות;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוא מסיע נוסעים בשכר בשירות הסעה המתבצע במשך 24 שעות רצופות לפחות במדינה שהיא צד לאמנה או במדינה אחרת שלא בה התחיל השירות; לעניין זה, ”שירות הסעה“ – שירות שבו כלי הרכב עומד לרשות קבוצת נוסעים מסוימת שאינה משתנה במהלך הנסיעה;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוא נוהג ברכב הסעות שמותקן בו טכוגרף דיגיטלי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 364ד|בתקנה 364ד}} והמצויד בציוד הקלטה כמפורט בתוספת 1B לנספח לאמנה.
{{ח:תת|(ח)}} הנוהג בנהיגה בין־לאומית יצא להפסקה לפי אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לאחר זמן נהיגה של ארבע וחצי שעות, למשך 45 דקות רצופות לפחות, וזאת אלא אם כן התחיל פרק זמן מנוחה;
{{ח:תתת|(2)}} לאחר זמן נהיגה של ארבע וחצי שעות, למשך 15 דקות רצופות לפחות, ולאחר מכן הפסקה נוספת למשך 30 דקות רצופות נוספות לפחות בזמן הנהיגה שנותר או מיד עם סיומו.
{{ח:תת|(ט)}} נוהג בנהיגה בין־לאומית החורג מהאמור בתקנה ינהג כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} יציין את הסיבה לחריגה ביומן הנסיעות כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 364ד|בתקנה 364ד}}, ובכלי רכב שבו טכוגרף דיגיטלי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 364ד|בתקנה 364ד(ה)}}, יציין את הסיבה לחריגה באופן האמור או על תדפיס של המידע המופק מהטכוגרף הדיגיטלי;
{{ח:תתת|(2)}} יבצע את האמור בפסקה (1) בלא דיחוי בהגיעו למקום עצירה מתאים;
{{ח:תתת|(3)}} אין באמור בתקנת משנה זו כדי לגרוע מהוראות תקנות משנה (א) עד (ח) ו־(י) עד (יב) לעניין משך הנהיגה המרבי המותר.
{{ח:תת|(י)}} מי שבידו השליטה על סידורי הנסיעה של רכב מנועי מהסוגים המפורטים בתקנה זו או של הנוהג ברכב מנועי כאמור, לא יאפשר נהיגה ברכב אלא בהתאם לאמור בתקנה זו.
{{ח:תת|(יא)}} האמור בתקנת משנה זו לא יחול על אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} רכב מסוג M שבו עד שמונה מושבים נוסף על מושב הנהג, רכב מסוג L ואופניים;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסוג N אשר משקלו הכולל המותר אינו עולה על 3.5 טון;
{{ח:תתת|(3)}} רכב מנועי המשמש להסעת נוסעים בשכר, הנוסע במסלול קבוע שאורכו שאינו עולה על 50 ק״מ הכולל נקודות עצירה שנקבעו מראש;
{{ח:תתת|(4)}} רכב מנועי שמהירותו המרבית 30 קמ״ש;
{{ח:תתת|(5)}} רכב ביטחון וכל רכב המשמש לסיוע הומניטרי;
{{ח:תתת|(6)}} כלי רכב מנועי שפעילותו מקיימת את אחת המטרות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 293|בתקנה 293(א)(1) עד (6)}}, למעט פסקה (5א) שבה;
{{ח:תתת|(7)}} כלי רכב מנועי המשמש להובלה שאינה מסחרית של מטען שמשקלו אינו עולה על 7.5 טון;
{{ח:תתת|(8)}} כלי רכב מנועי שגורם מוסמך לכך על פי כל דין קבע שהוא בעל ערך היסטורי, שאינו לשימוש מסחרי להובלת אנשים או מטען.
{{ח:תת|(יב)}} בעל רכב המבצע נהיגה בין־לאומית לפי תקנה זו חייב בהתקנת טכוגרף דיגיטלי בכלי הרכב, ויחולו לגבי כלי הרכב, בעליו ונהגו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 364ד|תקנה 364ד}}.

{{ח:סעיף|169|איסור שימוש באזניות בדרך|תיקון: תש״ל־4, תשמ״ב־2}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב ולא ילך עובר דרך בכביש כשלאוזניו צמודות אוזניות המחוברות למכשיר להשמעת צלילים או קולות, למעט אוזניות המחוברות למכשיר שמיעה רפואי.

{{ח:קטע2|חלק ב פרק 6|פרק שישי: בדיקת שכרות|תיקון: תשמ״ב־3}}

{{ח:סעיף|169א|הגדרות|תיקון: תשמ״ב־3, תש״ע־3}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ב פרק 6|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אלכוהול“ – כוהל אתילי, אתנול, אתיל אלכוהול;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בדיקת נשיפה“ – בדיקת אויר נשוף של אדם באמצעות מכשיר שאישר שר הבריאות, בהתייעצות עם שר התחבורה, בהודעה ברשומות, והמכשיר מראה את ריכוז האלכוהול באויר הנשוף או את שווה ערכו בדמו של הנבדק בדוגמה של נשיפה שסיפק אותו נבדק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בדיקת מעבדה“ – בדיקת דוגמה של דם או שתן למדידת ריכוז האלכוהול בדם או הימצאותם של סמים משכרים או מסוכנים בגופו של הנבדק, במעבדה או במוסד רפואי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המידה הקבועה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נבדק“ – אדם שנדרש להיבדק לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ב פרק 6|פרק זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ריכוז אלכוהול בגוף“ – ריכוז אלכוהול בדגימת אוויר נשוף או בדגימת דם, העולה על אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} 240 מיקרוגרם אלכוהול בליטר אוויר נשוף;
{{ח:תתת|(2)}} 50 מיליגרם אלכוהול במאה מיליליטר דם.

{{ח:סעיף|169ב|איסור נהיגת רכב בהשפעת משקה או סם מעל המידה הקבועה|תיקון: תשמ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם רכב בדרך או במקום ציבורי ולא יניעו אם הוא שיכור.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רכב או הממונה עליו לא ירשה לשיכור לנהוג בו.
{{ח:תת|(ג)}} לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|סעיפים 62(3)}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 64ב|או 64ב לפקודה}} {{ח:פנימי|חלק ב פרק 6|ופרק זה}} יראו אדם שיכור אם הוא נתון תחת השפעה של סמים משכרים או מסוכנים או אם ריכוז האלכוהול אצלו עולה על המידה הקבועה.

{{ח:סעיף|169ג|בדיקת שכרות|תיקון: תשמ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשוטר חשד סביר כי נוהג רכב או הממונה על רכב הוא שיכור, רשאי השוטר לדרוש ממנו להיבדק בדיקת נשיפה או למסור דוגמה של דם או של שתן לבדיקת מעבדה או לדרוש ביצוען של הבדיקות כאמור {{ח:פנימי|חלק ב פרק 6|בפרק זה}}, כולן או חלקן.
{{ח:תת|(ב)}} בדיקת נשיפה תיעשה במקום שעצר השוטר את הרכב או שמצא את הנוהג בו או במקום אחר שקבע השוטר.
{{ח:תת|(ג)}} בדיקת דם או שתן תיעשה במעבדה או במוסד רפואי שקבע השוטר מבין רשימת המעבדות והמוסדות הרפואיים שאישר שר הבריאות לענין זה.

{{ח:סעיף|169ד|בדיקת נשיפה|תיקון: תשמ״ב־3, תשנ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשוטר חשד סביר כי נוהג רכב או הממונה על הרכב הוא שיכור או שהוא מעורב בתאונת דרכים, רשאי הוא לדרוש ממנו להיבדק בדיקת נשיפה.
{{ח:תת|(ב)}} הראתה בדיקת הנשיפה כי ריכוז האלכוהול בגופו של הנבדק עולה על המידה הקבועה, תשמש תוצאת הבדיקה ראיה בבית משפט הדן בעבירה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|סעיפים 62(3)}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 64ב|ו־64ב לפקודה}}, או לפי {{ח:פנימי|חלק ב פרק 6|פרק זה}} (להלן – עבירות נהיגה תוך שכרות).
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|169ה|בדיקת דם|תיקון: תשמ״ב־3, תשנ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ב)}} שוטר רשאי לדרוש מנבדק בדיקת מעבדה לדוגמה של דם אף אם לא בוצעה מכל סיבה שהיא בדיקת נשיפה.
{{ח:תת|(ג)}} נעשתה בדיקת מעבדה, יהיו תוצאות הבדיקה ראיה בבית משפט על עבירת נהיגה תוך שכרות.

{{ח:סעיף|169ו|סירוב להיבדק והתליית רשיון נהיגה|תיקון: תשמ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} סירב נוהג רכב או הממונה על רכב להיבדק לפי דרישת שוטר בבדיקת נשיפה או למסור דוגמה של דם או שתן לבדיקת מעבדה, דינו – מאסר שנה או קנס עשרת אלפים שקלים, ורשאי בית המשפט לפסול אותו מהחזיק ברשיון הנהיגה לתקופה של שנתיים.
{{ח:תת|(ב)}} שוטר שמונה להיות רשות רישוי לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 52|סעיף 52 לפקודה}}, רשאי להתלות את רשיון הנהיגה של מי שסירב למסור דוגמאות כאמור בתקנת משנה (א) או של מי שתוצאות בדיקת נשיפה או בדיקת מעבדה הראו כי ריכוז הסם או האלכוהול בגופו עולה על המידה הקבועה; התליית רשיון נהיגה כאמור תהיה לתקופה שלא תעלה על 24 שעות.

{{ח:סעיף|169ז|אופן הבדיקה במכשיר לבדיקת נשיפה|תיקון: תשמ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} הבדיקה במכשיר לבדיקת נשיפה של נבדק אחד או נבדקים אחדים, זה אחר זה, באותו מקום, תיעשה לאחר ביצוע פעולות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בדיקת אויר חפשי מאלכוהול (blank sample), ובלבד שתוצאות הבדיקה לא תעלינה על 50 מיקרוגרם אלכוהול בליטר אחד אויר, או ריכוז שווה ערך שלא יעלה על 10 מיליגרם אלכוהול ב־100 מיליליטר של דם;
{{ח:תתת|(2)}} בדיקה כפולה (duplicate) לפחות של ריכוז האלכוהול בדוגמת כיול (standard sample) בתחום של 240 עד 480 מיקרוגרם אלכוהול בליטר אחד של אויר נשוף או בתחום שווה ערך ל־50 עד 100 מיליגרם אלכוהול למאה מיליליטר של דם, ובלבד שמקדם השונות (coefficient of variation) של תוצאות בדיקה זו לא יעלה על 10 אחוזים למאה.
{{ח:תת|(ב)}} תבוצע בדיקה כפולה (duplicate) לפחות של ריכוז אלכוהול בדוגמת האויר הנשוף של הנבדק, ובלבד שמקדם השונות (coefficient of variation) של תוצאות בדיקה זו לא יעלה על 10 אחוזים למאה.

{{ח:סעיף|169ח|אופן הבדיקה של דוגמת דם בבדיקת מעבדה|תיקון: תשמ״ב־3}}
{{ח:ת}} בדיקה של דוגמת דם בבדיקת מעבדה תיעשה כאמור להלן ותהיה ראיה קבילה בבית המשפט:
{{ח:תת|(1)}} איזור הדקירה בגוף הנבדק יחוטא בחומר שאינו מכיל כוהל;
{{ח:תת|(2)}} דוגמת הדם תלקח לכלי קיבול סגור שמכיל מלח פלואורידי בכמות שריכוזו הסופי בדוגמת הדם לא יפחת מאחוז אחד למאה;
{{ח:תת|(3)}} כלי הקיבול יסומן כמקובל בסימון מוצגים משפטיים מסוג זה ויועבר למעבדה לבדיקה;
{{ח:תת|(4)}} הבדיקה תבוסס על שיטה מקובלת;
{{ח:תת|(5)}} תוצאת בדיקת דם חופשי מאלכוהול (blank sample) לא תעלה על עשרה מיליגרם אלכוהול במאה מיליליטר של דם;
{{ח:תת|(6)}} מקדם השונות (coefficient of variation) של שיטת הבדיקה לא יעלה על 10 אחוזים למאה;
{{ח:תת|(7)}} המעבדה תמסור לשוטר אישור על קבלת הדוגמה בנוסח של תעודת עובד ציבור לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}.

{{ח:סעיף|169ט|תעודות|תיקון: תשמ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} תוצאות בדיקת נשיפה יינתנו בפלט של מכשיר הבדיקה או בדו״ח פעולה של הבודק כשהוא חתום בידו, ובלבד שהדו״ח מפרט את תוצאות הבדיקה מועדה ופרטיו של מבצע הבדיקה, ויכול שיינתנו בהודעה של שוטר לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27|סעיף 27 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ב)}} תוצאות בדיקת דם או שתן במעבדה יינתנו בחוות דעת של מומחה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}.

{{ח:קטע1|חלק ג|חלק ג׳: נהגים}}
{{ח:קטע2|חלק ג פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:סעיף|170|הגדרות|תיקון: תשל״א־4, תשס״ב־7, תשע״א־7, תשע״ז־9, תשפ״ד־9}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ג|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית ספר“ – בית ספר לנהיגה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל בית ספר“ – בעל רשיון בית ספר שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 15|סעיף 15 לפקודה}}, לרבות מנהל בית ספר או האחראי להפעלתו, והוא כשאין {{ח:פנימי|חלק ג|בחלק זה}} הוראה מפורשת אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הדרכה“ – הוראת נהיגה ברכב מנועי שלא מטעם בית־ספר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוראה“ – לימוד עיוני ומעשי בבית ספר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מרשם האוכלוסין“ – {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבחן שליטה“ – מבחן לבדיקת מיומנות וכושר השליטה של נהג ברכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מורה מוסמך“ – אדם שניתן לו רשיון להוראת נהיגה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל מקצועי“ – מורה מוסמך שניתן לו היתר לניהול מקצועי של בית ספר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון ישיבה בישראל“ – רישיון ישיבה לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל#סעיף 2|סעיף 2(א)(1) עד (4) לחוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – כהגדרת ”תושב“ {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין#סעיף 1|בסעיף 1(א) לחוק מרשם האוכלוסין}}.

{{ח:קטע2|חלק ג פרק 2|פרק שני: רישוי נהגים}}
{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן א|סימן א׳: בקשה לרשיון נהיגה}}

{{ח:סעיף|171|מתן רשיון נהיגה|תיקון: תשכ״א, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} רשיון נהיגה כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|בסעיף 10 לפקודה}} יינתן בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|172|בקשה לרשיון וחובת בדיקות ובחינות|תיקון: תשמ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה יגיש בקשה בטופס שניתן לקבלו במשרדי רשות הרישוי ולטופס יוצמד תצלום מדוייק שישקף במדה סבירה את פניו של המבקש.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון נהיגה יעמוד בבדיקות ובבחינות כאמור בתקנות אלה.

{{ח:סעיף|172א||תיקון: תשכ״ד־5, תשע״ז־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|172ב||תיקון: תש״ל־10, תשע״ח־16}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|173|תקופת תוקף רשיון ומועד חידושו|תיקון: תשכ״ח, תשנ״א־9, תשנ״ג־2, תשנ״ו־2, תשס״ה, תשס״ה־7, תשס״ה־14, תשס״ו, תשס״ו־2, תש״ע־12, תש״ע־16, תשע״א־7, תשע״ז־3, תשע״ז־9, תש״ף־7, תש״ף־9, תש״ף־16, תשפ״א־6}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לתת רישיון נהיגה או לחדשו למי שהוא בעל רישיון נהיגה מן הדרגות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנות 182 עד 185}} וכן בעל היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} ומורה מוסמך – לתקופה של עד עשר שנים, ולמי שהוא בעל רישיון נהיגה שאינו מן הדרגות האמורות – לתקופה שעד כל מועד שבעל רישיון הנהיגה חייב בבדיקות רפואיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 196|תקנה 196(ב)}}; הוראה זו לא תחול על מי –
{{ח:תתת|(1)}} שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 196|תקנה 196(א)}} חלות עליו ורשיונו יחודש עד למועד שבו הוא חייב בבדיקות רפואיות בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 196|לתקנה האמורה}};
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} נוהג חדש כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 12א|בסעיף 12א לפקודה}};
{{ח:תתת|(4)}} שאיננו רשום במרשם האוכלוסין, ורישיונו יחודש לתקופה שעד חמש שנים, ובלבד שתוקפו יהיה מותנה בכך שבידי בעל רישיון הנהיגה רישיון ישיבה בישראל שהוא בר־תוקף;
{{ח:תתת|(5)}} שהוא בעל היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 190|תקנה 190(5)}}, ורישיונו יחודש לתקופה שעד שנתיים ובלבד שיוכיח שסיים השתלמות בהגשת עזרה ראשונה שאישר מנהל משרד הבריאות או מטעמו;
{{ח:תתת|(6)}} שרישיונו מחודש לראשונה לאחר תום התקופה שבה הוא היה נוהג חדש כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 12א|בסעיף 12א לפקודה}}, ורישיונו יחודש לתקופה שעד חמש שנים.
{{ח:תתת|(7)}} שניתן לו רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|תקנה 216}} {{ח:פנימי|סעיף 213|ותקנה 213}} חלה עליו, ורישיונו יינתן לתקופה של עד 7 שנים;
{{ח:תתת|(8)}} שחייב בהשתלמות בנהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 213|תקנה 213}} ורשות הרישוי אישרה לדחות את ביצועה אחרי שנתן סיבה סבירה לאי־יכולתו לבצעה במועד שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 213|התקנה האמורה}}, ורישיונו יחודש לתקופה של עד שנתיים בכל פעם, עד שיוכיח כי עבר את ההשתלמות.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון שחודש לתקופה האמורה בתקנת משנה (א) למעט לפי פסקאות (3), (4) ו־(8) יהיה בתוקף עד יום הולדתו של בעל הרשיון בשנה שבה יפוג תוקף הרשיון.

{{ח:סעיף|174|הגבלות לחידוש הרשיון|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ז־6, תשנ״ט־4, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} קבלת רשיון נהיגה או חידושו ייעשו בידי מבקש הרשיון או בעל הרשיון על ידי תשלום האגרה, בטופס שייחדה לכך רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון או חידושו לא ישלם את האגרה, אם מיום הגשת הבקשה לרשיון נהיגה או לסוג רשיון נהיגה או לחידושו, לפי המאוחר, התקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} נפסל מלקבל רשיון נהיגה או מלהחזיק ברשיון נהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} או לפי כל חיקוק אחר;
{{ח:תתת|(2)}} נתגלו אצלו מחלת לב או שינויים במערכת העצבים, העצמות, הראיה או השמיעה, אשר יש בהם כדי להשפיע על כושרו הרפואי לנהוג ברכב או בסוג רכב, אשר לא דווחו לרשות הרישוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|תקנה 13(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} נתגלו שינויים במערכת השמיעה, והוא מבקש או מחדש רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|תקנות 184}} {{ח:פנימי|סעיף 185|ו־185}} או היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}.

{{ח:סעיף|174א|רשיון נהיגה ממוחשב|תיקון: תשכ״ד־5, תש״ם־7, תשמ״ד־5, תשמ״ו־5, תש״ן־5, תשנ״ד־5, תשנ״ט־2, תשס״ו־2, תשע״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} רשיון נהיגה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 173|בתקנה 173}} יהיה בר תוקף רק אם הונפק יחד עם צילום בעלו על ידי מחשב משרד התחבורה; רשות הרישוי לא תנפיק ולא תחדש רשיון נהיגה אלא כאמור בתקנה זו.
{{ח:תת|(א1)}} תקנת משנה (א) לא תחול על רישיון נהיגה שניתן למי שאיננו רשום במרשם האוכלוסין כאמור {{ח:פנימי|סעיף 173|בתקנה 173(א)(4)}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רשאית רשות הרישוי להנפיק רשיון נהיגה זמני, ובלבד שתוקפו לא יעלה על 180 ימים ויחולו עליו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 174ב|תקנה 174ב}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ג)}} מבקש רישיון נהיגה לאחר יום א׳ בטבת התשס״ו (1 בינואר 2006) או בעל רישיון נהיגה שרישיונו מחודש במועד הראשון שלאחר המועד האמור, יצטלם לצורך הפקת רישיון הנהיגה על פי תקנה זו, אף אם תמונתו מצויה כבר במחשב משרד התחבורה.

{{ח:סעיף|174ב|רשיון נהיגה זמני|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ג־3, תשנ״ד־5, תשס״ג־4, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} עמד מבקש רשיון בבחינות כאמור בתקנות אלה או ביקש בעל רשיון נהיגה שינוי סוג רשיונו, או הוגבל רשיונו לסוג מסויים, רשאית רשות הרישוי לתת לו רשיון זמני לנהוג ברכב מנועי מן הסוג שתקבע לתקופה שלא תעלה על 6 חודשים.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון נהיגה שנעשה שינוי ברשיונו וניתן לו רשיון נהיגה זמני (להלן בתקנה זו – רשיון נהיגה זמני) לא יחולו עליו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 174|התקנה 174}} כעבור תקופת תקפו של רשיון הנהיגה הזמני אם הוטבע רשיון הנהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 174|תקנה 174}} בחותמת שנקבעה על ידי רשות הרישוי במקום המיועד לחותמת הבנק.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 173|תקנה 173}} {{ח:פנימי|סעיף 174א|ו־174א}} לא יחולו על רשיון נהיגה זמני.
{{ח:תת|(ד)}} תקופת תקפו של רשיון נהיגה זמני תבוא במנין התקופה שבעדה שולמה האגרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 219|תקנה 219}}.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ו)}} הוראות תקנות משנה (א)–(ד) יחולו גם על בעל רשיון נהיגה המבקש כפל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|תקנה 12}}.
{{ח:תת|(ז)}} רשיון נהיגה זמני יוצמד לתעודת הזהות, לתעודת עולה או לדרכון של מקבלו.
{{ח:תת|(ח)}} רשיון נהיגה זמני שניתן ופקע לא יראוהו כרשיון נהיגה שפקע לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 63|סעיף 63 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|175|רישיון לתושב אזור|תיקון: תש״ל־10, תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן א|בסימן זה}}, לא יינתן ולא יחודש רישיון נהיגה לתושב אזור כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 578|בתקנה 578}}, אלא אם כן שוכנעה רשות הרישוי, מטעמים מיוחדים, לתתו או לחדשו.

{{ח:סעיף|175א|פסילת רישיון לתושב חוץ|תיקון: תשע״א־7, תשע״ז־9}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית לפסול רישיון נהיגה שניתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 174א|תקנה 174א}} למי שאיננו תושב ישראל ואין בידו רישיון ישיבה בישראל.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן א1|סימן א׳1: תכנית הליווי|תיקון: תשע״ג־10}}

{{ח:סעיף|175ב|תכנית הליווי והוכחתה|תיקון: תשע״ג־10, תשע״ז־3}}
{{ח:תת|(א)}} נהג חדש צעיר ינהג עם מלווה במשך 50 שעות לפחות (להלן – שעות הליווי); שעות הליווי יכללו 20 שעות נהיגה בדרך עירונית, 15 שעות נהיגה בדרך שאינה דרך עירונית ו־15 שעות נהיגה בשעות הלילה; לעניין תקנה זו, ”שעות הלילה“ – כהגדרתן {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 12א1|בסעיף 12א1(ד)(2) לפקודה}}.
{{ח:תת|(ב)}} היה הנהג החדש הצעיר זכאי למימון הליווי לפי {{ח:פנימי|סעיף 176ה|תקנה 176ה}}, יהיה המלווה של הנהג החדש הצעיר בעל רישיון להוראת נהיגה, שעות הליווי יהיו 12 שעות לפחות, ויכללו 4 שעות נהיגה בדרך עירונית, 4 שעות נהיגה בדרך שאינה דרך עירונית ו־4 שעות נהיגה בשעות הלילה.
{{ח:תת|(ג)}} השלים הנהג החדש הצעיר את תכנית הליווי, יגיש לרשות הרישוי הצהרה על כך, בנוסח שאישרה רשות הרישוי; ההצהרה תוגש בכתב, בדואר אלקטרוני או בטופס מקוון המצוי באתר משרד התחבורה.

{{ח:סעיף|175ג|מידע לנהג חדש צעיר|תיקון: תשע״ג־10}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי תיתן לנהג חדש צעיר, יחד עם היתר הנהיגה, נוסח הצהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 175ב|בתקנה 175ב(ג)}} וכן הסברים ומידע בכתב בשפות עברית, אנגלית או ערבית, לפי בחירתו, בין השאר בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} מי רשאי להיות מלווה;
{{ח:תת|(2)}} משך תקופת הליווי וחלוקה לשעות;
{{ח:תת|(3)}} החובה לחתום על הצהרה בדבר השלמת תכנית הליווי;
{{ח:תת|(4)}} מידע הקשור לקבלת היתר נהיגה נוסף;
{{ח:תת|(5)}} פטור למי שעבר תכנית חונכות לנהגים של צבא־הגנה לישראל;
{{ח:תת|(6)}} הגבלות החלות על נהג חדש שגילו עד 21 שנים, לעניין הסעת נוסעים;
{{ח:תת|(7)}} עבירות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#תוספת 3|בתוספת השלישית לפקודה}} ובחינות ובדיקות רפואיות שעל הנהג החדש לעבור אם עבר עבירה כאמור.

{{ח:סעיף|175ד|פטור מתכנית הליווי|תיקון: תשע״ג־10}}
{{ח:ת}} נהג חדש צעיר יהיה פטור מתכנית הליווי אם ביצע תכנית חונכות לנהגים של צבא־הגנה לישראל מסוג קליטה והכשרת הנהג ביחידה, ובלבד שהמציא לרשות הרישוי אישור על כך מאת קצין הבטיחות היחידתי.

{{ח:סעיף|175ה|זכאות למימון ליווי בתשלום|תיקון: תשע״ג־10}}
{{ח:ת}} נהג חדש צעיר שהוכיח לרשות הרישוי שמתקיים בו אחד מהתנאים המפורטים להלן, יראו אותו כמי שנבצר ממנו לבצע את תכנית הליווי באמצעות מלווה, והוא יהיה זכאי למימון מאוצר המדינה לשם ביצוע תכנית הליווי באמצעות מלווה שהוא בעל רישיון להוראת נהיגה שאישרה רשות הרישוי ובכפוף לתנאי האישור:
{{ח:תת|(1)}} הוא מקבל תשלום או גמלה לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#תוספת 1 פרט 1|פרט (1)(א)}} {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#תוספת 1 פרט 2|או (2) לתוספת הראשונה לחוק הבטחת הכנסה, התשמ״א–1980}};
{{ח:תת|(2)}} הוא מקבל תשלום לפי {{ח:חיצוני|חוק המזונות (הבטחת תשלום)|חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל״ב–1972}}, והוא זוכה כאמור {{ח:חיצוני|תקנות המזונות (הבטחת תשלום)#סעיף 3|בתקנה 3(3) לתקנות המזונות (הבטחת תשלום), התשל״ג–1972}};
{{ח:תת|(3)}} סמוך לפני שמלאו לו 18 שנים הוא קיבל גמלה או תשלום כאמור בפסקה (1) או (2);
{{ח:תת|(4)}} הוא חייל המשרת בצבא־הגנה לישראל, המחזיק תעודת חייל בודד תקפה, והציג אישור מאת קצין תנאי השירות ביחידתו כי לפי פקודות הצבא הוא זכאי בשל כך למענק חודשי קבוע.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: רשיונות נהיגה והיתרים לסוגיהם}}

{{ח:סעיף|176|רישיון נהיגה דרגה A2|תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״א, תשנ״ט־9, תשס״ה־4, תשע״א־10, תשע״ד־7}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה A2 הוא רישיון לנהוג באופנוע שנפח מנועו עד 125 סמ״ק ושהספק מנועו אינו עולה על 11 קילווט (להלן – KW‏) (14.916 כוח סוס) ובלבד שהיחס בין ההספק למשקל העצמי לא יעלה על ‎0.1 KW/KG.

{{ח:סעיף|176א||תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״ד, תשס״א־6, תשס״ה־4, תשס״ה־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|176ב||תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״א, תשנ״ד, תשס״א־6, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|176ג||תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״א, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|176ד||תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״א, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|176ה||תיקון: תשנ״א, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|177|רישיון נהיגה דרגה A1|תיקון: תשכ״ד־5, תשכ״ח, תשל״א־4, תשמ״ה־4, תשנ״ד־6, תשס״ה־4, תשס״ה־6, תשס״ה־17, תשע״א־10, תשע״ד־7}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה A1 הוא רישיון לנהוג באופנוע שהספק מנועו עד ‎35 KW‏ (47.46 כוח סוס) ובלבד שהיחס בין ההספק למשקל העצמי לא יעלה על ‎0.2 KW/KG ובאופנוע להגשת עזרה ראשונה, אם ניתן מאת רשות הרישוי היתר מיוחד בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 190|בתקנה 190}}.

{{ח:סעיף|178|רישיון נהיגה דרגה A|תיקון: תשכ״ד־5, תשכ״ח, תשל״א־4, תשמ״א־6, תשמ״ז, תשמ״ט־5, תשנ״ב־3, תשנ״ב־5, תשנ״ג־5, תשנ״ד־6, תשנ״ה־4, תש״ס־2, תשס״א־5, תשס״ב, תשס״ה־4, תשס״ה־6, תשע״א־10, תשע״ד־7}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה A הוא רישיון לנהוג באופנוע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176}} {{ח:פנימי|סעיף 177|ו־177}} ובאופנוע שהספק מנועו עולה על ‎35 KW‏ (47.46 כוח סוס).

{{ח:סעיף|179|רישיון נהיגה דרגה 1|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ט, תש״ם־7, תשמ״א־6, תשמ״ז, תשמ״ט־5, תשנ״ב־5, תשנ״ד־4, תשנ״ה־3, תשנ״ה־4, תש״ס־2, תשס״א־6, תשס״ב, תשס״ה־4, תשס״ה־6, תשס״ה־17, תשס״ז־6, תש״ע־10, תש״ע־16}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה 1 הוא רישיון לנהוג –
{{ח:תת|(1)}} בטרקטור למעט טרקטור משא, גם אם צמוד אליו גרור שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 10,000 ק״ג, אם נתקיימו בו התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 189|בתקנה 189(א)}};
{{ח:תת|(2)}} במכונה ניידת, למעט מלגזה, ובבימה מתרוממת ניידת; לעניין זה, ”בימה מתרוממת ניידת“ – מיתקן הרמה נייד המיועד להרים אנשים מתוך משטח עבודה כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות הבטיחות בעבודה (עבודות בניה)|בתקנות הבטיחות בעבודה (עבודות בניה), התשמ״ח–1988}}, לעמדת עבודה בגובה, שהכניסה אליו והיציאה מתוכו אפשריים במצבו התחתון בלבד;
{{ח:תת|(3)}} במלגזה שכושר הנשיאה שלה עד 20,000 ק״ג;
{{ח:תת|(4)}} בטרקטורון אם ניתן היתר מאת רשות הרישוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 190|תקנה 190}};
{{ח:תת|(5)}} ברכב שטח;
{{ח:תת|(6)}} בטרקטור משא, ובלבד שלא ינהג בו בכביש אלא לשם חצייתו או כאשר הנסיעה היא בכביש שבתחום מושב או קיבוץ.

{{ח:סעיף|179א||תיקון: תשנ״ה־3, תשס״א־6, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|180|רישיון נהיגה דרגה B|תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״ה־3, תשס״א־6, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשס״ז־5, תש״ע־10, תש״ע־16, תשע״ז־6, תשע״ח־6, תשע״ח־9, תשפ״א־2, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} רישיון נהיגה דרגה B הוא רישיון לנהוג –
{{ח:תתת|(1)}} ברכב מנועי שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג ושמספר הנוסעים בו מלבד הנהג אינו עולה על 8, ולמעט מונית, רכב סיור ואוטובוס ציבורי;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 179|בתקנה 179(2) עד (5)}};
{{ח:תתת|(2א)}} בטרקטורון;
{{ח:תתת|(2ב)}} ברכב זעיר;
{{ח:תתת|(3)}} באמבולנס, ברכב לכיבוי שריפות, ברכב שב״ס מבצעי, ברכב חילוץ וברכב אחר שאישרה רשות הרישוי כרכב ביטחון, ובלבד שהמשקל הכולל המותר של רכב כאמור אינו עולה על 3,500 ק״ג, ולגבי אמבולנס – אינו עולה על 4,000 ק״ג, ושלבעל הרישיון ניתן היתר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 190|בתקנה 190(2)}};
{{ח:תתת|(4)}} בטרקטור משא;
{{ח:תתת|(5)}} ברכב מנועי עם אבזרים מיוחדים אשר צוין ברישיון הרכב שלו כי הוא רכב רפואי מיוחד, שמשקלו הכולל אינו עולה על 5,000 ק״ג ומספר הנוסעים בו, מלבד הנהג, אינו עולה על 8;
{{ח:תתת|(6)}} ברכב שצוין ברישיונו כרכב להוראת נהיגה, שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 4,000 ק״ג ושמותקנים בו אבזרים מיוחדים שאישר המוסד לביטוח לאומי, ובלבד שלא ינהג בו אלא מורה מוסמך.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון נהיגה לפי תקנה זו רשאי לנהוג ברכב כאמור בתקנת משנה (א)(1) גם אם צמוד לרכב גרור ובלבד שהמשקל הכולל המותר של הרכב הגורר ושל הגרור יחד, לא יעלה על 5,000 ק״ג.

{{ח:סעיף|181|רישיון נהיגה דרגה C1|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ח־4, תשנ״ה־4, תש״ס־2, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תש״ע־10, תשע״ו־5, תשע״ז־6, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} רישיון נהיגה דרגה C1 הוא רישיון לנהוג –
{{ח:תתת|(1)}} ברכב מנועי מסחרי וברכב עבודה שמשקלו הכולל המותר לפי רישיונו, עולה על 3,500 ק״ג אך אינו עולה על 12,000 ק״ג, גם אם צמוד אליו גרור שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנה 180(א)(1) עד (2ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנה 180(א)(3)}} שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 12,000 ק״ג ושניתן לבעל הרישיון היתר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 190|בתקנה 190(3)}} על פי התנאים האמורים בה;
{{ח:תתת|(4)}} במלגזה;
{{ח:תתת|(5)}} באוטובוס זעיר ציבורי או פרטי, ובלבד שבידו רישיון גם לפי {{ח:פנימי|סעיף 183א|תקנה 183א}}, {{ח:פנימי|סעיף 183ב|183ב}} {{ח:פנימי|סעיף 184|או 184}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} מי שהיה בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179}} כנוסחה ערב תחילתן של תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 3), התשס״ה–2005 (להלן – התקנות המתקנות) {{ח:הערה|(ביום 1.1.2007)}}, יהיה רשאי לנהוג ברכב כאמור בתקנה זו גם אם מספר הנוסעים בו אינו עולה על אחד עשר.

{{ח:סעיף|182|רישיון נהיגה דרגה C|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״א־4, תשל״ז־6, תשל״ח־4, תשל״ט, תשמ״ב־2, תשנ״ג־5, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תש״ע־10}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה C הוא רישיון לנהוג –
{{ח:תת|(1)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 181|בתקנה 181}};
{{ח:תת|(2)}} ברכב מנועי מסחרי וברכב עבודה שמשקלם הכולל המותר עולה על 12,000 ק״ג;
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|183|רישיון נהיגה דרגה C+E|תיקון: תשכ״ד־5, תשכ״ט־5, תשל״א־4, תש״ם־7, תשנ״ג־5, תש״ס־2, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה C+E הוא רישיון לנהוג ברכב מנועי מסחרי וברכב עבודה –
{{ח:תת|(1)}} שמשקלו הכולל המותר לפי רישיונו עולה על 3,500 ק״ג, גם אם צמוד אליו גרור או נתמך;
{{ח:תת|(2)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנה 182}};
{{ח:תת|(3)}} בציוד חריג, אם ניתן היתר מאת רשות הרישוי ובהתאם לתנאי ההיתר.

{{ח:סעיף|183א|רישיון נהיגה דרגה D2|תיקון: תשס״ז־5, תשע״ו־5}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה D2 הוא רישיון לנהוג באוטובוס זעיר שמספר הנוסעים בו אינו עולה על שישה עשר, מלבד הנהג, וברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנה 180}}.

{{ח:סעיף|183ב|רישיון נהיגה דרגה D3|תיקון: תשס״ז־5, תשע״ו־5}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה D3 הוא רישיון לנהוג ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 184|בתקנה 184(א)(1) ו־(3)}}, ובאוטובוס זעיר פרטי, שמספר הנוסעים בו אינו עולה על שישה עשר, מלבד הנהג.

{{ח:סעיף|183ג|השתלמות מקצועית למחזיק רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנות 182}} {{ח:פנימי|סעיף 183|או 183}}|תיקון: תשפ״א־11, תשפ״ב־10}}
{{ח:תת|(א)}} המחזיק רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנות 182}} {{ח:פנימי|סעיף 183|או 183}} שהיה בתוקף במועד פרסומן של תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 8), התשפ״א–2020 {{ח:הערה|(ביום 10.3.2021)}}, חייב בביצוע השתלמות מקצועית בנושא יישום הוראות תקן אבטחת מטענים, כפי שאישרה רשות הרישוי אצל גורם שאישרה להעברת ההשתלמות המקצועית, בהיקף שלא יפחת משמונה שעות, עד יום ח׳ בטבת התשפ״ג (1 בינואר 2023); הודעה על הגורמים שאישרה רשות הרישוי להעברת ההשתלמות המקצועית כאמור בתקנה זו תפורסם באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ב)}} גורם שאישרה רשות הרישוי להעברת ההשתלמות המקצועית ידווח לרשות הרישוי על ביצוע השתלמות בידי חייב כאמור בתקנת משנה (א) ורשות הרישוי תציין את דבר ביצוע ההשתלמות ברישיונו.

{{ח:סעיף|184|רישיון נהיגה דרגה D1|תיקון: תשכ״ד־5, תשס״ה־4, תשס״ז־5, תשע״ו־5, תשפ״ד־7}}
{{ח:תת|(א)}} רישיון נהיגה דרגה D1 הוא רישיון לנהוג –
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} במונית, ברכב סיור ובאוטובוס זעיר; ואולם לעניין נהיגה ברכב מסוג אוטובוס זעיר שיש בו מעל 16 מקומות נוסף על הנהג, שמי שנוהג בו קיבל רישיון לדרגה D1 לפני יום י״ט בתמוז התש״ע (1 ביולי 2010), ובלבד שנבחן בבחינה מעשית כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 206|בתקנה 206}};
{{ח:תתת|(3)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנה 180}}.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|185|רישיון נהיגה דרגה D|תיקון: תשכ״ד־5, תשס״ה־4, תשס״ה־17}}
{{ח:ת}} רישיון נהיגה דרגה D הוא רישיון לנהוג –
{{ח:תת|(1)}} באוטובוס;
{{ח:תת|(2)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנות 180}} {{ח:פנימי|סעיף 184|ו־184}};
{{ח:תת|(3)}} ברכב מדברי שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג ובטיולית;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|186||תיקון: תשכ״ד־5, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|187||תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ז־6, תשמ״ב־2, תשמ״ח, תשמ״ט־5, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|188|רשיון נהיגה למי שלא מלאו לו 18 שנים|תיקון: תשכ״ד, תשכ״ד־5, תש״ל־7, תשל״ז, תשל״ח־4, תשל״ט, תשמ״א־6, תשמ״ב־4, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״א־5, תשנ״ג־3, תשנ״ט־2, תשס״ה־4, תשס״ו־2, תשס״ז־5, תשע״ג־9}}
{{ח:תת|(א)}} מותר לתת רישיון נהיגה דרגה A2 או דרגה 1 לאדם שמלאו לו שש עשרה שנים ובלבד שהמציא הסכמה בכתב למתן הרשיון מאת הורו או אפוטרופסו, אם טרם מלאו לו שבע עשרה שנים.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|189|סייגים למתן רשיונות נהיגה מסוימים|תיקון: תשכ״ד־5, תשכ״ה־9, תשכ״ח, תשל״א־4, תשל״ג־3, תשל״ז־6, תש״ם־3, תשמ״ג־4, תשמ״ה, תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשמ״ח, תשנ״א, תשנ״ב־3, תשנ״ד, תשנ״ד־6, תשנ״ה־3, תשס״ה־4, תשס״ה־6, תשס״ה־14, תשס״ה־17, תשס״ז־5, תש״ע־10, תשע״ד־7, תשע״ו־5, תשע״ז־3, תש״ף־3, תש״ף־13}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179(1)}} אלא למבקש שעבר קורס לנהיגה בטרקטור שאישרה רשות הרישוי ועל פי תכנית שאישרה, ועמד בהצלחה במבחנים בסיום הקורס וקיבל תעודה או אישור על כך.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנה 182}} אלא אם כן נתקיימו במבקש כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל ומלאו לו תשע עשרה שנים;
{{ח:תתת|(2)}} היה בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181(1)}} במשך תקופה של שנה לפחות שקדמה להגשת הבקשה;
{{ח:תתת|(3)}} השלים לימודיו בקורס לנהגי רכב כבד ועמד בהצלחה בבחינות שנערכו על פי תכנית שאישרה רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(4)}} המציא אישור רפואי מאת הרופא המוסמך, על התאמתו מבחינה רפואית לנהוג ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנה 182}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 183|תקנה 183}} אלא אם כן נתקיימו במבקש כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל ומלאו לו עשרים שנים;
{{ח:תתת|(2)}} הוא בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנה 182}} תקופה של שנה אחת לפחות שקדמה להגשת הבקשה;
{{ח:תתת|(3)}} השלים לימודיו בקורס לנהגי רכב כבד ועמד בהצלחה בבחינות שנערכו על פי תכנית שאישרה רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(4)}} המציא אישור רפואי מאת הרופא המוסמך, על התאמתו מבחינה רפואית לנהוג ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 183|בתקנה 183}}.
{{ח:תת|(ד)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|תקנה 184}} אלא אם כן נתקיימו במבקש כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל ומלאו לו 21 שנים;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} הוכיח לרשות הרישוי על פי מבחנים שקבעה, את ידיעת השפה העברית, כדי קרוא וכתוב, ידיעת השפה הערבית במידה הדרושה וכן ידיעה בסיסית באנגלית או בצרפתית במידה הדרושה;
{{ח:תתת|(4)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(5)}} המציא אישור רפואי מאת הרופא המוסמך, על התאמתו מבחינה רפואית לנהוג ברכב ציבורי;
{{ח:תתת|(6)}} עבר קורסים שאישרה רשות הרישוי, על פי תכנית שאישרה, להכשרת נהגי רכב ציבורי, ובין היתר במתן עזרה ראשונה רפואית, נהיגה נכונה וכיבוי שריפות, עמד בהצלחה במבחנים בסיום הקורסים האמורים וקיבל תעודה או אישור על כך;
{{ח:תתת|(7)}} היה בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}} {{ח:פנימי|סעיף 181|או 181}} בתקופה של שנתיים שקדמה להגשת הבקשה.
{{ח:תת|(ה)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 185|תקנה 185}} אלא אם כן נתקיימו במבקש התנאים הנדרשים בתקנת משנה (ד), בשינויים המחוייבים לפי הענין, והיה בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנות 180}} {{ח:פנימי|סעיף 181|או 181}}, בתקופה של שנתיים שקדמה להגשת הבקשה ואולם אם הוא בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 183|תקנה 183}} כנוסחה ערב תחילת התקנות המתקנות, לא יחולו עליו התנאים האמורים בתקנת משנה (ד)(2), (3) ו־(6) ויהיה פטור מבחינה עיונית.
{{ח:תת|(ו)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ז)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 178|תקנה 178}} אלא אם כן מלאו למבקש 21 שנים, והיה בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 177|תקנה 177}} במשך תקופה של שנה אחת לפחות קודם להגשת הבקשה.
{{ח:תת|(ח)}} לענין תקנה זו {{ח:פנימי|סעיף 190|ותקנות 190}} {{ח:פנימי|סעיף 203|ו־203(ב)}}, רשאית רשות הרישוי לאשר כי תקופה שבה היה אדם בעל רישיון נהיגה לאומי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 562|בתקנה 562}}, תיחשב כתקופה שבה היה בעל רישיון נהיגה בדרגה המקבילה לדרגת הרישיון הלאומי שלו.
{{ח:תת|(ט)}} לא יינתן רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 183א|תקנה 183א}} אלא אם כן היה המבקש בעל היתר לפי תקנה 7(ב) לתקנות התעבורה (תיקון מס׳ 2), התש״ס–2000 או התקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל ומלאו לו 18 שנים;
{{ח:תתת|(2)}} היה בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}} במשך שנתיים לפחות;
{{ח:תתת|(3)}} לא התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(4)}} המציא אישור רפואי מאת הרופא המוסמך, על התאמתו מבחינה רפואית לנהוג ברכב ציבורי מסוג אוטובוס זעיר;
{{ח:תתת|(5)}} עבר קורסים שאישרה רשות הרישוי, על פי תכנית שאישרה, להכשרת נהגי רכב ציבורי מסוג אוטובוס זעיר, ובין השאר במתן עזרה ראשונה רפואית, כיבוי שריפות, הסעת ילדים ונהיגה נכונה, עמד בהצלחה במבחנים בסיום הקורסים האמורים וקיבל תעודה או אישור על כך.
{{ח:תת|(י)}} לא יינתן רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 183ב|תקנה 183ב}} אלא אם כן המבקש –
{{ח:תתת|(1)}} היה בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}} במשך שנתיים לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} סיים קורס להסעת נוסעים ועמד בהצלחה במבחנים לפי תכנית שאישרה רשות הרישוי ובידו אישור על כך;
{{ח:תתת|(3)}} עמד במבחן שליטה.

{{ח:סעיף|189א||תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|190|היתר לנהיגת אוטובוס זעיר פרטי, רכב ביטחון ורכב חילוץ|תיקון: תשכ״ח, תש״ל־10, תשל״א־4, תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשמ״ט־6, תש״ס־2, תשס״ב, תשס״ה־4, תשס״ה־6, תשס״ה־7, תשס״ה־18, תשס״ז־4, תשס״ז־5, תשס״ז־6, תש״ע־16, תשע״א־7, תשע״ח־9}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית לתת היתר –
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(2)}} כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנה 180(א)(3)}} אם המבקש –
{{ח:תתת|(א)}} היה בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}} במשך שנתיים לפחות;
{{ח:תתת|(ב)}} מלאו לו 21 שנים;
{{ח:תתת|(ג)}} הוא תושב ישראל או שניתן לו היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 578ב|תקנה 578ב}} ואישור מאת מנהל משרד הבריאות או מטעמו, ולא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(ג1)}} לעניין היתר לנהיגה באמבולנס – הוכיח לרשות הרישוי על פי מבחנים שקבעה, שליטה מלאה בשפה העברית, לרבות קריאה וכתיבה, וכן שליטה בסיסית באנגלית;
{{ח:תתת|(ד)}} סיים בהצלחה קורס לנהגי אמבולנס, רכב כיבוי אש או רכב ביטחון, לפי הענין, ועמד בהצלחה במבחנים לפי תכנית שאישרה רשות הרישוי ולגבי אמבולנסים – שאישר גם משרד הבריאות ובידו אישור על כך;
{{ח:תת|(3)}} כאמור {{ח:פנימי|סעיף 181|בתקנה 181(3)}} אם המבקש –
{{ח:תתת|(א)}} היה בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181}} במשך שנתיים לפחות;
{{ח:תתת|(ב)}} הוא תושב ישראל ומלאו לו 21 שנים;
{{ח:תתת|(ג)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(ד)}} סיים בהצלחה קורס למפעילי רכב חילוץ וגרירה או קורס כאמור בפסקה (2)(ד), לפי העניין, ובידו אישור על כך;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(5)}} כאמור {{ח:פנימי|סעיף 177|בתקנה 177}} אם המבקש –
{{ח:תתת|(א)}} היה בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 177|תקנה 177}};
{{ח:תתת|(ב)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(ג)}} סיים קורס עזרה ראשונה שאושר בידי מנהל משרד הבריאות או מטעמו;
{{ח:תתת|(ד)}} סיים קורס נהיגת אופנוע בחירום שאישרה רשות הרישוי;
{{ח:תת}} ואולם אם היה למבקש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 190|תקנה 190(2)}}, יהיה פטור מן התנאים הקבועים בפסקאות משנה (ב) ו־(ג);
{{ח:תת|(6)}} כאמור {{ח:פנימי|סעיף 179|בתקנה 179(4)}} אם המבקש היה בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179}}, סיים קורס נהיגה בטרקטורון לפי תכנית שאישרה רשות הרישוי ועמד בהצלחה במבחן נהיגה מעשי בטרקטורון.

{{ח:סעיף|190א|היתר לנהיגה לצורך בדיקה|תיקון: תשנ״ד, תשס״ה־19, תשס״ז־4, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית ליתן היתר לנהיגת כלי הרכב המפורטים בטור א׳ ובתנאים המפורטים לצדם בטור ב׳, לצורך בדיקתם, כשהם בלא נוסעים או מטען:
{{ח:תת}}

טור א׳ – סוגי הרכב	טור ב׳ – התנאים

{{ח:תת|(1)}} מונית, אוטובוס זעיר ציבורי ואמבולנס שמשקלם העצמי אינו עולה על 3,500 ק״ג, רכב סיור
רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}}

{{ח:תת|(2)}} רכב כיבוי אש, רכב חילוץ ורכב להובלת חומרים מסוכנים, שמשקלם הכולל המותר אינו עולה על 12,000 ק״ג, טיולית, אוטובוס זעיר ציבורי ואמבולנס שמשקלם העצמי עולה על 3,500 ק״ג
רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181}}

{{ח:תת|(3)}} רכב כיבוי אש, רכב חילוץ ורכב להובלת חומרים מסוכנים, שמשקלם הכולל המותר עולה על 12,000 ק״ג
רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנה 182}}

{{ח:תת|(4)}} אוטובוס
רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181}} ועמידה בהצלחה במבחן מעשי בנהיגת אוטובוס, ובלבד שמלאו למבקש ההיתר 21 שנים

{{ח:תת|(ב)}} ההיתר יינתן על פי אישור מאת מנהל אגף הרכב או מי שהוא הרשה לכך, לבוחן רכב העובד במחלקת הניידות באגף הרכב או למנהל מקצועי במפעל כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}} (להלן – הצו), וכן ל־4 עובדים נוספים לכל היותר, במפעל בעלי הסיווג המקצועי הגבוה ביותר במכונאות רכב מאת משרד התעשיה המסחר והתעסוקה, שעליהם המליץ המנהל המקצועי לפני מנהל אגף הרכב או על פי אישור מאת הרשות לקצין בטיחות, לגבי הרכב של המפעל שבו הוא מועסק או המופעל על ידו; לעניין תקנה זו, ”הרשות“, ”קצין בטיחות“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}.
{{ח:תת|(ג)}} תוקפו של ההיתר יפקע אם רישיון המפעל או הסמכת המנהל המקצועי שניתנו לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|הצו}} או הסמכת קצין הבטיחות לא יהיו בתוקף או אם הפסיק בעל היתר את עבודתו במפעל שבו הועסק בעת שקיבל את ההיתר; רשות הרישוי רשאית לבטל או להתלות היתר על פי המלצת מנהל אגף הרכב או הרשות, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} נהיגת רכב לצורך בדיקתו על פי היתר לפי תקנה זו תהיה למרחק שלא יעלה על 20 קילומטרים מהמפעל; על הרכב יותקן שלט כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 9ב|בפרט 9ב לחלק ג׳ שבתוספת השניה}}, אשר יואר בזמן תאורה.
{{ח:תת|(ה)}} לא ינהג אדם רכב בהתאם להיתר שניתן לפי תקנה זו אלא אם כן ההיתר נמצא אתו ויציג אותו לשוטר, לפי דרישתו.

{{ח:סעיף|190א1|היתר לנהיגה לצורך החניית כלי רכב|תיקון: תשע״ח־6}}
{{ח:תת|(א)}} מנהל אגף הרישוי או מי שהוא הרשה לכך רשאי לתת היתר לנהיגת כלי הרכב המפורטים בטור א׳ ובתנאים המפורטים לצדם בטור ב׳, לצורך חנייתם בחניון, כשהם בלא נוסעים או מטען, ובלבד שהחניון הוא חניון המשרת כלי רכב מהסוג האמור בטור א׳:
{{ח:תת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} סוג הרכב	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} התנאים

{{ח:תת|(1)}} אוטובוס
רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181}} ועמידה בהצלחה במבחן מעשי בנהיגת אוטובוס ובלבד שההיתר יינתן לעובד מינהלה המועסק בחברה המפעילה קווי שירות מכוח רישיון שניתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 385|תקנה 385}}, שמלאו לו 21 שנים.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: בדיקות רפואיות}}

{{ח:סעיף|191||תיקון: תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|191א|הצהרה בדבר מצב רפואי|תיקון: תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רישיון נהיגה ימלא הצהרה בדבר מצבו הרפואי, הכוללת את פרטי המידע המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 14א|בתוספת ארבע עשרה א׳}} (להלן בתקנה זו – הצהרה) ויגיש אותה לרשות הרישוי באופן דיגיטלי; הרשות תפרסם הודעה על האופן הדיגטלי שבו ניתן להגיש הצהרה כאמור באתר האינטרנט של משרד התחבורה.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות תאפשר למבקש המתקשה בשימוש באמצעים דיגיטליים לבצע את ההגשה במשרדי הרישוי באמצעות עמדת מחשוב וסיוע למבקש או באמצעי אחר המאפשר הגשה דיגיטלית; הרשות תפרסם הודעה על אמצעי הסיוע לפי תקנת משנה זו באתר האינטרנט של משרד התחבורה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב) רשאית הרשות, מטעמים מיוחדים, לאפשר למבקש להגיש את ההצהרה בכתב באמצעות דואר רשום.
{{ח:תת|(ד)}} הרשות תבחן את ההצהרה שהגיש המבקש ותפעל כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי מי שמבקש רישיון לדרגות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 181}}, מי שמבקש להוסיף על דרגתו הקיימת את הדרגה המפורטת {{ח:פנימי|סעיף 183ב|בתקנה 183ב}} וכן מי שמבקש היתר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 190|בתקנות 190 עד 190א1}}, תיתן לו אישור ולפיו לא נמצא כי קיימת מניעה רפואית להמשיך בהליך להוצאת רישיון נהיגה, או, אם ראתה בכך צורך, תעביר את ההצהרה לבחינה של רופא שהיא מינתה לעניין תקנה זו;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי מי שמבקש להוסיף על דרגתו הקיימת את אחת מדרגות הרישיון המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנות 182 עד 183א}}, {{ח:פנימי|סעיף 184|184}} {{ח:פנימי|סעיף 185|ו־185}} תזמן אותו לבדיקה אצל הרופא המוסמך.
{{ח:תת|(ה)}} רופא כאמור בתקנה משנה (ד)(1) רשאי לתת למבקש אישור רפואי לנהיגה לאחר שבחן את ההצהרה שהועברה אליו והוא רשאי, בטרם ייתן אישור כאמור, להפנות את המבקש לבדיקה רפואית או לבקש ממנו מסמך רפואי הנדרשים לצורך בירור מצבו הרפואי של המבקש; ראה הרופא כי לא ניתן לתת אישור כאמור, יעדכן את רשות הרישוי על כך והיא תזמן את המבקש לבדיקה בידי רופא מוסמך.

{{ח:סעיף|191ב|מידע כוזב או מטעה|תיקון: תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:ת}} הגיש מבקש רישיון נהיגה את אחד או יותר מהמפורטים להלן, רשאית רשות הרישוי לסרב לתת לו רישיון נהיגה, להתלות את רישיונו או שלא לחדשו, לפי העניין, ובלבד שניתנה לו הזדמנות לטעון את טענותיו:
{{ח:תת|(1)}} הצהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191א|בתקנה 191א(א)}} הכוללת מידע כוזב או מטעה;
{{ח:תת|(2)}} מסמך הכולל מידע כוזב או מטעה לרופא שמינתה רשות הרישוי או לרופא המוסמך, לפי העניין.

{{ח:סעיף|192|עריכת הבדיקות|תיקון: תשל״ז־6, תשס״ג־4, תשס״ו־11, תשע״ט־9, תשע״ט־11, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:תת|(א)}} הבדיקה כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 196|בתקנה 196}} תיערך על ידי רופא, אשר יפרט את ממצאיו בטופס שקבעה רשות הרישוי ולפי הפרטים שבטופס.
{{ח:תת|(א1)}} בדיקה לפי תקנת משנה (א) תיערך בידי רופא המכיר את עברו הרפואי של הנבדק מתוך אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא מטפל בנבדק דרך קבע, זה שלוש שנים לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} עיון בתיקו הרפואי בכל קופת חולים שבה היה חבר הנבדק, בשלוש השנים שקדמו לבדיקה;
{{ח:תתת|(3)}} עיון בתיקו הרפואי הצבאי של הנבדק;
{{ח:תתת|(4)}} אם הנבדק הוא עולה חדש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 216|בתקנה 216}}, וטרם חלפו שלוש שנים ממועד עלייתו – בכל דרך שתניח את דעתו, ובלבד שהבדיקה תיערך בידי רופא בקופת החולים שבה חבר הנבדק, והוא יפרט בטופס הבדיקה את מקור ידיעותיו בדבר עברו הרפואי של הנבדק.
{{ח:תת|(ב)}} בדיקת כושר הראיה תיעשה באמצעות מכשיר שאישר לכך המנהל הכללי של משרד הבריאות ובדרך שהורה.

{{ח:סעיף|193|אישור רפואי לנהיגה|תיקון: תשל״ז־6, תשמ״ז־4, תשע״ז־3}}
{{ח:תת|(א)}} תוצאות הבדיקות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 192|בתקנה 192}} יובאו לפני רשות הרישוי, ואם הניחו את דעתה, תתן למבקש אישור רפואי לנהיגה, ובלבד שתוצאות בדיקות שנערכו על פי {{ח:פנימי|סעיף 196|תקנה 196}} יובאו בפני רופא שמינתה לכך רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לא הניחו תוצאות הבדיקות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 192|בתקנה 192}} את דעתה של רשות הרישוי, רשאית היא להורות כי המבקש יעבור בדיקות נוספות או יציג מסמכים רפואיים נוספים, והיא רשאית להורות כי בדיקות נוספות כאמור יבוצעו אצל הרופא המוסמך וכי מסמכים נוספים כאמור יוצגו לו לרבות לפי דרישתו.

{{ח:סעיף|193א|קבלת מידע מהמרשם הפלילי|תיקון: תשמ״ט־7, תשע״ז־3, תשע״ח־4, תשפ״ו}}
{{ח:ת}} הרופא המוסמך, חבר בוועדת ערר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195|בתקנה 195}} או מי מטעמם, רשאי להביא בחשבון מידע מן המרשם הפלילי לפי {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ״א–1981}} לגבי מבקש רשיון או בעל רשיון, לצורך עריכת בדיקות לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן זה}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} הרופא המוסמך, חבר בוועדת ערר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195|בתקנה 195}} או מי מטעמם, רשאי להביא בחשבון מידע מן המרשם הפלילי לפי {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע״ט–2019}}, וממרשם התעבורה המינהלי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפרות תעבורה מינהליות|בחוק הפרות תעבורה מינהליות}} לגבי מבקש רשיון או בעל רשיון, לצורך עריכת בדיקות לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן זה}}.

{{ח:סעיף|194|אישור הרופא המוסמך|תיקון: תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} היה הרופא המוסמך סבור כי המבקש כשיר מבחינת בריאותו, בתנאים או ללא תנאים, לנהוג ברכב מן הסוג שלגביו הוגשה הבקשה לרשיון נהיגה, יתן לו אישור רפואי לנהיגה; הרופא המוסמך רשאי לקבוע באישור תנאים והגבלות כפי שיראה לנכון.

{{ח:סעיף|195|ועדת ערר|תיקון: תשכ״ח, תשכ״ח־3, תש״ל־10, תשל״ז־6, תשמ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה או בעל רשיון נהיגה הרואה עצמו נפגע מהחלטת הרופא המוסמך, רשאי לערור בפני ועדת ערר תוך 30 ימים מיום שהודעה לו ההחלטה האמורה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת הערר תפעל במותבים של שלושה רופאים; חברי המותב והיושב ראש שלו ייקבעו בידי יושב ראש הועדה מתוך הרשימה שאישר שר התחבורה בהתייעצות עם שר הבריאות.

{{ח:סעיף|195א|החלטות ועדת הערר|תיקון: תשמ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת הערר רשאית לאשר את החלטת הרופא המוסמך, לשנותה או לבטלה או להורות על בדיקה מחודשת בידי הרופא המוסמך (להלן – בדיקה מחודשת) של מבקש רשיון הנהיגה או של בעל רשיון הנהיגה (להלן בתקנה זו – המבקש) או ליתן החלטה אחרת ככל שיחייב הענין.
{{ח:תת|(ב)}} קבעה ועדת הערר מועד לבדיקה מחודשת של מבקש לא תיערך למבקש כל בדיקה מחודשת לפני המועד שקבעה הועדה.
{{ח:תת|(ג)}} דחתה ועדת הערר את הערר בלי שקבעה מועד לבדיקה מחודשת כאמור בתקנת משנה (ב) לא תיערך למבקש בדיקה מחודשת אלא אם חלפה שנה מיום שניתנה ההחלטה של ועדת הערר.
{{ח:תת|(ד)}} נבדק מבקש בדיקה מחודשת כאמור בתקנת משנה (ב) או (ג) ונמצא בלתי כשיר לנהיגת רכב לא תיערך למבקש כל בדיקה מחודשת נוספת אלא אם חלפו שנתיים מיום שנתנה ועדת הערר את החלטתה.
{{ח:תת|(ה)}} המבקש בדיקה מחודשת כאמור בתקנות משנה (ג) או (ד) יצרף לבקשתו חוות דעת מפורטת החתומה בידי רופא מומחה.

{{ח:סעיף|195ב|אגרות|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} אגרה בעד בדיקה רפואית או בעד ערר בפני ועדת ערר כאמור {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|בסימן זה}} תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} וכאמור {{ח:פנימי|סעיף 15א|בתקנה 15א}}.

{{ח:סעיף|195ג|מסירת מידע רפואי|תיקון: תשמ״ט־9, תש״ן}}
{{ח:תת|(א)}} רופא מוסמך או ועדת ערר, לפי הענין, ימסרו למבקש רשיון נהיגה או לבעל רשיון נהיגה שבדקוהו, לפי בקשתו, את תוצאות הבדיקה הרפואית שנערכה לו, ממצאיה ונימוקים (להלן – הממצאים).
{{ח:תת|(ב)}} סברו רופא מוסמך או ועדת ערר, לפי הענין, כי מסירת הממצאים, כולם או חלקם, לידי מבקש רשיון נהיגה או בעל רשיון נהיגה עלולה לפגוע בו מטעמים רפואיים, ימסרו את הממצאים שביקש לידי רופא מטעמו.

{{ח:סעיף|196|בדיקות רפואיות חוזרות|תיקון: תש״ל־10, תשל״א־4, תשל״ז־6, תשמ״ט־9, תשנ״ג, תשנ״ו־7, תשנ״ט־2, תשס״ה־4, תשס״ו־2, תש״ע־12, תש״ע־16, תשע״ז־3, תשע״ז־9, תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8, תשפ״ד־12}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנות 182 עד 185}} וכן בעל היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} ומורה מוסמך חייב לעבור בדיקות רפואיות בהתאם {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|לסימן זה}} אחת לחמש שנים החל בשנה שבה מלאו לו 60 שנה ועד לשנה שבה מלאו לו 70 שנה, ואחרי כן כל שנתיים ובכל פעם שיחדש את רישיון הנהיגה שלו לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון נהיגה לרכב מסוג שלא צויין בתקנת משנה (א) חייב לעבור בדיקות רפואיות כאמור בשנה שבה מלאו לו 75 שנה ובשנה שבה מלאו לו 80 שנה, ואחרי כן כל שנתיים ובכל פעם שיחדש את רישיון הנהיגה שלו לפחות.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ג)}} על בדיקות כאמור בתקנה זו יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 191א|תקנות 192 {{ח:הערה|[צ״ל: 191א]}} עד 195ג}}.
{{ח:תת|(ד)}} לא התייצב בעל רשיון כאמור לבדיקות כאמור בתקנה זו או שנבדק ונמצא בלתי כשיר לנהיגת רכב, לא יחודש רשיון הנהיגה שלו.

{{ח:סעיף|197|כושר שמיעה|תיקון: תשל״ז־6, תשמ״ג־4, תשנ״ט־2, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|תקנות 184 עד 185}} או היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנה 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} אלא למי שכושר השמיעה באוזן אחת לפחות שלו אינו פחות מ־40 דציבלים לפי ממוצע תדירויות 500, 1000 ו־2000 הרץ.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון נהיגה רשאי להסתייע במכשיר שמיעה כדי להתאים את כושר שמיעתו לקבוע בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|198|חדות הראיה|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ז־6, תש״ם־3, תש״ם־7, תשמ״ג־4, תשנ״ד־4, תשנ״ה־4, תשנ״ט־2, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בדיקת חדות הראיה תיעשה בכל עין בנפרד ותימדד לפי שיטת סנלן (Snellen) כאשר על הנבדק לזהות לפחות 4 ספרות מתוך 5.
{{ח:תת|(ב)}} חדות הראיה לא תהיה גרועה –
{{ח:תתת|(1)}} מ־6/12 בעין אחת לפחות, לגבי מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176}}, {{ח:פנימי|סעיף 177|177}}, {{ח:פנימי|סעיף 179|179}} {{ח:פנימי|סעיף 180|ו־180}};
{{ח:תתת|(2)}} מ־6/12 בכל אחת משתי העיניים, לגבי מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 178|תקנות 178}} {{ח:פנימי|סעיף 181|ו־181 עד 185}}, או לגבי מבקש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}.

{{ח:סעיף|199|שדה ראיה|תיקון: תשמ״ג־4, תשמ״ד־2, תשנ״ד־4, תשנ״ט־2, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} שדה הראייה לא יפחת –
{{ח:תתת|(1)}} מ־120 מעלות בכיוון אופקי בשתי העינים יחד, לגבי מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176}}, {{ח:פנימי|סעיף 177|177}}, {{ח:פנימי|סעיף 179|179}} {{ח:פנימי|סעיף 180|ו־180}}, גם אם מבקש הרשיון כאמור סובל מאבדן הרבע העליון של שדה הראייה (Quadrinopsia); ולגבי מבקש רשיון כאמור שיש לו כושר ראייה בעין אחת בלבד יהיה אותו שדה ראייה בעין האחת;
{{ח:תתת|(2)}} מ־140 מעלות בכיוון אופקי בשתי העיניים יחד, לגבי מבקש רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 178|תקנות 178}}, {{ח:פנימי|סעיף 181|181 עד 185}}, או לגבי מבקש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינתן רשיון נהיגה למבקש הסובל –
{{ח:תתת|(1)}} מאבדן יותר ממחצית הרביע התחתון של שדה הראיה או מאבדן שדה הראיה מסוג המיאנופסיה (Hemianopsia) או סקוטומה (Scotoma) מרכזית;
{{ח:תתת|(2)}} מאבדן הרביע העליון של שדה הראיה או שאין לו ראיה בינוקולרית (Binocular Vision) מלאה, אם הוא מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנות 181 עד 185}} או מבקש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}.
{{ח:תת|(ג)}} בדיקת שדה הראיה כאמור בתקנת משנה (ב), תיעשה עם תיקון אופטי בפרימטר גולדמן מכויל באיזופטר (Isopter‏) III 4 E ולא בפרימטר ממוחשב ואולם אם למבקש ליקוי ברבע התחתון של שדה הראיה או פגיעה ברשתית שגרמה לליקוי בשדה הראיה, רשאי הרופא המוסמך לבדוק את שדה הראיה בדרך האמורה בתקנת משנה (ד).
{{ח:תת|(ד)}} בדיקת שדה הראיה על ידי ועדת ערר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 195|בתקנה 195}}, תהיה לפי שיטת איסטרמן עם פרימטר ממוחשב בחדר סטנדרטי ולא יינתן רשיון למבקש אלא אם כן קיבל ציון 85 לפחות.

{{ח:סעיף|200|מכשירים אופטיים|תיקון: תשמ״ג־4, תשמ״ד, תשנ״ד־4, תשנ״ט־2, תשס״ג־4, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה רשאי להסתייע במשקפיים או בעדשות מגע כדי להתאים את ראייתו לחדות הראיה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 198|בתקנה 198}}.
{{ח:תת|(ב)}} ההפרש בין עצמת הזכוכיות במכשירים אופטיים לעין אחת ובין עצמת הזכוכית לעין השניה (Anisometropia), למבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנות 181 עד 185}} או מבקש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} לא יעלה על 4.5 דיאופטריות.

{{ח:סעיף|201|חוסר עדשה|תיקון: תשכ״ה־9, תשכ״ח, תש״ל־10, תשמ״ג־4, תשנ״ט־2, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176 עד 180}} הסובל מחוסר עדשה (Aphakia), לא ינהג רכב מנועי אלא אם כן הוא מרכיב מכשיר אופטי כדי להתאים את ראייתו לכושר האמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בתקנות 198(ב)(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 199|ו־199(א)(1)}}.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנות 181 עד 185}}, או מבקש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנה 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}}, הסובל מחוסר עדשה, לא ינהג ברכב מנועי אלא אם כן הוא מרכיב עדשת מגע כדי להתאים את ראייתו לכושר האמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בתקנות 198(ב)(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 199|ו־199(א)(2)}}.

{{ח:סעיף|201א|עדשה מושתלת|תיקון: תשמ״ג־4}}
{{ח:ת}} כושר הראייה של מבקש רשיון נהיגה שלו עדשה מושתלת (Pseudophakia) ייבדק על פי האמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בתקנות 198}} {{ח:פנימי|סעיף 199|ו־199}} ויעמוד בתנאים האמורים {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|בסימן זה}}.

{{ח:סעיף|201ב|עוורון לילה|תיקון: תשמ״ג־4}}
{{ח:ת}} מבקש רשיון נהיגה הסובל מעוורון לילה, לא ינהג רכב מנועי בזמן תאורה.

{{ח:סעיף|201ג|ראייה כפולה|תיקון: תשמ״ג־4, תשנ״ט־2, תשס״ג־4, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176 עד 180}} הסובל מראייה כפולה לא ינהג רכב מנועי אלא כשעינו האחת מכוסה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנות 181 עד 185}} או היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} למבקש הסובל מראייה כפולה.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: בחינות}}

{{ח:סעיף|202|בדיקות לפני בחינה|תיקון: תשמ״ג־4, תשע״ז־3, תשפ״ג־5}}
{{ח:תת|(א)}} תוצאות של בחינות ובדיקות שעמד בהן מבקש רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2|פרק זה}} יהיו בתוקף לתקופה של חמש שנים.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון נהיגה שקיבל אישור רפואי לנהיגה כאמור {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|בסימן ג׳}}, יצהיר לפני כל בחינה אם חל או לא חל כל שינוי במצב בריאותו כמפורט בטופס שמילא רופא כאמור {{ח:פנימי|סעיף 192|בתקנה 192}}, וכן כי לא נפסל מקבל או מהחזיק רשיון נהיגה.

{{ח:סעיף|203|בחינות|תיקון: תשמ״ג־4, תשנ״ב־3, תשנ״ט־9, תשס״ה־4, תשס״ז־8, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה ייבחן בהתאם לתקנות אלה בבחינה עיונית ובבחינה מעשית.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176 עד 178}}, אשר בידו רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}}, פטור מבחינה עיונית, ואם היה בידו רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}} במשך שלוש שנים לפחות והוא מבקש רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנה 176}}, יהיה פטור גם ממבחן התנהגות בדרך בבחינה המעשית.
{{ח:תת|(ג)}} מבקש רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנה 176}} אשר עבר את הבחינה המעשית בתלת־אופנוע, רשיונו יוגבל לנהיגה בתלת־אופנוע בלבד.

{{ח:סעיף|204|רכב לביצוע בחינה מעשית|תיקון: תשכ״ח, תש״ל־10, תשל״א־2, תשל״ט, תשמ״ד־4, תשנ״א, תשנ״ד, תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} הבחינה תיערך במקום, בזמן וברכב שתורה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לא תיערך בחינה אלא ברכב שהתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 225|בתקנה 225(א)(2)}} וכן שקיים לגבי נהיגתו של הנבחן בו בעת הבחינה ביטוח להנחת דעתה של רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)}} נבחן הנוהג ברכב, כשהוא מלווה על ידי בוחן, פטור מחובת רשיון נהיגה.
{{ח:תת|(ד)}} הבחינה באופנוע יכול שתיערך כשהבוחן מלווה עד שלושה נבחנים כאשר הבוחן והנבחנים נוהגים כל אחד באופנוע; לא תיערך בחינה כאמור בתקנת משנה זו אלא אם כל אחד מהנבחנים עמד במבחנים של כושר שליטה ברכב שנערכו במקום שאישרה לכך רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|205|הבחינה העיונית|תיקון: תשכ״ד־5, תשס״ז־8}}
{{ח:ת}} בבחינה העיונית ייבחן מבקש רשיון נהיגה בנושאים אלה, כולם או מקצתם:
{{ח:תת|(1)}} דיני התעבורה;
{{ח:תת|(2)}} צורת התמרורים, משמעותם והמודעות המצויות בהם או בקשר להם;
{{ח:תת|(3)}} התנהגות בדרך;
{{ח:תת|(4)}} אופן פעולת רכב מנועי, חלקיו ומנועיו, השימוש והטיפול בהם.

{{ח:סעיף|206|הבחינה המעשית|תיקון: תשכ״ד־5, תשס״ז־8, תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תערוך את הבחינה המעשית בנהיגה לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} בבחינה המעשית ייבחן מבקש רשיון נהיגה בפעולות אלה, כולן או מקצתן:
{{ח:תתת|(1)}} התנעה;
{{ח:תתת|(2)}} נהיגה ותמרון במצבים שונים;
{{ח:תתת|(3)}} עצירה לרבות בלימה;
{{ח:תתת|(4)}} נתינת אותות וסימנים וציות לתמרורים;
{{ח:תתת|(5)}} התנהגות בדרך;
{{ח:תתת|(6)}} טיפול ברכב מנועי.

{{ח:סעיף|206א|אישור מרכז בחינות מעשיות בנהיגה|תיקון: תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לבצע בחינה מעשית בנהיגה באמצעות מפעיל מרכז בחינות מעשיות בנהיגה שרשות הרישוי אישרה לכך והתקשרה עמו בחוזה, שנבחר לפי {{ח:חיצוני|חוק חובת המכרזים|חוק חובת המכרזים, התשנ״ב–1992}} ({{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|בסימן זה}} – התקשרות עם רשות הרישוי), לאחר שמצאה כי התקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא מעסיק את אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} עובדים העומדים בתנאים לשם קבלת הסמכה לבוחני נהיגה שפורטו במסגרת ההתקשרות עם רשות הרישוי, ושמספרם כפי שפורט במסגרת ההתקשרות כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} מנהל מקצועי העומד בדרישות שפורטו בתנאי ההתקשרות עם רשות הרישוי;
{{ח:תתתת|(ג)}} בעלי תפקידים אחרים הנדרשים, לשם ניהולו המקצועי, כפי שפורט בתנאי ההתקשרות עם רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(2)}} עומדים לרשותו כלי רכב לצורך עריכת בחינות מעשיות בנהיגה לדרגות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 178}}, לשימוש בוחני הנהיגה באתרים שבהם מתבצעות בחינות כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} עומד לרשותו ציוד הנדרש לשם יישום תקנות אלה, כמפורט בתנאי ההתקשרות עם רשות הרישוי; בכלל זה, ציוד מחשוב, עמדות צפייה בסרטונים, ומקום ומיתקנים לנוחות הנבחנים ומורי הנהיגה שלהם;
{{ח:תתת|(4)}} הוא פועל על פי {{ח:פנימי|סעיף 206ב|תקנות 206ב עד 206ד}} ועל פי תנאי ההתקשרות עם רשות הרישוי, וכן ערך נוהלי עבודה שאישרה רשות הרישוי המבטיחים עמידה באמור בתקנות האמורות ובתנאים כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי תפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, מידע בדבר אופן עריכת הבחינה המעשית בנהיגה ובכלל זה מידע בדבר צילום מהלך הבחינה, האופן שבו נקבעים מסלול הבחינה וזהות הבוחן שיערוך אותה, המקום והמועדים שבהם ניתן לצפות בסרטוני הבחינה והמועד שבו ניתן להגיש ערר על תוצאות הבחינה ואופן הגשתו.

{{ח:סעיף|206ב|אופן ביצוע בחינה מעשית בנהיגה|תיקון: תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תקיים בחינה מעשית בנהיגה באמצעות בוחן נהיגה שייבחר ביום הבחינה מבין הבוחנים הזמינים לבחון באותו יום שהם גם מוסמכים לבחון לדרגת רישיון הנהיגה שלגביה נערכת בחינה מסוימת.
{{ח:תת|(ב)}} בחינה מעשית בנהיגה תתבצע במסלול נסיעה שייבחר באופן אקראי וממוחשב מבין המסלולים שאישרה רשות הרישוי, ותכלול ביצוע של מגוון פעולות מבין אלה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 206|בתקנה 206}}.
{{ח:תת|(ג)}} רשות הרישוי תיצור טופס בחינה ממוחשב לצורך חיווי תקינות או אי־תקינות של ביצוע של כל אחת מן הפעולות שנכללו בבחינה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ב|בתקנה 206ב(ב)}}, בנפרד, ולצורך ציון נטילת השליטה ברכב מידי הנבחן.
{{ח:תת|(ד)}} מהלך הבחינה המעשית בנהיגה, למעט בחינה לדרגות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 179}}, יתועד על ידי מצלמות שיצלמו את פנים הרכב ואת הסביבה מחוץ לו, באמצעות סרטונים שיקליטו את הנאמר בפנים הרכב אך שלא ייראו בהם פניהם של הנוסעים ברכב ושלא יאפשרו את זיהוי פניהם של עוברי הדרך מחוץ לו בעת הצפייה בהם.
{{ח:תת|(ה)}} הסרטונים שצולמו כאמור בתקנת משנה (ד), יישמרו במחשב הלוח של הבוחן, ויועברו למאגר נתוני הבחינות המעשיות בנהיגה של רשות הרישוי בתום כל סבב מבחנים המסתיים בנקודת היציאה אליהם, ולכל המאוחר בתום יום העבודה; לאחר העברת הסרטונים למאגר כאמור, יימחקו הסרטונים ממחשב הלוח.

{{ח:סעיף|206ג|תוצאת הבחינה המעשית בנהיגה|תיקון: תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תקבע את תוצאת הבחינה המעשית בנהיגה באופן ממוחשב, על פי שקלול ממוחשב של החיוויים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ב|בתקנה 206ב(ג)}}.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי תחליט אם לתת לנבחן רישיון נהיגה, לפי תוצאת הבחינה המעשית בנהיגה ותוצאות שאר הבחינות והבדיקות שנערכו לו לפי תקנות אלה והיא תמסור לנבחן הודעה על החלטתה בתוך יום עבודה אחד מביצוע הבחינה, במסרון או באמצעות מורה הנהיגה שלו, לפי בקשת הנבחן.

{{ח:סעיף|206ד|שמירת תיעוד מסלול הבחינה המעשית בנהיגה, טפסיה וצילומיה והעיון בהם|תיקון: תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תשמור במאגר נתוני הבחינות המעשיות בנהיגה, לגבי כל בחינה מעשית בנהיגה שנערכה, את כל אלה (להלן – החומר שנאגר):
{{ח:תתת|(1)}} טופס הבחינה שנערך לפי {{ח:פנימי|סעיף 206ב|תקנה 206ב(ג)}};
{{ח:תתת|(2)}} צילום מהלך הבחינה שנערך לפי {{ח:פנימי|סעיף 206ב|תקנה 206ב(ד)}}.
{{ח:תת|(ב)}} שמירה כאמור בתקנת משנה (א) תהיה עד לתום תקופה של 30 ימים מיום הבחינה, לכל היותר, ובתום התקופה האמורה תבער רשות הרישוי ממאגר נתוני הבחינות המעשיות בנהיגה את החומר שנאגר.
{{ח:תת|(ג)}} מאגר נתוני הבחינות לא יכלול כל מידע נוסף זולת האמור בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ד)}} נבחן או מורה הנהיגה שלו, רשאי, בתקופה של עד 7 ימים מהיום שבו קיבל את הודעת רשות הרישוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ג|בתקנה 206ג(ב)}}, בשעות העבודה שפורסמו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206א|בתקנה 206א(ב)}}, לעיין בחומר שנאגר.
{{ח:תת|(ה)}} לאחר התקופה האמורה בתקנת משנה (ד) עד לביעורו של החומר שנאגר, העיון בו יהיה פתוח לפני הגורמים האלה, כמפורט לצדם:
{{ח:תתת|(1)}} לפני מפקח של רשות הרישוי שרשות הרישוי אישרה לשם הפיקוח על ביצוע הבחינה המעשית לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|סימן זה}} ולפי תנאי ההתקשרות עם רשות הרישוי ולשם קבלת החלטה בערר שהוגש לפי {{ח:פנימי|סעיף 206ה|תקנה 206ה}}; פיקוח לפי פסקת משנה זו ייערך בהתאם לאמות המידה שרשות הרישוי גיבשה לצורך כך ובלבד שהפיקוח יכלול צפייה בחלק מסרטוני הבחינה בלבד ולא יכלול צפייה בסרטוני הבחינה באופן רצוף ובזמן שהבחינה מתקיימת;
{{ח:תתת|(2)}} לפני עובדי מרכז הבחינות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206א|בתקנה 206א}} שרשות הרישוי אישרה לצורך בדיקת אופן הביצוע של בחינת הנהיגה המעשית באמצעות הבוחנים שמעסיק מרכז הבחינות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206א|בתקנה 206א}}; בבדיקה כאמור יבחנו עובדי מרכז הבחינות כי ביצוע הבחינה נערך בהתאם לתנאי ההתקשרות עם רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ו)}} רשות הרישוי תפריד את מאגר נתוני הבחינות המעשיות בנהיגה מכל מאגר מידע אחר, והיא לא תעביר את המידע הכלול בו או מקצת המידע, לכל מאגר מידע אחר והיא לא תצליבו עם כל מידע אחר.

{{ח:סעיף|206ה|ערר על הבחינה המעשית בנהיגה|תיקון: תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} נבחן בבחינה מעשית בנהיגה החולק על תוצאת הבחינה המעשית או על חיווי בטופס הבחינה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ב|בתקנה 206ב(ג)}}, רשאי להגיש לרשות הרישוי ערר מקוון, בעצמו או באמצעות מורה הנהיגה שלו, בתוך 7 ימים מהיום שבו קיבל את הודעת רשות הרישוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ג|בתקנה 206ג(ב)}}; בערר יצוינו פרטי הנבחן, האופן שבו הוא מבקש כי תימסר לו ההחלטה בערר, מועד הבחינה, ונימוקי הערר.
{{ח:תת|(ב)}} מפקח של רשות הרישוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ד|בתקנה 206ד(ה)(1)}}, רשאי, לאחר שעיין בערר ובחומר שנאגר הנדרש להחלטה בערר, להחליט על שינוי החיווי שניתן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ב|בתקנה 206ב(ג)}} לגבי אחת או יותר מבין הפעולות שביצע הנבחן במהלך הבחינה המעשית בנהיגה וכן רשאי הוא לשנות את תוצאת הבחינה בהתאם לשינוי החיווי כאמור, בתוך 14 ימים מיום הגשת הערר; לא שינה מפקח את תוצאת הבחינה, רשאי הנבחן להיבחן מחדש באופן המפורט בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ג)}} מצא המפקח של רשות הרישוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206ד|בתקנה 206ד(ה)(1)}} כי בחינת הנהיגה המעשית בוצעה שלא באופן הקבוע {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|בסימן זה}}, יראו את הנבחן כמי שלא ביצע את הבחינה.
{{ח:תת|(ד)}} ההחלטה בערר תימסר לנבחן באופן שהוא ביקש על גבי הערר.

{{ח:סעיף|207|בחינות נוספות|תיקון: תשכ״ד־5, תשמ״ב־2, תשנ״ו־7, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנות 181 עד 183}} ייבחן גם בידיעות על אופן הטענת מטען, הובלתו ופריקתו.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון נהיגה כאמור בתקנת משנה (א) וכן מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|תקנות 184}} {{ח:פנימי|סעיף 185|ו־185}} ייבחן גם בכיבוי שריפות ברכב מנועי.
{{ח:תת|(ג)}} מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|תקנות 184}} {{ח:פנימי|סעיף 185|ו־185}} ייבחן גם בענינים אלה, כולם או מקצתם:
{{ח:תתת|(1)}} ידיעת השפה העברית המדוברת;
{{ח:תתת|(2)}} ידיעות בשפה הערבית במידה הדרושה למילוי תפקידו כנהג ציבורי;
{{ח:תתת|(3)}} ידיעת הארץ, ישוביה ומוסדותיה החשובים;
{{ח:תתת|(4)}} עקרונות התנהגות של נהג ציבורי;
{{ח:תת|(5)}} הגשת עזרה ראשונה לנפגעים.

{{ח:סעיף|207א||תיקון: תשל״ט, תש״ם־3, תשמ״ג, תשמ״ג־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|207ב|מבחנים ובדיקות לנהג חדש|תיקון: תשע״ג־9, תשע״ז־3, תשפ״ו}}
{{ח:ת}} נהג חדש אשר הורשע בעבירה מן העבירות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#תוספת 3|בתוספת השלישית לפקודה}}, לא יחודש רישיון הנהיגה שבידו אלא אם כן יעמוד בבחינות ובבדיקות אלה:
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} נהג חדש אשר הורשע בעבירה מן העבירות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#תוספת 3|בתוספת השלישית לפקודה}} או ניתנה לגביו החלטה סופית לגבי הפרה מן ההפרות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#תוספת 3|בתוספת האמורה}}, לא יחודש רישיון הנהיגה שבידו אלא אם כן יעמוד בבחינות ובבדיקות אלה:
{{ח:תת|(1)}} אם לא הטיל עליו בית המשפט עונש של פסילה מהחזיק רישיון נהיגה, או שהטיל עליו פסילה כאמור לתקופה של עד 3 חודשים – בחינה עיונית;
{{ח:תת|(2)}} אם הטיל עליו בית המשפט עונש של פסילה מהחזיק רישיון נהיגה לתקופה העולה על שלושה חודשים – בחינה עיונית ובחינה מעשית;
{{ח:תת|(3)}} נוסף על האמור בפסקאות (1) ו־(2), אם הורשע לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|סעיף 62(3) לפקודה}}, לפי {{ח:פנימי|סעיף 26|תקנה 26(2)}} או בעבירה שגרמה לתאונת דרכים שבה נהרג אדם או נחבל חבלה של ממש – גם בדיקות רפואיות אצל הרופא המוסמך.

{{ח:סעיף|208|מסירת פרטים ותשובות|תיקון: תשכ״א}}
{{ח:ת}} מי שחייב להיבחן כאמור {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ד|בסימן זה}} חייב להמציא לבוחן פרטים מלאים ונכונים או תעודות שיידרש.

{{ח:סעיף|209|כשלון בבחינה|תיקון: תשס״ז־8}}
{{ח:ת}} נכשל מבקש רשיון נהיגה בבחינה, רשאית רשות הרישוי לקבוע את המועד שבו ייבחן שנית לתקופה שלא תעלה על ששה חדשים מיום הבחינה הקודמת.

{{ח:סעיף|210|אגרת בחינה נוספת|תיקון: תשכ״ד־5, תשס״ז־8}}
{{ח:תת|(א)}} בשעת הגשת בקשה להיבחן ישלם המבקש את אגרת הבחינה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א|בתוספת הראשונה חלק א׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא התייצב המבקש לבחינה, או התייצב ונכשל בה, ונקבע לו מועד נוסף לבחינה, ישלם המבקש אגרת בחינה כאמור בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} חובת תשלום אגרת בחינה נוספת לפי תקנת משנה (ב) לא תחול בכל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא לא התייצב לבחינה והודיע לרשות הרישוי לפני מועד הבחינה על אי־התייצבותו למועד שנקבע ונתן סיבה סבירה, להנחת דעתה של רשות הרישוי, על אי־יכולתו להתייצב;
{{ח:תתת|(2)}} הוא התייצב לבחינה, אך הבחינה לא קויימה בשל תקלות שנתגלו ברכב, בעת הבחינה;
{{ח:תת|(3)}} הוא התייצב לבחינה והבחינה נדחתה או לא קויימה על פי הוראות רשות הרישוי.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ה|סימן ה׳: הזמנת בעלי רשיונות לבירור, לקבלת הדרכה, לבחינה ולבדיקה|תיקון: תשל״ז־2}}

{{ח:סעיף|211|הזמנת בעל רשיון נהיגה לבירור|תיקון: תשפ״ו}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית להזמין בעל רשיון נהיגה להתייצב בפניה במקום ובמועד הנקובים בהזמנה, לשם –
{{ח:תת|(1)}} בירור כושר הנהיגה שלו, לרבות פסילתו מהחזיק ברשיון או התנאת תנאים ברשיון;
{{ח:תת|(2)}} בירור נסיבות כל עבירה הנוגעת לכושר הנהיגה שלו, ושעליה הורשע;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} בירור נסיבות כל עבירה או הפרה הנוגעת לכושר הנהיגה שלו, ושעליה הורשע או שלגביה ניתנה החלטה סופית, לפי העניין;
{{ח:תת|(3)}} כל ענין אחר הקשור בכושר הנהיגה שלו וברשיון הנהיגה שבידו, לרבות עניני הסברה והדרכה.

{{ח:סעיף|212|הזמנת בעל רשיון נהיגה לבדיקה ולבחינה|תיקון: תשכ״ח, תשל״ז־6, תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית בכל עת להזמין מבקש רישיון נהיגה או בעל רשיון נהיגה לבדיקה רפואית לרבות בדיקת כושר ולבחינה עיונית ומעשית, והוראות {{ח:פנימי|חלק ג|חלק זה}} – למעט {{ח:פנימי|סעיף 209|תקנה 209}} – יחולו על המוזמן כאילו הוא מבקש רשיון נהיגה.
{{ח:תת|(ב)}} נכשל בעל רשיון נהיגה בבדיקה או בבחינה, רשאית רשות הרישוי לפסלו מהחזיק רשיון נהיגה או לכלול ברשיון תנאים כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 53|בסעיף 53 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} האגרה בעד בדיקה רפואית לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳ לפרק השני}} והאגרה בעד הדרכה בנהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 54|סעיף 54 לפקודה}}, יהיו בשיעורים הנקובים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|212א|הפקדת רשיון נהיגה של מוזמן|תיקון: תשל״ז־2}}
{{ח:ת}} הוזמן בעל רשיון נהיגה לבירור, לבדיקה, לבחינה, לקבלת הסבר או הדרכה בנהיגה, רשאית רשות הרישוי להורות על הפקדת רשיונו עד לסיום הבירור, הבדיקה, הבחינה או ההדרכה, ולתת לו רשיון לנהוג ברכב מנועי מן הסוג שקבעה ברשיון זמני לתקופה שלא תעלה על ששה חדשים.

{{ח:סעיף|212ב|פסילת רישיון לנהגים מסוכנים|תיקון: תש״ע־15, תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תפסול את רישיון הנהיגה של נהג שבדרך נהיגתו יש משום סכנה לעוברי דרך כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 56|בסעיף 56 לפקודה}}, לחמש שנים, אם הורשע בכך שבמהלך 5 שנים רצופות שקדמו להחלטתה של רשות הרישוי ביצע אחד מאלה:
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} רשות הרישוי תפסול את רישיון הנהיגה של נהג שבדרך נהיגתו יש משום סכנה לעוברי דרך כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 56|בסעיף 56 לפקודה}}, לחמש שנים, אם במהלך 5 שנים רצופות שקדמו להחלטתה של רשות הרישוי ביצע אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} 30 עבירות תעבורה, למעט עבירות חניה;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} הוא הורשע או התקבלה לגביו החלטה סופית, ב־30 עבירות תעבורה או הפרות תעבורה, לפי העניין, סך הכול, למעט עבירות חניה והפרות חניה;
{{ח:תתת|(2)}} חמש עבירות מהעבירות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 40א|בסעיף 40א(א)(1) לפקודה}} או {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#תוספת 10|בתוספת העשירית לה}}.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} הוא הורשע בחמש עבירות מהעבירות המנויות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 40א|בסעיף 40א(א)(1) לפקודה}} או {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#תוספת 10|בתוספת העשירית לה}}.
{{ח:תת|(ב)}} קביעת קיומן ותוקפן של הרשעות לצורך תקנה זו, תהיה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 545|בתקנה 545}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} קביעת קיומן ותוקפן של הרשעות או החלטות סופיות לצורך תקנה זו, תהיה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 545|בתקנה 545}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רשאית רשות הרישוי במקרה מסוים, לקצר את תקופת הפסילה מטעמים אישיים מיוחדים של הנהג שתרשום בהחלטתה, ובכלל זה נכות או מצב רפואי קשים שלו או של בן משפחתו הקרוב המצריך נהיגה שלו ברכב, ובלבד שתקופת הפסילה לא תפחת משלוש שנים; לעניין תקנת משנה זו, לא יראו את היות רישיון הנהיגה מקור פרנסתו של הנהג כטעם אישי המצדיק לקצר את הפסילה.
{{ח:תת|(ד)}} אין בתקנה זו כדי לגרוע מתוקפה או מתקופתה של כל פסילה אחרת שהוטלה על הנהג.

{{ח:סעיף|213|השתלמות בנהיגה|תיקון: תשמ״ח־3, תשנ״א־5, תשס״ו־2, תש״ע־16, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תזמין בכל שנה בעל רשיון נהיגה למעט מי שהוא בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179}}, בלבד, שבאותה שנה מלאו חמש שנים מיום שקיבל לראשונה את רשיון הנהיגה, שיעבור השתלמות בנהיגה במועד ובמקום שקבעו רשות הרישוי או מי מטעמה ויעמוד בהצלחה במבחן בסופו (להלן – השתלמות בנהיגה); תקנה זו תחול גם על מי שקיבל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 216|תקנה 216}}, אם במועד שבו ניתן לו הרישיון, חלפו פחות משנתיים מיום שקיבל לראשונה רישיון נהיגה לאומי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 562|בתקנה 562}}.
{{ח:תת|(ב)}} משתתף בהשתלמות בנהיגה שנעדר מעל 20% משעות הלימוד שבה, או שנכשל שלוש פעמים במבחן שבסופה, יראו אותו כמי שלא עבר את ההשתלמות; על אף האמור בתקנת משנה זו, רשאית רשות הרישוי לפטור בעל רישיון נהיגה מנוכחות בהשתלמות אם שוכנעה כי אין הוא מסוגל להשתתף בה עקב מגבלה גופנית או כי אין הוא מבין את השפות שבהן היא מתקיימת, ובלבד שתורה על תנאים לפטור שיבטיחו כי מי שניתן לו פטור כאמור, ילמד באופן אחר את התכנים הנלמדים בה.
{{ח:תת|(ג)}} רשות הרישוי לא תחדש רשיונו של בעל רשיון נהיגה כמשמעותו בתקנת משנה (א), במועד חידוש הרשיון שיחול לאחר שהוזמן כאמור, אלא אם כן הציג אישור כי עבר השתלמות בנהיגה.
{{ח:תת|(ד)}} רשות הרישוי רשאית לפטור בעל רשיון נהיגה כמשמעותו בתקנת משנה (א) מלקבל השתלמות בנהיגה אם קיבל הדרכה אחרת בנהיגה על פי התקנות.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|213א|השתלמות מעשית בנהיגה|תיקון: תשס״ג־7, תשס״ה־18}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 213א|בתקנות 213א עד 213ח}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל רישיון נהיגה“ –
{{ח:תתתת|(1)}} נוהג חדש כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 12א|בסעיף 12א לפקודת התעבורה}}, למעט נוהג חדש שהוא בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179}};
{{ח:תתתת|(2)}} בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|תקנות 182}}, {{ח:פנימי|סעיף 183|183}}, {{ח:פנימי|סעיף 184|184}} לנהיגת רכב ציבורי {{ח:פנימי|סעיף 185|ו־185}}, בעל היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|או 190(2) ו־(3) לתקנות העיקריות}} או בעל היתר לפי תקנה 7 לתקנות התעבורה (תיקון מס׳ 2), התש״ס–2000;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משתלם“ – בעל רישיון נהיגה המבקש להשתלם בהשתלמות מעשית.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון נהיגה יעבור השתלמות מעשית בנהיגה (להלן – השתלמות מעשית), בהתאם לתכנית שתכין רשות הרישוי ובמגרש שאישרה לכך ופרסמה לגביו הודעה.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון נהיגה כאמור בתקנת משנה (א)(1) יעבור השתלמות מעשית לאחר תום שישה חודשים מיום שנעשה נוהג חדש וכל עוד הוא נוהג חדש; בעל רישיון נהיגה כאמור בתקנת משנה (א)(2) יעבור השתלמות מעשית מדי חמש שנים.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנת משנה (ג), רשות הרישוי תהיה רשאית להתיר לחייל לעבור את ההשתלמות המעשית במהלך 30 חודשים מיום שהחייל נעשה נוהג חדש, אם הוגשה בקשה לגביו על ידי רשות הרישוי מטעם צבא־הגנה לישראל.
{{ח:תת|(ה)}} רשות הרישוי לא תחדש את רישיונו של בעל רישיון נהיגה אלא אם כן עבר השתלמות מעשית לפי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|213ב|בקשה לאישור המגרש|תיקון: תשס״ג־7}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי תאשר מגרש לקיום השתלמות מעשית (להלן – המגרש), לאחר שיוכיח מבקש האישור להנחת דעתה, כי התקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} המגרש תואם את המפרט הטכני שערכה והעמידה לעיון הציבור;
{{ח:תת|(2)}} מבקש האישור התקשר להעסקתם של מנהל מקצועי ומדריכים שהוסמכו בהתאם לתקנות אלה;
{{ח:תת|(3)}} בחזקתו של מבקש האישור כלי רכב שישמשו את המשתלמים בהשתלמות מעשית, וקיימת לגביהם תעודת ביטוח כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת הביטוח}} וביטוח לכיסוי סיכוני צד שלישי להנחת דעתה של רשות הרישוי, הכוללים שימוש בכלי הרכב להשתלמות מעשית;
{{ח:תת|(4)}} לא נתקיים במבקש האישור האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב(1) עד (3)}}, ואם היה מבקש האישור תאגיד, לא נתקיים בבעלי התאגיד האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב(1) עד (3)}}.

{{ח:סעיף|213ג|מדריך בהשתלמות מעשית|תיקון: תשס״ג־7, תשס״ה־18}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית להסמיך מדריך בהשתלמות מעשית, למבקש שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא בעל רישיון להוראת נהיגה או מחזיק בידו תעודת בוחן נהיגה שנתנה רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(3)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(4)}} הוא בעל רישיון נהיגה תקף לגבי אותו סוג רכב שבו הוא מבקש להדריך בהשתלמות מעשית בתקופה של 5 שנים לפחות, ועמד במבחן שליטה בו; על אף האמור בפסקה זו, רשאי בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנות 180}}, {{ח:פנימי|סעיף 181|181}}, {{ח:פנימי|סעיף 182|182}} {{ח:פנימי|סעיף 183|או 183}} לשמש מדריך בהשתלמות מעשית לבעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|תקנה 184}} לנהיגת רכב ציבורי;
{{ח:תתת|(5)}} סיים קורס למדריכים בהשתלמות מעשית ועמד בהצלחה בבחינות שאישרה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(2) ו־(5), רשאית רשות הרישוי על פי המלצת ועדת החריגים האמורה {{ח:פנימי|סעיף 213ה|בתקנה 213ה}}, לפטור את המבקש מן התנאים האמורים בהן, אם הוכיח להנחת דעתה כי הוא בעל ידע או ניסיון מן הסוג הנדרש לשם הדרכה בהשתלמות מעשית.
{{ח:תת|(ג)}} תפקידי מדריך בהשתלמות מעשית הם כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} לוודא כי נתקיימו במשתלם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 213ו|תקנה 213ו}};
{{ח:תתת|(2)}} לערוך את ההשתלמות המעשית לפי תכנית הלימודים שהכינה רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|213ד|מנהל מקצועי של מגרש|תיקון: תשס״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית להסמיך מנהל מקצועי של מגרש למבקש שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא בעל הסמכה למדריך בהשתלמות מעשית לפי {{ח:פנימי|סעיף 213ג|תקנה 213ג}};
{{ח:תתת|(3)}} הוא בעל ניסיון של חמש שנים לפחות בתפקיד ניהולי להנחת דעתה של רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(4)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(5)}} מחזיק בידו אחת או יותר מהתעודות האלה: כתב הסמכה לניהול מוסך במכונאות רכב כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)#סעיף 12|בסעיף 12 לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}}, שמאי רכב כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)#סעיף 4|בסעיף 4 לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב), התש״ם–1980}}, בוחן רכב כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 1|בסעיף 1 לפקודת התעבורה}}, מנהל מקצועי של בית ספר לנהיגה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 251|בתקנה 251}} או קצין בטיחות בתעבורה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(2) ו־(5), רשאית רשות הרישוי, על פי המלצת ועדת החריגים האמורה {{ח:פנימי|סעיף 213ה|בתקנה 213ה}}, לפטור את המבקש מן התנאים האמורים בהן, אם הוכיח, להנחת דעתה, כי הוא בעל ידע או ניסיון מן הסוג הנדרש לשם ניהול מקצועי של מגרש.
{{ח:תת|(ג)}} תפקידי מנהל מקצועי של מגרש הם כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} לפקח על עריכת ההשתלמות המעשית לפי תכנית ההשתלמות שהכינה רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(2)}} לפקח על קיום התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 213ב|בתקנה 213ב}};
{{ח:תתת|(3)}} לפקח על תקינות וכשירות כלי הרכב שבחזקת המגרש בהתאם להוראות כל דין;
{{ח:תתת|(4)}} לערוך השתלמויות מקצועיות למדריכים במגרש, לפי הוראות רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(5)}} לברר תלונות שהוגשו בכל הקשור להשתלמות מעשית.

{{ח:סעיף|213ה|ועדת חריגים|תיקון: תשס״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תמנה ועדת חריגים בת 5 חברים כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} שני נציגים של משרד התחבורה, שאחד מהם ישמש יושב ראש הועדה;
{{ח:תתת|(2)}} נציג של האגף להכשרה מקצועית במשרד התעשיה המסחר והתעסוקה;
{{ח:תתת|(3)}} נציג הארגון של מורים לנהיגה המייצג את המספר הגדול ביותר של מורים לנהיגה;
{{ח:תתת|(4)}} נציג ציבור.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת החריגים תדון בהרכב של שלושה חברים לפחות וביניהם נציג אחד של משרד התחבורה.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת החריגים תודיע לרשות הרישוי בכתב את המלצתה בדבר מתן פטור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 213ג|בתקנות 213ג(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 213ד|או 213ד(ב)}}, לפי הענין.

{{ח:סעיף|213ו|תנאים לביצוע השתלמות מעשית|תיקון: תשס״ג־7}}
{{ח:ת}} לא תבוצע השתלמות מעשית אלא אם כן התקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} רישיון הנהיגה של המשתלם הוא בר תוקף;
{{ח:תת|(2)}} לרכב שבו מתבצעת השתלמות מעשית יש רישיון רכב תקף וביטוח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 213ב|בתקנה 213ב(3)}}.

{{ח:סעיף|213ז|סמכות רשות הרישוי|תיקון: תשס״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית למנות מפקח מטעמה שיהיה רשאי –
{{ח:תתת|(1)}} להיכנס בכל עת למגרש, לבקש הצגת כל מסמך או קובץ מחשב וכל פרט אחר הנוגע להפעלת המגרש;
{{ח:תתת|(2)}} לזמן בכל עת את בעל המגרש, המנהל המקצועי של המגרש או מדריך בהשתלמות מעשית לבירור כל ענין הנוגע לביצוע ההשתלמות המעשית.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית לבטל, להתלות, לסרב לחדש או להתנות תנאים באישורו של מגרש, או בהסמכתו של מנהל מקצועי של מגרש או מדריך בהשתלמות מעשית אם –
{{ח:תתת|(1)}} הופרו הוראות תקנות אלה או הוראות כתב ההסמכה;
{{ח:תתת|(2)}} חל שינוי בפרט מן הפרטים אשר בהסתמך עליו ניתן האישור או כתב ההסמכה, או שנתברר כי פרטים אלה לא היו נכונים בעת מסירתם.

{{ח:סעיף|213ח|תוקף הסמכות|תיקון: תשס״ג־7}}
{{ח:ת}} אישור מגרש לפי {{ח:פנימי|סעיף 213ב|תקנה 213ב}} או הסמכה לפי {{ח:פנימי|סעיף 213ג|תקנות 213ג}} {{ח:פנימי|סעיף 213ד|ו־213ד}} יהיו לתקופה של 5 שנים, אלא אם כן החליטה רשות הרישוי אחרת במקרה מסוים מראש.

{{ח:סעיף|214|משלוח ההזמנה|תיקון: תשס״א־5, תשס״ז־11, תשע״ז־3}}
{{ח:ת}} הזמנה תישלח לבעל הרישיון בדואר רשום, לפי הכתובת שנרשמה במאגר נתוני הנהגים שבמשרד התחבורה, ויראו אותה כמסורה לבעל הרישיון בתום 15 ימים מיום משלוחה, אלא אם כן הכתובת הרשומה כאמור יסודה בטעות של רשות מרשויות המדינה.

{{ח:סעיף|215|חובה להתייצב|תיקון: תשמ״ד־4, תשע״ז־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון שהוזמן כאמור, חייב להתייצב במקום ובמועד הנקובים בהזמנה, אלא אם נתן לרשות הרישוי, לפני המועד הקבוע, סיבה סבירה לאי־יכלתו להתייצב.
{{ח:תת|(א1)}} דרישה להמצאת מסמכים לרופא המוסמך, תישלח לבעל הרישיון בדואר רשום, לפי הכתובת הרשומה במאגר נתוני הנהגים שבמשרד התחבורה ויראו אותה כמסורה לבעל הרישיון בתום 15 ימים מיום משלוחה, זולת אם הוכיח שלא קיבל את ההודעה מסיבות שאינן תלויות בו ולא עקב הימנעותו מלקבלה.
{{ח:תת|(ב)}} לא התייצב בעל רשיון שהוזמן כאמור בתקנת משנה (א) או לא המציא מסמכים כפי שנדרש כאמור בתקנת משנה (א1) ולא נתן לרשות הרישוי סיבה סבירה לאי יכלתו להתייצב או להמציא את המסמכים כאמור, רשאית רשות הרישוי להתלות את תוקף רשיון הנהיגה שלו עד שיתייצב במקום ובמועד שקבעה.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ו|סימן ו׳: המרת רישיון נהיגה|תיקון: תשס״ב־7}}

{{ח:סעיף|216|רישיון נהיגה לבעל רישיון נהיגה לאומי|תיקון: תשכ״א, תשנ״ד־6, תשס״ב־7, תשס״ה־4, תשס״ו־2, תשס״ז־4, תש״ע־11, תשע״ז־3, תשע״ז־9, תשע״ז־10, תשע״ח־6, תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לתת למבקש רישיון נהיגה שבידו רישיון נהיגה לאומי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 562|בתקנה 562}}, שהוא בר תוקף, ושדרגתו מקבילה לאחת מהדרגות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 185}}, רישיון נהיגה בדרגה המקבילה לדרגת רישיון הנהיגה הלאומי שלו, אם נתקיימו בו אלה:
{{ח:תתת|(1)}} אם הוא –
{{ח:תתתת|(א)}} נמצא בישראל לפי אשרת עולה או תעודת עולה לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, התש״י–1950}} (להלן – עולה חדש) – הוא הגיש את בקשתו בתוך חמש שנים מיום עלייתו;
{{ח:תתתת|(ב)}} תושב ישראל ושהה מחוץ לישראל, שישה חודשים רצופים לפחות לאחר קבלת הרישיון הלאומי – הוא הגיש את בקשתו בתוך חמש שנים מיום שובו לישראל;
{{ח:תתתת|(ג)}} תושב מדינת חוץ – הוא הגיש את בקשתו בעת שהיתה ברשותו רישיון ישיבה בישראל, ובלבד שהוא הגיש את בקשתו בתוך 5 שנים מיום כניסתו לישראל ובלבד שרשות הרישוי לא תיתן לו רישיון נהיגה אלא לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176 עד 181}};
{{ח:תתת|(2)}} עומד בתנאי הגיל האמורים {{ח:פנימי|סעיף 188|בתקנות 188 עד 190}};
{{ח:תתת|(3)}} עמד בבדיקות ראיה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בתקנות 198 עד 201ג}}, אלא אם כן הורתה רשות הרישוי, מטעמים מיוחדים, שעליו לעמוד גם בבדיקות רפואיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 191א|תקנות 192 {{ח:הערה|[צ״ל: 191א]}} עד 197}};
{{ח:תתת|(4)}} לענין הדרגות המנויות –
{{ח:תתתת|(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 181}}, עמד גם במבחן שליטה ולענין הדרגה המנויה {{ח:פנימי|סעיף 181|בתקנה 181}}, עמד גם בבדיקות רפואיות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191א|בתקנות 192 {{ח:הערה|[צ״ל: 191א]}} עד 197}};
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנות 182 עד 185}}, נתקיימו בו גם כל אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} עמד בבדיקות רפואיות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191א|בתקנות 192 {{ח:הערה|[צ״ל: 191א]}} עד 197}};
{{ח:תתתתת|(2)}} עמד בהצלחה בבחינות נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 203|תקנות 203 עד 207}} {{ח:פנימי|סעיף 209|ו־209}};
{{ח:תתת|(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 181|בתקנות 181 עד 187}} –
{{ח:תתתת|(1)}} הוא אף סיים קורס לנהגי רכב ציבורי שאישרה רשות הרישוי ועמד בבחינות ונתמלא בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 189|בתקנה 189(ד)(3)}};
{{ח:תתתת|(2)}} לא נתמלא בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא עמד המבקש פעמיים במבחן שליטה, לא יינתן לו רישיון נהיגה, אלא אם כן עמד בבדיקות ובחינות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191|בתקנות 191 עד 210}}.
{{ח:תת|(ג)}} בעד מבחן שליטה ישלם הנבחן אגרה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2א|בפרט 2א בחלק א׳ לתוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(ג1)}} על אף האמור בתקנה זו, מבקש שהיה בעל רישיון נהיגה לאומי קבוע במשך חמש שנים לפחות, מדרגה המקבילה לאחת הדרגות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 180}} –
{{ח:תתת|(1)}} פטור מבדיקת ראייה כאמור בתקנת משנה (א)(3);
{{ח:תתת|(2)}} פטור ממבחן שליטה כאמור בתקנת משנה (א)(4).
{{ח:תת|(ד)}} רשות הרישוי רשאית לפטור מבקש מקיום הבדיקות והמבחנים כאמור בתקנת משנה (א) כולם או חלקם, אם מתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לא חידש רישיון נהיגה שניתן לו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}};
{{ח:תתת|(2)}} הוא אזרח חוץ, בעל רישיון נהיגה לאומי תקף, המבקש להמיר רישיון נהיגה בדרגות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 178}} {{ח:פנימי|סעיף 180|ו־180}}, ובתנאי שהוא נמנה עם אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הסגל הדיפלומטי או הקונסולרי של מדינת חוץ;
{{ח:תתתת|(ב)}} ארגון האומות המאוחדות;
{{ח:תתתת|(ג)}} נציגות קרן המטבע הבין־לאומי או הבנק הבין־לאומי לשיקום ולפיתוח;
{{ח:תתתת|(ד)}} ארגון בין־לאומי אחר – בהתאם לצו שנתן שר החוץ לפי {{ח:חיצוני|חוק חסינויות וזכויות (ארגונים בין-לאומיים ומשלחות מיוחדות)|חוק חסינויות וזכויות (ארגונים בין־לאומיים ומשלחות מיוחדות), התשמ״ג–1983}};
{{ח:תתתת|(ה)}} עובד זר מומחה כאמור {{ח:חיצוני|תקנות עובדים זרים (פטורים למעסיקי מומחים זרים)#סעיף 1|בפסקה (4) להגדרה ”עובד זר מומחה“ שבתקנה 1 לתקנות עובדים זרים (פטורים למעסיקי מומחים זרים), התשס״ז–2007}};
{{ח:תתת|(3)}} רישיון הנהיגה הלאומי שברשותו ניתן לו מאת מדינה או גוף מדיני אחר כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 12|בתוספת השתים עשרה}} אשר בינו לבין ישראל קיימת אמנה בנושא המרת רישיונות נהיגה, וזאת בהתאם לתנאים שנקבעו לעניין זה באותה אמנה.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), לא תיתן רשות הרישוי רישיון למבקש שבידו רישיון נהיגה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 578א|בתקנה 578א}}.

{{ח:סעיף|217||תיקון: תשנ״ד־6, תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|217א||תיקון: תשכ״ו־7, תשל״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|218|פטור מתחולת כללי התקנות}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית לפטור בהיתר בכתב, באופן כללי או למקרה מסויים מתחולת כל תקנה מתקנות {{ח:פנימי|חלק ג|חלק זה}}, ולקבוע בו תנאים, לבטלו או לשנות תנאיו.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 2 סימן ז|סימן ז׳: אגרות רשיון נהיגה}}

{{ח:סעיף|219|אגרת רשיון נהיגה|תיקון: תשכ״ד־5, תשנ״ט־4, תש״ס־3}}
{{ח:תת|(א)}} אגרה בעד רשיון נהיגה או חידוש רשיון נהיגה תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א|בתוספת הראשונה חלק א׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש רשיון נהיגה או מבקש חידוש רשיון נהיגה ישלם את האגרה בעד רשיון נהיגה או בעד חידושו לבנק מורשה על פי דין לחשבון הסילוקים של רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)}} מבקש רשיון נהיגה או מבקש חידוש רשיון נהיגה אשר התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 174|בתקנה 174(ב)}}, לא ישלם את האגרה בעד רשיון נהיגה או בעד חידושו, אלא לפי אישור רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|220|פטור נציגים דיפלומטיים ונציגי האו״ם מאגרת רשיון נהיגה|תיקון: תשמ״א־3, תשמ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} נציג דיפלומטי או קונסולרי של מדינת־חוץ או פקיד המועסק על ידי נציגות דיפלומטית או קונסולרית של מדינת־חוץ, שהם אזרחי חוץ ואינם עוסקים בכל עסק או מקצוע אחר, פטורים מתשלום אגרת רשיון נהיגה, ובלבד שאותה מדינה מעניקה פטור מקביל.
{{ח:תת|(ב)}} נציג של ארגון האומות המאוחדות או אדם המועסק בשליחות מטעם ארגון האומות המאוחדות, וכן פקיד המועסק על ידי ארגון האומות המאוחדות שהם אזרחי־חוץ ואינם עוסקים בכל עסק או מקצוע אחר, פטורים מתשלום אגרת רשיון נהיגה.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|220א||תיקון: תשל״ה־2, תשפ״א־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע2|חלק ג פרק 3|פרק שלישי: הוראה והדרכה בנהיגה}}
{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן א|סימן א׳: תלמיד נהיגה}}

{{ח:סעיף|221|גיל הלומד נהיגה|תיקון: תש״ל־7, תשל״א־4, תשל״ה־7, תשל״ז, תשל״ז־6, תשמ״א־6, תשנ״א, תשנ״א־5, תשנ״ג־3, תשנ״ד־4, תשנ״ט־2, תשס״א, תשס״א־6, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ז־8, תשע״ג־9, תשע״ח־3, תשע״ט־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא ילמד אדם נהיגה ברכב מנועי על ידי נהיגת הרכב בדרך אלא לאחר שמלאו לו –
{{ח:תתת|(1)}} שש עשרה שנים –
{{ח:תתתת|(א)}} אם הוא לומד לנהוג באופנוע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנה 176}} ובלבד שהמציא למורה הנהיגה הסכמה בכתב של הורו או אפוטרופסו ללימוד הנהיגה, אם טרם מלאו לו שבע עשרה שנים;
{{ח:תתתת|(ב)}} אם הוא לומד לנהוג במכונה ניידת;
{{ח:תתתת|(ג)}} אם הוא תלמיד במגמת מכונאות רכב בבית ספר מקצועי שאישרה, לצורך זה, רשות הרישוי ונתנה לו היתר ללמוד נהיגה;
{{ח:תתת|(2)}} שמונה עשרה שנה – אם הוא לומד לנהוג ברכב אחר;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(2), רשאי אדם ללמוד נהיגה ברכב מנועי –
{{ח:תתת|(1)}} כאמור {{ח:פנימי|סעיף 180|בתקנה 180(א)}} לאחר שמלאו לו שש עשרה שנים וחצי;
{{ח:תתת|(2)}} שבע עשרה שנה לגבי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181(א)(1)}}, ובלבד שלא יינתן רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|התקנה האמורה}} אלא אם מלאו למבקש שמונה עשרה שנים.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} מבקש רשיון נהיגה לא ייבחן בבחינה המעשית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206|בתקנות 206}} {{ח:פנימי|סעיף 207|ו־207}} אלא אם כן מלאו לו שש עשרה שנים ותשעה חודשים אם הוא מבקש רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 180|תקנה 180}}, ושבע עשרה שנים וחצי אם הוא מבקש רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 181|תקנה 181}}.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), מבקש המיועד לשירות בטחון כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק שירות בטחון|בחוק שירות בטחון [נוסח משולב], התשמ״ו–1986}}, ואושר כי הוא נתקבל להכשרה קדם־צבאית בנהיגת רכב כבד וכי הוא לומד נהיגה אצל מורה מטעם צבא־הגנה לישראל, לא ייבחן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 202|בתקנות 202 עד 210}} אלא אם כן מלאו לו שבע עשרה שנים.
{{ח:תת|(ג1)}} מבקש רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 176|תקנות 176 עד {{ח:הערה|[במקור: או]}} 180}} רשאי להיבחן בבחינה העיונית, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 205|בתקנה 205}}, אם מלאו לו 15 שנים וחצי.
{{ח:תת|(ד)}} מבקש רשיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנה 179}} רשאי ללמוד נהיגה בטרקטור אם מלאו לו חמש עשרה שנים.

{{ח:סעיף|221א|לימוד נהיגה לתושב חוץ|תיקון: תשע״א־7, תשע״ז־9}}
{{ח:ת}} מי שאיננו תושב ישראל, לא ילמד נהיגה ברכב מנועי על ידי נהיגת רכב בדרך ולא ייבחן בבחינת נהיגה עיונית או מעשית, אלא אם כן יש בידו רישיון ישיבה בישראל.

{{ח:סעיף|222|כשירות רפואית של הלומד נהיגה|תיקון: תשכ״ד־5, תשל״ז־6, תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:ת}} לא ילמד אדם נהיגה ברכב מנועי על ידי נהיגת הרכב בדרך אלא אם הגיש הצהרה לרשות הרישוי או נבדק לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳ לפרק השני}} וקיבל אישור כי לא נמצא כי קיימת מניעה רפואית להמשיך בהליך להוצאת רישיון נהיגה או אישור רפואי לנהיגה.

{{ח:סעיף|223|אחריות המלמד נהיגה|תיקון: תשכ״ד־5, תשכ״ז־4, תשכ״ז־8, תשל״ז־6, תשנ״א, תשנ״ז־8, תשע״א־7, תשע״ט־5}}
{{ח:תת|(א)}} לא ידריך אדם ולא יורה נהיגה בבית ספר אלא למי שנתמלאו בו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 221|התקנות 221 עד 222}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ידריך אדם באופנוע ולא יורה נהיגה באופנוע אלא אם המדריך או המורה וכן המתלמד, הכל לפי הענין, חובשים קסדת מגן שסומנה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 9|בפרט 9 לחלק ג׳ בתוספת השניה}}, ובלבד שמבנה הקסדה יכסה את אפרכסת האוזן והיא תהיה קשורה ברצועה שתמנע את נפילתה בשעת הנסיעה.
{{ח:תת|(ג)}} המורה נהיגה ברכב בבית ספר או המדריך אדם בנהיגה אחראי לקיומן של תקנות אלה בשעת ההוראה או ההדרכה.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: בתי ספר לנהיגה}}

{{ח:סעיף|224|בקשה לרשיון|תיקון: תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} בקשת רשיון להחזקת בית ספר ולניהולו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 15|סעיף 15 לפקודה}} (להלן – רשיון בית ספר) תוגש לרשות הרישוי שבמחוזה מבקשים להקים את בית הספר.

{{ח:סעיף|225|מתן רשיון|תיקון: תשל״ה־2, תשל״ט, תשמ״ה־4, תשמ״ז, תש״ע־16, תשע״ח־13}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון בית ספר אלא לאחר שהמבקש הוכיח, להנחת דעתה של רשות הרישוי, כי עומדים לרשותו:
{{ח:תתת|(1)}} מקום מתאים למשרד, למתן שירותים של בית ספר לנהיגה, להוראה עיונית ולהחניית הרכב של בית הספר, ובלבד שלא יהא בו מטרד או הפרעה לסדרי התנועה או לבטיחותה ולא יתנהל בו עסק אחר מלבד הוראת נהיגה;
{{ח:תתת|(2)}} כלי רכב רשומים על שמו או על שם מורה מוסמך המלמד באותו בית ספר או על שם חברת החכר ובלבד שהחוכר הוא המבקש או מורה מוסמך המלמד באותו בית ספר ופרטיו נרשמו ברישיון הרכב מן הסוג המתאים להוראת נהיגה בבית ספר לנהיגה לפי מפרטים שקבעה רשות הרישוי ומותקנים בהם מיתקנים וציוד אחר שדרשה רשות הרישוי כדי להבטיח למי שמורה נהיגה בשעת ההוראה או לבוחן נהיגה בשעת הבחינה את השליטה המלאה ברכב, או כדי להבטיח תיעוד של מהלך הבחינה המעשית;
{{ח:תתת|(3)}} המיתקנים והציוד הדרושים לצרכי הוראה;
{{ח:תתת|(4)}} מנהל מקצועי שרשות הרישוי נתנה לו היתר לניהול בית ספר שיעמוד לרשות בית ספר אחד בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} לא נתקיים במבקש האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב(1) עד (3)}}, ואם היה המבקש תאגיד, בבעלי התאגיד לא נתקיים האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב(1) עד (3)}}.

{{ח:סעיף|225א|בית ספר לנהיגת טרקטורים|תיקון: תשל״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון לבית ספר ללימודים עיוניים בנהיגת טרקטור, אלא לאחר שהמבקש הוכיח להנחת דעתה של רשות הרישוי כי עומדים לרשותו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מקום ומשרד מתאימים ללימודים עיוניים לנהיגת טרקטורים;
{{ח:תתת|(2)}} מיתקנים וציוד הדרושים להוראה העיונית;
{{ח:תתת|(3)}} מנהל מקצועי שמינתה לכך רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן רשיון לבית ספר ללימודים מעשיים בנהיגת טרקטור אלא אם המבקש הוכיח לרשות הרישוי כי עומדים לרשותו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מגרש אימונים במקום מתאים שאישרה לכך רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(2)}} טרקטורים וגרורים מסוג ובמספר שתקבע רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(3)}} מנהל מקצועי שניתן לו היתר מאת רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(4)}} מקום מתאים למשרד בית הספר;
{{ח:תתת|(5)}} מיתקנים וציוד הדרושים להוראת נהיגה בטרקטורים.

{{ח:סעיף|225ב|אגרת רשיון לבית ספר|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רשיון בית ספר לנהיגה תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ב|בתוספת הראשונה חלק ב׳}} וכאמור {{ח:פנימי|סעיף 15א|בתקנה 15א}}.

{{ח:סעיף|226|סמכויות הרשות}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית לאשר את המנהל המקצועי או לסרב לאשרו, או להגביל ברשיון את המספר והסוג של כלי הרכב שיורשו לבית הספר ולקבוע בו את אזור פעולתו.

{{ח:סעיף|227|רשיון לתאגיד}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן רשיון בית ספר לתאגיד – לא ייעשה כל שינוי בתאגיד על ידי הוספה או החלפה של חבר או שותף, או על ידי העברת השליטה בתאגיד או על ידי העברה, הוספה, חלוקה חדשה של זכויות, או על ידי ביטול, העברה או הקצאה חדשה של מניות, בין חברי התאגיד לבין עצמם או ביניהם לבין מי שאינו חבר התאגיד – אלא בהסכמה בכתב ומראש מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} ניתן רשיון בית ספר לתאגיד שהשליטה בו היתה בידי תאגיד אחר או שהיו מניות ממניותיו בידי תאגיד אחר, יחולו הוראות תקנת משנה (א) גם על התאגיד האחר.

{{ח:סעיף|228|העברת רשיון בית ספר}}
{{ח:ת}} לא יעביר אדם רשיון בית ספר בכל דרך שהיא, ולא ירשה לאחר להחזיק או לנהל בית ספר על פי רשיון זה, אלא לפי היתר בכתב מאת רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|229|הצגת רשיון}}
{{ח:ת}} בעל רשיון בית הספר יחזיקו במקום בולט בבית ספרו.

{{ח:סעיף|230|סימני היכר}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית, בהודעה שתפורסם ברשומות, לקבוע סימני היכר מיוחדים לרכב המשמש לצרכי הוראת נהיגה וכן את מידת הסימנים, צבעם, צורתם, מקום ואופן ציונם על הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} קבעה רשות הרישוי סימני היכר כאמור, חייב בעל בית ספר וכל מורה מוסמך המשתמש ברכב לסמן את הרכב כאמור בשעת הוראת הנהיגה.
{{ח:תת|(ג)}} לא יסמן אדם רכב בסימן היכר כאמור, ולא ינהג ברכב הנושא סימן היכר כאמור בזמן שאין מורים בו נהיגה.

{{ח:סעיף|231|בקורת הרכב והציוד}}
{{ח:ת}} בעל בית ספר ימציא לרשות הרישוי לשם בדיקה וביקורת, בכל עת שתדרוש ובכל מקום שתקבע, את הרכב והציוד המשמשים לצרכי הוראת נהיגה בבית ספרו.

{{ח:סעיף|232|סמכות להיכנס לשם בקורת}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי, או מי שהוסמך על ידיה לצורך זה (להלן – המבקר), רשאית בכל עת סבירה להיכנס לכל בית ספר לשם –
{{ח:תת|(1)}} בדיקת הרכב, הציוד והמיתקנים ובקורת עליהם;
{{ח:תת|(2)}} בקורת שיטות ההוראה;
{{ח:תת|(3)}} בקורת הרשיונות הנדרשים לפי תקנות אלה וכל דבר הנוגע לפיקוח על בתי ספר לנהיגה ולהוראת נהיגה.

{{ח:סעיף|233|הזמנת בעל בית ספר}}
{{ח:תת|(א)}} לא מצאה רשות הרישוי או המבקר את בעל בית הספר או את מנהלו המקצועי במשרד בית הספר, יתייצב בעל בית הספר או מנהלו המקצועי במקום או במועד שקבעו.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה הקובעת מועד ומקום כאמור, יראו אותה כאילו נמסרה בתום שבעה ימים מיום שליחתה, אם נשלחה בדואר רשום לפי המען שברשיון בית הספר.

{{ח:סעיף|234|העסקת מורה מוסמך בלבד}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעסיק בעל בית ספר בהוראת נהיגה אלא מורה מוסמך ולא ירשה למי שאינו מורה מוסמך להורות נהיגה בבית ספרו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יעסיק בעל בית ספר מורה מוסמך בהוראת נהיגה אלא באותו סוג רכב שהמורה הורשה להורות בו לפי הרשיון להוראת נהיגה שניתן לו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 15|סעיף 15 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא יעסיק בעל בית ספר בהוראה עיונית אלא מורה מוסמך שקיבל מאת רשות הרישוי היתר להוראה עיונית.

{{ח:סעיף|235|תכנית לימודים}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לקבוע לבית ספר תכנית לימודים.
{{ח:תת|(ב)}} קבעה רשות הרישוי תכנית לימודים כאמור, חייב בעל בית ספר וכל מורה מוסמך להורות נהיגה לפי התכנית, אך מותר להם להוסיף על התכנית.

{{ח:סעיף|235א|אופן הוראת נהיגה באופנוע|תיקון: תש״ל־10, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} הוראת נהיגה מעשית באופנוע תיעשה בשני שלבים.
{{ח:תת|(ב)}} בשלב הראשון ילמד התלמיד שליטה באופנוע כשהלימוד נעשה במגרש שהוכשר לצורך זה או במקום אחר כשאין בלימוד בו כאמור כדי להפריע או לסכן עוברי דרך ואושר על־ידי רשות הרישוי; בסיום שלב זה ייבחן התלמיד בדרך שתורה רשות הרישוי על ידי מורה מוסמך או על ידי המנהל המקצועי של בית הספר שבו הוא לומד.
{{ח:תת|(ג)}} בשלב השני ילמד התלמיד התמצאות בתנועה בדרך, ובלבד שלא ילמד מורה מוסמך תלמיד בשלב השני אלא אם התלמיד עמד בהצלחה בבחינה כאמור בתקנת משנה (ב).
{{ח:תת|(ד)}} הוראת הנהיגה בשלב השני כאמור בתקנת משנה (ג) יכול שתיעשה כשהמורה מלווה עד שלושה תלמידים כאשר המורה והתלמידים נוהגים, כל אחד, באופנוע.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|236|הוראה ברכב שאושר}}
{{ח:תת|(א)}} לא יורה אדם נהיגה ולא ירשה בעל בית ספר להורות נהיגה בבית ספרו אלא ברכב שאושר בכתב לצורך זה על ידי רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן אישור אלא לרכב שקיים לגביו ביטוח סיכוני צד שלישי, להנחת דעת רשות הרישוי, שתקפו כתקופת תוקף האישור.

{{ח:סעיף|236א||תיקון: תשל״א־2, תשל״ט, תשמ״ד־4, תשנ״ג־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|237|הפסקת תקפו של אישור}}
{{ח:ת}} הוכח לרשות הרישוי שמשתמשים בבית ספר ברכב שאינו מתאים, או שחדל להתאים, לתנאים המפורשים {{ח:פנימי|סעיף 225|בתקנה 225(א)(2)}}, רשאית היא, בצו שיישלח לבעל בית הספר בדואר רשום, להפסיק את תקפו של האישור שניתן לגבי אותו רכב; ניתן צו כאמור, יחזיר בעל בית הספר לרשות הרישוי את האישור תוך 5 ימים מיום שנשלח אליו הצו.

{{ח:סעיף|238|פירוק מיתקנים שברכב}}
{{ח:ת}} בעל בית ספר שקיבל צו כאמור יפרק מיד את המיתקנים המיוחדים שברכב המשמשים להוראת נהיגה וימסור על כך הודעה בכתב לרשות הרישוי עם החזרת האישור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 237|בתקנה 237}}.

{{ח:סעיף|239|אי־שימוש ברכב}}
{{ח:ת}} כל עוד הצו האמור בתקפו לא ישתמש בעל בית ספר ברכב שלגביו ניתן הצו לצורך הוראת נהיגה ולא ירשה לאחר להשתמש בו כאמור.

{{ח:סעיף|240|החזרת אישור}}
{{ח:ת}} תוקנו הפגמים שבגללם ניתן הצו, רשאית רשות הרישוי לבטל את הצו ולהחזיר את האישור לבעל בית הספר.

{{ח:סעיף|241||תיקון: תש״ף־17}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|242||תיקון: תש״ף־17}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|243||תיקון: תש״ף־17}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|244|מתן תעודה}}
{{ח:תת|(א)}} בעל בית ספר יתן לרשות הרישוי לגבי כל אדם שלמד בבית ספרו, עם גמר הלימוד או הפסקתו, תעודה בצורה שקבעה רשות הרישוי ובה יצויין:
{{ח:תתת|(1)}} שם בית הספר ושמות מוריו שאצלם למד;
{{ח:תתת|(2)}} סוג הרכב עליו למד ומספר רשיון ההחזקה של הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} מספר השיעורים שקיבל וסדרם;
{{ח:תתת|(4)}} מועדי תחילת הלימודים וסיומם;
{{ח:תתת|(5)}} תוצאות הבחינות שנערכו בבית הספר בהן נבחן.
{{ח:תת|(ב)}} התעודה תהיה חתומה על ידי בעל בית הספר ומנהלו המקצועי.
{{ח:תת|(ג)}} לא יידרש כל תשלום או תמורה בעד מתן תעודה כאמור.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: מורים מוסמכים|תיקון: תש״ל־9}}

{{ח:סעיף|245|בקשה לרשיון|תיקון: תש״ל־9, תשל״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה למתן רשיון להוראת נהיגה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 16|סעיף 16 לפקודה}} או היתר להוראה עיונית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 234|בתקנות 234(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 245|ו־245(ב)}} או היתר לניהול מקצועי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 225|בתקנה 225(א)(4)}} תוגש לרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לא יעסוק אדם בהוראה עיונית אלא אם קיבל היתר לכך מאת רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|246|סמכויות לבחון|תיקון: תש״ל־9}}
{{ח:תת|(א)}} הבחינות למורים מוסמכים ייערכו על ידי רשות הרישוי או מי שהסמיכה לכך והן יתקיימו במועד ובמקום שקבעה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} כל בחינה יכול שתיערך שלבים שלבים שכל אחד מהם יהיה במועד אחר.
{{ח:תת|(ג)}} בעד הבחינות לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ג|סימן זה}} ישולמו האגרות המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ב|בחלק ב׳ של התוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|246א||תיקון: תשכ״ג־3, תשכ״ד־7, תש״ל־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|247|תנאים למבקש רשיון|תיקון: תש״ל־9, תשל״ה־2, תשל״ו־3, תשל״ז־6, תשל״ח־4, תש״ם־3, תשמ״ב־2, תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשנ״א־11, תש״ס־3, תשס״ו־2, תשע״ו־5}}
{{ח:תת|(א)}} על המבקש רשיון להוראת נהיגה ברכב מנועי, למעט טרקטור, לעמוד בתנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מלאו לו 21 שנה;
{{ח:תתת|(2)}} הוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(4)}} המציא אישור שכושר הראיה שלו בשתי העיניים הוא כאמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בתקנות 198(ב)(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 199|ו־199(א)(2)}} ואישור רפואי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 192|בתקנות 192}} {{ח:פנימי|סעיף 193|ו־193}};
{{ח:תתת|(5)}} סיים שתים עשרה שנות לימוד, או סיים בהצלחה לימודים במכינה להוראת נהיגה שמשרד הכלכלה אישר אותה לכך;
{{ח:תתת|(6)}} עמד בהצלחה בבחינות שנקבעו או אושרו על ידי רשות הרישוי בנושאים שלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} מבחני התאמה;
{{ח:תתתת|(ב)}} מבחני ידע בנושאים: גיאומטריה, מתמטיקה, פיסיקה ועברית, ברמה של עשר שנות לימוד בהתאם לתכנית מאושרת על ידי משרד החינוך והתרבות;
{{ח:תתת|(7)}} הוא בעל רשיון נהיגה תקף לגבי אותו סוג רכב שבו הוא מבקש רשיון הוראה, והוכיח, בדרך שהורתה רשות הרישוי, את כושר נהיגתו ברכב האמור להנחת דעתה;
{{ח:תתת|(8)}} היה לו רשיון נהיגה במשך שלוש שנים לפחות לרכב מהסוג שלגביו מבוקש רשיון ההוראה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א), למעט פסקה (6), יחולו גם לגבי מבקש רשיון הוראה לטרקטור.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|248|תנאים למתן רשיון|תיקון: תש״ל־9, תשל״ו־3, תשע״ח־13, תש״ף־17}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון להוראה אלא אם המבקש –
{{ח:תתת|(1)}} הוא בוגר בית ספר להכשרה מקצועית למורים מוסמכים לנהיגה אשר אושר על ידי רשות הרישוי ובהתאם לתכנית לימודים שאושרה על ידיה;
{{ח:תתת|(2)}} עמד בהצלחה בבחינות למורים מוסמכים בגמר הלימודים בבית הספר, בהתאם לתכנית בחינות שנקבעה או אושרה על ידי רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} הראה כי ברשותו ספר רישום יומי, שניתן לציין בו לגבי כל תלמיד לחוד את כל אלה; לעניין זה, ”ספר רישום יומי“ – ספר דיגיטלי כפי שהורתה לו רשות הרישוי או ספר מסוג אחר כפי שהרשות הורתה לו:
{{ח:תתתת|(א)}} שמו, מענו וגילו;
{{ח:תתתת|(ב)}} מועד התחלת הלימודים;
{{ח:תתתת|(ג)}} מספר השיעורים, סדרם ותמציתם;
{{ח:תתתת|(ד)}} מועד סיום הלימודים;
{{ח:תתתת|(ה)}} פרטי הבחינות שנבחן בהן ותוצאותיהן.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון הוראה לטרקטור לגבי מבקש אשר אינו ממלא אחר האמור בתקנת משנה (א), יינתן לאחר שעמד בהצלחה בבחינות בהתאם לתכנית בחינות שנקבעה או שאושרה על ידי רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} מבקש היתר להוראה עיונית, אשר נתמלאו לגביו התנאים האמורים בתקנת משנה (א), רשאי לקבל היתר להוראה עיונית;
{{ח:תתת|(2)}} מבקש היתר להוראה עיונית, אשר לא נתמלאו לגביו התנאים האמורים בתקנת משנה (א), רשאי לקבל רשיון להוראה עיונית לאחר שעמד בהצלחה בבחינות בהתאם לתכנית בחינות שנקבעה או אושרה על ידי רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|249||תיקון: תש״ל־9, תשמ״א־6, תשמ״ו, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|250|פטור|תיקון: תשכ״ח, תש״ל־9, תשל״ו־3, תשמ״ג־2, תשס״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לפי שיקול דעתה לפטור מבקש רשיון מן התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 247|בתקנות 247}} {{ח:פנימי|סעיף 248|ו־248}}, כולן או מקצתן, אם הוא עולה חדש או תושב חוזר ועסק כמורה לנהיגה בחוץ לארץ.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית, לפי שיקול דעתה, לפטור מבקש רשיון אשר שימש במשרד הרישוי בתפקיד בוחן נהגים או מורי נהיגה, ואשר עסק בפועל עקב מילוי תפקידו בהסמכת נהגים או מורי נהיגה, בתקופה של לפחות 5 שנים לפני מועד הגשת הבקשה ובהמלצת מנהל המשרד מן התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 247|בתקנות 247}} {{ח:פנימי|סעיף 248|ו־248}}, כולן או מקצתן, למעט התנאי האמור {{ח:פנימי|סעיף 248|בתקנה 248(א)(3)}}.
{{ח:תת|(ג)}} רשות הרישוי רשאית לפטור מן התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 247|בתקנות 247}} {{ח:פנימי|סעיף 248|ו־248}}, כולם או מקצתם, למעט התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 247|בתקנות 247(א)(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 248|ו־248(א)(3)}}, מבקש רישיון שעסק בפועל בהוראת נהיגה בצבא הגנה לישראל (להלן – מורה נהיגה צבאי), במשך שתים עשרה שנים שהחלו אחרי יום כ״ו בטבת התשס״ג (31 בדצמבר 2002) או אם נתקיימו בו אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שימש מורה נהיגה צבאי במשך שתים עשרה שנים לפחות שהסתיימו לא לפני יום י״ט באב התשנ״ט (1 באוגוסט 1999) או שימש מורה נהיגה צבאי במשך שמונה שנים לפחות שתחילתן לא יאוחר מיום כ״ג באב התשס״ב (1 באוגוסט 2002);
{{ח:תתת|(2)}} סיים בהצלחה קורס הסבה לפי תכנית שאישרה רשות הרישוי; אם שימש מורה נהיגה צבאי במהלך אחת התקופות האמורות בפסקה (1), כולה או מקצתה, לתלמידים שהיו בעלי רישיון נהיגה – סיים בהצלחה קורס השלמה לפי תכנית שאישרה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ד)}} רישיון כאמור בתקנת משנה (ג) יהיה מן הסוג התואם את דרגת רישיון הנהיגה הגבוהה ביותר שבהוראתה עסק מורה הנהיגה הצבאי במשך שנתיים לפחות.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (ג)(1), רשאית רשות הרישוי ליתן פטור כאמור בתקנת משנה (ג), כולו או מקצתו, למי ששימש מורה נהיגה צבאי במשך שש שנים לפחות ועיסוקו כמורה נהיגה צבאי הופסק על ידי צבא הגנה לישראל לאחר כ״ג באב התשס״ב (1 באוגוסט 2002).

{{ח:סעיף|250א|תנאי להוראת נהיגה|תיקון: תשמ״ו, תשע״ז־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יורה בעל רשיון להוראת נהיגה אלא במסגרת בית ספר לנהיגה בעל רשיון בר תוקף על פי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ב|סימן ב׳ לפרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון להוראת נהיגה אשר לא היה רשום בבית ספר לנהיגה ולא עסק בהוראת נהיגה במשך חמש שנים או יותר, יחויב במבחנים שתקבע רשות הרישוי, כתנאי לרישומו בבית ספר לנהיגה, בנושאים שלהלן, כולם או חלקם:
{{ח:תתת|(1)}} דיני תעבורה;
{{ח:תתת|(2)}} נהיגה נכונה;
{{ח:תתת|(3)}} נוהלי רישוי;
{{ח:תתת|(4)}} מתודיקה עיונית;
{{ח:תתת|(5)}} מתודיקה מעשית.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: מנהלים מקצועיים של בתי ספר לנהיגה|תיקון: תשל״ט}}

{{ח:סעיף|251|מתן היתר לניהול מקצועי|תיקון: תשכ״ח־3, תש״ל־9, תשל״ה־2, תשל״ט, תש״ם־3, תשמ״ה־4, תשמ״ז, תש״ס־3}}
{{ח:תת|(א)}} על המבקש היתר לניהול מקצועי של בית ספר להוראת נהיגה ברכב מנועי לעמוד בתנאים אלה ולא יינתן לו היתר לניהול מקצועי אלא אם קיימים בו תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא מחזיק ברשיון להוראת נהיגה ועסק למעשה בהוראת נהיגה באותו סוג רכב שלגביו מבוקש ההיתר לניהול מקצועי במשך שלוש שנים לפחות שקדמו להגשת הבקשה;
{{ח:תתת|(2)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(2א)}} סיים 12 שנות לימוד;
{{ח:תתת|(3)}} אושר בידי ועדת בוחנים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 252|בתקנה 252}};
{{ח:תתת|(4)}} סיים בהצלחה קורס למנהלים מקצועיים של בית ספר לנהיגה שאישרה רשות הרישוי בהתאם לתכנית לימודים שאושרה;
{{ח:תתת|(5)}} עמד בהצלחה בבחינות שאישרה רשות הרישוי למנהלים מקצועיים של בתי ספר לנהיגה בגמר הלימודים בבית הספר.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית לפי שיקול דעתה לפטור מבקש היתר לניהול מקצועי, אשר שימש במשרד הרישוי בתפקיד של רב בוחן ראשי או רב בוחן או מפקח על בתי ספר לנהיגה ואשר עסק בפועל עקב מילוי תפקידו בהסמכת מורי נהיגה או נהגים, מן התנאים המפורטים בתקנה זו, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|252|ועדת בוחנים|תיקון: תש״ל־9, תשל״ט, תשנ״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת בוחנים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 251|בתקנה 251(א)(3)}} תהיה של ארבעה חברים, והם:
{{ח:תתת|(1)}} המפקח הארצי על בתי ספר לנהיגה שבמשרד התחבורה;
{{ח:תתת|(2)}} מנהל משרד הרישוי שבמחוזו הוגשה הבקשה, ובהעדרו – המפקח על בתי ספר לנהיגה באותו מחוז;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} נציג האגף להכשרה מקצועית שבמשרד העבודה והרווחה;
{{ח:תתת|(5)}} נציג הארגון של בתי ספר לנהיגה המייצג את המספר הגדול ביותר של בתי ספר לנהיגה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת הבוחנים תשב בהרכב של שלושה חברים לפחות וביניהם נציג אחד של משרד התחבורה והוא ישמש יושב ראש הועדה.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת הבוחנים תודיע לרשות הרישוי בכתב את המלצותיה לענין התאמת המבקשים להשתתף בקורס למנהלים מקצועיים של בתי ספר לנהיגה.

{{ח:סעיף|252א|תפקידי המנהל המקצועי|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:ת}} אלה תפקידי המנהל המקצועי:
{{ח:תת|(1)}} לפקח על כך שהמורים המלמדים בבית הספר ימלאו אחר הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} והתקנות לפיה (להלן – דיני התעבורה) והוראות רשות הרישוי שהיא העבירה אליו;
{{ח:תת|(2)}} לפקח על כך שהרכב של בית הספר או המופעל בידיו יהיה בכל עת במצב תקין ושיתמלאו בו הוראות דיני התעבורה;
{{ח:תת|(3)}} לפקח על ביצוע שיטת ההוראה ותכנית הלימודים שקבעה רשות הרישוי;
{{ח:תת|(4)}} בירור תלונות של תלמידים בבית ספר בענין לימוד הנהיגה והוראתה בידי מורים בבית הספר.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: הוראות כלליות|תיקון: תשל״ט}}

{{ח:סעיף|253|בחינות נוספות והשתלמות|תיקון: תש״ל־9}}
{{ח:תת|(א)}} מורה מוסמך או מנהל מקצועי ייבחנו בחינה נוספת כל אימת שתדרוש רשות הרישוי, אם היא משוכנעת שהדבר דרוש מטעמי בטיחות הציבור או יעילות ההוראה; לא התייצב לבחינה או נכשל בה רשאית רשות הרישוי לבטל את רשיונו או להתלותו עד שיתמלאו התנאים שתקבע.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית להזמין מורה מוסמך או מנהל מקצועי להתייצב במקום ובמועד שתקבע לשם קבלת הדרכה, אם לדעתה הדבר דרוש להשלמת ידיעותיו של המורה.

{{ח:סעיף|254|תקופת תוקף רשיון וביטולו|תיקון: תש״ל־9, תשמ״ד־4, תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} רשיון או היתר שניתן או חודש בהתאם {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|לפרק זה}} יהיה לתקופת תקפו של רשיון הנהיגה של המבקש רשיון הוראה או היתר (להלן בתקנה זו – מבקש).
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית לקבוע ברשיון הנהיגה של המבקש את הרשיון או ההיתר שניתן לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|פרק זה}}, ובלבד שהאגרה שתשולם בעד רשיון הנהיגה תכלול גם את האגרה בעד הרשיון או ההיתר שניתנו לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} מורה מוסמך יחזיק ברשותו בשעת הוראת נהיגה את רשיון ההוראה ואת רשיון הנהיגה שלו.
{{ח:תת|(ד)}} מורה מוסמך שנפסל מהחזיק ברשיון נהיגה – בטל רשיון הוראת הנהיגה שלו לגבי אותה תקופה בה הוא פסול מהחזיק ברשיון נהיגה, בכפוף לתנאים שקבעה רשות הרישוי.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ו|סימן ו׳: הדרכה|תיקון: תשל״ט}}

{{ח:סעיף|255|היתר להדרכה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ידריך אדם בנהיגה אלא לפי היתר לכך מאת רשות הרישוי ובהתאם לתנאי ההיתר.
{{ח:תת|(ב)}} בעל היתר יחזיק אותו ברשותו בשעת ההדרכה ברכב.

{{ח:סעיף|256|סייגים ותנאים להדרכה|תיקון: תשל״א־2, תשמ״ד־4, תשנ״ג־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן לאדם היתר הדרכה, ולא ידריך אדם, אם בשלוש השנים שקדמו להדרכה נפסל מהחזיק רשיון נהיגה, או הורשע על עבירת תעבורה או על עבירה אחרת הנובעת מנהיגת רכב ושגרמה לתאונת דרכים שבה נחבל אדם או ניזוק רכוש.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן לאדם היתר הדרכה, ולא ידריך אדם, אלא בסוג הרכב שיש לו רשיון עליו ושבו נהג למעשה במשך שלוש השנים שקדמו להדרכה והיה לו רשיון נהיגה לרכב כזה באותה תקופה.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|257|מיתקנים מיוחדים ברכב}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית, בין היתר, לדרוש התקנת ציוד ומיתקנים מיוחדים ברכב שעליו מבוקש ההיתר.

{{ח:סעיף|258|ביטוח הרכב}}
{{ח:ת}} לא ידריך אדם בנהיגה אלא ברכב שקיים עליו ביטוח, להנחת דעת רשות הרישוי, שתקופת תקפו היא כתקופת תקפו של היתר ההדרכה.

{{ח:סעיף|259|גיל מינימלי של מדריך}}
{{ח:ת}} לא ידריך אדם בנהיגה אלא אם מלאו לו 21 שנה.

{{ח:סעיף|260|תמורה בעד הדרכה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ידרוש אדם ולא יקבל, לא יתן ולא יציע שכר או תמורה אחרת בעד הדרכה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) רשאית רשות הרישוי, לפי שיקול דעתה, להרשות למורה מוסמך, במקרה מסוים, לקבל שכר או תמורה אחרת בעד הדרכה.

{{ח:סעיף|261|סימני היכר ברכב}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית, בהודעה שתפורסם ברשומות, לקבוע סימני היכר מיוחדים לרכב המשמש לצרכי הדרכה בנהיגה וכן את מידת הסימנים, צבעם, צורתם, מקומם ואופן ציונם על הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} קבעה רשות הרישוי סימני היכר כאמור, חייב המדריך לסמן את הרכב לזמן ההדרכה כאמור; לא ינהג אדם ברכב המסומן כאמור אלא בזמן שמדריכים בו.

{{ח:סעיף|262|למידה אצל מדריך}}
{{ח:ת}} לא ילמד אדם נהיגה אצל מדריך שלא נתמלאו בו הוראות {{ח:פנימי|חלק ג פרק 3 סימן ו|סימן זה}}.

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ז|סימן ז׳: ערר|תיקון: תשל״ט, תשמ״ז}}

{{ח:סעיף|263||תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|264||תיקון: תשכ״ח, תשל״ו־3, תש״ם־3, תש״ם־7, תשמ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|265||תיקון: תשס״ז־11}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע3|חלק ג פרק 3 סימן ח|סימן ח׳: שימוש בדרכים לשם לימוד נהיגה {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשכ״ג־4, תשל״ז־6, תשל״ט}}

{{ח:סעיף|265א||תיקון: תשכ״ג־4, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|265ב||תיקון: תשכ״ג־4, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|265ג||תיקון: תשכ״ג־4, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|265ד||תיקון: תשכ״ג־4, תשכ״ו־7, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|265ה||תיקון: תשכ״ג־4, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|265ו||תיקון: תשכ״ג־4, תשל״ז־6}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע1|חלק ד|חלק ד׳: כלי רכב}}
{{ח:קטע2|חלק ד פרק 1|פרק ראשון: הוראות כלליות}}
{{ח:קטע3|חלק ד פרק 1 סימן א|סימן א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|266|הגדרות|תיקון: תשכ״ד־6, תש״ל, תשל״ב־4, תשל״ח־4, תשמ״א־5, תשמ״ב־2, תשמ״ב־4, תשמ״ו, תשנ״א, תשנ״ב־5, תשנ״ה־4, תשנ״ח, תשנ״ט־4, תשס״ה־4, תשס״ה־19, תשע״ב־6, תשע״ב־12, תשע״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אוטובוס מפרקי“ – אוטובוס המורכב משני מרכבים קשיחים המאפשרים מעבר חופשי של הנוסעים בין המרכבים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אורך שלוחה אחורית“ – המרחק ממרכז הסרן או מרכז צמד הסרנים האחוריים עד הנקודה הקיצונית האחורית ביותר של הרכב, למעט כלי רכב בעל שלישיית סרנים אחוריים שלגביו ייקבע המרחק על ידי רשות הרישוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בדיקת אב־טיפוס“ – אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בדיקת דגם של רכב מסוג מסויים מתוך סדרת ייצור ראשונה שהובאה לישראל או יוצרה או הורכבה בה, לרבות שינוי באותה סדרת ייצור או הרכבה כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} בדיקת דגם חריג של רכב מן הדגם המוכר בארץ ונרשם לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גלגל חמישי“ – מיתקן המותקן בתומך המאפשר חיבור באמצעים מכניים למיתקן המותקן בנתמך והשגת תאימות מרבית בין התומך לנתמך ברכב מורכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצול החיבור“ – מוט או מיתקן המותקן בחלקו הקדמי של הגרור והמיועד לחיבורו אל מיתקן החיבור של הגורר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינות NAFTA“ – ארצות הברית של אמריקה, קנדה ומקסיקו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מתלה אוויר“ – מערכת המיועדת לבלום או לשכך זעזועים ברכב, לפי הנחיה ‎96/53/EC לרבות כל העדכונים שנתפרסמו על פיה, דרישות תקן FMVSS כהגדרתו {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}} לרכב המיוצר במדינות NAFTA או מערכות שוות ערך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”למבדה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרכז צמד סרנים“ – הנקודה המרכזית של המרחק בין שני מרכזי ציריו של צמד סרנים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משקל כולל לסרן“ – המשקל המועבר על הדרך על ידי כל הגלגלים המורכבים על סרן אחד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נזק גלמי“ – נזק ישיר שנגרם לרכב ללא קשר לאמור בכל פוליסת ביטוח שהוצאה לגבי הרכב למעט ירידת ערך הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סרן“ – ציר או מערכת צירים המורכבים לרחבו של הרכב, הנושאים גלגל או גלגלים המעבירים את משקל הרכב על פני הדרך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פנסי חזית מסוג מאושר“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ציר מרכזי“ – משטח מאונך העובר דרך מרכז הסרן הקדמי ומרכז הסרן האחורי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צמד סרנים“ – סרנים שהמרחק בין מרכזיהם אינו עולה על 150 ס״מ ואינו פחות מ־130 ס״מ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שלישיית סרנים בנתמך“ – סרנים שהמרחק בין מרכזיהם אינו עולה על 140 ס״מ ואינו פחות מ־130 ס״מ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שלישיית סרנים ברכב מנועי“ – שלישייה המורכבת מצמד סרנים מונע וסרן קדמי בודד המצויד במערכת היגוי שהמרחק בין מרכז הסרן הקדמי לבין מרכז הסרן הקדמי שבצמד הסרנים אינו עולה על 180 ס״מ ואינו פחות מ־130 ס״מ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שלישיית סרנים עם היגוי בנתמך“ – סרנים שהמרחק בין מרכזיהם עולה על 140 ס״מ, שאחד מהם לפחות הוא בעל אפשרות היגוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רוחק הסרנים“ – המרחק ממרכז הסרן הקדמי עד למרכז הסרן האחורי; בנתמך ובגרור בעלי סרן אחד – המרחק ממרכז הסרן ועד לפין הראשי אשר בגלגל החמישי (fifth wheel) או עד למרכז מיתקן החיבור, הכל לפי הענין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב“ – רכב מנועי וכן גרור ונתמך אלא אם כן יש {{ח:פנימי|חלק ד|בחלק זה}} הוראה מפורשת אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב משא“ – רכב מנועי המשמש או שנועד לפי מבנהו לשמש להובלת טובין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב באבדן גמור“ (Total Loss) – רכב ששמאי רכב קבע לגביו שהוא יצא מכלל שימוש או שהנזק הגולמי בו הוא 60 אחוזים ומעלה משווי הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב משוקם“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב ציבורי“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פנקס הרכב“ – פנקס בו רשומים פרטי הרכב ומיפרטי התוצרת שלו כפי שתקבע רשות הרישוי לגבי סוג הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון רכב“ – פנקס הרכב, בצירוף אישור על תשלום אגרת רשיון הרכב וכשירותו לתנועה, ובצירוף אישור על שינוי רישום בעלות על הרכב – בטפסים שקבעה רשות הרישוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שווי הרכב“ – שווי הרכב בשוק המכוניות המשומשות כפי שהוא מתפרסם מעת לעת בפרסום המקובל על חברות הביטוח, ולעניין רכב מסוג M1 ו־N1 שווי הרכב לפי קוד הדגם המופיע ברישיון הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שמאי רכב“ – מי שבידו תעודה בת־תוקף כמשמעותה {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב), התש״ם–1980}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנת ייצור“ – השנה שנרשמה ברשיון הרכב כשנת ייצורו.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: כללי}}

{{ח:סעיף|267||תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|268|שמירת הוראות}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ד|חלק זה}} אינן באות לגרוע אלא להוסיף לכל תקנה אחרת מתקנות אלה.

{{ח:סעיף|269|פטור כללי|תיקון: תשכ״א, תשכ״ה־4, תשכ״ו־7, תשכ״ח, תשל״א־2, תשמ״ה, תשס״ו־8, תשע״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לפטור כל רכב מהוראות תקנה מתקנות {{ח:פנימי|חלק ד|חלק זה}} למעט {{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282(א)(3)}}, והיא רשאית, לגבי רכב מסויים, להוסיף על הוראות {{ח:פנימי|חלק ד|חלק זה}}, אם לפי שיקול דעתה, נחוץ הדבר לבטיחות התנועה ולמניעת תאונות או לזרימת התנועה או להבטחת השימוש ברכב לייעודו לפי רשיון הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} רכב שאינו נע על גלגלים בעלי צמיגי גומי או גלגלים המצופים גומי פטור מהוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 5|ו־5 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} עגלה הרתומה לבהמה פטורה מחובת רישום ומחובת רשיון לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}} ויחולו עליה הוראות חוק עזר שהותקן על ידי מועצת עיריה או מועצה מקומית על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 77|סעיף 77(א)(6) לפקודה}}.

{{ח:סעיף|270||תיקון: תשכ״א, תש״ל־10}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|270א|החלת חובה או איסור|תיקון: תשס״ח־5}}
{{ח:ת}} רכב שצוין ברישיונו מועד עלייתו לכביש לפי {{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282(א)(4)}}, יראו חובה או איסור הקבועים בתקנות אלה והמתייחסים לשנת הייצור של הרכב, כמתייחסים למועד עלייתו לכביש.

{{ח:סעיף|270ב|ציון דרגת זיהום האוויר ברישיון הרכב|תיקון: תשס״ט־8}}
{{ח:ת}} ברישיון הרכב תצוין דרגת זיהום האוויר של הרכב, אשר תחושב לפי נוהל ”חישוב דרגת זיהום האוויר לרכב“, שקבע מנהל אגף הרכב בהתייעצות עם מנהל אגף איכות האוויר במשרד להגנת הסביבה, המתפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה ועומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד.

{{ח:סעיף|270ג|ציון קוד דגם ברישיון הרכב|תיקון: תשע״ב־12}}
{{ח:ת}} ברישיון הרכב יצוין קוד הדגם של הרכב אשר ייקבע לפי נוהל ”קביעת קוד דגם לצורך חישוב שווי הרכב“, שקבע מנהל אגף הרכב בהתייעצות עם סמנכ״ל כלכלה ברשות המסים במשרד האוצר, המתפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה ועומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד.

{{ח:סעיף|270ד|ציון רמת האבזור ברישיון הרכב|תיקון: תשע״ג־13}}
{{ח:ת}} ברישיון הרכב תצוין רמת האבזור הבטיחותי של הרכב, אשר תיקבע לפי נוהל ”מערכות בטיחות“, שקבע מנהל אגף הרכב בהתייעצות עם סמנכ״ל תכנון וכלכלה ברשות המסים במשרד האוצר, המתפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה והעומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 2|פרק שני: רישום ורישוי רכב מנועי}}
{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳: רשיון רכב}}

{{ח:סעיף|271|בקשה לרישום ולרשיון רכב|תיקון: תשכ״א, תשכ״ו, תשל״ז, תשל״ז־6, תש״ם־7, תשמ״א־5, תשמ״ד־2, תשנ״ז־8, תשנ״ט־4, תשס״ג־4, תשס״ט־7, תשס״ט־19, תשס״ט־11, תשע״ג־7, תשע״ד־2, תשע״ח־8, תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בעליו של רכב מנועי, גרור או נתמך המבקש את רישומם, וכן המבקש רשיון רכב, חידושו או רישום העברת בעלות הרכב, יגיש בקשה לרשות הרישוי או למי שהיא הסמיכה לכך בטופס שנקבע.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש ישיב תשובה נכונה ומלאה על כל שאלה שבטופס האמור ועל כל שאלה אחרת של רשות הרישוי, וכן יוכיח, לפי דרישתה, את זהות הרכב לפי מספר השלדה, את הבעלות עליו ואת תשלום המכס, המסים וההיטלים או האגרות החלים על הרכב האמור, וכן יוכיח, לפי דרישת רשות הרישוי, כי כל קנס שמבקש הרשיון או חידושו נתחייב בו בדין בשל עבירת תעבורה או בשל עבירה אחרת הנובעת מנהיגת רכב, שולם במועדו וכן האגרות בעד החזקת מקלט רדיו המותקן ברכב שולמו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} לשם הגשת בקשה כאמור בתקנת משנה (א), המבקש ישיב תשובה נכונה ומלאה על כל שאלה שבטופס האמור ועל כל שאלה אחרת של רשות הרישוי, וכן יוכיח, לפי דרישתה, את זהות הרכב לפי מספר השלדה, את הבעלות עליו ואת תשלום המכס, המסים וההיטלים או האגרות החלים על הרכב האמור, וכן יוכיח, לפי דרישת רשות הרישוי, כי כל קנס שמבקש הרשיון או חידושו נתחייב בו בדין בשל עבירת תעבורה או בשל עבירה אחרת הנובעת מנהיגת רכב או בשל הפרה, שולם במועדו וכן האגרות בעד החזקת מקלט רדיו המותקן ברכב שולמו.
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב), היה המבקש יבואן מסחרי, המבקש לרשום רכב על שמו, רשאית רשות הרישוי לרשום את הרכב על שמו אף אם לא שולמו מסי היבוא החלים על הרכב.
{{ח:תת|(ב2)}} רכב שנרשם על שם יבואן מסחרי כאמור בתקנת משנה (ב1), יראוהו עם רישומו כרכב שהשימוש בו הופסק לפי {{ח:פנימי|סעיף 290|תקנה 290}} ורשות הרישוי תרשום זאת במרשם כלי הרכב, עד למועד שבו תודיע רשות המסים לרשות הרישוי כי שולמו מסי היבוא בעדו.
{{ח:תת|(ב3)}} היה המבקש בעל רישיון סוחר ברכב מיבואן או בעל רישיון סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן, והוא מבקש את רישום הרכב לצורך מסחר בו, יציג את הרישיון כאמור, לפי העניין, לפני רשות הרישוי או לפני מי שהיא הסמיכה לכך.
{{ח:תת|(ב4)}} רכב שהתקיים בו האמור בתקנת משנה (ב3), יירשם במרשם כלי הרכב כרכב שהשימוש בו הופסק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 290|בתקנה 290}}.
{{ח:תת|(ב5)}} חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו של רכב שנרשם כאמור בתקנת משנה (ב4), בלי שנעשה שינוי רישום בעלות בו, יראו את הרכב כרכב שהפסקת השימוש בו הסתיימה והוא יירשם על שם בעל רישיון הסחר; לעניין תקנת משנה זו, ”מועד ייצורו“ – כהגדרתו בסיפה של {{ח:פנימי|סעיף 282|פסקה (4) לתקנה 282(א)}}.
{{ח:תת|(ג)}} נרשם רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 274|בתקנה 274}} וניתן עליו רשיון רכב, לא תתקבל לגביו בקשה לרשיון חדש, אלא לחידוש רשיון.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ה)}} בתקנה זו,
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הבעל“ – לרבות אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הבעל הרשום ברשיון הרכב;
{{ח:תתתת|(2)}} אחד ממנהליו או עובדיו של תאגיד שאושר לכך בכתב על ידי התאגיד – אם הרכב רשום על שם תאגיד;
{{ח:תתתת|(3)}} מי שהבעל הרשום ברשיון הרכב נתן לו יפוי כוח בכתב;
{{ח:תתתת|(4)}} מי שהוכיח להנחת דעתה של רשות הרישוי שהוא סוחר בכלי רכב מנועיים או אחד מעובדיו שהוא הסמיכו ורשות הרישוי אישרה אותו – אם הרכב נקנה אצל אותו סוחר סמוך להגשת הבקשה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יבואן“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מסי היבוא“ – מכס, מס קניה ביבוא, מס ערך מוסף ביבוא ומסים והיטלים אחרים המוטלים ביבוא.

{{ח:סעיף|271א|רישום סוג הרכב|תיקון: תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשס״ח־13, תשע״א־10, תשע״ד־7, תשע״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} בעת רישומו של רכב או לאחר בדיקה ואישור אב טיפוס של רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 282|בתקנה 282}}, או לאחר שניתן היתר לשינוי מבנה ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 380|בתקנה 380}}, תקבע רשות הרישוי את סיווגו הראשי של הרכב על פי אחת הקטגוריות המנויות להלן:
{{ח:תתת|(1)}} רכב מסוג M – רכב מנועי בעל 4 גלגלים לפחות אשר תוכנן, נבנה ויועד להסיע נוסעים;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסוג N – רכב מנועי מסחרי בעל 4 גלגלים לפחות אשר תוכנן, נבנה ומיועד להובלת טובין או רכב שצוין ברישיונו כרכב עבודה;
{{ח:תתת|(3)}} רכב מסוג O – גרור או נתמך אשר תוכנן, נבנה ומיועד להובלת טובין או שצוין ברישיונו כרכב עבודה;
{{ח:תתת|(4)}} רכב מסוג L – אופנוע;
{{ח:תתת|(5)}} רכב מסוג T – טרקטור או מכונה ניידת.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור בתקנת משנה (א), רשאית רשות הרישוי לקבוע את סוג הרכב על פי סיווג משנה של כל אחד מהסיווגים הראשיים ועל פי ייעודו של הרכב ולציין ברישיונו שימוש ייעודי שאישרה לו, אם אישרה.
{{ח:תת|(ג)}} סוג הרכב שנקבע על פי האמור בתקנה זו יירשם ברישיון הרכב ויחולו על הרכב הוראות תקנות אלה לפי סוגו הרשום.
{{ח:תת|(ד)}} טבלת סוגי הרכב היא כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} רכב מסוג M:
{{ח:תתת}}

סוג הרכב

סיווג ראשי	סיווג משנה

M1 – רכב שבו עד 8 מושבים נוסף על מושב הנהג ומשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג
{{ח:תת|1.|(א)}} פרט
{{ח:תתת|(ב)}} אמבולנס
{{ח:תתת|(ג)}} כיבוי אש
{{ח:תתת|(ד)}} אוטובוס פרטי
{{ח:תתת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה)}}

{{ח:תת|2.|(א)}} מונית
{{ח:תתת|(ב)}} רכב סיור
{{ח:תתת|(ג)}} רכב מדברי
{{ח:תתת|(ד)}} אוטובוס ציבורי
{{ח:תתת|(ה)}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

M2 – רכב נוסעים שבו יותר מ־8 מושבים נוסף על מושב הנהג ומשקלו הכולל המותר אינו עולה על 5,000 ק״ג או רכב נוסעים שבו עד 8 מושבים, ומשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג אך אינו עולה על 5,000 ק״ג
{{ח:תת|1.}} מונית

{{ח:תת|2.}} רכב סיור

{{ח:תת|3.}} אוטובוס פרטי

{{ח:תת|4.}} אוטובוס ציבורי

{{ח:תת|5.}} רכב מדברי

{{ח:תת|6.}} אמבולנס

{{ח:תת|7.}} כיבוי אש

{{ח:תת|8.}} טיולית

{{ח:תת|9.}} רכב בטיחותי

{{ח:תת|10.}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

M3 – רכב בעל יותר מ־8 מושבים מלבד מושב הנהג, שמשקלו הכולל המותר עולה על 5,000 ק״ג
{{ח:תת|1.}} {{ח:הערה|(נמחק)}}

{{ח:תת|2.}} {{ח:הערה|(נמחק)}}

{{ח:תת|3.}} אוטובוס פרטי

{{ח:תת|4.}} אוטובוס ציבורי

{{ח:תת|5.}} רכב מדברי

{{ח:תת|6.}} אמבולנס

{{ח:תת|7.}} כיבוי אש

{{ח:תת|8.}} טיולית

{{ח:תת|9.}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

{{ח:תתת|(2)}} רכב מסוג N:
{{ח:תתת}}

סוג הרכב

סיווג ראשי	סיווג משנה

N1 – רכב N שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג
{{ח:תת|1.}} כיבוי אש

{{ח:תת|2.}} חילוץ

{{ח:תת|3.}} עבודה

{{ח:תת|4.}} חומרים מסוכנים

N2 – רכב שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג אך אינו עולה על 12,000 ק״ג
{{ח:תת|1.}} כיבוי אש

{{ח:תת|2.}} חילוץ

{{ח:תת|3.}} עבודה

{{ח:תת|4.}} חומרים מסוכנים

{{ח:תת|5.}} ציוד חריג

{{ח:תת|6.}} תומך

{{ח:תת|7.}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

N3 – רכב N שמשקלו הכולל המותר עולה על 12,000 ק״ג
{{ח:תת}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

{{ח:תתת|(3)}} רכב מסוג O:
{{ח:תתת}}

סוג הרכב

סיווג ראשי	סיווג משנה

O1 – גרור שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 750 ק״ג
{{ח:תת|1.}} חומרים מסוכנים

{{ח:תת|2.}} עבודה

{{ח:תת|3.}} ציוד חריג

O2 – גרור ונתמך שמשקלו הכולל המותר עולה על 750 ק״ג אך אינו עולה על 3,500 ק״ג

O3 – גרור ונתמך שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג אך אינו עולה על 10,000 ק״ג

{{ח:ת}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

{{ח:ת}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

{{ח:תתת|(4)}} רכב מסוג L:
{{ח:תתת}}

סוג הרכב

סיווג ראשי	סיווג משנה

L1 – אופנוע שנפח מנועו אינו עולה על 125 סמ״ק ובלבד שהספק מנועו עד ‎11 KW ‏(14.916 כוח סוס) והיחס בין ההספק למשקל העצמי לא יעלה על ‎0.1 KW/KG
{{ח:ת}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

L2 – אופנוע בעל הספק מנוע עד ‎35 KW‏ (47.46 כוח סוס) ובלבד שהיחס בין ההספק למשקל העצמי לא יעלה על ‎0.2 KW/KG
{{ח:תת|1.}} אופנוע להגשת עזרה ראשונה

{{ח:תת|2.}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

L3 – אופנוע שאינו מסיווג L1 או L2
{{ח:תת|1.}} אופנוע להגשת עזרה ראשונה

{{ח:תת|2.}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

{{ח:ת}} רכב זעיר

{{ח:תתת|(5)}} רכב מסוג T:
{{ח:תתת}}

סוג הרכב

סיווג ראשי	סיווג משנה

T1 – טרקטור
{{ח:תת|1.}} טרקטור משא

{{ח:תת|2.}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה

{{ח:תת}} רכב שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה וכן רכב שטח

T3 – מכונה ניידת

{{ח:סעיף|272|תשלום אגרות|תיקון: תשכ״א, תשכ״ד־6, תשכ״ו־6, תשל״ב־4, תשל״ח־2, תש״ם־7, תשמ״ו־4, תש״ס־3, תש״ע־13}}
{{ח:תת|(א)}} אגרה בעד רשיון רכב או חידושו תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} ובשיעור שהוא בתוקף בתאריך חידוש הרשיון כנקוב ברשיון הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} שולמה האגרה אחרי מועד פקיעת תקפו של הרשיון יהיה שיעורה כשיעור האגרה שהוא בתוקף ביום התשלום או כשיעור שהיה בתוקף ביום פקיעת תוקפו של הרישיון, בצירוף הפרשי הצמדה, לפי הגבוה מביניהם; לעניין תקנת משנה זו, יחושבו הפרשי הצמדה לפי שיעור השינוי בין מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (להלן – המדד) הידוע ביום התשלום, לעומת המדד שהיה ידוע ביום פקיעת תוקפו של הרישיון, כשהוא מעוגל לשקל החדש השלם הקרוב.
{{ח:תת|(ג)}} מבקש רשיון רכב או חידושו רשאי לשלם לחשבון הסילוקים של רשות הרישוי את האגרות וההיטלים החלים על הרכב בבנק מורשה על פי דין.

{{ח:סעיף|272א|אגרת רישיון רכב של נכה|תיקון: תשכ״ג, תש״ם־7, תשס״ג־4, תשס״ד־5, תשע״א־9, תשע״ב־5, תשע״ח־3, תשפ״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} נכה ישלם אגרת רישיון רכב כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} בעבור רכב אחד שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב הוא רכב נוסעים פרטי, רכב מסחרי שמשקלו הכולל אינו עולה על 5,000 ק״ג, אוטובוס זעיר פרטי או אופנוע;
{{ח:תתת|(2)}} הוא רשום על שם אחד או יותר מאלה בלבד: על שמו, על שם בן זוגו, על שם האפוטרופוס שלו, על שם האומן שלו כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים|בחוק אומנה לילדים, התשע״ו–2016}} או על שם חברת החכר, ובלבד שהציג הסכם חכירה שבו הוא רשום כחוכר הרכב, וההחכר על פי ההסכם הוא החכר מימון; לעניין זה, ”החכר מימון“ – החכר על פי הסכם שבו נקבע כי השירות היחיד שנותן המחכיר לחוכר תמורת דמי החכירה, הוא זכות השימוש ברכב;
{{ח:תתת|(3)}} הוא אינו משמש לצורכי עסק או מסחר.
{{ח:תת|(ב)}} נמכר רכב שהתקיים בו האמור בתקנת משנה (א) למי שלא מתקיים בו האמור, ישלם הקונה את מלוא אגרת רישיון הרכב לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 10א|פרט 10א בחלק ג׳ לתוספת הראשונה}}, בעבור כל חודש של התקופה שמיום שנרשם הרכב על שמו עד יום פקיעת הרישיון.

{{ח:סעיף|272ב|פטור מטעמים מיוחדים|תיקון: תשס״ג־4}}
{{ח:ת}} שר התחבורה יפטור בעל רכב מאגרת רישום או מאגרת רישיון או יורה להחזיר לו אגרה כאמור ששילם, אם שוכנע כי הפטור או ההחזר מוצדקים בשל זכות לאגרה מופחתת שלא מומשה.

{{ח:סעיף|273|הבאת רכב לבדיקה|תיקון: תשכ״א, תשל״ב־4, תשמ״ד, תשמ״ו, תשמ״ט־7, תשנ״א־11, תשנ״ב־8, תשס״ג־4, תשע״ב־4, תשע״ה־4, תשע״ו־5, תשע״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש רשיון רכב או חידושו יביא את הרכב למשרד רשות הרישוי שאליו הגיש את הבקשה או לתחנת בדיקה שאישרה רשות הרישוי או למקום אחר שתורה רשות הרישוי ובמועד שתורה.
{{ח:תת|(ב)}} הרכב ייבדק וייבחן על ידי בוחן או על ידי מעבדה מוסמכת, כפי שתורה רשות הרישוי כדי לברר אם נתקיימו בו כל התנאים שנקבעו ואם הינו ראוי לשימוש.
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב), מבקש רישיון לרכב מדגם שרשות הרישוי נתנה את אישורה לאב טיפוס שלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282(א)(2)}} שיבואן מסחרי ייבא אותו או שיוצר על ידי בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק הרישוי}} וטרם נרשם, יביא את הרכב לבדיקה במוסך שירות של היבואן שייבא אותו או למוסך של בעל הרישיון לייצור רכב ושיווקו כאמור שייצר אותו; הרכב ייבדק וייבחן בידי בוחן בפיקוח מעבדה מוסמכת לפי הנחיות היצרן שאישר מנהל אגף הרכב וכדי לברר אם התקיימו בו הוראות תקנות אלה.
{{ח:תת|(ב2)}} האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב), לא יחול על –
{{ח:תתת|(1)}} רכב פרטי עד תום שלוש שנים מהמועד שבו ניתן עליו רישיון רכב לראשונה;
{{ח:תתת|(2)}} רכב פרטי שהוא רכב השכרה כהגדרתו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב), התשמ״ה–1985}}, או שהוא רכב של מפעל כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}, עד תום שנתיים המהמועד שבו ניתן עליו רישיון רכב לראשונה.
{{ח:תת|(ג)}} רכב המובא לבדיקה ובחינה יהיה נקי וצבוע כראוי.
{{ח:תת|(ד)}} בעליו של רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 271|בתקנה 271}} יהיה נוכח בעת הבדיקה כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} המבקש חידוש רשיון לרכב מנועי כתום 15 שנה לאחר שנת ייצורו לפי הרשום ברשיון הרכב, יציג לפני הבדיקה תעודה מאת מוסך מורשה, בנוסח שקבעה הרשות, המאשרת כי מערכת הבלמים המותקנת ברכב נבדקה או תוקנה ונמצאה במצב תקין תוך שלושה חדשים לפני מועד הבדיקה.
{{ח:תת|(ו)}} המבקש חידוש רשיון לרכב מיושן, למונית בתום עשר שנים משנת ייצורה או לרכב אספנות יציג לפני הבדיקה תעודה מאת מוסך מורשה בנוסח שקבעה הרשות, כי הרכב נבדק תוך שלושה חדשים לפני מועד הבדיקה ונמצא במצב מכני תקין.

{{ח:סעיף|273א||תיקון: תשל״א־2, תשע״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|273ב|בדיקת בלמים ברכב ציבורי וברכב מסחרי|תיקון: תשל״א־4, תש״ם־5, תשמ״א־5, תשמ״ב־2, תשנ״ו־7, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} מערכת הבלמים של אוטובוס, מונית, רכב סיור, טיולית, רכב מדברי, רכב עבודה ושל רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 16,000 ק״ג ייבדקו לפחות פעם אחת בכל ששה חודשים במוסך שניתן לו רשיון כדין (להלן – מוסך מורשה) ובלבד שהבדיקה האחרונה נעשתה תוך שלושה חודשים לפני מועד הבדיקה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273}}.
{{ח:תת|(ב)}} חובת קיומה של תקנה זו תחול על בעל הרכב או מחזיקו.
{{ח:תת|(ג)}} המבקש חידוש רשיון רכב כאמור בתקנת משנה (א), יציג לפני הבדיקה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273}} שתי תעודות מאת מוסך מורשה, בנוסח שקבעה הרשות, כי מערכת הבלמים המותקנים ברכב נבדקה או תוקנה ונמצאה במצב תקין במועדים האמורים בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|273ג|בדיקת בלמים ברכב שבו מותקנים בלמי אויר|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב שמותקנת בו מערכת בלמי אויר, תיבדק המערכת הפניאומטית (להלן בתקנה זו – המערכת) אחת לשנה ובלבד שהבדיקה נעשתה תוך שלושה חדשים לפני מועד בדיקת הרכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273}}.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש חידוש רשיון רכב יציג לפני הבדיקה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273}} תעודה מאת מוסך מורשה בדבר תקינות המערכת.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273ב|בתקנה 273ב}} תיבדק גם המערכת.
{{ח:תת|(ד)}} תחילתה של תקנה זו –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי רכב שבו מותקנת מערכת לפי תקן EEC מס׳ 71/320 – ביום ב׳ בניסן התשמ״ז (1 באפריל 1987);
{{ח:תתת|(2)}} לגבי רכב שבו תותקן מערכת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 326|בתקנה 326}} – ביום ח׳ בתשרי התשמ״ח (1 באוקטובר 1987).

{{ח:סעיף|273ד|בדיקת חורף|תיקון: תשנ״ח, תש״ס־3, תשס״ה־4, תשס״ז־11, תשס״ט־13, תשע״ט־13, תשפ״א, תשפ״ב, תשפ״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 10,000 ק״ג, רכב אספנות, רכב עבודה ואוטובוס למעט אוטובוס זעיר פרטי – אשר חלפה שנה מיום שנרשמו לראשונה חייבים בבדיקת חורף שתיערך מ־1 באוגוסט של כל שנה במוסך כאמור {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016}}, או בתחנת בדיקה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ברכב כאמור בתקנת משנה (א), בתקופה שבין 1 בדצמבר של כל שנה עד 31 במרס של כל שנה, אלא אם כן בידו תעודה מאת במוסך {{ח:הערה|[צ״ל: מוסך]}} או תחנת בדיקה בנוסח שהורה עליו מנהל אגף הרכב, כי הרכב נבדק בבדיקת חורף ונמצא תקין.
{{ח:תת|(ג)}} בתקנה זו, ”בדיקת חורף“ – בדיקה שנערכה על פי מפרט והוראות אחרות של מנהל אגף הרכב, המופקדים לעיון הציבור במשרד התחבורה, או מבחן רישוי שנתי של הרכב שנעשה בתקופה שבין 1 באוגוסט של כל שנה עד 30 בנובמבר של כל שנה.

{{ח:סעיף|274|מתן רשיון רכב|תיקון: תשכ״א, תשכ״ד־6, תשכ״ו־7, תשל״ב־4, תשמ״ז, תשנ״א־5, תשע״ג־7, תשע״ד־2, תשפ״ג־8}}
{{ח:ת}} מצא בוחן רכב כי נתקיימו ברכב נבדק כל התנאים {{ח:פנימי|סעיף 271|שבתקנות 271}}, {{ח:פנימי|סעיף 272|272}}, {{ח:פנימי|סעיף 273|273}}, {{ח:פנימי|סעיף 273א|273א}}, {{ח:פנימי|סעיף 273ב|273ב}} {{ח:פנימי|סעיף 273ג|ו־273ג}} יחתים את רשיון הרכב בחותמת כשירות לתנועה.

{{ח:סעיף|275|תעודת ביטוח|תיקון: תשל״ב־4, תשל״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש רשיון או חידוש רשיון לרכב מנועי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת הביטוח}}, ימציא לרשות הרישוי או למי שהיא הסמיכה לצורך בדיקות רכב –
{{ח:תתת|(1)}} תעודת ביטוח כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת הביטוח}}, שניתנה בהתאם {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|לפקודת הביטוח}}; או
{{ח:תתת|(2)}} ראיה, להנחת דעתה של רשות הרישוי, כי הרכב הוא רכב שנתמלאו בו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי#סעיף 4|סעיף 4(3)(ד) לפקודת הביטוח}}.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש לרשום שינוי בעלות של רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 284|תקנה 284}}, ימציא לרשות הרישוי תעודות כאמור בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} המבקש לרשום שינוי בעלות של רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 284א|תקנה 284א}}, יציג בפני מקבל ההצהרה לפי דרישתו את הבקשה לרישום שינוי בעלות, שטר מכר, והתעודה כאמור בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|276|תקופת תוקף הרשיון|תיקון: תשכ״א, תשכ״ד־6, תשל״ב־4, תש״ם־7, תשנ״ו־7, תשע״ח־3, תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} רשיון רכב או חידושו יהיה לתקופה של שנה אחת או לתקופה קטנה משנה, אם אין הוראה אחרת בתקנה זו.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון רכב או חידושו לטרקטור יהיה לתקופה של שנתיים.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} לא יהיה תוקף לרשיון רכב אלא לתקופה שבעדה שולמה האגרה ובלבד שצורף לפנקס הרכב –
{{ח:תתת|(1)}} אישור על תשלום אגרות והיטלים החתום בחותמת רשות הרישוי או בחותמת הבנק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 272|בתקנה 272}}, או אישור המעיד על פטור מן האגרות וההיטלים האמורים;
{{ח:תתת|(2)}} חותמת כשירות לתנועה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 274|בתקנה 274(א)}};
{{ח:תת}} יראו רשיון בר־תוקף מיום תשלום האגרה ולא יהיה בתשלום האגרה כדי לתת תוקף לרשיון למועד שקדם ליום התשלום, אלא אם נאמר במפורש אחרת בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ד)}} נרשם רכב וניתן עליו רשיון לראשונה, מותר לתת את הרשיון לתקופה של פחות משנה; ובלבד שהאגרה שתשולם עליו תהיה בשיעור של 1⁄12 מאגרת הרשיון השנתית החלה על הרכב – לכל חודש מלא של תקופת תוקף הרשיון.

{{ח:סעיף|276א|סייגים למתן רשיון רכב על אוטובוס או מונית|תיקון: תשכ״ה, תשכ״ה־2, תשמ״ה־4, תשנ״ג־5, תשנ״ג־10, תשנ״ד, תשנ״ד־6, תשנ״ט־7, תשס״ה־10, תשפ״א־4, תשפ״א־10}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 274|בתקנות 274}} {{ח:פנימי|סעיף 276|ו־276}} לא יינתן רשיון רכב על –
{{ח:תת|(1)}} אוטובוס, למעט אוטובוס זעיר פרטי, אלא אם כן ניתן עליו גם רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 385|תקנות 385}} {{ח:פנימי|סעיף 388|או 388}};
{{ח:תת|(2)}} מונית שאינה מסוג זוטובוס, ומונית שמתקיימות בה דרישות המפרט הטכני לרכב להסעת נכים שאישר מנהל אגף הרכב (בתקנה זו – מונית המיועדת להסעת נכים), אלא אם כן ניתן לגביהם רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 490|תקנה 490(א)(1) או (2)}};
{{ח:תת|(3)}} מונית מסוג זוטובוס שאינה מיועדת להסעת נכים, אלא אם כן ניתן לגביה רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 490|תקנה 490(א)(2)}};
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(פקעה).}}

{{ח:סעיף|276ב|פטור|תיקון: תשכ״ה־12, תשכ״ה־14, תשכ״ו־3, תש״ל, תשל״א־2, תשמ״א־3, תשמ״ד־4}}
{{ח:ת}} מאגרת רישום ואגרת רשיון רכב פטור רכב של כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} עובדי ארגון האומות המאוחדות שהם אזרחי חוץ, ואינם עוסקים בכל עסק או מקצוע אחר;
{{ח:תת|(2)}} הפטריארך הלטיני;
{{ח:תת|(3)}} הפטריארך היווני־האורתודוכסי;
{{ח:תת|(4)}} הארכיבישוף האנגליקני;
{{ח:תת|(5)}} הקוסטוס הפרנציסקני;
{{ח:תת|(6)}} הפטריארך הארמני־האורתודוכסי;
{{ח:תת|(7)}} הארכיבישוף של הכנסיה האתיופית האורתודוכסית;
{{ח:תת|(8)}} הארכיבישוף הקופטי;
{{ח:תת|(9)}} הארכיבישוף הסורי־האורתודוכסי;
{{ח:תת|(10)}} הארכיבישוף המרוניטי;
{{ח:תת|(11)}} הארכיבישוף היווני־הקתולי;
{{ח:תת|(12)}} הארכיבישוף היווני־האורתודוכסי;
{{ח:תת|(13)}} הבישוף הלטיני;
{{ח:תת|(14)}} הראש הרוחני של העדה הדרוזית;
{{ח:תת|(15)}} ראשי הדת הבהאית;
{{ח:תת|(16)}} ראשי העדה האוונגלית–אפיסקופלית;
{{ח:תת|(17)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(18)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|276ג|סייגים למתן רשיון רכב פרטי ורכב מסחרי|תיקון: תשכ״ז־4, תש״ם־7}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 274|בתקנות 274}} {{ח:פנימי|סעיף 276|ו־276}}, לא יינתן רשיון לרכב {{ח:פנימי|סעיף 364א|שתקנה 364א}} חלה לגביו ולא יחודש רשיונו אלא אם נתקיימו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 364א|התקנה האמורה}}.

{{ח:סעיף|276ד|תנאים לרישום רכב המשמש להובלת חומרים מסוכנים|תיקון: תשל״ט־2, תשנ״א־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב המשמש או המיועד לשמש להובלת נוזל קורוזיבי ולא יינתן לו רשיון אלא אם נתמלאו בו הוראות תקן ישראלי מס׳ 819, ולא יירשם רכב המשמש או המיועד לשמש להובלת חומר מתלקח אלא אם נתמלאו בו הוראות תקן ישראלי מס׳ 922 ובעל הרכב המציא לרשות תעודת בדיקה ממעבדה מאושרת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התקנים|בחוק התקנים, תשי״ג–1953}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יירשם רכב המשמש או המיועד לשמש להובלת חומרים מסוכנים אלא אם הרכב עומד בדרישות שקבע מנהל אגף הרכב או מי שהוא הסמיך לכך בהודעה ברשומות.

{{ח:סעיף|276ה|דרך רישום פרטי הרישיון להפעלת מונית|תיקון: תשע״ד־11}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש להירשם כבעל רכב ברישיון רכב הרשום או המיועד להירשם כמונית, יפרט בהודעה לרשות הרישוי בטופס הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 5|טופס 5 בתוספת השלוש עשרה}} ושנחתם בפני עורך דין כמפורט בטופס, את מספר הרישיון להפעלת מונית שישמש להפעלתה (להלן {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2|בפרק זה}} – רישיון הפעלה), וכן את שמו ומספר זהותו של בעל רישיון ההפעלה.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי תרשום ברישיון הרכב הרשום כמונית את פרטי רישיון ההפעלה ופרטי בעליו כאמור בתקנת משנה (א) (להלן {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2|בפרק זה}} – פרטי רישיון ההפעלה).
{{ח:תת|(ג)}} התיר המפקח על התעבורה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ד|סעיף 14ד לפקודה}} את העברתו של רישיון ההפעלה המצוין ברישיון הרכב הרשום כמונית, יודיע על כך לרשות הרישוי; רשות הרישוי תשנה את פרטי בעל רישיון ההפעלה ברישיון הרכב בהתאם להודעה האמורה ותשלח לבעל הרכב רישיון רכב שבו נרשם השינוי.

{{ח:סעיף|277|תנאים מיוחדים ברשיון רכב|תיקון: תשכ״ו, תש״ע־17, תשע״ה־4}}
{{ח:ת}} ברשיון רכב רשאית רשות הרישוי להתנות, בין השאר, תנאים בענינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} קביעת מהירות מכסימלית שונה מזו שנקבעה בתקנות שהותקנו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}};
{{ח:תת|(2)}} קביעת סימון מיוחד לרכב;
{{ח:תת|(3)}} ציוד, אביזרים ומכשירים, נוסף על הקבוע בתקנות שהותקנו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}};
{{ח:תת|(4)}} הגבלת העברת הבעלות על כלי רכב מחמת אי תשלום המכס, המסים, ההיטלים או האגרות החלים עליו וכן מחמת תניה כאמור הרשומה בתעודות הרישום של הרכב;
{{ח:תת|(5)}} הגבלת העברת הבעלות על כלי רכב שהעברתו הוגבלה או הותנתה בידי רשות מוסמכת לפי {{ח:חיצוני|פקודת היבוא והיצוא|פקודת היבוא והיצוא [נוסח חדש], התשל״ט–1979}}, וכל עוד ההגבלה או התנאי כאמור בתוקפם;
{{ח:תת|(6)}} הגבלת העברת בעלות על כלי רכב שהותקן בו מיתקן לשימושו הייחודי של בעל הרכב וכל עוד הוא מותקן בו;
{{ח:תת|(7)}} הגבלת העברת בעלות על כלי רכב שרשות הרישוי פטרה אותו מהוראות {{ח:פנימי|חלק ד|חלק ד׳}} לפי {{ח:פנימי|סעיף 269|תקנה 269}};
{{ח:תת|(8)}} הגבלת העברת בעלות על כלי רכב שרשות הרישוי התירה לבעליו שימוש בציוד חריג לפי {{ח:פנימי|סעיף 315|תקנה 315}};
{{ח:תת|(9)}} הגבלת העברת בעלות ברכב המיועד לניסוי;
{{ח:תת|(10)}} הגבלת העברת בעלות על כלי רכב שנמסרה לבעליו הודעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 306א|בתקנה 306א(ב)}} והוא לא תוקן בהתאם להנחיות היצרן.

{{ח:סעיף|278|מתן רשיון רכב מיוחד}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לפי שיקול דעתה לתת רשיון רכב מיוחד וכן לוחיות־זיהוי לצורך נסיעה חד־פעמית של רכב מסויים שאין עליו רשיון רכב בר־תוקף ולקבוע בו תנאים לאחר שמבקש הרשיון –
{{ח:תתת|(1)}} מסר הצהרה על מצבו התקין של הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} מילא אחרי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 275|תקנה 275}};
{{ח:תתת|(3)}} שילם את האגרה הקבועה.
{{ח:תת|(ב)}} הרשיון האמור יהיה לתקופה שלא תעלה על 48 שעות.

{{ח:סעיף|279|פטור גרור חקלאי מחובת רישום ורשיון|תיקון: תשכ״א, תשל״ז־6, תשמ״ב־2, תשמ״ב־4, תשמ״ג־2, תשמ״ד־4, תשמ״ה, תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בעלו של גרור חקלאי וכן מחזיקו פטורים מחובת רישום ורשיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}, אם –
{{ח:תתת|(1)}} משקלו הכולל המותר אינו עולה על 1,500 ק״ג, ארכו הכולל לרבות יצול החיבור אינו עולה על 500 ס״מ, רחבו הכולל אינו עולה על 220 ס״מ וגבהו הכולל לרבות המטען אינו עולה על 380 ס״מ;
{{ח:תתת|(2)}} נתמלאו בו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 321|תקנות 321}}, {{ח:פנימי|סעיף 322|322}}, {{ח:פנימי|סעיף 340|340 עד 342}}, {{ח:פנימי|סעיף 344|344}}, {{ח:פנימי|סעיף 345|345}}, {{ח:פנימי|סעיף 351|351}}, {{ח:פנימי|סעיף 372|372}}, {{ח:פנימי|סעיף 374|374}} {{ח:פנימי|סעיף 375|ו־375}};
{{ח:תתת|(3)}} הגרור מצוייד בנעלי בטחון הקשורות אליו בשרשראות;
{{ח:תתת|(4)}} שם בעליו של הגרור ומענו וכן משקלו הכולל המותר רשומים על דפנו הימנית או מאחוריו על רקע שחור באותיות וספרות לבנות שגובה כל אחת מהן 30 מ״מ לפחות ורחבה 20 מ״מ לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} בעליה של מכונה נגררת וכן מחזיקה פטורים מחובת רישום ומחובת רשיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}, אם נתמלא בה האמור בתקנת משנה (א)(2), (3) ו־(4).
{{ח:תת|(ג)}} בעלה ומחזיקה של מכונה נגררת חקלאית (להלן בתקנת משנה זו – מכונה חקלאית) שמשקלה הכולל המותר מ־1{{ח:הערה|,}}001 ק״ג עד 3{{ח:הערה|,}}000 ק״ג, פטורים מחובת רישום ומחובת רשיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}, אם נתקיימו בה תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} במכונה החקלאית נתמלא האמור בתקנת משנה (א)(2)(3) ו־(4);
{{ח:תתת|(2)}} מכונה חקלאית שמשקלה הכולל המותר מ־1,001 ק״ג עד 2,000 ק״ג – תיגרר על ידי טרקטור שמשקלו העצמי מ־2,301 ק״ג עד 3,200 ק״ג (קבוצה 3 בסיווג שקבעה רשות הרישוי);
{{ח:תתת|(3)}} מכונה חקלאית שמשקלה הכולל המותר מ־2,001 ק״ג עד 3,000 ק״ג – תיגרר על ידי טרקטור שמשקלו העצמי מ־3,201 ק״ג ויותר (קבוצה 4 בסיווג שקבעה רשות הרישוי);
{{ח:תתת|(4)}} עלה רוחב המכונה החקלאית על 250 ס״מ – תישא בחזיתה שלט בגודל 35×125 ס״מ שעליו כתוב ”זהירות רכב רחב“, ובזמן תאורה יותקנו בה פנסי רוחב ותאורה היקפית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ג)(1)}};
{{ח:תתת|(5)}} עלה רוחב המכונה החקלאית על 340 ס״מ יקויים בה האמור {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ג)(2)}};
{{ח:תתת|(6)}} עלה גובה המכונה החקלאית על 400 ס״מ ועד 480 ס״מ, לא תנוע בדרכים אלא אם קוים בה האמור {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ד)(1) ו־(2)}};
{{ח:תתת|(7)}} בנוסף לאמור בפסקאות (5) ו־(6), לא יניע אדם מכונה חקלאית בדרך אלא בכפוף להוראות תקנות אלה, ולא יניע אדם מכונה חקלאית בדרכים שנאסרה בהן התנועה בהודעה שהודיע המפקח על התעבורה ברשומות;
{{ח:תתת|(8)}} קצין משטרה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ז)}} רשאי להתיר באישור בכתב ובתנאים שיקבע תנועת מכונה חקלאית שמשקלה או מידתה חורג מהאמור בתקנת משנה זו;
{{ח:תתת|(9)}} אורך הטרקטור הגורר והמכונה החקלאית ביחד לא יעלה על 15.50 מטר;
{{ח:תתת|(10)}} במכונה החקלאית יהיו מחווני כיוון ואורות בלימה שיופעלו מהטרקטור הגורר, הם יהיו ניידים וניתנים להסבה על נקלה;
{{ח:תתת|(11)}} המכונה החקלאית כשירה לתנועה ובידי הנוהג בטרקטור הגורר אישור ממוסך מורשה או ממעבדה מוסמכת כי המכונה החקלאית נבדקה בשנה האחרונה וכי היא כשירה לתנועה.

{{ח:סעיף|280|פטור מכונה ניידת מחובת רישום ורשיון|תיקון: תשכ״א, תשכ״ו־7, תשל״א־4, תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשנ״ו־2, תשס״ה־4, תשס״ה־19}}
{{ח:תת|(א)}} בעליה ומחזיקה של מכונה ניידת אשר לפי מבנה אינה מסוגלת לנוע במישור במהירות העולה על 40 ק״מ לשעה או הרשומה לפי {{ח:חיצוני|חוק רישום ציוד הנדסי|חוק רישום ציוד הנדסי, התשי״ז–1957}}, פטור מחובת רישום ומחובת רשיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 3|סעיף 3 לפקודה}}, אם –
{{ח:תתת|(1)}} נתמלאו בה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 317|תקנות 317}}, {{ח:פנימי|סעיף 318|318}}, {{ח:פנימי|סעיף 319|319}}, {{ח:פנימי|סעיף 320|320}}, {{ח:פנימי|סעיף 321|321}}, {{ח:פנימי|סעיף 322|322}}, {{ח:פנימי|סעיף 334|334}}, {{ח:פנימי|סעיף 335|335}}, {{ח:פנימי|סעיף 336|336}}, {{ח:פנימי|סעיף 337|337}}, {{ח:פנימי|סעיף 338|338}}, {{ח:פנימי|סעיף 339|339}}, {{ח:פנימי|סעיף 340|340}}, {{ח:פנימי|סעיף 341|341}}, {{ח:פנימי|סעיף 342|342}}, {{ח:פנימי|סעיף 344|344}}, {{ח:פנימי|סעיף 345|345}}, {{ח:פנימי|סעיף 350|350}}, {{ח:פנימי|סעיף 351|351}}, {{ח:פנימי|סעיף 352|352}}, {{ח:פנימי|סעיף 357|357}}, {{ח:פנימי|סעיף 361|361}}, {{ח:פנימי|סעיף 367|367}}, {{ח:פנימי|סעיף 370|370}};
{{ח:תתת|(2)}} שם בעליה ומענו ומשקלה הכולל המותר רשומים על הדופן הימנית או מאחור על רקע שחור באותיות וספרות לבנות שגובה כל אחת מהן 30 מ״מ לפחות ורחבה 20 מ״מ לפחות, או היא נושאת לוח מספר כקבוע {{ח:חיצוני|חוק רישום ציוד הנדסי#סעיף 7|בסעיף 7 לחוק רישום ציוד הנדסי, התשי״ז–1957}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם במכונה ניידת אלא אם כן הוא מחזיק:
{{ח:תתת|(1)}} ברשיון נהיגה בר־תוקף לפי {{ח:פנימי|סעיף 179|תקנות 179}} {{ח:פנימי|סעיף 180|או 180}};
{{ח:תתת|(2)}} בתעודה שניתנה לו מאת מוסך מורשה כי המכונה הניידת נבדקה בשנה האחרונה ונמצאה כשירה לתנועה וכי נתמלאו בה ההוראות האמורות בפסקאות (1) ו־(2) בתקנת משנה (א);
{{ח:תתת|(3)}} בתעודת ביטוח כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת הביטוח}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב)(1), הנוהג במכונה ניידת רגלית פטור מחובת רישיון נהיגה.

{{ח:סעיף|281|רישום או חידוש רשיון לרכב מיושן ולרכב באבדן גמור|תיקון: תשכ״ב, תשכ״ב־2, תשכ״ב־4, תשכ״ג־4, תשכ״ו־4, תשכ״ח, תשל״ה־2, תש״ם־5, תשמ״ב־4, תשמ״ה־4, תשמ״ט־7, תש״ן־4, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ב־6, תשנ״ו־7, תשס״ה־7, תשס״ה־19, תשס״ו־8, תשס״ח־7, תשע״ה־4, תשע״ח־3, תשע״ח־8, תשע״ט־10, תשע״ט־12}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן ולא יחודש רשיון רכב –
{{ח:תתת|(1)}} לרכב באבדן גמור;
{{ח:תתת|(2)}} למונית – בתום שתים עשרה שנים משנת ייצורה;
{{ח:תתת|(3)}} לרכב נוסעים פרטי המשמש להוראת נהיגה – בתום עשר שנים משנת ייצורם;
{{ח:תתת|(3א)}} לאמבולנס, למעט אמבולנס מהסוג האמור בפסקה (7) – בתום חמש עשרה שנים משנת ייצורם;
{{ח:תתת|(4)}} לרכב חילוץ שמשקלו הכולל המותר עד 16,000 ק״ג – בתום תשע עשרה שנים משנת ייצורו;
{{ח:תתת|(5)}} לאוטובוס ולטיולית – בתום עשרים שנים משנת ייצורו;
{{ח:תתת|(6)}} לאופנוע להגשת עזרה ראשונה – בתום שבע שנים משנת ייצורו;
{{ח:תתת|(7)}} לאמבולנס שמוגן נגד ירי או בעל הנעה על כל הגלגלים – בתום תשע עשרה שנים משנת ייצורו.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון לרכב מיושן ולמונית בתום עשר שנים משנת ייצורה יהיה לששה חודשים ובלבד שבעל הרכב יציג לפני בדיקת הרכב תעודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273(ו)}}, ולגבי רכב חילוץ שמשקלו הכולל המותר עולה על 16,000 ק״ג, ימציא בעלו, אחת לשנה, גם אישור ממעבדה מוסמכת, על פי המפרט שקבע מנהל אגף הרכב, כי הרכב נבדק בתוך שלושה חדשים לפי מועד הבדיקה ונמצא במצב תקין.
{{ח:תת|(ג)}} לא יחודש רשיון לרכב מיושן אם חלפו שנתיים מיום שפג רשיונו.
{{ח:תת|(ד)}} האמור בתקנת משנה (ג) לא יחול על רכב מסוג M1‏, N1‏, L‏, O1 ו־N2 שמשקלו הכולל המותר לא עולה על 6,000 ק״ג ובלבד שבעל הרכב המציא תעודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273(ו)}} ואישור ממעבדה מוסמכת או תעודת בדיקה שניתנה בידי מנהל מקצועי של מפעל בודק, על פי מפרט שקבע מנהל אגף הרכב, כי הרכב נבדק בתוך שלושה חדשים לפי מועד הבדיקה ונמצא במצב תקין.

{{ח:סעיף|281א|רכב אספנות|תיקון: תשנ״א־11, תשס״ה־19, תשס״ט־13, תשע״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} רשיון לרכב אספנות יהיה לשנים עשר חדשים, בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273}} {{ח:פנימי|סעיף 273ד|ו־273ד}}, ובלבד שבעלו יציג תעודה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 273|בתקנה 273(ו)}}, פעם אחת בשנה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רכב אספנות יתקין בו לוחית זיהוי שתכלול את המילים ”רכב אספנות“.
{{ח:תת|(ג)}} רכב אספנות לא ינוע בדרך בשעות 07.00 ועד 09.00 בימים א׳ עד ה׳ שאינם חלים בחג או במועד.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ה)}} רכב אספנות פטור מתשלום אגרה בעד תקופה שבה לא היה רשיון הרכב תקף.
{{ח:תת|(ו)}} לא יסיע אדם באוטובוס, שצוין ברישיון הרכב כרכב אספנות, יותר משישה נוסעים.
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|282|בדיקה ואישור של מפרטי רכב|תיקון: תשל״ז־7, תשמ״ג־2, תשנ״ד־4, תשנ״ה־4, תשנ״ה־7, תשנ״ז־8, תשנ״ט־8, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ה־19, תשס״ח־5, תשס״ט־3, תשס״ט־11, תש״ע, תש״ע־17, תשע״ב, תשע״ב־6, תשע״ג־3, תשע״ד־8, תשע״ה־4, תשע״ה־6, תשע״ז, תשע״ט־8, תש״ף־2, תש״ף־8, תש״ף־14, תש״ף־15, תשפ״ג, תשפ״ג־3, תשפ״ד־8, תשפ״ד־10, תשפ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב ולא יינתן עליו רישיון, אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} עמד בדרישות החובה בענינים המפורטים בתקנת משנה (ד);
{{ח:תתת|(2)}} רשות הרישוי בדקה ואישרה כי באב טיפוס של אותו דגם רכב התקיימו כל התנאים האמורים בתקנות אלה לאותו סוג רכב וכי הומצא לרשות הרישוי אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתתת|(א)}} לרכב שיוצר על פי תקינה אירופית – תעודה מאת מעבדה מוסמכת;
{{ח:תתתת|(ב)}} לרכב שיוצר על פי התקינה הפדרלית של ארצות הברית – אישור ממינהל הבטיחות האמריקני המעיד כי הרכב עומד בדרישות התקינה הפדרלית של ארצות הברית;
{{ח:תתתת|(ג)}} לרכב מסוג M1‏, M2‏, N1 ו־N2 שיוצר על פי התקינה הקנדית – אישור ממשרד התחבורה הקנדי או מורשה מטעמו המעיד כי הרכב עומד בדרישות התקינה הקנדית;
{{ח:תתתת|(ד)}} תעודה המעידה על רישום הרכב באחת ממדינות הקהילה האירופית או בארצות הברית ולגבי רכב מסוג M1‏, M2‏, N1 ו־N2 – תעודה המעידה על רישום הרכב בקנדה;
{{ח:תתתת|(ה)}} כל תעודה אחרת לפי דרישת רשות הרישוי לצורך הוכחת עמידת האב טיפוס של אותו דגם רכב בכל התנאים האמורים בתקנות אלה לאותו סוג רכב ולצורך הוכחה כי הרכב תואם את האב טיפוס של אותו דגם רכב;
{{ח:תתת|(3)}} טרם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו; ואולם רשות הרישוי תרשום רכב ותיתן עליו רישיון אף בחלוף התקופה האמורה, אם התקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הרכב יוצר בידי כמה יצרנים והושלם תהליך ייצורו, המוגדר בהנחיות האיחוד האירופי (EC), המופקדות לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה, בשעות העבודה הרגילות של המשרד, ובאתר האינטרנט של המשרד, כרכב שיוצר בשלבים (multi-stage) (להלן – רכב שיוצר בשלבים) כדלהלן:
{{ח:תתתתת|(1)}} רכב מסוג M או N שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג, או מסוג M או N שסווג כאמבולנס או כרכב עבודה שטרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצור השלדה שלהם;
{{ח:תתתתת|(2)}} רכב עבודה אשר ייעודו כיבוי אש ומשקלו הכולל המותר עולה על 15,000 ק״ג ורכב עבודה אשר ייעודו משאבת בטון, עגורן שאינו אינטגרלי, שמשקלו הכולל המותר עולה על 25,000 ק״ג – שטרם חלפו 30 חודשים ממועד ייצור השלדה שלהם;
{{ח:תתתתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתתת|(4)}} רכב ממוגן ירי, רכב מסוג O, רכב נכים ורכב מסוג T2 – שטרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצורו, {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנה מיום 20.1.2025):}} ולעניין רכב מסוג O שסווג כרכב שייעודו מיתקן נייד לקבלת טיפול רפואי כחלק מבית חולים שדה – טרם חלפו 19 שנים ממועד ייצורו;
{{ח:תתתתת|(5)}} עגורן נייד – שטרם חלפו 60 חודשים ממועד ייצורו;
{{ח:תתתתת|(6)}} {{ח:הערה|(פקעה);}}
{{ח:תתתת|(א1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ב)}} הרכב הוא מהסוגים המנויים {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 33|בסעיף 33(א) לחוק הרישוי}} שניתן עליו רישיון ייבוא לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 33|סעיף 33(ב) לחוק האמור}} (להלן – יבוא אישי), וטרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצורו, או אם מועד ייצורו אינו ידוע – מהמועד שבו נרשם הרכב לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ;
{{ח:תתתת|(ג)}} הרכב הוא מהסוגים המנויים {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 33|בסעיף 33(א) לחוק הרישוי}}, O1 ו־O2 יובא בידי תייר, תושב חוץ או תושב חוזר וטרם חלפו 4 שנים ממועד ייצורו, או אם מועד ייצורו אינו ידוע – מהמועד שבו נרשם לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ;
{{ח:תתתת|(ד)}} הרכב מסוג M ו־N שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 4,500 ק״ג ורכב מסוג O1 ו־O2 יובא בידי עולה חדש, נציג או נציגות של האומות המאוחדות, או נציג או נציגות של מדינת חוץ;
{{ח:תתתת|(ה)}} הרכב הוא רכב אספנות שיובא או רכב שניתן עליו רישיון יבוא לתקופה קצובה;
{{ח:תתתת|(ו)}} הרכב הוא של צבא הגנה לישראל, של שירות הביטחון הכללי, של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, של משטרת ישראל, של כנסת ישראל או רכב לכיבוי אש או לטיפול בחומר מסוכן, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החומרים המסוכנים|בחוק החומרים המסוכנים, התשנ״ג–1993}}, של הרשות הארצית לכבאות והצלה, וטרם חלפו 12 שנים ממועד ייצורו;
{{ח:תתתת|(ז)}} רכב שיוצר בארץ על ידי בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק הרישוי}}, למעט רכב כאמור שיוצר בשלבים – שטרם חלפו 24 חודשים מהיום שבו אישרה רשות הרישוי כי באב טיפוס של אותו דגם רכב התקיימו כל התנאים האמורים לפי תקנת משנה (א)(2);
{{ח:תתתת|(ח)}} רכב המיועד לניסוי;
{{ח:תתתת|(ט)}} הרכב הוא מסוג N או O ומתקיימים כל אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} הרכב מיועד לביצוע עבודת תשתית בפרויקט תשתית לאומי;
{{ח:תתתתת|(2)}} הרכב יירשם על שם תאגיד הרשום במדינת חוץ;
{{ח:תתתתת|(3)}} לרכב רישיון רכב תקף במדינת חוץ;
{{ח:תתתתת|(4)}} רישיון הרכב לא יחודש בחלוף 3 שנים ממועד רישומו לראשונה אלא אם כן אישר מנהל אגף הרכב את הארכת תוקפו של הרישיון לתקופה שלא תעלה על 5 שנים ממועד רישומו לראשונה;
{{ח:תתתת|(י)}} הרכב הוא רכב שהיה ברשותו של הכוח הרב־לאומי, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק חסינויות וזכויות (הכוח הרב-לאומי)|בחוק חסינויות וזכויות (הכוח הרב־לאומי), התשמ״ב–1982}}, וטרם חלפו 8 שנים ממועד ייצורו;
{{ח:תתת}} בפסקה זו,
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”רכב“ – למעט רכב מסוג T1 ו־T3, רכב שטח;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עגורן נייד“ – מכונת הרמה בעלת זרוע המורכבת על שלדה אינטגרלית שכושר ההרמה שלה עולה על 150 טון מטר;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”רכב נכים“ – רכב מסוג M1‏, M2‏, N1 ו־N2 שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 5,000 ק״ג המיועד לנהיגה על ידי נכה או הסעתו בכיסא גלגלים בעל רישיון ייצור רכב ושיווקו כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק הרישוי}} באישור מעבדה מוסמכת ביצע בו שינויי מבנה, בין השאר, מסוג הנמכת רצפה, התקנת אמצעי עיגון, התקנת מיתקן הרמה וצוין ברישיונו שימוש ייעודי לנכים;
{{ח:תתת|(4)}} יצוין ברישיון הרכב מועד עליית הרכב לכביש כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} ברכב הנרשם בארץ לראשונה, ושלא נרשם לתנועה בדרכים במדינת חוץ – מועד רישום הרכב בארץ או שנים עשר חודשים ממועד ייצור הרכב, המוקדם מבין השניים;
{{ח:תתתת|(ב)}} ברכב הנרשם בארץ לראשונה, ושנרשם בעבר לתנועה בדרכים במדינת חוץ – שנים עשר חודשים ממועד ייצור הרכב או מועד הרישום לראשונה לתנועה בדרכים ממדינת החוץ, המוקדם מבין השניים;
{{ח:תתתת|(ג)}} ברכב שיוצר בשלבים, שנרשם בארץ לראשונה ולא נרשם בעבר לתנועה בדרכים במדינת חוץ – מועד ייצור הרכב ועד להשלמת תהליך הייצור – מועד רישום הרכב בארץ;
{{ח:תתתת|(ג1)}} ברכב מסוג T, שנרשם בארץ לראשונה ולא נרשם בעבר לתנועה בדרכים במדינת חוץ – מועד רישום הרכב בארץ;
{{ח:תתתת|(ד)}} ברכב אספנות – שנת ייצור הרכב (model year) המופיעה ברישיון הרכב שניתן לרכב במדינת חוץ או שנת הייצור של הרכב המיוצגת בספרה עשירית של מספר השלדה של הרכב לפי תקן ISO 3779 או מפרט SAE J272;
{{ח:תתת}} בתקנת משנה זו, ”מועד ייצור“ – היום האחרון בחודש שבו הושלם ייצור הרכב או השלדה, לפי העניין;
{{ח:תתת|(4א)}} רשות הרישוי ציינה ברישיון הרכב, במועד רישומו לראשונה, מידע בדבר הרכב בהתאם לנתוניו במועד הרישום לראשונה, הכול כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} ברכב שמתקיים בו האמור בהגדרה ”רכב חדש“ או בהגדרה ”רכב שנרשם במדינת חוץ“ כהגדרתם בחוק רישוי שירותים – את המילים ”רכב חדש“;
{{ח:תתתת|(2)}} ברכב שלא מתקיים בו האמור באחת מההגדרות שבפסקת משנה (1) – את המילים ”רכב משומש“;
{{ח:תתת|(5)}} הרכב הוא רכב שיובא ביבוא אישי למעט רכב אספנות ורכב שיובא בידי נציג או נציגות של האומות המאוחדות או נציג או נציגות של מדינת חוץ וניתנה עליו תעודת בדיקה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 309|בתקנה 309}};
{{ח:תתת|(6)}} הרכב הוא רכב שייבא יבואן זעיר ובלבד שאינו רכב חדש או רכב שנרשם במדינת חוץ וניתנה על הרכב תעודת בדיקה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 309|בתקנה 309}}; לעניין זה, ”יבואן זעיר“, ”רכב חדש“, ”רכב שנרשם במדינת חוץ“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים}}.
{{ח:תת|(א1)}} על אף האמור ברישה של פסקה (3) לתקנת משנה (א), רכב שיובא על ידי יבואן מסחרי והתקופה של 12 חודשים ממועד ייצור הרכב הסתיימה בעת שהיתה בתוקף ההכרזה על מצב מיוחד בעורף, לפי {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית#סעיף 9ג|סעיף 9ג לחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}, יירשם ויינתן עליו רישיון אם טרם חלפו 13 חודשים ממועד ייצורו; לעניין זה, ”ההכרזה על מצב מיוחד בעורף“ – לרבות ההכרזה שניתנה ביום י׳ בתמוז התשע״ד (8 ביולי 2014).
{{ח:תת|(ב)}} מנהל אגף הרכב רשאי לקבוע תקנים והוראות נוהל לרכב או לחדשם מזמן לזמן לכל אחת מדרישות החובה האמורות בתקנה זו ואת התנאים להוכחת עמידת הרכב בדרישות כאמור; התקנים הוראות הנוהל והתנאים האמורים יעמדו לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד וכן באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ג)}} התקנים והוראות הנוהל האמורים בתקנת משנה (ב) יהיו מבוססים על הנחיות האיחוד האירופי (EC) או על דרישות התקינה הפדרלית של ארצות הברית של אמריקה ולגבי רכב מסוג M1 ו־N1 על דרישות התקינה הקנדית, וכן על התקינה הישראלית.
{{ח:תת|(ד)}} דרישות החובה לענין תקנת משנה (א) הן לענינים כמפורט להלן ולכל עניין אחר הנוגע לתקינת הרכב, ייצור הרכב ורישום ורישוי הרכב במדינת חוץ:
{{ח:תתת|(1)}} רמת רעש;
{{ח:תתת|(2)}} זיהום אוויר;
{{ח:תתת|(3)}} מכלי דלק או הגנה תת־רכבית אחורית;
{{ח:תתת|(4)}} משטח לוחית רישוי אחורית;
{{ח:תתת|(5)}} מערכת היגוי – Steering Effort;
{{ח:תתת|(6)}} צירים ונועלי דלתות;
{{ח:תתת|(7)}} צופר;
{{ח:תתת|(8)}} ראות אחורית – Rear Visibility;
{{ח:תתת|(9)}} מעצורים;
{{ח:תתת|(10)}} תאימות אלקטרו־מגנטית – Suppression (Radio)‎;
{{ח:תתת|(11)}} עשן דיזל – Diesel Smoke;
{{ח:תתת|(12)}} התאמת מבנה פנימי – Interior Fittings;
{{ח:תתת|(13)}} מניעת גניבות ואימובילייזר;
{{ח:תתת|(14)}} הגנת הגה – Protective Steering;
{{ח:תתת|(15)}} חוזק כיסא;
{{ח:תתת|(16)}} פרופיל חיצוני לכלי הרכב – Exterior Projections;
{{ח:תתת|(17)}} מד אוץ והילוך אחורי – Speedometer and Reverse Gear;
{{ח:תתת|(18)}} טבלת זיהוי – Plates (Statutory)‎;
{{ח:תתת|(19)}} נקודות עיגון לחגורות – Seat Belt and Anchorages;
{{ח:תתת|(20)}} הרכבה של תאורה ואבזרי תאורה – Installation of Lighting and Light Signalling Devices;
{{ח:תתת|(21)}} מחזיר אור – Retro Reflectors;
{{ח:תתת|(22)}} נורות רכב – End-Outline, Front-Position (side), Rear-Position (side), Stop, Side Marker, Daytime Running Lamps;
{{ח:תתת|(23)}} נורות כיוון – Direction Indicator;
{{ח:תתת|(24)}} נורות ללוחית רישוי אחורית;
{{ח:תתת|(25)}} פנסי חזית (כולל נורה) – Headlamps (Including Bulbs)‎;
{{ח:תתת|(26)}} פנס ערפל בחזית הרכב – Front Fog Lamps;
{{ח:תתת|(27)}} וו גרירה – Towing Hooks;
{{ח:תתת|(28)}} פנס ערפל אחורי;
{{ח:תתת|(29)}} פנס לנסיעה אחורית;
{{ח:תתת|(30)}} פנס חניה – Parking Lamps;
{{ח:תתת|(31)}} חגורות בטיחות;
{{ח:תתת|(32)}} שדה ראיה קדמי;
{{ח:תתת|(33)}} זיהוי בקרת הרכב – Identification of Control;
{{ח:תתת|(34)}} מערכת מזרים אוויר להפשרת כפור והפגת אדים משמשת החזית – Defrost/Demist;
{{ח:תתת|(35)}} מערכת מגבי שמשות ומנגנון להתזת מים לשמשת החזית – Wash/Wipe;
{{ח:תתת|(36)}} מערכת חימום;
{{ח:תתת|(37)}} מגיני בוץ וכנפיים לרכב נוסעים – Wheel Guards;
{{ח:תתת|(38)}} משענת ראש – Head Restraints;
{{ח:תתת|(39)}} פליטת CO2 וצריכת דלק – CO2 Emissions/Fuel Consumption;
{{ח:תתת|(40)}} הספקי מנוע;
{{ח:תתת|(41)}} זיהום אוויר ממנועי דיזל – Diesel Emissions;
{{ח:תתת|(42)}} הגנה צדית של רכב מפני התנגשות – Lateral Protection;
{{ח:תתת|(43)}} התקנים למניעת התזת מים ובוץ – Spray-Suppression Systems;
{{ח:תתת|(44)}} קביעת מידות ועומסים לרכב מסוג M1;
{{ח:תתת|(45)}} בטיחות שמשות;
{{ח:תתת|(46)}} צמיגים;
{{ח:תתת|(47)}} מגביל מהירות;
{{ח:תתת|(48)}} קביעת מידות ועומסים נוסף על האמור בסעיף 44;
{{ח:תתת|(49)}} פרופיל מבנה חיצוני לכלי הרכב מסוג N‏ – External Projections of Cabs;
{{ח:תתת|(50)}} צימודים מכניים – Couplings;
{{ח:תתת|(51)}} עמידות באש – Flammability;
{{ח:תתת|(52)}} אוטובוסים – Buses and Coaches;
{{ח:תתת|(53)}} עמידות בהתנגשות חזיתית – Frontal Impact;
{{ח:תתת|(54)}} עמידות בהתנגשות צד – Side Impact;
{{ח:תתת|(55)}} כלי רכב המיועד להובלת חומרים מסוכנים – Vehicles Intended for the Transport of Dangerous Goods;
{{ח:תתת|(56)}} הגנה תת־רכבית קדמית;
{{ח:תתת|(57)}} הגנת הולכי רגל – Pedestrian Protection;
{{ח:תתת|(58)}} מערכת בקרת יציבות.
{{ח:תת|(ד1)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(1), רשאית רשות הרישוי לרשום ולתת רישיון רכב לרכב המיועד לניסוי, לרכב ייחודי המיועד לצרכים ביטחוניים ולרכב ייחודי כהגדרתו בדירקטיבה ‎2007/46/EC, גם אם הרכב אינו עומד בכל דרישות החובה, בהתאם להוראות נוהל שקבע מנהל אגף הרכב המבוססות על דירקטיבה ‎2007/46/EC, על עדכוניה, אשר עומדות לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד וכן באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ה)}} אגרה בעד בדיקה ומתן אישור כאמור בתקנה זו תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 21|בפרט 21 בחלק ג׳ בתוספת הראשונה}} ותשולם בידי מבקש אותה בדיקה.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן א1|סימן א{{ח:הערה|׳}}1: דלק, רעש, זיהום אויר והפרעות קשר לרכב|תיקון: תשל״ז־3, תשמ״ה־4, תשנ״ב־3}}

{{ח:סעיף|282א|תנאים לרישום רכב|תיקון: תשל״ז־3, תשמ״ד־2, תשמ״ו, תשמ״ו־4, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ב־4, תשנ״ג־10, תשנ״ד־6, תשנ״ו־2, תשע״ה־6, תשע״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב מנועי אלא אם כן עמד, לענין מניעת זיהום אויר, תצרוכת והתאמת דלק ומניעת רעש, בתנאים האמורים {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ שבתוספת השניה}}; לענין זה, ”רכב מנועי“ – רכב מנועי המופעל במנוע בנזין, ושהמהירות המתוכננת על ידי יצרנו עולה על 50 קמ״ש ורכב מנועי המופעל במנוע דיזל שהמהירות המתוכננת על ידי יצרנו עולה על 25 קמ״ש, למעט טרקטור ומכונה ניידת.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) רשאי מנהל אגף הרכב להתיר רישום רכב המיוצר בארצות הברית של אמריקה (להלן – ארה״ב), קנדה או מקסיקו משנת ייצור 1995 או לאחריה, שאינו עומד בתנאים האמורים {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ לתוספת השניה}}, אם הוכח להנחת דעתו כי הרכב מיוצר על פי התקנים הפדרליים של ארה״ב והוא הותר לשיווק בארה״ב, או לגבי רכב מסוג M1‏, N1 ו־N2 כי הרכב מיוצר על פי התקנים של קנדה והוא הותר לשיווק בקנדה.

{{ח:סעיף|282ב|רפידות בלם ומצמד|תיקון: תשל״ז־3, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב ששנת ייצורו 1991 ואילך ולא יחודש רשיונו של רכב ביום 1 בינואר 1992 או לאחריו אלא אם כן במערכת הבלמים ובמצמד מותקנות רפידות כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 11|בפרט 11 שבחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רשאי מנהל אגף הרכב, כפי שייראה לו בנסיבות הענין, להתיר כי ברכב מסוים יותקנו רפידות אחרות.

{{ח:סעיף|282ג|מניעת הפרעות קשר|תיקון: תשל״ז־3, תשמ״ד־2, תשמ״ד־4, תשמ״ו, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ג־10}}
{{ח:ת}} רכב מנועי, למעט טרקטור ומכונה ניידת, ששנת ייצורו 1981 או לאחריה, שבו המנוע בעל הצתה חשמלית, יעמוד בתקנים כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בפרק {{ח:הערה|[צ״ל: בחלק]}} ג׳ בתוספת השניה}}, למניעת הפרעות קשר אלחוטי.

{{ח:סעיף|282ד|רישום רכב עם מנוע דיזל|תיקון: תשל״ז־3, תשנ״א, תשנ״ב־3, תשנ״ג־9, תשנ״ד־6, תשס״ז־7}}
{{ח:ת}} לא יירשם לראשונה רכב עם מנוע דיזל ששנת ייצורו 1993 או לפניה.

{{ח:סעיף|282ה||תיקון: תשל״ז־3, תשנ״א־11, תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|282ו||תיקון: תשמ״ה־4, תשנ״א־11, תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|282ז||תיקון: תשנ״א, תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|282ח||תיקון: תשנ״א־11, תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: שינויים ברישום רכב}}

{{ח:סעיף|283|אישור לרישום שינוי בעלות|תיקון: תש״ל־10, תשל״ב־4, תשל״ב־7, תשל״ו־3, תשמ״ג־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תאשר רישום שינוי בעלות ברכב לאחר שהוכח, להנחת דעתה, כי שולמו כל האגרות והמסים החלים עליו, לפי הענין, כי הוסרה הגבלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 277|תקנה 277(4)}}, כי הוסר מהרכב משכון או עיקול ולא קיימת הגבלה אחרת לרישום השינוי.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רשאית רשות הרישוי לאשר רישום שינוי בעלות ברכב כאשר ההגבלה טעונה, על פי דין, רישום ברשיון הרכב גם לאחר שינוי רישומו.

{{ח:סעיף|283א|הגבלה על העברת בעלות|תיקון: תשס״ח־5}}
{{ח:ת}} לא תועבר לראשונה, בעלות ברכב שיובא בידי נציג או נציגות של מדינת חוץ, אם חלפו 12 שנים ממועד עליית הרכב לכביש כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 282|בתקנה 282(א)(4)}}, וברכב שיובא בידי נציג של האומות המאוחדות – אם חלפו 5 שנים מהמועד האמור; האמור בתקנה זו לא יחול על העברת בעלות ברכב בבעלות נציג של מדינת חוץ לנציג של מדינת חוץ או על העברת בעלות ברכב בבעלות נציג של האומות המאוחדות לנציג של האומות המאוחדות.

{{ח:סעיף|284|רישום שינוי בעלות ברכב|תיקון: תשל״ב־4, תשל״ו־3, תשנ״ו, תשס״ג־4, תש״ע־2, תשע״ו־10, תש״ף־3, תש״ף־13}}
{{ח:תת|(א)}} נמכר רכב הרשום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל הרכב וקונה הרכב יפנו לבנק שבו מצוי מסוף מקוון (On Line) אל רשות הרישוי ({{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ב|בסימן זה}} – בנק מקוון) ויזהו עצמם בפני פקיד הבנק;
{{ח:תתת|(2)}} הוכח לפקיד הבנק מקוון כי אין הגבלה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 283|בתקנה 283(א)}} לגבי רישום שינוי הבעלות, ימסור לצדדים טופס לאישור שינוי בעלות (להלן – שטר מכר) שבו הודפסו פרטי הצדדים ופרטי הרכב;
{{ח:תתת|(2א)}} בעל רישיון סחר כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 291|בתקנה 291(ב)}} (להלן – בעל רישיון סחר), שצוינה בו המטרה הקבועה {{ח:פנימי|סעיף 293|בתקנה 293(5א)}} הקונה רכב לצורך מסחר בו, יציג לפני פקיד הבנק המקוון את רישיון הסחר שלו ופרטיו יודפסו על שטר המכר;
{{ח:תתת|(3)}} לאחר שחתמו הצדדים על שטר המכר, ישלם מבקש רישום שינוי הבעלות אגרה בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת הראשונה}}, לפי סוג הרכב;
{{ח:תתת|(4)}} מששולמה אגרת רישום שינוי הבעלות ימסור פקיד הבנק המקוון לצדדים קבלה על תשלום האגרה אשר תצורף לרשיון הרכב ותהווה אישור על רישום הבעלות החדשה ברכב; הבנק יעביר העתק מהקבלה לרשות הרישוי;
{{ח:תתת|(5)}} הוכח לפקיד הבנק המקוון כי יש הגבלה לגבי רישום שינוי הבעלות, יודיע על כך לצדדים ויפסיק טיפולו בבקשה.
{{ח:תת|(ב)}} רכב כאמור בתקנת משנה (א)(2א), שנרשם על שם בעל רישיון סחר, יראוהו, עם רישומו, כרכב שהשימוש בו הופסק לפי {{ח:פנימי|סעיף 290|תקנה 290}}, ופקיד הבנק המקוון ירשום זאת בשטר המכר.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנה זו, רשות הרישוי רשאית לאשר לבעל רישיון סחר, שלפי המידע שבידה ביקש לרשום לגבי כלי הרכב הרשומים על שמו או על שם רישיון סחר שבבעלותו מעל 1,500 שינויי בעלות בשנה בממוצע בשלוש השנים שקדמו למתן האישור, לבקש את רישום שינוי הבעלות בכלי רכב הרשומים על שמו לפי המפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בעל רישיון הסחר (בתקנת משנה זו – המוכר) יחזיק מסוף מקוון אל רשות הרישוי לצורך בקשת רישום שינוי בעלות בכלי רכב הרשומים על שמו ויתקשר עמה בהסכם לצורך זה (להלן – מסוף מקוון);
{{ח:תתת|(2)}} נציג המוכר שרשות הרישוי אישרה לשם כך, יזהה את הקונה ויבדוק באמצעות המסוף המקוון כי אין הגבלה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 283|בתקנה 283(א)}}, לגבי רישום שינוי הבעלות;
{{ח:תתת|(3)}} לא היתה הגבלה לגבי רישום שינוי הבעלות למעט הגבלה שנרשמה לבקשת המוכר, יחתום הקונה בפני נציג המוכר על בקשה לרישום הרכב על שמו שבו יפורטו בין השאר פרטי הרכב ופרטי הקונה, ועל ייפוי כוח לטובת המוכר שמכוחו יוכל המוכר לבקש את שינוי רישום הבעלות; נציג המוכר ייתן לקונה עותק מהבקשה ומייפוי הכוח וכן ייתן לו התחייבות לפעול כאמור בפסקה (4); לעניין פסקת משנה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”פרטי הקונה“ – לרבות שם, מספר זהות ומען;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”פרטי הרכב“ – לרבות תוצר, דגם, מספר רישוי, מספר שלדה ומועד עלייה לכביש;
{{ח:תתת|(4)}} חתם הקונה על הבקשה ועל ייפוי הכוח כאמור בפסקה (3), ידווח המוכר לרשות הרישוי באופן מיידי, באמצעות המסוף המקוון, על המכירה, וממועד זה ועד לרישום שינוי הבעלות ברכב, לא תרשום לגביו רשות הרישוי הגבלה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 283|בתקנה 283(א)}};
{{ח:תתת|(5)}} המוכר יבטל כל הגבלה מטעמו על העברת הבעלות ויבקש באמצעות המסוף המקוון את שינוי רישום הבעלות, ורשות הרישוי תרשום את שינוי הבעלות ותמסור למוכר אסמכתה מקוונת על כך, והכול בתוך שישה ימי עסקים ממועד ביצוע המכירה;
{{ח:תתת|(6)}} המוכר יודיע לקונה בדרך שהוסכמה ביניהם עם קבלת האסמכתה המקוונת כאמור בפסקה (5), וכן ימסור לקונה עותק מהאסמכתה כאמור בתוך שבעה ימים;
{{ח:תתת|(7)}} רשות הרישוי תשלח למוכר אחת לחודש את פירוט סך כל האגרות שעליו לשלם, לפי השיעור הקבוע לאגרה {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 1|בפרט 1 לחלק ג׳ בתוספת הראשונה}}, בעד שינויי בעלות שנרשמו כאמור בתקנת משנה זו בחודש שקדם להגשת הפירוט והמוכר ישלם את סכום האגרות שבפירוט בתוך שבעה ימים מיום קבלתו;
{{ח:תתת|(8)}} עד היום העשירי בכל חודש יעביר המוכר לרשות הרישוי קובץ ובו עותקים סרוקים של המסמכים האמורים בפסקה (3) לגבי שינויי בעלות שביקש לרשום בחודש שקדם להעברה לרשות.
{{ח:תת|(ד)}} נרשם שינוי בעלות כאמור בתקנת משנה (ג), תשלח רשות הרישוי לקונה אישור בדבר רישום הבעלות על שמו, לא יאוחר משלושים ימים לאחר שנרשם השינוי.
{{ח:תת|(ה)}} רשות הרישוי רשאית לבטל אישור לבצע העברת בעלות באמצעות מסוף מקוון שנתנה לפי תקנת משנה (ג), אם במשך שנתיים רצופות ממתן האישור האמור, פחת מספר שינויי הבעלות שרשם בעל רישיון סחר מ־1,500 בממוצע, או אם מצאה שהפר 3 פעמים או יותר במהלך שנה אחת את הוראות תקנת משנה (ג), ובלבד שנתנה התראה על אפשרות הביטול, לאחר ההפרה השנייה שמצאה.
{{ח:תת|(ו)}} במקרה של בעלים יחיד של רכב וקונה יחיד, העברת בעלות ברכב הרשום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} יכולה להתבצע באופן מקוון בהתקיים התנאים שלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} אין הגבלה כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 283|בתקנה 283(א)}} לגבי רישום שינוי הבעלות;
{{ח:תתת|(2)}} זהות הצדדים אומתה בתהליך העברת הבעלות;
{{ח:תתת|(3)}} שולמה אגרה בשיעור הקבוע {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת הראשונה}}, לפי סוג הרכב;
{{ח:תת}} רשות הרישוי תפרסם הודעה על האופן המקוון שבו ניתן לבצע העברת בעלות ברכב באתר האינטרנט של משרד התחבורה.

{{ח:סעיף|284א|רישום שינוי בעלות במשרד|תיקון: תשל״ב־4, תשנ״ו, תש״ף־3, תש״ף־13}}
{{ח:ת}} במקרים המפורטים להלן ייעשה רישום שינוי הבעלות במשרד רשות הרישוי:
{{ח:תת|(1)}} שינוי רישום הבעלות לא יכול להיעשות בבנק מקוון או באופן מקוון בשל קיום הגבלה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 284|בתקנה 284(5)}};
{{ח:תת|(2)}} המבקש פטור מאגרת רישום שינוי הבעלות כי הוא –
{{ח:תתת|(א)}} פטור מתשלום אגרת רישום או אגרת רשיון לרכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 17|סעיף 17 לפקודה}};
{{ח:תתת|(ב)}} מוסד או אגודה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 15|בסעיף 15 לחלק ג׳ בתוספת הראשונה}};
{{ח:תתת|(ג)}} רכש את הרכב בדרך ירושה או שהרישום נעשה על שמו כמנהל עזבון;
{{ח:תתת|(ד)}} נכה;
{{ח:תתת|(ה)}} מבקש לרשום רכב הרשום על שמו גם על שם בן זוגו.

{{ח:סעיף|284ב||תיקון: תשל״ו־3, תשנ״ד־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|285|רכישת רכב בירושה|תיקון: תשמ״א־8, תשמ״ו־4, תשע״א־7, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} רכש אדם בדרך ירושה רכב הרשום על שם המוריש, יודיע על כך לרשות הרישוי שאצלה רשום הרכב וימציא לה את כל המסמכים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} צו ירושה, צו קיום צוואה או הודעה על הסכם לחלוקת העיזבון, הערוכה באופן שאישרה רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} רשיון הרכב האמור.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(1), רשאית רשות הרישוי לרשום על שם בן זוגו של מוריש רכב נוסעים פרטי שהיה רשום על שם המוריש ערב פטירתו ושנטל לפי {{ח:חיצוני|חוק הירושה#סעיף 11|סעיף 11(א) לחוק הירושה, התשכ״ה–1965}}, אם המציא לרשות הרישוי תעודת פטירה של המוריש והוכיח להנחת דעתה של רשות הרישוי כי הוא בן הזוג היחידי של המוריש, וכי המוריש לא ציווה את הרכב לאחר.

{{ח:סעיף|286|עדכון רשומות רשות הרישוי|תיקון: תשכ״א, תשכ״ז־7, תשכ״ח, תשכ״ח־3, תשל״ב־4, תשל״ו־3, תשל״ז־6, תש״ם־3, תשמ״א־5, תשמ״ג־5, תשנ״ד־4, תשנ״ו, תשנ״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תעדכן רשומותיה ותשנה את רישום הבעלות בהן –
{{ח:תתת|(1)}} על פי הנתונים שקיבלה מאת הבנק המקוון;
{{ח:תתת|(2)}} בעת ששינוי רישום הבעלות נעשה במשרד הרישוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 284א|בתקנה 284א}}.
{{ח:תת|(ב)}} תאריך התשלום בבנק או המועד שבו נעשה השינוי במשרד הרישוי ייראו כתאריך רישום שינוי הבעלות.

{{ח:סעיף|286א|מינוי אפוטרופוס|תיקון: תשל״ב־4}}
{{ח:ת}} ניתן צו למינוי אפוטרופוס לנכסי חסוי בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ״ב–1962}}, והומצא הצו לרשות הרישוי, תירשם הערה ברשיון הרכב על מינוי אפוטרופוס.

{{ח:סעיף|287|העברת רכב ציבורי|תיקון: תשכ״ה, תשע״ד־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעביר אדם לאחר בכל דרך שהיא רשיון רכב ציבורי, אלא בהיתר מאת רשות הרישוי שאצלה רשום הרכב האמור.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה להעברת רשיון רכב ציבורי תוגש לרשות הרישוי בטופס שאפשר להשיגו במשרדה; המבקש ישיב תשובה נכונה ומלאה על כל שאלה שבטופס ויצרף לבקשה את המסמכים וההצהרות שתדרוש רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)}} רשות הרישוי רשאית, לפי שיקול דעתה, להתיר או לסרב להתיר העברת רשיון רכב ציבורי.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 283|התקנות 283}}, {{ח:פנימי|סעיף 284|284}}, {{ח:פנימי|סעיף 285|285}} {{ח:פנימי|סעיף 286|ו־286}} לא יחולו על רכב ציבורי אלא אם ניתן עליו היתר כאמור בתקנה זו ולאחר שניתן.
{{ח:תת|(ה)}} לא יינתן היתר כאמור בתקנה זו, אלא אם ניתן האישור בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 388|לתקנה 388}} לגבי אוטובוס ולגבי מונית – אם מי שרישיון הרכב מועבר על שמו מסר פרטי רישיון הפעלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 276ה|תקנה 276ה}}.
{{ח:תת|(ו)}} בתקנה זו ”רכב ציבורי“ – לרבות רכב שצויין כאמבולנס ברשיון הרכב.

{{ח:סעיף|287א|רישום שינוי בעלות ברכב לימוד נהיגה|תיקון: תשס״ה־19, תש״ע־16}}
{{ח:ת}} לא יאושר רישום שינוי בעלות ברכב, שצוין ברישיונו כרכב לימוד נהיגה, אלא בהיתר מאת רשות הרישוי ולא יינתן היתר כאמור אלא אם כן נרשם הרכב ברישיון בית ספר בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 225|לתקנה 225}}; לעניין תקנה זו, ובלי לגרוע מן האמור {{ח:פנימי|סעיף 283|בתקנות 283 עד 284א}}, יראו שינוי בפרטי החוכר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 225|בתקנה 225(א)(2)}}, כרישום שינוי בעלות ברכב.

{{ח:סעיף|287ב|דרך שינוי פרטי הרישיון להפעלת מונית|תיקון: תשע״ד־11, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רכב הרשום כמונית (להלן – בעל מונית) המבקש לשנות את רישיון ההפעלה שפרטיו רשומים ברישיון הרכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 276ה|תקנה 276ה}}, יחתום בפני פקיד הרישוי על בקשה לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 6|פרט 1(א) שבטופס 6 לתוספת השלוש עשרה}} ויצרף לה את אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} הסכמת בעל רישיון ההפעלה לשינוי שתיחתם בפני פקיד הרישוי במועד החתימה על הבקשה כאמור, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 6|בפרט 1(ב) לטופס האמור}};
{{ח:תתת|(2)}} הסכמת בעל רישיון ההפעלה לשינוי שתיחתם בפני עורך דין, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 6|בפרט 1(ב) לטופס האמור}};
{{ח:תתת|(3)}} תצהיר ערוך כדין כי הוא ביקש את הסכמת בעל רישיון ההפעלה לשינוי, במסמך שנמסר אישית או בדואר רשום, 30 ימים לפחות לפני הגשת בקשתו לרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} הגיש בעל המונית בקשה וצירף לה את הנדרש כאמור בתקנת משנה (א), תמחק רשות הרישוי את רישיון ההפעלה שפרטיו נרשמו ברישיון הרכב האמור.
{{ח:תת|(ג)}} מחקה רשות הרישוי רישום רישיון הפעלה כאמור בתקנת משנה (ב), בעל המונית יפרט בהודעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 276ה|בתקנה 276ה}} את פרטיו של רישיון הפעלה אחר ורשות הרישוי תרשום אותם בדרך ובתנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 276ה|בתקנה האמורה}}; לא התקיים האמור, השימוש ברכב יופסק ורישיונו יופקד בידי רשות הרישוי, עד להתקיימות האמור {{ח:פנימי|סעיף 276ה|בתקנה 276ה}}, או עד לביטול רישומו של הרכב כמונית לפי תקנות אלה, לפי המוקדם.
{{ח:תת|(ד)}} בעל רישון הפעלה המבקש למחוק את רישום פרטי רישיון ההפעלה שלו שנרשמו ברישיון רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 276ה|תקנה 276ה}}, יחתום בפני פקיד הרישוי על בקשה לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 6|פרט 2(א) שבטופס 6 לתוספת השלוש עשרה}} ויצרף לה את אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} הסכמת בעל המונית לשינוי שתיחתם בפני פקיד הרישוי במועד החתימה על הבקשה כאמור, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 6|בפרט 2(ב) לטופס האמור}};
{{ח:תתת|(2)}} הסכמת בעל המונית לשינוי שתיחתם בפני עורך דין, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ב טופס 6|בפרט 2(ב) לטופס האמור}};
{{ח:תתת|(3)}} תצהיר ערוך כדין כי הוא ביקש את הסכמת בעל המונית לשינוי, במסמך שנמסר אישית או בדואר רשום, 30 ימים לפחות לפני הגשת בקשתו לרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ה)}} הגיש בעל רישיון הפעלה בקשה וצירף לה את הנדרש כאמור בתקנת משנה (ד), יחולו תקנות משנה (ב) ו־(ג), בשינויים המחויבים, ואם השימוש ברכב הופסק בשל כך, תשלח רשות הרישוי הודעה בדואר רשום על כך לבעל המונית בהקדם האפשרי.

{{ח:סעיף|288||תיקון: תשל״ב־4, תשל״ז־6, תשמ״ב־4, תשנ״ז־8, תשנ״ט־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|289|רכב שיצא מכלל שימוש או הוצא מישראל|תיקון: תשכ״א, תשל״ב־4, תשל״ו־3, תשמ״ב־4, תשמ״ג־5, תשמ״ד־4, תש״ס־3}}
{{ח:תת|(א)}} רכב שיצא מכלל שימוש מחמת שהתיישן, שפורק, שנקבע כרכב באבדן גמור או שעומד להישלח לצמיתות אל מחוץ לישראל (להלן בתקנה זו – רכב שיצא מכלל שימוש), חייב בעל הרכב הרשום ברשיון, בעל הרכב לפי כל דין, שמאי הרכב, או מי שהרכב הועבר לו מכוח הסכם מכירה, צו של בית משפט או לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|חוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}, או מכוח פוליסת ביטוח, להודיע על כך לרשות הרישוי בטופס או באמצעים ממוחשבים שהורתה עליהם רשות הרישוי, להחזיר לה את רשיון הרכב ולהסיר מהרכב את לוחיות הזיהוי.
{{ח:תת|(ב)}} נמסרה לרשות הרישוי הודעה כאמור בתקנת משנה (א) – תבטל את רישומו ורשיונו של הרכב.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|290|הפסקת השימוש ברכב|תיקון: תשכ״א, תשל״ה־2, תש״ס־3, תשס״א־6}}
{{ח:תת|(א)}} הפסיק אדם את השימוש ברכב לתקופה העולה על חודש ימים, יודיע על כך לרשות הרישוי באופן ובדרך שתחליט ויראו כאילו הופסק השימוש ברכב ביום קבלת ההודעה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), אם הוכח להנחת דעתה של הרשות, כי אירע אחד המקרים המפורטים להלן, יראו כאילו הופסק השימוש ברכב ביום קרות המקרה אף אם ניתנה הודעה במועד המאוחר להם:
{{ח:תתת|(1)}} ניתנה הודעת אי־שימוש ברכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 308|תקנה 308}};
{{ח:תתת|(2)}} הרכב יצא מכלל שימוש בגלל תאונה שאירעה לו;
{{ח:תתת|(3)}} בעל הרכב נפטר;
{{ח:תתת|(4)}} בעל הרכב אושפז בבית חולים באורח פתאומי;
{{ח:תתת|(5)}} הרכב נתפס בידי רשות מוסמכת לפי דין.
{{ח:תת|(ג)}} להודעה האמורה יצורף רשיון הרכב אם הוא בתוקף ומצוי ברשות בעליו.
{{ח:תת|(ד)}} לאחר מסירת הודעה כאמור, לא ינהג אדם ברכב.

{{ח:סעיף|290א|פטור מאגרה והחזרתה|תיקון: תש״ס־3, תשס״ג־4, תשס״ט־7, תשע״ב־5, תשע״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רכב פטור מאגרת רישיון רכב, החל מהיום הקובע, אם נתקיים ברכב אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 289|בתקנה 289}};
{{ח:תתת|(2)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 290|תקנה 290}} ובמשך חודש ימים אחד לפחות;
{{ח:תתת|(3)}} הרכב נגנב, נמסרה למשטרה הודעה על כך והוא לא הוחזר לבעליו בתוך חודש ימים מיום ההודעה;
{{ח:תתת|(4)}} הרכב נרשם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 272א|בתקנה 272א(א)(2)}}, ולעניין פסקה זו, יהיה הפטור האמור בתקנה זו, למעט סכום האגרה שבו הוא חייב לפי {{ח:פנימי|סעיף 272א|תקנה 272א}};
{{ח:תת}} בתקנה זו, ”היום הקובע“ – אחד מאלה, לפי הענין:
{{ח:תתת|(1)}} יום ביטול הרישום ורישיון הרכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 289|תקנה 289}}, למעט לגבי רכב באבדן גמור;
{{ח:תתת|(2)}} יום קרות הנזק שבשלו נקבע הרכב כרכב באבדן גמור;
{{ח:תתת|(3)}} יום ההודעה למשטרה על גניבת הרכב;
{{ח:תתת|(4)}} יום ההודעה על הפסקת השימוש ברכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 290|תקנה 290}};
{{ח:תתת|(5)}} יום קרות אחד מהמקרים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 290|בתקנה 290(ב)}};
{{ח:תתת|(6)}} היום שבו אישרה רשות הרישוי כי התקיים בבעל הרכב האמור {{ח:פנימי|סעיף 272א|בתקנה 272א}}.
{{ח:תת|(ב)}} שולמה אגרת הרשיון בעבור התקופה הפטורה מאגרה כאמור בתקנת משנה (א), זכאי בעל הרכב להחזר האגרה ששילם בעבור התקופה האמורה, ובלבד שהגיש בקשה להחזר כאמור לא יאוחר משלוש שנים מהיום הקובע; היה בעל הרכב זכאי להחזר לפי פסקה (4) לרישה של תקנת משנה (א), יופחת מן ההחזר סכום האגרה שבו הוא חייב לפי {{ח:פנימי|סעיף 272א|תקנה 272א}} לגבי אותה תקופה.
{{ח:תת|(ג)}} החזר האגרה ישולם בסך שהיחס בינו לבין האגרה כולה שווה ליחס בין התקופה הפטורה מאגרה לפי תקנת משנה (א) לתקופת הרשיון כולה; לסך האמור יצורפו הפרשי הצמדה למדד המחירים לצרכן שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפי המדד הידוע ביום ביצוע החזר האגרה לעומת המדד שהיה ידוע ביום תשלום האגרה, כשהוא מעוגל לשקל הקרוב.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנת משנה (א)(2), בעל רכב שהשימוש בו הופסק לפי {{ח:פנימי|סעיף 271|תקנה 271(ב2)}} אינו פטור מאגרת רישיון רכב.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: רשיון סחר}}

{{ח:סעיף|291|מתן רשיון סחר|תיקון: תשל״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי המייחדת לאדם תו מסחרי לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 9|סעיף 9 לפקודה}}, תתן לו רשיון מסחרי בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} התו והרשיון המסחרי כאמור (להלן – רשיון סחר) ישאו שניהם מספר רישום אשר הוקצה על ידי רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|292|בקשה לרשיון סחר|תיקון: תשמ״ג־2}}
{{ח:ת}} המבקש רשיון סחר יגיש בקשה לרשות הרישוי.

{{ח:סעיף|292א|מתן רשיון סחר לסוחר של רכב מנועי|תיקון: תשמ״ג־2, תשס״ה־19, תשע״ג־7}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון סחר לסוחר של רכב מנועי אלא אם הוכיח, להנחת דעתה של רשות הרישוי, כי –
{{ח:תתת|(1)}} לרשותו מקום מתאים לניהול עסקו ולהחניית כלי הרכב שהוא סוחר בהם;
{{ח:תתת|(2)}} לא התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב(1) עד (3)}}, ואם היה המבקש תאגיד, בבעלי התאגיד לא התקיים האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|באותה תקנה}}.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור בתקנת משנה (א), מבקש רישיון סחר למטרה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 293|בתקנה 293(א)(5א)}} לצורך מכירת רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 271|בתקנה 271(ב4)}}, יידרש גם לחתום על התחייבות, בנוסח שאישרה רשות הרישוי, לתת מידע והדרכה לרוכשי כלי רכב כאמור מעסקו לפי הנחיות שתיתן לו רשות הרישוי.

{{ח:סעיף|293|המטרות למתן רשיון סחר|תיקון: תש״ע־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון סחר אלא לאחת המטרות המנויות להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בדיקת רכב או ניסויו כשהוא הולך ונבנה או לאחר שנעשו בו תיקונים;
{{ח:תתת|(2)}} ניסוי רכב בשביל אדם העומד לקנותו או הסעת הרכב על פי דרישתו של אדם כזה לאיזה מקום שהוא לצורך בדיקה או נסיון;
{{ח:תתת|(3)}} הבאת רכב שנמכר ממקום מכירה למקום שיעד לו הקונה;
{{ח:תתת|(4)}} הבאת רכב לבית מלאכה או לבית חרושת שם עומדים לבצע בו תיקונים, או החזרתו מבית מלאכה או מבית חרושת כאמור;
{{ח:תתת|(5)}} הבאת רכב לאחר שנבנה לנמל ולתחנת רכבת או למרכז המכירה של בית החרושת;
{{ח:תתת|(5א)}} קניית רכב ומכירתו דרך עיסוק;
{{ח:תתת|(6)}} כל מטרה אחרת שרשות הרישוי תראה אותה כמטרה מסחרית.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי תציין ברישיון הסחר מטרה אחת או יותר מבין המטרות המנויות בתקנת משנה (א), שלשמה ניתן רישיון הסחר.

{{ח:סעיף|294||תיקון: תשס״ה־19}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|295|השימוש ברשיון סחר|תיקון: תשס״ה־19}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם ולא ירשה לאחר להשתמש ברשיון סחר אלא למטרות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 293|בתקנה 293}} שצויינו ברשיון ואלא אם הרכב שבו הוא נוהג, נושא עליו את לוחיות זיהוי כאמור {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.

{{ח:סעיף|296|אגרה ותעודת ביטוח|תיקון: תשס״ה־19}}
{{ח:ת}} לא יינתן ולא יחודש רישיון סחר אלא אם כן שילם המבקש את האגרה הקבועה {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 13|בפרט 13 לחלק ג׳ של התוספת הראשונה}} והצהיר כי ברשותו תעודת ביטוח המכסה שימוש ברישיון סחר לשם נסיעה ברכב.

{{ח:סעיף|297||תיקון: תש״ע־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|298|איסור הסעה}}
{{ח:ת}} המסיע על־פי רשיון סחר לא יסיע, ולא יניח לאחר להסיע –
{{ח:תת|(1)}} בתמורה;
{{ח:תת|(2)}} יותר מארבעה אנשים מלבד הנהג, והם: בעל הרשיון או עובדו, הקונה, יועציו הטכניים או עובדיהם.

{{ח:סעיף|299|איסור הובלה|תיקון: תשע״ט־8}}
{{ח:ת}} המסיע ברשיון סחר לא יוביל מטען כלשהו, למעט –
{{ח:תת|(1)}} המטען הדרוש לבדיקת כושרו של הרכב, ולא יוריד את המטען האמור אלא במקום שבו הוטען;
{{ח:תת|(2)}} הובלת נתמכים חדשים מהנמל לחצר היבואן בתצורה שהם מגיעים במקור מהיצרן שמחוץ לישראל כמקשה אחת ובכפוף לקיום תנאים אלה:
{{ח:תתת|(א)}} הנתמך יישא עליו לוחית זיהוי הניתנת לבעל רישיון סחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 295|תקנה 295}}, לפי {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 2|סעיף 2 לתוספת השלישית}}, בתוקף;
{{ח:תתת|(ב)}} המטען הוטען במקור ואובטח לרכב הנושא אותו על ידי יצרן הנתמכים או שקצין בטיחות מטעם היבואן אישר בכתב כי המטען נרתם לרכב הנושא באופן בטיחותי.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ג1|סימן ג׳1: רכב לתחבורה קלה|תיקון: תשפ״ד־9}}

{{ח:סעיף|299א|הגדרות|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג1|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל הרכב“, לעניין רכב לתחבורה קלה – מי שרכב לתחבורה קלה רשום על שמו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 299ב|תקנה 299ב}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הזדהות אלקטרונית“ – הזדהות ברמת ודאות גבוהה, תוך שימוש באמצעי אלקטרוני שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אמצעי זיהוי אלקטרוני הכולל אימות רב־גורמים, ובו שני פרטי אימות לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} אמצעי זיהוי אלקטרוני אחר שאישר השר בהודעה ברשומות, שההזדהות באמצעותו היא ברמת ודאות שלא תפחת מרמת הוודאות המושגת באמצעות האמצעי כאמור בפסקה (1);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מרשם האוכלוסין“ – {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן לוחית זיהוי“ – בעל רישיון לייצור והטבעה של מוצר תעבורה מסוג לוחית רישוי לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 98|סעיף 98 לחוק רישוי שירותים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מספר רישום“ – צירוף של אותיות לועזיות וספרות, שהקצתה רשות הרישוי לבעל רכב לתחבורה קלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת רישום“ – מערכת ממוחשבת של רשות הרישוי המשמשת לביצוע רישום של רכב לתחבורה קלה על שם בעליו וביטול רישום כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פרט אימות“ – פרט ייחודי שנועד לאמת זהות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פרטי קשר“ – מספר טלפון וכתובת דואר אלקטרוני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – כהגדרת ”תושב“ {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|בחוק מרשם האוכלוסין}}.

{{ח:סעיף|299ב|רישום ופטור מחובת רישוי|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} רכב לתחבורה קלה יירשם לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג1|סימן זה}}, בלבד, באופן מקוון או בדרך האמורה {{ח:פנימי|סעיף 299ה|בתקנה 299ה}}.
{{ח:תת|(ב)}} רכב לתחבורה קלה יירשם על שם אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} תאגיד;
{{ח:תתת|(2)}} יחיד שהתקיימו בו שני אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא בן 16 שנים לפחות;
{{ח:תתתת|(ב)}} התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 39טז|בתקנה 39טז(א)(3)}}.
{{ח:תת|(ג)}} רכב כאמור בתקנת משנה (א) יהיה פטור מרישוי, והוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן א|סימן א׳}} לא יחולו עליו, אלא אם כן נאמר אחרת {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג1|בסימן זה}}.
{{ח:תת|(ד)}} יראו את בעל הרכב לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג1|סימן זה}}, כבעל הרכב הרשום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}.
{{ח:תת|(ה)}} לא יירשם יותר מאדם אחד לבעל רכב לגבי רכב לתחבורה קלה מסוים.
{{ח:תת|(ו)}} לא יירשם במערכת הרישום שעבוד, עיקול או זכות צד שלישי אחרת על רכב לתחבורה קלה.

{{ח:סעיף|299ג|רישום מקוון|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} מי שבבעלותו רכב לתחבורה קלה, ירשום אותו על שמו במערכת הרישום באופן מקוון לאחר שהזדהה בהזדהות אלקטרונית, באופן המפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} ימסור פרטי קשר המצויים בשימושו;
{{ח:תתת|(2)}} יציין את סוגו של הרכב שבבעלותו, יצרנו ומספר השלדה או מספרו הסידורי, לפי העניין, כפי שהקצה היצרן;
{{ח:תתת|(3)}} יצהיר כי הרכב האמור נושא סימון כי הוא עומד בדרישות תקנות אלה לעניין מבנהו, מהירותו, הספק מנועו ומשקלו, אם נקבעו לעניין אותו סוג רכב, ולפי הידוע לו לא בוצעו שינויים ברכב הנוגעים לעמידתו בדרישות אלה;
{{ח:תתת|(4)}} אם הוא תאגיד, מורשה מטעמו יצהיר בשם התאגיד כי מתקיים האמור בפסקה (3) ויתחייב בשמו כי התאגיד לא ימסור את הרכב האמור לידי מי שלא מלאו לו 16 שנים ושלא התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 39טז|בתקנה 39טז(א)(3)}}.
{{ח:תת|(ב)}} השלים אדם את רישום הרכב כאמור בתקנת משנה (א), רשות הרישוי תשלח לו אישור דיגיטלי על כך, לפי פרטי הקשר שמסר בעת הרישום, הכולל את פרטי בעל הרכב כפי שנרשמו במערכת הרישום, פרטי הרכב שנרשמו, מספר רישום שהעניקה לו והפניה למידע על יצרני לוחיות זיהוי.
{{ח:תת|(ג)}} מספר רישום יהיה אישי ולא יהיה ניתן להעברה (להלן – מספר רישום אישי).
{{ח:תת|(ד)}} בעל הרכב שנרשם כאמור, ירכוש לוחית זיהוי מיצרן לוחיות זיהוי מורשה לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|חוק רישוי שירותים}}, שבה יוטבע מספר הרישום האישי המצוין באישור הדיגיטלי האמור בתקנת משנה (ב); רשימה עדכנית של יצרני לוחיות זיהוי מפורסמת באתר האינטרנט של המשרד לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 6|סעיף 6 לחוק רישוי שירותים}}.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב), היה לאותו אדם מספר רישום אישי ואין רכב לתחבורה קלה הרשום על שמו במועד ביצוע הרישום, האישור הדיגיטלי יכלול את מספר הרישום האישי האמור.

{{ח:סעיף|299ד|ביטול רישום באופן מקוון|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} חדל רכב תחבורה קלה להיות ברשותו של בעל הרכב דרך קבע, מכל טעם שהוא, ובכלל זה בשל העברתו לאחר, גניבתו או יציאתו מכלל שימוש, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל הרכב האמור יסיר ממנו את לוחית הזיהוי, אם הדבר ניתן;
{{ח:תתת|(2)}} בעל הרכב האמור יצהיר על כך במערכת הרישום, לאחר שהזדהה בהזדהות אלקטרונית.
{{ח:תת|(ב)}} הצהיר בעל רכב תחבורה קלה כאמור בתקנת משנה (א)(2), תבטל רשות הרישוי את רישומו על שמו.

{{ח:סעיף|299ה|רישום וביטול רישום שלא באופן מקוון|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 299ג|בתקנות 299ג}} {{ח:פנימי|סעיף 299ד|ו־299ד}}, מי שבבעלותו רכב לתחבורה קלה ומתקיים בו אחד מהתנאים המפורטים להלן, יכול לבצע רישום לרכב האמור ולבטל רישום כאמור באמצעות פקיד בסניף של רשות הרישוי:
{{ח:תתת|(1)}} מי שאינו תושב ישראל ורשות הרישוי טרם נתנה לו מספר מזהה המיועד לשימוש במרשמיה;
{{ח:תתת|(2)}} מי שאין באפשרותו לבצע רישום של רכב לתחבורה קלה על שמו או לבטל רישום כאמור באמצעות גישה והזדהות אלקטרונית במערכת הרישום באופן מקוון.
{{ח:תת|(ב)}} פקיד בסניף של רשות הרישוי יבצע רישום של כלי תחבורה קלה על שמו של אדם לפי תקנת משנה (א), לאחר שזיהה את מבקש הרישום על פי תעודה מזהה; לעניין זה, ”תעודה מזהה“ – תעודת זהות, דרכון זר או מסמך המעיד על רישיון זמני לישיבת ביקור לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל#סעיף 2|סעיף 2(א)(5) לחוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}}.

{{ח:סעיף|299ו|הטבעה והתקנה של לוחית זיהוי|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} יצרן לוחית זיהוי לא יתקין לוחית זיהוי ברכב תחבורה קלה אלא לבקשת בעל הרכב שנרשם לפי {{ח:פנימי|חלק ד פרק 2 סימן ג1|סימן זה}}, ובהתאם למספר הרישום האמור באישור הדיגיטלי לפי {{ח:פנימי|סעיף 299ג|תקנה 299ג(ב)}} שהוצג לפניו.
{{ח:תת|(ב)}} יצרן לוחית הזיהוי יזהה את מבקש הנפקת לוחית הזיהוי ויוודא את ההתאמה בין פרטי הזיהוי שלו לפרטי בעל הרכב המפורטים באישור הדיגיטלי ובין פרטי הרכב באישור האמור לבין פרטי הרכב שעליו מבוקש להתקין את הלוחית; אם בעל הרכב תאגיד, יזהה את נציג התאגיד, יוודא שבידו הרשאה מאת התאגיד להנפקה ולהתקנה של לוחית זיהוי ברכב לתחבורה קלה שבבעלותו של התאגיד ושהרכב נרשם על שם התאגיד.

{{ח:סעיף|299ז|הודעה על אמצעי אלקטרוני להזדהות|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי תפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים רשימה של אמצעי הזיהוי האלקטרוניים שתעודכן מזמן לזמן.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 2 סימן ד|סימן ד׳: סימני זיהוי לרכב}}

{{ח:סעיף|300|נשיאת לוחיות זיהוי ברכב|תיקון: תשל״ז־6, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשס״ה, תשס״ו־8, תש״ע־6, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} רכב הרשום בישראל יישא עליו שתי לוחיות זיהוי; אולם אופנוע, רכב לתחבורה קלה, גרור ונתמך ישאו לוחית זיהוי אחת שתותקן מאחורי הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} בלוחיות הזיהוי של רכב הרשום בישראל יתקיימו התנאים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א),
{{ח:תתת|(1)}} בכלי הרכב המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 10|בתוספת העשירית}} תותקן לוחית זיהוי נוספת שמתקיימים בה התנאים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}};
{{ח:תתת|(2)}} לעניין רכב לתחבורה קלה –
{{ח:תתתת|(א)}} אם עקב מבנה הרכב קיימת מניעה להתקין לוחית זיהוי מאחורי הרכב, תותקן הלוחית על הרכב מלפנים;
{{ח:תתתת|(ב)}} בעת שנוהגים בו שלא בדרך הוא פטור מנשיאת לוחית זיהוי.

{{ח:סעיף|301|מקום התקנת לוחיות־הזיהוי|תיקון: תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״ב־8, תשס״ה, תשס״ו־8, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} לוחיות־הזיהוי יותקנו על הרכב מלפנים ומאחור, או אחת מהם בלבד, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 300|תקנה 300}}, במקומות המיועדים לכך על ידי היצרן, ובאין מקום כזה – לפי הוראות רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} לוחיות הזיהוי יהיו תמיד נקיות ולא יוסתרו על ידי חלק מחלקי הרכב או המטען שעליו.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), בכלי הרכב המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 10|בתוספת העשירית}} תותקן לוחית זיהוי נוספת שמתקיימים בה התנאים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.

{{ח:סעיף|302|לוחית זיהוי שניזוקה|תיקון: תשכ״א־2, תשמ״ז־3, תשמ״ז־5, תשמ״ט־6, תשנ״ו־7}}
{{ח:ת}} לוחית זיהוי שניזוקה או שנשחתה תוחלף בחדשה.

{{ח:סעיף|303|שמירת לוחית זיהוי|תיקון: תשנ״ו־7, תשס״ח־7, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסיר אדם לוחית זיהוי מרכב אלא לשם החלפתה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 302|בתקנה 302}} או לביטולה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 289|בתקנה 289}}, ולעניין רכב לתחבורה קלה – אם ביטל את הרישום על שמו של הרכב האמור לפי {{ח:פנימי|סעיף 299ד|תקנה 299ד(א)(1)}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוסיף אדם על לוחית הזיהוי סימנים או מספרים על אלה שקבעה רשות הרישוי ולא ישנה בה דבר, לא יטשטש את צבעה ולא ישחית אותה בכל צורה שהיא.

{{ח:סעיף|304|סימני היכר מיוחדים}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית להורות בהודעה שתפרסם ברשומות שרכב מסויים או סוג של רכב ישא באופן ובצורה שייקבעו בהודעה האמורה את לוחיות־הזיהוי, הסמלים, אותיות־ההיכר, צבעי ההיכר וסימני ההיכר האחרים שנקבעו בה.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי רשאית להורות כאמור בתקנת משנה (א) לגבי כל שטח המדינה או חלק ממנו.
{{ח:תת|(ג)}} פורסמה הוראה לפי תקנת משנה (א), לא ינהג אדם רכב שצויין בהודעה ולא ירשה לאחר לנהוג רכב כאמור אלא אם הרכב נושא עליו את לוחיות־הזיהוי, הסמלים, אותיות ההיכר, צבעי ההיכר או סימני ההיכר האחרים שנקבעו.

{{ח:סעיף|305|איסור נשיאת סימני היכר אחרים|תיקון: תשכ״א, תשכ״ה־9, תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג אדם ולא ירשה לאחר לנהוג ברכב הרשום בישראל, אלא אם הרכב נושא עליו לוחיות־זיהוי או סימני היכר מיוחדים כאמור {{ח:פנימי|חלק ד|בחלק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ולא ירשה לאחר לנהוג ברכב הרשום בישראל כשהרכב נושא עליו לוחית־זיהוי או סימן־זיהוי או סימון שאינם אמורים בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} רשות הרישוי רשאית להורות על הסרת כל לוחית־זיהוי, סימן־זיהוי או סימון שאינם אמורים בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|305א|פרסומת|תיקון: תשנ״ח, תשס״א־6}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם ולא ירשה לאחר לנהוג ברכב הנושא עליו פרסומת המתחלפת בזמן נהיגת הרכב ופרסומת העלולה להפריע את שדה הראיה, המסתירה את פנסי הרכב, המפריעה להפעלתו של הרכב או הפוגעת במבנה הרכב ובתקינותו.

{{ח:קטע2|חלק ד פרק 3|פרק שלישי: מבנה הרכב}}
{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן א|סימן א׳: מצב הרכב והפיקוח על תקינותו}}

{{ח:סעיף|306|תקינות רכב}}
{{ח:ת}} רכב וכל החלקים, האביזרים והציוד המורכבים עליו או המותקנים בו יהיו בכל עת במצב תקין ובמצב שאין בו כדי לגרום רעש, הפרעה, נזק או סכנה לנמצאים עליו, בתוכו או על ידו, לעוברי דרך או לרכוש.

{{ח:סעיף|306א|תקלת בטיחות סדרתית|תיקון: תשע״א, תשע״ה־4, תשע״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא תחדש רשות הרישוי רישיון רכב שנמסרה לבעליו הודעה כאמור {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 50|בסעיף 50 לחוק רישוי שירותים}}, אם חלפו יותר משישה חודשים מיום שנמסרה לו ההודעה והוא לא תוקן בהתאם להנחיות יצרן הרכב, ובלבד שרשות הרישוי הודיעה על כך בכתב לבעל הרכב 45 ימים לפחות לפני תאריך חידוש הרישיון.
{{ח:תת|(ג)}} לא תעביר רשות הרישוי את הבעלות ברכב שרישיונו לא חודש כאמור בתקנת משנה (ב) והגבלת העברת הבעלות נרשמה ברישיון הרכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 277|תקנה 277(10)}}.

{{ח:סעיף|307|הזמנה לבדיקה|תיקון: תשכ״ו, תשכ״ו־7, תשל״ג־3}}
{{ח:תת|(א)}} בוחן הנושא עמו תעודת בוחן של רשות הרישוי וכן שוטר הנושא עמו תעודת בוחן תנועה של המשטרה, רשאים בכל עת להזמין לבדיקה וכן לבדוק כל רכב.
{{ח:תת|(ב)}} סבור שוטר שאיננו בוחן תנועה של המשטרה כי הרכב עלול לסכן את התנועה, רשאי הוא להזמין את הרכב לבדיקה בכל עת בפני בוחן תנועה של המשטרה או בפני בוחן במשרד רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)}} בעליו או מחזיקו של רכב שהוזמן כאמור יביאנו לבדיקה במקום ובמועד שנקבעו בהזמנה.

{{ח:סעיף|308|הודעת אי־שימוש|תיקון: תשכ״א, תשכ״ו־7, תשל״ב־4, תשל״ג־3, תשל״ז־6, תשל״ח־4, תש״ם־3, תשמ״א־5, תשמ״ב־4, תשמ״ד־4, תשמ״ו, תשנ״ט־4, תשס״ט־13, תשע״ט־10}}
{{ח:תת|(א)}} סבור בוחן או שוטר הנושאים עמם תעודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 307|בתקנה 307(א)}} כי רכב שניתן עליו רשיון רכב עלול לסכן את התנועה או לא נתמלאו בו תנאים שנקבעו לגביו כדין, ימסור לנוהג בו או למי שמחזיק בפועל ברכב הודעה (להלן – הודעת אי שימוש), בה יפורטו הפגמים ברכב או התנאים שלא נתמלאו ברכב, לפי הענין, יודיע על כך לרשות הרישוי אשר תרשום ברישיון הרכב הערה בדבר הודעת אי־השימוש שניתנה, ובלבד שיפרט בהודעת אי־השימוש אם הותר לו לעשות שימוש ברכב, בכפוף להוראות תקנת משנה (ד); שוטר או בוחן כאמור בתקנת משנה זו רשאי לעכב את מתן ההודעה לרשות הרישוי ל־48 שעות, ואם הוכח להנחת דעתו כי הרכב תוקן בתוך 48 שעות משעת מסירת הודעת אי־שימוש כאמור, יחזיר את רישיון הרכב לבעל הרכב או למי שנמסרה לו הודעת אי־השימוש.
{{ח:תת|(ב)}} סבור שמאי רכב כי ברכב שניזוק יש נזק גולמי העולה על 60 אחוזים, ימסור לנוהג בו או לבעלו הודעה על אבדן גמור ויודיע על כך לרשות הרישוי בטופס שנקבע, וכן יעביר את רשיון הרכב לרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)}} החליטה הרשות שעל פי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב), התש״ם–1980}}, לשנות הודעת אי שימוש שמסר שמאי רכב, תודיע על כך לרשות הרישוי בטופס שנקבע.
{{ח:תת|(ד)}} לא ישתמש אדם ברכב שעליו נמסרה הודעת אי־שימוש, אלא לשם נסיעה לתיקונו או למילוי התנאים שפורטו בה וכן כדי להביאו למשרד הרישוי לשם עריכת בדיקה נוספת, והכל ככל ששימוש כאמור הותר בהודעה שנמסרה.
{{ח:תת|(ה)}} נוכחה רשות הרישוי על פי בדיקה נוספת, כי הפגמים שפורטו בהודעת אי־השימוש תוקנו, תבטל את הודעת אי־השימוש ותסיר את ההערה שנרשמה ברישיון הרכב, למעט במקרה שבו הרכב נקבע בידי שמאי רכב כרכב באבדן גמור.
{{ח:תת|(ו)}} רשות הרישוי לא תחזיר ולא תחדש רשיון רכב שנקבע בידי שמאי רכב כרכב באבדן גמור.

{{ח:סעיף|309|שימוש ברכב שניזוק|תיקון: תשנ״ט־4, תשע״ד־5, תשע״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בעליו של רכב, קצין בטיחות או מי שהשליטה על הרכב בידו, לא ישתמש ברכב ולא ירשה לאחר להשתמש בו אם נגרם בו נזק למערכת ההיגוי, לבלמים, לשלדה, לקורת האורך, לקורת הרוחב, לחלקי המרכב שמעבר לקו ציר הגלגלים הקדמיים והאחוריים, למסגרת גג המרכב, לרצפת המרכב בתא הנוסעים או למערכת המתלים הקדמיים והאחוריים או נזק שגרם לפתיחת כריות אוויר, אלא לאחר שהרכב תוקן במפעל וניתנה עליו תעודת בדיקה בידי מנהל מקצועי של מפעל בודק הערוכה לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק א טופס 1|טופס 1 שבתוספת השלוש עשרה}} (להלן – תעודת בדיקה).
{{ח:תת|(א1)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), ניתן להשתמש ברכב שנגרם לו נזק כאמור בתקנת משנה (א) לאחר שתוקן במפעל לצורך הבאתו לבדיקה במפעל בודק וזאת עד לשלושה ימים לאחר גמר התיקון.
{{ח:תת|(א2)}} המנהל המקצועי במפעל שתיקן רכב שנגרם לו נזק כאמור בתקנת משנה (א) לרבות נזק בטיחותי יעביר את הרכב למפעל בודק לשם קבלת תעודת בדיקה.
{{ח:תת|(ב)}} לא ניתנה תעודת בדיקה כאמור בתקנת משנה (א) יודיע על כך המנהל המקצועי במפעל שבו תוקן הרכב לרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ג)}} שמאי רכב שבדק רכב שנגרם לו נזק בטיחותי יודיע לרשות הרישוי כי לרכב נגרם נזק בטיחותי ויציין את המועד שבו בדק את הרכב וזאת בטופס הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק א טופס 2|טופס 2 שבתוספת השלוש עשרה}}.
{{ח:תת|(ד)}} הודעה כאמור בתקנת משנה (ג) תימסר לרשות הרישוי לאחר שבדק שמאי הרכב כי הרכב תוקן במפעל, והוצגה לפניו תעודת בדיקה של מפעל בודק.
{{ח:תת|(ה)}} מנהל מקצועי במפעל שתיקן רכב שנגרם לו נזק בטיחותי ושלא נבדק בידי שמאי רכב יודיע על כך למפעל הבודק בטופס הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק א טופס 3|טופס 3 שבתוספת השלוש עשרה}}.
{{ח:תת|(ו)}} מנהל מקצועי של מפעל בודק אשר נתן תעודת בדיקה לרכב שנגרם לו נזק בטיחותי ושלא נבדק בידי שמאי רכב, יודיע לרשות הרישוי כי לרכב נגרם נזק בטיחותי, הוא תוקן במפעל ונבדק על ידו ויציין את המועד שבו בדק את הרכב, זאת בטופס הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק א טופס 2|טופס 2 שבתוספת השלוש עשרה}}.
{{ח:תת|(ז)}} נמסרה לרשות הרישוי הודעה כאמור בתקנות משנה (ג) ו־(ו) תרשום רשות הרישוי ברישיון הרכב ”נזק בטיחותי תוקן ונבדק“.
{{ח:תת|(ח)}} מנהל מקצועי של מפעל בודק שלא נתן תעודת בדיקה לרכב שנגרם לו נזק בטיחותי ושנבדק על ידו או שלא הגיע לבדיקה לאחר שהמנהל המקצועי של המפעל שתיקן את הרכב הודיע לו כי לרכב נגרם נזק בטיחותי כאמור בתקנת משנה (ה), בתוך 21 ימים מיום הבדיקה או מיום ההודעה לפי העניין יודיע על כך לרשות הרישוי, והיא תהיה רשאית להתלות את רישיון הרכב עד לקבלת הודעה מהמפעל הבודק כאמור בתקנת משנה (ו).
{{ח:תת|(ט)}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפעל“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפעל בודק“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נזק בטיחותי“ – נזק שגרם לעיוות, הסטה, סדק או שבר מהותיים באחד מעמודי המרכב, במסגרת גג המרכב, באחת מקורות השלדה הקדמית או האחורית שבין ציר הגלגלים הקדמיים והאחוריים ולפגיעה במרכב הרכב שגרמה לעיוות או לשינוי במבנה הגאומטרי של רצפת המרכב, למעט נזק לחלקים הניתנים לפירוק ולהחלפה באמצעות ברגים ולא באמצעות ריתוך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שלדה“ – שלדה נפרדת או שלדה שהיא חלק בלתי נפרד ממרכב הרכב.

{{ח:סעיף|310|מתן תעודת תקינות|תיקון: תשל״ה־2, תשמ״ב־4, תשנ״ט־2, תשע״ד־5}}
{{ח:תת|(א)}} רכב שבוחן או שוטר מסר לגביו הודעת אי־שימוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 308|בתקנה 308(א)}} והליקויים שבשלהם ניתנה הודעת אי־השימוש תוקנו בידי מפעל, ייתן עליו מנהלו המקצועי, לאחר סיום תיקון הרכב תעודת תקינות בחתימת ידו בטופס הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת 13 טופס 4|טופס 4 שבתוספת השלוש עשרה}} והיא תשמש הוכחה כי הרכב תוקן.
{{ח:תת|(ב)}} הנותן תעודה ימסור בה פרטים נכונים ומלאים.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|311|הזמנה לבדיקה נוספת|תיקון: תשכ״ב־3}}
{{ח:ת}} רשות הרישוי רשאית לפי שיקול דעתה להזמין רכב לשם בירור כל ענין הקשור בשימוש בו או במצבו או לבדיקה נוספת, ובעליו או מחזיקו יביאנו לבדיקה נוספת במקום ובמועד שנקבעו בהזמנה.

{{ח:סעיף|312|אי פגיעה בסמכויות בוחן או שוטר}}
{{ח:ת}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 309|בתקנות 309}}, {{ח:פנימי|סעיף 310|310}} {{ח:פנימי|סעיף 311|ו־311}} אינו בא לגרוע מסמכויות בוחן או שוטר לפי {{ח:פנימי|סעיף 307|תקנה 307}}.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: מידות רכב ומשקלו}}

{{ח:סעיף|313|מידות רכב|תיקון: תשכ״ח־3, תש״ל־10, תשל״א־4, תשל״ו־3, תשל״ז־6, תשמ״ד־5, תשמ״ז, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ג־3, תשנ״ג־6, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשנ״ה־3, תשנ״ה־4, תשנ״ו־2, תשנ״ז־3, תשנ״ט־2, תשס״א־4, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשס״ז־12, תשס״ח־7, תשס״ט־5, תשע״ה־4, תשע״ו־9, תשע״ט־4, תשפ״א־14}}
{{ח:תת|(א)}} מידות רכב כמפורט להלן לא יעלו על המידות שצוינו לצדו:
{{ח:תת}} {{טור לשמאל|יישור=מרכז||{{מוקטן|

מטרים

}}}}
{{ח:תתת|(1)}} רוחבו הכולל –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|רכב, למעט רכב כאמור בפסקת משנה (ב) –|2.55}}
{{ח:תתתת}} {{טור לשמאל|ובלבד שברכב מסחרי, וברכב להסעת נוסעים שמשקלם הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג, לא יעלה הרוחב החיצוני הכולל של הארגז או המרכב, למעט הכנפיים, על רוחבו המרבי של הארגז או המרכב שנקבע בתעודת בדיקה של הרכב לפי הדירקטיבה האירופית ‎2007/46/EC, ובהעדר תעודת בדיקה כאמור, על רוחבו המרבי של הארגז או המרכב שנקבע בידי היצרן;|}}
{{ח:תתתת}} {{טור לשמאל|ברכב מסחרי וברכב להסעת נוסעים כאמור שרוחבו המרבי של הארגז או המרכב שלו לא נקבע כאמור בתעודת בדיקה לפי הדירקטיבה האירופית ‎2007/46/EC, וגם לא בידי היצרן, לא יעלה הרוחב החיצוני הכולל של הארגז או המרכב, למעט הכנפיים, ביותר מ־5 אחוזים מכל צד על המרחק הנמדד בין שתי הנקודות הקיצוניות ביותר של הצמיגים המורכבים על הסרן האחורי;|}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|ברכב שנרשם ברישיונו כרכב מסוג O1 ו־O2, שנרשם ברישיונו כגרור לינה למגורים או כגרור להובלת סוסים, וברכב עם מרכב קירור מבוקר העומד בדרישות תקן ישראלי 1291 והמשמש להובלת מזון בטמפרטורה מבוקרת|2.60}}
{{ח:תתת|(2)}} גובהו הכולל –
{{ח:תתתת|(א)}} ברכב, למעט רכב כאמור בפסקת משנה (ב), שמשקלו הכולל המותר –
{{ח:תתתתת|(1)}} {{טור לשמאל|עד 1,500 ק״ג|2.50}}
{{ח:תתתתת|(2)}} {{טור לשמאל|עולה על 1,500 ק״ג עד 3,500 ק״ג|3.00}}
{{ח:תתתתת|(3)}} {{טור לשמאל|עולה על 3,500 ק״ג עד 8,000 ק״ג|4.00}}
{{ח:תתתתת|(4)}} {{טור לשמאל|עולה על 8,000 ק״ג ובאוטובוס|4.00}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|ברכב מסוג O1 ו־O2, שנרשם ברישיונו כגרור לינה למגורים או כגרור להובלת סוסים וברכב שנרשם ברישיונו כרכב המיועד להובלת מכולות, ובלבד שגובה המשטח שעליו מונחת ומחוברת המכולה לא יעלה על 1.56 מטרים|4.00}}
{{ח:תתת|(3)}} אורכו הכולל של –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|רכב מסחרי|12.00}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|אוטובוס בעל שני סרנים|13.50}}
{{ח:תתתת|(ב1)}} {{טור לשמאל|אוטובוס בעל יותר משני סרנים|15.00}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|אוטובוס מפרקי|18.75}}
{{ח:תתתת|(ד)}} רכב מורכב –
{{ח:תתתתת|(1)}} {{טור לשמאל|בעל תא נהג מעל המנוע|16.50}}
{{ח:תתתתת|(2)}} {{טור לשמאל|בעל תא נהג מאחורי המנוע|17.60}}
{{ח:תתתת}} {{טור לשמאל|ובלבד שהמרחק מפין הגרירה לקצהו האחורי של הנתמך לא יעלה על 12.00 מטרים או לא יעלה על 12.15 מטרים במקרה של הובלת מכולה ימית באורך 45 רגל, והמרחק הנמדד ברדיוס מפין הגרירה של הנתמך לכל אחת מהנקודות בחלקו הקדמי של הנתמך לא יעלה על 2.04 מטרים;|}}
{{ח:תתתתת|(3)}} {{טור לשמאל|המורכב מתומך בעל 4 סרנים עם מנוף לטעינה עצמית מאחורי תא הנהג, שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים, ובלבד שאורך הנתמך לא יעלה על 12.50 מטרים ושהמרחק מפין הגרירה לקצהו האחורי של הנתמך לא יעלה על 10.90 מטרים וקיים סרן היגוי בשלישיית הסרנים שבנתמך|17.50}}
{{ח:תתתתת|(4)}} בהובלת מכולה ימית באורך 45 רגל תותר תוספת של 15 סנטימטר למידות הנקובות בפסקאות משנה (1) ו־(2);
{{ח:תתתת|(ה)}} {{טור לשמאל|גרור|12.00}}
{{ח:תתתת|(ו)}} {{טור לשמאל|על אף האמור בפסקאות משנה (א) ו־(ה), רכב מחובר|18.75}}
{{ח:תתתת|(ז)}} {{טור לשמאל|על אף האמור בפסקת משנה (א), רכב מסחרי בעל אמצעי העמסה כגון רמפת העמסה או רמפת גישה, בעת שאמצעי ההעמסה במצב סגור|12.30}}
{{ח:תת|(ב)}} אורך שלוחה אחורית (Rear Overhang), למעט רכב מסוג O1‏, O2 שנרשם ברישיונו כגרור לינה למגורים, ורכב אחר אשר מוגדר ברישיון הרכב כרכב מגורים, לא יעלה על –
{{ח:תתת|(1)}} ברכב, למעט רכב כאמור בפסקאות משנה (2) ו־(3) -60% מרוחק הסרנים של הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} רכב שנרשם ברישיונו כרכב אשפה בדחס – 63% מרוחק הסרנים;
{{ח:תתת|(3)}} אוטובוס – 70% מרוחק הסרנים אך לא יותר מ־3.60 מטרים.
{{ח:תת|(ג)}} כושר התמרון (maneuverability) של הרכב מקיים את דרישות הנחיית EC/1230/2012 E.E.C על עדכוניה, אשר עומדת לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד וכן באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|314|משקל כולל מותר|תיקון: תשכ״א, תשל״ט־2, תשל״ט־5, תש״ם־3, תש״ם־5, תשמ״א־5, תשמ״ב־2, תשמ״ג־4, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״א־4, תשנ״א־6, תשנ״א־11, תשנ״ה־4, תשנ״ז־8, תשנ״ח, תשס״א־4, תשס״ג־4, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשס״ז־12, תשס״ז־14, תשע״ב־6, תשע״ה־5, תשע״ו, תשע״ו־9, תשע״ט־4, תשפ״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעלה המשקל הכולל המותר של כלי רכב כמפורט להלן על המשקל שצוין לצד כל אחד מהם:
{{ח:תת}} {{טור לשמאל|יישור=מרכז||{{מוקטן|

קילוגרמים

}}}}
{{ח:תתת|(1)}} '''רכב מנועי, למעט רכב כאמור בפסקה (2) ובכפוף לאמור בפסקה (3)'''
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|בעל 2 סרנים למעט אוטובוס|18,000}}
{{ח:תתתת|(א1)}} {{טור לשמאל|אוטובוס בעל 2 סרנים|19,500}}
{{ח:תתתת|(א2)}} {{טור לשמאל|בעל 2 סרנים עם הינע חליפי, למעט אוטובוס|19,000}}
{{ח:תתתת|(א3)}} {{טור לשמאל|בעל 2 סרנים נטול פליטות|20,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים|25,000}}
{{ח:תתתת|(ב1)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים עם הינע חליפי|26,000}}
{{ח:תתתת|(ב2)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים נטול פליטות|27,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים, כשעל הסרן המניע מותקנים, מכל צד, צמד גלגלים ומתלה אוויר|26,000}}
{{ח:תתתת|(ג1)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים כשעל הסרן המניע מותקנים, מכל צד, צמד גלגלים ומתלה אוויר, עם הינע חליפי|27,000}}
{{ח:תתתת|(ג2)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים כשעל הסרן המניע מותקנים, מכל צד, צמד גלגלים ומתלה אוויר, נטול פליטות|28,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|בעל 4 סרנים|32,000}}
{{ח:תתתת|(ה)}} {{טור לשמאל|אוטובוס מפרקי|28,000}}
{{ח:תתתת|(ה1)}} {{טור לשמאל|אוטובוס מפרקי עם הינע חליפי|29,000}}
{{ח:תתתת|(ה2)}} {{טור לשמאל|אוטובוס מפרקי נטול פליטות|30,000}}
{{ח:תתת|(2)}} '''רכב מורכב'''
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל סרן אחד|28,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 2 סרנים|36,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שבסרן המניע מתלה אוויר שמצורף אליו נתמך בעל 2 סרנים, שהמרחק בין הסרנים עולה על 1.80 מטרים|38,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים|42,000}}
{{ח:תתתת|(ה)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר המיועד להובלת מכולה ימית במידות 40 רגל (‎40-foot ISO‏)|43,000}}
{{ח:תתתת|(ו)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 3 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 2 סרנים|42,000}}
{{ח:תתתת|(ז)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר שמצורף אליו נתמך בעל 2 סרנים|43,000}}
{{ח:תתתת|(ח)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים|48,000}}
{{ח:תתתת|(ט)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים|50,000}}
{{ח:תתתת|(י)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 4 סרנים עם מנוף לטעינה עצמית מאחורי תא הנהג, שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים, ובלבד שאורך הרכב המורכב לא יעלה על 17.50 מטרים ואורך הנתמך לא יעלה על 12.50 מטרים ושהמרחק מפין הגרירה עד לקצהו האחורי של הנתמך לא יעלה על 10.90 מטרים וקיים סרן היגוי בשלישיית הסרנים שבנתמך|55,000}}
{{ח:תתת|(3)}} '''רכב מחובר'''
{{ח:תתת}} האמור בפסקה זו יחול נוסף על האמור בפסקאות (1) ו־(4):
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 2 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים|36,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 2 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים עם מתלה אוויר|37,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 2 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 3 סרנים|43,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים|43,000}}
{{ח:תתתת|(ה)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים עם מתלה אוויר|45,000}}
{{ח:תתתת|(ו)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 3 סרנים|50,000}}
{{ח:תתתת|(ז)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר שמצורף אליו גרור בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר|53,000}}
{{ח:תתתת|(ח)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 4 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים|50,000}}
{{ח:תתתת|(ט)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 4 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים עם מתלה אוויר|51,000}}
{{ח:תתתת|(י)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 4 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 3 סרנים|57,000}}
{{ח:תתתת|(יא)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 4 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר|59,000}}
{{ח:תתת|(4)}} '''גרור'''
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|בעל 2 סרנים|18,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|בעל 2 סרנים עם מתלה אוויר|19,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים|25,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים עם מתלה אוויר|27,000}}
{{ח:תתתת|(ה)}} {{טור לשמאל|בעל 3 סרנים מרכזיים למעט גרור המיועד להובלת חומרים מסוכנים (להלן – גרור חומ״ס)|24,000}}
{{ח:תתת}} לענין תקנת משנה זו יראו שני סרנים בחלקו האחורי של הרכב כצמד סרנים ושלושה סרנים בחלקו האחורי של הנתמך כשלישיית סרנים.
{{ח:תת|(א1)}} לא יצורף גרור לרכב מנועי או נתמך לתומך, אלא בצירופים המנויים בתקנת משנה (א)(2) ו־(3).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), בחישוב המשקל הכולל המותר של רכב, לא יעלה המשקל הכולל המותר על סרנים כמפורט להלן, על המשקל שצוין לצדם:
{{ח:תת}} {{טור לשמאל|יישור=מרכז||{{מוקטן|

קילוגרמים

}}}}
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} {{טור לשמאל|סרן בודד מניע למעט באוטובוס|11,500}}
{{ח:תתת|(2א)}} {{טור לשמאל|סרן בודד מניע באוטובוס|12,000}}
{{ח:תתת|(3)}} {{טור לשמאל|סרן בודד לא מניע|10,000}}
{{ח:תתת|(4)}} {{טור לשמאל|צמד סרנים|18,000}}
{{ח:תתת|(5)}} {{טור לשמאל|צמד סרנים ברכב מנועי שמותקן בו מתלה אוויר או שהמרחק בין הסרנים שלו בין 1.3 מטר לבין 1.8 מטר ועל הסרן המניע מותקן, מכל צד, צמד גלגלים ומתלה המאפשר חלוקת עומס שווה בין הסרנים המניעים, בהתאם לדריקטיבה ‎96/53/EC, כשהעומס המרבי המותר על כל סרן מניע אינו עולה על 9,500 ק״ג|19,000}}
{{ח:תתת|(6)}} {{טור לשמאל|צמד סרנים בגרור או בנתמך כשהמרחק בין הסרנים 1.8 מטרים או יותר|20,000}}
{{ח:תתת|(7)}} {{טור לשמאל|שלישיית סרנים בנתמך ובגרור למעט גרור חומ״ס|24,000}}
{{ח:תתת|(8)}} {{טור לשמאל|שלישיית סרנים עם היגוי בנתמך ובגרור למעט גרור חומ״ס|24,000}}
{{ח:תת}} ובלבד שיותקנו בסרנים אופנים וצמיגים בעלי כושר העמסה המתאים למשקל הכולל המותר לאותו סרן ולמהירות המרבית של הרכב כפי שתוכננה בידי יצרן הרכב.
{{ח:תת|(ג)}} לא יפחת המשקל הכולל על הסרנים המניעים של הרכב מ־25% מהמשקל הכולל המותר שלו.
{{ח:תת|(ד)}} בחישוב המשקל הכולל המותר של רכב מחובר לא יעלה המשקל הכולל המותר של הגרור על המשקל הכולל המותר של הגורר, ואולם הרשות רשאית לאשר יחס משקל כולל מותר אחר בין הגרור לבין הגורר אם נתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בהספק המנוע של הגורר, ביחס למשקלו הכולל המותר של הרכב, נתקיימו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 316א|תקנה 316א}};
{{ח:תתת|(2)}} במערכות הבלימה של הגורר ושל הגרור נתקיימו לדעת מנהל אגף הרכב דרישות תקן הקהיליה האירופית (EC); לא נתקיימו דרישות התקן כאמור, לא יעלה המשקל הכולל המותר של הגרור שתאשר הרשות על 80% מן המשקל הכולל של הגורר.
{{ח:תת|(ה)}} המשקל הכולל המותר והמשקל העצמי של רכב מסחרי ורכב עבודה והמטען המורשה לפי רישיון הרכב של רכב מסחרי, יירשמו על הדופן הימנית של תא הנהג.
{{ח:תת|(ו)}} מקום שסרן ניתן להרמה, יותקן מנגנון, המתאים למפרט של יצרן הרכב, שיגרום להורדת הסרן כאשר העומס על הסרנים הקדמיים או על צמד הסרנים האחוריים עולה על המותר.
{{ח:תת|(ז)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הינע חליפי“ – דלקים או מקורות כוח, אשר משמשים, חלקית לפחות, כתחליף למנועי בעירה פנימית ברכב מנועי, ושיש בהם פוטנציאל תרומה להפחתת פליטות פחמן מרכבים, ובכלל זה –
{{ח:תתתת|(1)}} חשמל, המשמש בכל סוגי רכב חשמלי;
{{ח:תתתת|(2)}} מימן;
{{ח:תתתת|(3)}} גז טבעי, לרבות ביומתאן, הן במצב צבירה של גז (Compressed Natural Gas – CNG), והן במצב צבירה נוזלי (Liquefied Natural Gas – LNG);
{{ח:תתתת|(4)}} גז פחמימני מעובה (גפ״מ);
{{ח:תתתת|(5)}} אנרגיה מכנית לרבות חום שיורי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נטול פליטות“ – רכב בלא מנוע בעירה פנימית, או עם מנוע בעירה פנימית אשר פולט פחות מ־1 גרם פחמן דו־חמצני לקילוואט שעה כמפורט בתקן ‎(EC) No. 595/2009 E.E.C או שפולט פחות מ־1 גרם פחמן דו־חמצני לק״מ כמפורט בתקן ‎(EC) No. 715/2007 E.E.C.

{{ח:סעיף|314א|תנאים מיוחדים בשלישיית סרנים|תיקון: תשל״ו־3, תשל״ט־2, תשמ״ב־2, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשנ״ח, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בשלישיית סרנים בנתמך יתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} חלוקת המשקל על כל סרן תהיה שווה;
{{ח:תתת|(2)}} המשקל הכולל המרבי לכל סרן יהיה כפי שאישרה רשות הרישוי, על פי הנחיית יצרן הרכב או הסרן ובכפוף לאמור בתקנות אלה;
{{ח:תתת|(3)}} יכול שהסרנים יהיו בלא היגוי;
{{ח:תתת|(4)}} בנתמך להובלת מכולה ימית במידות של 40 רגל (‎40 foot ISO), העומס המרבי על שלישיית סרנים עם מתלה אוויר לא יעלה על 25,000 ק״ג.
{{ח:תת|(ב)}} בשלישיית סרנים ברכב מנועי יתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בסרן ההיגוי יורכבו שני צמיגים, אחד בכל צד;
{{ח:תתת|(2)}} בכל סרן של צמד הסרנים יורכבו שני צמיגים בכל צד;
{{ח:תתת|(3)}} הסרנים שבצמד יצוידו במערכת מתלה אוויר, ואולם אם ייעודו של הרכב איננו מאפשר ציודו במתלה אוויר כאמור, רשאית רשות הרישוי לאשרו אף בלעדיו;
{{ח:תתת|(4)}} מקום שסרן ההיגוי מתרומם, יותקן מנגנון המתאים למפרט של יצרן הרכב שיגרום להורדת הסרן כאשר העומס על צמד הסרנים האחוריים עולה על המותר לצמד.

{{ח:סעיף|314א1|פטור לרכב צבאי|תיקון: תשס״ה־4, תשע״א־10}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 313|תקנות 313}} {{ח:פנימי|סעיף 314|ו־314}} לא יחולו על כלי רכב של צבא־הגנה לישראל –
{{ח:תת|(1)}} שהוצא לו רישיון רכב לחירום על פי פקודות הצבא, ובלבד שמידותיו בחירום ומשקלו הכולל המותר יוגבלו בו;
{{ח:תת|(2)}} שייעודו מבצעי, ובלבד שמידותיו ומשקלו הכולל המותר יוגבלו ברישיון הרכב הצבאי.

{{ח:סעיף|314א2|רכב להובלת חומרים מסוכנים|תיקון: תשס״ה־17, תשע״ח־10}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בתקנות אלה, אורכו הכולל של רכב מחובר או רכב מורכב כמפורט להלן, שמותקן בו מכל המיועד להובלת חומר מסוכן לא יעלה על המצוין לצדו:
{{ח:תת}} {{טור לשמאל|יישור=מרכז||{{מוקטן|

במטרים

}}}}
{{ח:תתת|(1)}} {{טור לשמאל|רכב מחובר|18.75}}
{{ח:תתת|(2)}} {{טור לשמאל|רכב מורכב בעל תא נהג מעל המנוע שהאורך מפין הגרירה של הנתמך עד הקצה האחורי שלו אינו עולה על 12 מטרים|16.50}}
{{ח:תתת|(3)}} {{טור לשמאל|רכב מורכב בעל תא נהג מאחורי המנוע שהאורך מפין הגרירה של הנתמך עד הקצה האחורי שלו אינו עולה על 12 מטרים|17.60}}
{{ח:תת|(ב)}} לא יעלה המשקל הכולל המותר של כלי רכב המיועדים להובלת חומר מסוכן כמפורט להלן, על המשקל שצוין לצד כל אחד מהם:
{{ח:תת}} {{טור לשמאל|יישור=מרכז||{{מוקטן|

בק״ג

}}}}
{{ח:תתת|(1)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 2 סרנים|18,000}}
{{ח:תתת|(2)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים|25,000}}
{{ח:תתת|(3)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים כשעל הסרן המניע מותקן, מכל צד, צמד גלגלים ומתלה אוויר או מתלה דומה לו בתכונותיו בהתאם לאמור בהנחיות האיחוד האירופי מס׳ ‎96/53/EC לרבות כל העדכונים שלהן (בתקנה זו – מתלה), או כשהעומס המרבי המותר על סרן מניע אינו עולה על 9,500 ק״ג|26,000}}
{{ח:תתת|(4)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 4 סרנים עם שני סרני היגוי כשעל הסרן המניע מותקנים מכל צד צמד גלגלים ומתלה או כשהעומס המרבי המותר על כל סרן מניע אינו עולה על 9,500 ק״ג|32,000}}
{{ח:תתת|(5)}} גרורים –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|גרור בעל 2 סרנים|18,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|גרור בעל 3 סרנים|24,000}}
{{ח:תתת|(6)}} רכב מחובר –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 2 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 סרנים|36,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 2 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 3 סרנים|40,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 3 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 או 3 סרנים|44,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|רכב מנועי בעל 4 סרנים שמצורף אליו גרור בעל 2 או 3 סרנים|44,000}}
{{ח:תתת|(7)}} רכב מורכב –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל סרן אחד|28,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 2 סרנים כשהמרחק בין הסרנים הוא בין 1.3 מטר לבין 1.8 מטר|36,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמשקלו הכולל המותר 18,000 ק״ג לפחות, על הסרן המניע שלו מותקן, מכל צד, צמד גלגלים ונתמך בעל 2 סרנים שהמרחק בין סרניו עולה על 1.8 מטר והעומס המרבי המותר עליהם הוא 20,000 ק״ג או יותר|38,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 2 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים|40,000}}
{{ח:תתתת|(ה)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 3 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 2 סרנים|40,000}}
{{ח:תתתת|(ו)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 3 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים|44,000}}
{{ח:תתתת|(ז)}} {{טור לשמאל|תומך בעל 4 סרנים שמצורף אליו נתמך בעל 3 סרנים|44,000}}
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב) לא יעלה העומס המרבי המותר על סרנים של רכב שמותקן בו מכל המיועד להובלת חומר מסוכן כמפורט להלן, על המשקל שצוין לצדם:
{{ח:תת}} {{טור לשמאל|יישור=מרכז||{{מוקטן|

בק״ג

}}}}
{{ח:תתת|(1)}} {{טור לשמאל|סרן קדמי להיגוי ברכב מנועי|7,500}}
{{ח:תתת|(2)}} {{טור לשמאל|סרן בודד לא מניע|10,000}}
{{ח:תתת|(3)}} {{טור לשמאל|סרן בודד מניע|11,500}}
{{ח:תתת|(4)}} צמד סרנים ברכב מנועי –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים פחות ממטר אחד|11,500}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים בין מטר אחד לבין 1.3 מטר|16,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים בין 1.3 מטר לבין 1.8 מטר ועל הסרן המניע מותקן, מכל צד, צמד גלגלים ומתלה או כשהעומס המרבי המותר על כל סרן מניע אינו עולה על 9,500 ק״ג|19,000}}
{{ח:תתת|(5)}} צמד סרנים בגרור או בנתמך –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים עד מטר אחד|11,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים מעל מטר אחד עד 1.3 מטר|16,000}}
{{ח:תתתת|(ג)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים מעל 1.3 מטר עד 1.8 מטר|18,000}}
{{ח:תתתת|(ד)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים מעל 1.8 מטר|20,000}}
{{ח:תתת|(6)}} שלישיית סרנים בגרור או בנתמך –
{{ח:תתתת|(א)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים עד 1.3 מטר|21,000}}
{{ח:תתתת|(ב)}} {{טור לשמאל|כשהמרחק בין הסרנים מעל 1.3 מטר עד 1.4 מטר|24,000}}
{{ח:תת|(ד)}} ברכב שמותקן בו מכל המיועד להובלת חומר מסוכן, לא יפחת המשקל על הסרנים המניעים מ־25% ממשקל המטען המותר לאותו רכב לפי תקנות אלה.
{{ח:תת|(ה)}} לענין תקנה זו, יראו שני סרנים בחלקו האחורי של הרכב כצמד סרנים ושלושה סרנים בחלקו האחורי של הרכב כשלישיית סרנים.

{{ח:סעיף|314ב|תנאים מיוחדים לשלישיית סרנים ברכב שמותקן בו מכל להובלת חומר מסוכן|תיקון: תשס״א־4}}
{{ח:תת|(א)}} בשלישיית סרנים בנתמך שמותקן בו מכל המיועד להובלת חומר מסוכן שהמשקל המותר עליה הוא עד 24,000 ק״ג, יכול ששלישיית הסרנים תהיה בלא היגוי.
{{ח:תת|(ב)}} בשלישיית סרנים כאמור בתקנת משנה (א) יכול שיותקנו על כל סרן, מכל צד, גלגל אחד או צמד גלגלים וצמיגים בעלי מידה וכושר העמסה מתאימים לעומס המותר על אותו סרן.

{{ח:סעיף|315|היתר לרכב שמידותיו ומשקלו עולים על הקבוע|תיקון: תשנ״ז־8, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|חלק ד|בחלק זה}}, רשאית רשות הרישוי להתיר, בתנאים או בלא תנאים ובהתייעצות עם המפקח על התעבורה, שימוש בציוד חריג.
{{ח:תת|(ב)}} התירה רשות הרישוי שימוש בציוד חריג יחול עליו האמור {{ח:פנימי|סעיף 85|בתקנה 85(ג)}}, לפי הענין, והאמור {{ח:פנימי|סעיף 313|בתקנה 313(ד)}}.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: מנוע, מערכות הדלק והפליטה}}

{{ח:סעיף|316|מנוע}}
{{ח:ת}} מנוע המורכב ברכב מנועי וכן אביזרי המנוע יהיו במצב נקי ותקין ובעלי הספק וכושר מתאים לייעודו של הרכב שלא לגרום –
{{ח:תת|(1)}} לפליטת עשן מעל המידה הרגילה ברכב מסוג זה, או
{{ח:תת|(2)}} להפרשת שמן או כל חומר אחר, או
{{ח:תת|(3)}} לרעש מעל המידה הרגילה הכרוכה בפעולתו התקינה של מנוע מסוג זה.

{{ח:סעיף|316א|כוח סוס מינימלי|תיקון: תשל״ו־3, תשל״ט, תשל״ט־2, תשמ״ד, תשנ״א־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב מן הסוגים המפורטים בתקנה זו, אלא אם כן הספק מנועו ביחס למשקלו הכולל המותר כפי שקבע יצרנו הוא כמפורט להלן:
{{ח:תת}}

סוג הרכב	הספק לכל 1{{ח:הערה|,}}000 ק״ג משקל כולל מותר

לפי תקן DIN 70020 {{ש}} {{מוקטן|(כוח סוס)}}	לפי תקן I.S.O {{ש}} {{מוקטן|(קילווט)}}

אוטובוס ציבורי	13	9.6

אוטובוס פרטי	12	8.8

רכב מסחרי	8	5.9

גורר, תומך, רכב עבודה ורכב מסחרי הגורר גרור	6.12	4.5

{{ח:תת|(ב)}} הותקן ברכב כאמור מזגן אוויר המופעל על ידי מנוע הרכב, הספק המנוע של הרכב יוגדל במספר כוחות הסוס שיהיו דרושים לפי הצריכה המקסימלית של המזגן.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייעשה ברכב מן הסוגים האמורים בתקנת משנה (א) כל שינוי מבנה לרבות החלפה או הוספה של מיתקן המופעל על ידי המנוע של הרכב בשעת נסיעתו שיש בו כדי לשנות את הסוג או המשקל הכולל המותר של הרכב או להקטין את הספק המנוע אלא אם הותאם כח הסוס של המנוע לשינוי.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב מנועי מסחרי הגורר גרור יהיה הספק המנוע מתאים למשקל הכולל המותר של הרכב הנגרר בתוספת המשקל הכולל המותר של הרכב הגורר, בשעת הגרירה, ובלבד שהספק המנוע לא יהיה פחות מההספק שנקבע בתקנה זו לגבי תומך.

{{ח:סעיף|317|מערכת הדלק}}
{{ח:תת|(א)}} מיכל הדלק, צינור לשאיבת הדלק וכן כל חלק אחר ממערכת הדלק לא יבלטו מצדי הרכב. מיכל הדלק וכן צינורות המובילים דלק יהיו בנויים בצורה המבטיחה עמידה בפני כל תנודות המנוע והרכב בכל תנאי הדרך ובאופן שתנועת הרכב לא תשפיע על יציבותם, חיבוריהם, צורתם ומצבם התקין ולא תגרום לדליפת הדלק בין בצורת נוזל ובין בצורת גז.
{{ח:תת|(ב)}} מערכת הדלק תהיה במצב שיבטיח את עמידתה בלחץ פנימי של לא פחות מ־0.3 אטמוספרות ותהיה עשויה ממתכת או מחומר אחר אשר –
{{ח:תתת|(1)}} אינם מחלידים;
{{ח:תתת|(2)}} עומדים בפני השפעה כימית של הדלק;
{{ח:תתת|(3)}} אינם דליקים.
{{ח:תת|(ג)}} החיבורים במערכת הדלק ייעשו באמצעות הברגות בלבד.

{{ח:סעיף|318|מערכת פליטה|תיקון: תשמ״ב־2, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי תותקן מערכת פליטה המיועדת להרחקת גזים נשרפים במנוע דרך הפתח שבקצה צינור הפליטה.
{{ח:תת|(ב)}} מערכת הפליטה תהיה מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} ותורכב בצורה המבטיחה כי לא תיגרם על ידיה שריפה ברכב או כל נזק לרכב.
{{ח:תת|(ג)}} צינור הפליטה לא יבלוט מצדי המרכב ופתחו לא יהיה מכוון כלפי הקרקע ולא יסטה לצד ימין ובלבד שברכב מנועי המיועד להסעה לא יהיה מכוון כלפי מעלה.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|318א|מניעת זיהום אויר מבית הארכובה|תיקון: תשל״א־4, תשנ״ב־3, תשנ״ד, תשנ״ה־4, תשנ״ו־2, תשנ״ט־4, תשס״ה־19, תשס״ז־11, תש״ע־18, תשע״ה־4, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב מנועי, למעט אופנוע טרקטורון ורכב הפועל באמצעות מנוע חשמל בלבד, ולא יחודש רשיונו אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} מותקנת במנועו מערכת איוורור של בית הארכובה שיונקת את אדי הגזים החומקים מתוכה בעזרת תת לחץ של המנוע ומעבירה אותם חזרה למנוע לשם מניעת זיהום אויר;
{{ח:תתת|(1א)}} עמד בבדיקת זיהום אוויר לפי {{ח:חיצוני|תקנות אוויר נקי (זיהום אוויר מכלי רכב)|תקנות אוויר נקי (זיהום אוויר מכלי רכב), התשע״ב–2012}};
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(א1)}} תקנת משנה (א)(4) לא תחול על כלי רכב של צבא הגנה לישראל המוגדר כרכב חירום לפי פקודות הצבא, ובלבד שכלי הרכב נרשם או שניתן עליו רישיון בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 282|לתקנה 282}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור –
{{ח:תתת|(1)}} בתקנת משנה (א)(2), ברכב נוסעים פרטי ובמונית משנת ייצור כמפורט להלן, המונעים במנוע בנזין שנפחו כמפורט לצדה, לא תעלה תכולת חד תחמוצת הפחמן על 1% בנפח הגזים הנפלטים מצינור הפליטה –
{{ח:תתת}}

שנת ייצור	נפח מנוע בסמ״ק

{{ח:תת|(1)}} 1992
2,000

{{ח:תת|(2)}} 1993
1,600

{{ח:תת|(3)}} 1994
כל נפח

{{ח:תתת|(2)}} בתקנת משנה (א)(3)(א), ברכב ששנת ייצורו 1995 עד 2003, שהערכים שקבע לגביו יצרן הרכב לא מופיעים ברשימת הערכים, לא תעלה תכולת חד תחמוצת הפחמן (CO) בסיבובי סרק על 0.5%;
{{ח:תתת|(3)}} בתקנת משנה (א)(3)(ב), ברכב ששנת ייצורו 1995 עד 2003, שהערכים שקבע לגביו יצרן הרכב לא מופיעים ברשימת הערכים, לא תעלה תכולת חד תחמוצת הפחמן (CO) בגזים הנפלטים מהרכב כאשר מהירות סיבוב המנוע 2,000 סיבובים לדקה לפחות, על 0.3% וערך הלמבדה יהיה בין 0.97 ל־1.03;
{{ח:תתת|(4)}} בתקנת משנה (א)(3)(א), ברכב ששנת ייצורו 2004 או אחריה, שהערכים שקבע לגביו יצרן הרכב לא מופיעים ברשימת הערכים, לא תעלה תכולת חד תחמוצת הפחמן (CO) בסיבובי סרק על 0.3%;
{{ח:תתת|(5)}} בתקנת משנה (א)(3)(ב), ברכב ששנת ייצורו 2004 או אחריה, שהערכים שקבע לגביו יצרן הרכב לא מופיעים ברשימת הערכים, לא תעלה תכולת חד תחמוצת הפחמן (CO) בגזים הנפלטים מהרכב כאשר מהירות סיבוב המנוע 2,000 סיבובים לדקה לפחות, על 0.2% וערך הלמבדה יהיה בין 0.97 ל־1.03.
{{ח:תת|(ג)}} הבדיקות האמורות בתקנות משנה (א)(4) ו־(ב) יבוצעו בהתאם להנחיית הקהילה האירופית ‎96/96/EC, אשר הופקדה לעיון הציבור באגף הרכב שבמשרד התחבורה, ובמכשיר בהתאם להנחיה האמורה שאישרה מעבדה מוסמכת.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: מערכת ההילוכים, מערכת ההיגוי, הגלגלים והקפיצים}}

{{ח:סעיף|319|תיבת הילוכים}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי תותקן תיבת הילוכים המאפשרת תנועתו של הרכב קדימה ואחורה בכוח המנוע. תיבת ההילוכים תהיה במצב תקין וניתנת להפעלה בתוך תא הנהג מבלי שהנוהג ברכב יצטרך לעזוב את מושבו.
{{ח:תת|(ב)}} תיבת ההילוכים תותקן בצורה יציבה שתאפשר החלפה יעילה של ההילוכים ונסיעה בהילוך מתאים בכל תנאי הדרך.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות תקנה זו לא יחולו על רכב אשר משקלו העצמי אינו עולה על 400 ק״ג.

{{ח:סעיף|320|מערכת היגוי|תיקון: תשכ״א, תשל״ו־3, תשס״ח־7, תשפ״ה־7}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי תותקן מערכת היגוי שתהא תקינה בכל עת ותאפשר להפנות ולהחזיר מיד את הרכב לכל כיוון נסיעה בקלות, במהירות ובבטיחות; הנוהג ברכב או הממונה עליו אחראי לקיום הוראה זו.
{{ח:תת|(ב)}} כל חלק במערכת ההיגוי המחובר אליה על ידי הברגה יהיה מובטח על ידי פינים מפצילים או כל סידור טכני אחר המונע התרופפות החיבור האמור.
{{ח:תת|(ג)}} גלגלי הסרן הקדמי יהיו מכוונים בכל עת בהתאם להוראות הטכניות של יצרן הרכב. גלגלי רכב וכל חלק של מערכת ההיגוי לא יגעו בצינורות או בזרנוקי הבלמים.
{{ח:תת|(ד)}} מותר להתקין מנגנון עזר להפעלת מערכת ההיגוי ובלבד שיאושר על ידי רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ה)}} לא יירשם רכב, למעט רכב עבודה המיועד לפי מבנהו לטיאוט בדרך, ולמעט רכב אספנות אשר מועד ייצורו עד שנת 1960, אלא אם מערכת ההיגוי וגלגל ההגה או הכידון מותקנים בצד שמאל של הרכב.

{{ח:סעיף|321|אופנים|תיקון: תשנ״א, תשס״ט־13}}
{{ח:תת|(א)}} בגלגלי רכב יותקנו אופנים מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} ויהיו בעלי נקבים המותאמים בקוטרם לברגים ואומים המשמשים לחיבור האופנים לסרן.
{{ח:תת|(ב)}} האופנים יהיו במצב תקין ויהודקו באמצעות כל הברגים או האומים, לפי הענין, שיהיו במצב תקין ובהתאם להוראות היצרן.
{{ח:תת|(ג)}} לא יותקן אופן ברכב אלא אם כן הוא מתאים לצמיג במידותיו בהתייחס לקוטר תושבת האופן ורוחבו, כושר ההעמסה של הצמיג, לחץ האוויר המרבי המותר ומהירות המרבית לנסיעה בו, בהתאם להוראות היצרן.
{{ח:תת|(ד)}} על אופן המיועד לפי מבנהו להרכבת צמיג עם אבוב לא יורכב צמיג ללא אבוב (Tubless).
{{ח:תת|(ה)}} לא יותקן ברכב מסוג N3 כיסוי המסתיר את הברגים או האומים, המחברים את האופן לסרן.

{{ח:סעיף|322|צמיגים|תיקון: תשכ״ו־7, תשכ״ח, תשמ״ג־2, תשמ״ח, תשנ״א, תשס״ה־19, תשע״א, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} בגלגלי רכב יותקנו צמיגי גומי פנאומטיים מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} ובהם לחץ אויר במידה שקבע יצרן הרכב; ברכב אטי מותר להתקין צמיגים שאינם פנאומטיים.
{{ח:תת|(ב)}} הצמיגים ברכב יותאמו לייעוד הרכב ויהיו בעלי אותם מבנה וכושר העמסה שקבע יצרן הרכב והמידות שנרשמו ברשיון הרכב.
{{ח:תת|(ב1)}} עובד מפעל לתיקון צמיגים ואבובים לא יתקין בגלגלי רכב צמיגים שחלפו 6 שנים ממועד ייצורם, ואם היו הצמיגים משומשים – 24 חודשים ממועד ייצורם; בתקנת משנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מועד ייצור“ – המועד המוטבע על הצמיג;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפעל לתיקון צמיגים ואבובים“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)#תוספת 1|בתוספת הראשונה לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}}.
{{ח:תת|(ג)}} בצמיג פנאומטי, לרבות בצמיג שבגלגל חילוף, לא יפחת עובי הפרופיל או עומק החריצים של הצמיג, הבא במגע עם הדרך, מ־2 מ״מ ובצמיג שאינו פנאומטי, לא יפחת עוביו מ־4 ס״מ.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} לא יורכבו ברכב מנועי צמיגים שונים במידה, בכושר העמסה ובמבנה – בין רדיאלי ובין דיאגונלי – על סרן אחד;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב מנועי – למעט טרקטור ומכונה ניידת – יכול שיורכבו צמיגים בעלי מבנה שונה על סרנים שונים אלא אם כן קבע יצרן הרכב אחרת ובלבד שלא יורכבו –
{{ח:תתתת|(א)}} צמיגים רדיאליים בסרן קדמי אם בסרן או בסרנים האחוריים הורכבו צמיגים דיאגונליים;
{{ח:תתתת|(ב)}} צמיגים רדיאליים שבהם חגורת פלדה בסרן קדמי, אם בסרן או בסרנים האחוריים הורכבו צמיגים רדיאליים שאין בהם חגורת פלדה.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בתקנת משנה זו, נגרם תקר באחד מגלגלי הרכב, מותר להרכיב על סרן אחד גלגל חילוף שמידותיו שונות, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 365|בתקנה 365(2)}}, ובלבד שנוהג הרכב לא יעשה בו שימוש אלא לצורך נסיעה אל המוסך הקרוב לתיקון התקר.
{{ח:תת|(ה)}} לא יורכב ברכב צמיג ללא אבוב אם הוא מיועד להרכבה עם אבוב.
{{ח:תת|(ו)}} לא יורכב ברכב ששנת ייצורו –
{{ח:תתת|(1)}} עד 2005 – צמיג המוגבל למהירות פחותה מהמהירות המרבית המתוכננת של הרכב ובלבד שבמונית, ברכב נוסעים פרטי יכול שיורכב צמיג בדרגת מהירות S;
{{ח:תתת|(2)}} 2006 ואילך – צמיג שתכנן יצרנו ללחץ אוויר, לכושר העמסה ולמהירות הפחותים מאלה שתכנן יצרן הרכב וברכב מסוג M1 ו־N1 – גם צמיג בעל קוד מהירות נמוך מדרגה S או מהמהירות המרבית של הרכב שקבע יצרן הרכב.

{{ח:סעיף|323|קפיצים}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי ובגרור יותקנו בין הסרנים לבין מרכב הרכב קפיצים יעילים ובעלי כושר מתאים למשקל הכולל המותר של הרכב, ובלבד שהקפיצים המורכבים על אותו סרן יהיו בעלי כוח התנגדות שווה.
{{ח:תת|(ב)}} מותר להתקין ברכב מנועי כל מיתקן אחר אשר פעולתו הטכנית כפעולת הקפיצים.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות תקנות משנה (א) ו־(ב) לא יחולו על –
{{ח:תתת|(1)}} רכב מנועי שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 400 ק״ג ושאינו מיועד לפי מבנהו להסעה;
{{ח:תתת|(2)}} רכב איטי;
{{ח:תתת|(3)}} גרור אשר נבנה ללא קפיצים ומבנהו אושר על ידי רשות הרישוי;
{{ח:תתת|(4)}} גרור שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 750 ק״ג.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: בלמים|תיקון: תשל״ח־5}}

{{ח:סעיף|324|הגדרות|תיקון: תשכ״א, תשל״ח־5, תשנ״א־11, תשנ״ב־8, תשס״ח־7, תשס״ט־11, תשע״ה־6}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ה|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בלמי שירות“ – מערכת בלמים הפועלת על כל גלגלי הרכב, שהפעלתה מאפשרת האטת מהירותו לפחות ב־4.5 מ/שניה בשניה כשהוא עמוס בדרך מישורית בעלת ציפוי וכן החזקתו במצב בלימה בכל דרך ובכל שיפוע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת כפולה של בלמי שירות“ – שתי מערכות של בלמי שירות הפועלות כל אחת בנפרד על גלגלי הרכב, וכל מערכת מפעילה בנפרד את בלמי השירות של לפחות מחצית מספר הגלגלים ועשויה לבלום את הרכב במקרה שהמערכת השניה חדלה לפעול;
{{ח:תת}} מערכת נפרדת של הבלמים יכול שתאט את מהירות הרכב פחות מ־4.5 מ/שניה בשניה אולם שתי המערכות יחד יאטו את מהירותו במידה האמורה לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בלם עצמאי“ – מיתקן המפעיל את מערכת הבלמים בעזרת קפיץ העוצר את הרכב כשלחץ האויר במערכת הבלמים יורד מתחת ללחץ האויר הדרוש להפעלה יעילה של הבלמים, והמערכת מאפשרת האטה של מהירות הרכב לפחות 2 מ/שניה בשניה כשהוא עמוס והחזקתו במצב בלימה בכל דרך ובכל שיפוע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בלמנוע“ – מנגנון האטה המפעיל את המנוע כמדחס וגורם להאטת הנסיעה של הרכב והמבטיח שבשעת החלפת ההילוכים המנגנון לא יפעל ופעולת המנוע לא תופסק, או מנגנון האטה אחר המאיט את מהירות הרכב שלא באמצעות מערכת הבלמים שאישר מנהל האגף לרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בלמי עזר“ – מערכת בלמים הפועלת בצורה ישירה על הגלגלים המורכבים לפחות על סרן אחד של הרכב ומאפשרת האטת המהירות לפחות ב־2 מ/שניה בשניה כשהרכב עמוס וכן החזקתו במצב בלימה בכל דרך ובכל שיפוע גם בשעת חניה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכשיר אזהרה“ – מכשיר הגורם ברכב בעל מערכת בלמים הידראוליים להשמעת קול או להפצת אור שהנוהג ברכב יוכל להבחין בו במקרה שגובה פני הנוזל של הבלמים ירד מתחת לגובה שקבע יצרן הרכב או שלחץ הנוזל של הבלמים באחת המערכות הכפולות ירד בהשואה למערכת השניה או מכשיר הגורם ברכב בעל מערכת בלמי אויר להשמעת קול ולהפצת אור שהנוהג ברכב יוכל להבחין בהם במקרה שלחץ האויר פחת מהלחץ הדרוש להפעלה יעילה ובטוחה של הבלמים כפי שקבע יצרן הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מאיט“ (Retarder) – מנגנון האטה חשמלי או הידראולי המותקן במערכת ההנעה של הרכב, והמיועד להאטת הרכב בלא שהוא קשור למערכת הבלמים של הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן למניעת נעילה“ (A.B.S) – רכיב של מערכת בלם שירות המפעיל בעת בלימה בקרה אוטומטית על שיעור ההחלקה של גלגלי הרכב בכיוון סיבובם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת בקרת יציבות“ – מערכת אלקטרונית המשפרת את יציבות הרכב כשהוא בתנועה, על ידי התערבות בפעולות מערכות הרכב, לרבות הבלמים והמנוע, בהתאם לעיבוד מדדי התנהגות הרכב הכוללים, בין השאר, את תאוצת הרכב, זווית הפניית ההגה והמהירות, התואמת לתקן ECE 13 או תקן אחר של האיחוד האירופי שאישר מנהל אגף הרכב והעומד לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות שלו ובאתר האינטרנט של המשרד, ולגבי רכב שיוצר במדינות NAFTA – התואמת לתקן FMVSS 126 או לתקן CMVSS 126; לעניין זה, ”תקן FMVSS“, ”תקן CMVSS“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}.

{{ח:סעיף|325|בלמי שירות, בלמי עזר ובלם עצמאי|תיקון: תשל״ח־5, תשנ״א, תשס״ה־19}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי יותקנו בלמי שירות ובלמי עזר שיהיו תקינים בכל עת.
{{ח:תת|(ב)}} ההפרש בעוצמת הבלימה של הגלגלים באותו סרן לא יעלה על 30% מערכו הגבוה.
{{ח:תת|(ג)}} בלמי השירות ובלמי העזר יותקנו בשתי מערכות נפרדות או במערכת אחת בעלת אמצעי הפעלה נפרדים שכל אחד מהם עשוי לבלום את הרכב כאשר השני חדל לפעול.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב בעל מערכת בלמי שירות המופעלת בלחץ אויר בלבד יותקנו שני בלמים עצמאיים בכל סרן מהסרנים האחוריים אולם ברכב בעל יותר משני סרנים יכול שיותקן בלם עצמאי אחד בסרן הקדמי במקום באחד מהסרנים האחוריים.
{{ח:תת|(ה)}} ברכב בעל מערכת בלמי שירות הידראוליים המופעלת בלחץ אויר יותקן לפחות בלם עצמאי אחד בכל סרן מהסרנים האחוריים.
{{ח:תת|(ו)}} רכב שמותקן בו בלם עצמאי הניתן להפעלה מתא הנהג פטור מהתקנת בלם עזר נוסף.

{{ח:סעיף|326|בלמי אויר|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ז, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בלמי שירות המופעלים בלחץ אויר יצויידו בשסתום בטחון, מד לחץ אויר, מכשיר אזהרה, שסתום משחרר וחיבורים לבדיקת לחץ אויר כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} שסתום הבטחון יותקן במערכת מגורות האויר וישחרר ממגורות האויר את עודפי לחץ האויר שמעל ללחץ שקבע יצרן הרכב.
{{ח:תת|(ג)}} מכשיר אזהרה ומד לחץ אויר יותקנו בלוח המחוונים. שסתום משחרר יותקן במערכת מגורות האויר לשם ניקוז הנוזלים המצטברים בהם.
{{ח:תת|(ד)}} חיבורים לבדיקת לחץ אויר יותקנו במכלי האויר אחרי כל וסת לחץ, על תאי הבלימה ולפני וסת כוח הבלימה.

{{ח:סעיף|327|בלמי טרקטור, רכב איטי ומכונה ניידת|תיקון: תשל״ח־5, תשנ״ד־6}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 325|בתקנה 325}} ברכב איטי, בטרקטור למעט בטרקטורון או במכונה ניידת, אשר לפי מבנהו אינו מסוגל לנוע במישור במהירות העולה על 40 ק״מ לשעה, יותקנו לפחות בלמי עזר הניתנים להפעלה ממקום מושבו של הנהג.

{{ח:סעיף|327א||תיקון: תשכ״ד־8, תשכ״ח, תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|328|בלמי אופנוע ותלת אופנוע|תיקון: תשל״ח־5, תשנ״א}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 325|בתקנה 325}} יותקנו באופנוע ובתלת־אופנוע שני סוגי בלמים שלא יהיו קשורים או תלויים זה בזה כאשר האחד מופעל על הגלגל האחורי של האופנוע או על שני הגלגלים האחוריים של התלת אופנוע, והמאפשר האטה של המהירות לפחות ב־1.5 מ/שניה בשניה, והשני המופעל על הגלגל הקדמי והמאפשר האטה של המהירות ב־1.5 מ/שניה בשניה.

{{ח:סעיף|329|בלמים נוספים ברכב פרטי, במונית, ברכב מסחרי וברכב עבודה|תיקון: תשל״ח־5, תשנ״ב־3, תשנ״ב־8, תשנ״ג־10, תשע״א־10}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב פרטי, במונית וברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 2,200 ק״ג תותקן מערכת כפולה של בלמי שירות ומכשיר אזהרה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} ברכב חילוץ או גרירה נשלטת שמותקנת בו מערכת בלמי שירות הידראוליים תהיה מערכת בלמי השירות כפולה ויותקן בו מכשיר אזהרה;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב כאמור, שמותקנת בו מערכת בלמי שירות המופעלת רק בלחץ אויר או מותקנת בו מערכת בלמי שירות הידראוליים המופעלת בלחץ אויר – יותקן בלם עצמאי.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב מסחרי או ברכב עבודה, שמשקלם הכולל המותר הוא מ־12,000 ק״ג עד 15,999 ק״ג תותקן מערכת כפולה של בלמי שירות הידראוליים המופעלת בלחץ אויר, או מערכת בלמי שירות המופעלת רק בלחץ אויר.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב מסחרי או ברכב עבודה, שמשקלם הכולל המותר הוא 16,000 ק״ג או יותר, יותקנו מערכת בלמי שירות המופעלים רק בלחץ אויר ובלם עצמאי.
{{ח:תת|(ד1)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ה)}} ברכב מסחרי או ברכב עבודה שמשקלם הכולל המותר 12,000 ק״ג או יותר יותקן בלם עצמאי שניתן להפעילו מתא הנהג אך אין חובה להתקין בלם עצמאי כשמותקנים ברכב מערכת כפולה של בלמי שירות הידראוליים המופעלת על ידי מערכת כפולה של לחץ אויר.
{{ח:תת|(ו)}} ברכב מסחרי או ברכב עבודה, שמותקן בהם מנוע דיזל, ושמשקלם הכולל המותר הוא 8,000 ק״ג או יותר – יותקן בלמנוע.
{{ח:תת|(ז)}} ברכב חילוץ או גרירה נשלטת שמותקן בו מנוע דיזל יותקן בלמנוע.
{{ח:תת|(ח)}} ברכב שצוין ברשיונו כטיולית, ששנת ייצורו 1989 או לאחריה, יותקן מאיט.
{{ח:תת|(ט)}} הוראות תקנות משנה (ו) ו־(ז) לא יחולו על כלי רכב של צבא הגנה לישראל שייעודו מבצעי, אם אישר זאת ראש מחלקת מערכות ממונעות בחטיבה הטכנולוגית של זרוע היבשה בצבא הגנה לישראל (להלן – ראש מחלקת מערכות ממונעות), וניתן לו רישיון רכב צבאי.

{{ח:סעיף|330|בלמים נוספים באוטובוס|תיקון: תשל״ח־5, תשנ״א־11, תשנ״ב־8, תשנ״ד־6, תשע״א־10}}
{{ח:תת|(א)}} באוטובוס שמשקלו הכולל המותר עד 7,999 ק״ג יותקנו מערכת כפולה של בלמי שירות ומיתקן אזהרה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} באוטובוס שמשקלו הכולל המותר 8,000 ק״ג או יותר יותקנו מערכת בלמי שירות המופעלת רק בלחץ אויר ובלם עצמאי.
{{ח:תת|(ד)}} באוטובוס שמשקלו הכולל המותר 8,000 ק״ג או יותר ובאוטובוס עם תיבת הילוכים אוטומטית שמשקלו הכולל המותר 6,000 ק״ג או יותר, יותקן בלם עצמאי שניתן להפעילו מתא הנהג.
{{ח:תת|(ה)}} באוטובוס שמותקן בו מנוע דיזל ושמשקלו הכולל המותר 6,000 ק״ג או יותר יותקן בלמנוע.
{{ח:תת|(ו)}} באוטובוס שמשקלו הכולל המותר 10,000 ק״ג או יותר ואשר שנת ייצורו 1987 או לאחריה, יותקן מאיט; הוראות תקנת משנה זו לא יחולו על כלי רכב של צבא הגנה לישראל שייעודו מבצעי, אם אישר זאת ראש מחלקת מערכות ממונעות וניתן לו רישיון רכב צבאי.
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|330א|מיתקן למניעת נעילת גלגלים|תיקון: תשנ״ב־8, תשנ״ג, תשנ״ג־6, תשנ״ג־10, תשנ״ד, תשנ״ה־4, תשנ״ו־2, תשנ״ו־7, תשנ״ט־7, תשס״ה־4, תשס״ה־19}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב כמפורט להלן ולא ישתמש בו אדם, אם לא הותקן בו, בעת ייצורו, מיתקן למניעת נעילת גלגלים מסוג שאישר מנהל אגף הרכב, או מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}, והוא תקין ופועל כהלכה בכל עת:

החל בשנת ייצור	סוג הרכב

{{ח:ת}} אוטובוס שבו מותקנת מערכת בלמים המופעלת בלחץ אויר ללא מערכת הידראולית.

{{ח:תת|(1)}} רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 16,000 ק״ג המוביל או המיועד להוביל חומר מסוכן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 87|בתקנה 87}}.
{{ח:תת|(2)}} גרור ונתמך שמשקלו הכולל המותר עולה על 16,000 ק״ג המוביל או המיועד להוביל חומר מסוכן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 87|בתקנה 87}}.

1993
{{ח:תת|(1)}} מונית שאינה זוטובוס.
{{ח:תת|(2)}} רכב סיור שאינו בנוי על מרכב של רכב מסחרי אחוד.

1994
{{ח:תת|(1)}} כל מונית למעט מונית מסוג זוטובוס שמתקיימות בה דרישות המפרט הטכני לרכב להסעת נכים שקבע מנהל אגף הרכב.
{{ח:תת|(2)}} כל רכב סיור לרבות כזה הבנוי על מרכב של רכב מסחרי אחוד.
{{ח:תת|(3)}} כל גרור או נתמך שמשקלו הכולל המותר 8,000 ק״ג או יותר למעט גרור לטרקטור.

1996
{{ח:תת|(1)}} כל רכב מסחרי, שמשקלו הכולל המותר 12,000 ק״ג או יותר.
{{ח:תת|(2)}} רכב מורכב שמשקלו הכולל המותר 12,000 ק״ג או יותר.
{{ח:תת|(3)}} אוטובוס, לרבות אוטובוס זעיר בעל מערכת בלמים מכל סוג.

{{ח:ת}} רכב, למעט רכב שיוצר במדינות NAFTA, שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג, ולגבי רכב שיוצר במדינות NAFTA – שמשקלו הכולל המותר עולה על 4,500 ק״ג.

{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם בגורר או תומך הגורר אחריו גרור או נתמך שמותקנים בהם מיתקן למניעת נעילת גלגלים אלא אם כן מותקנים בגורר או בתומך חיבורי חשמל להפעלתו.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנה זו, רשאי מנהל אגף הרכב, במקרה מיוחד שייראה לו, לפטור רכב מסויים מהוראות תקנה זו, ובלבד שהפטור יירשם ברשיון הרכב.

{{ח:סעיף|330ב|מערכת בקרת יציבות|תיקון: תשס״ח־7, תשס״ט־11, תש״ע־17, תשע״א־2, תשע״ב־3, תשע״ג־8, תשע״ה־4, תשע״ה־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב שמועד עלייתו לכביש הוא מיום ט״ו בטבת התש״ע (1 בינואר 2010) (להלן – המועד הקובע), אלא אם כן הותקנה בו מערכת בקרת יציבות.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רשות הרישוי רשאית לרשום רכב כאמור שלא הותקנה בו מערכת בקרת יציבות, אם הוא –
{{ח:תתת|(1)}} רכב שיובא לישראל עד יום 31 באוקטובר בשנה שקדמה למועד הקובע לגבי אותו סוג רכב ולמעט רכב מהסוג המפורט בתקנת משנה (ג)(3); לעניין זה, יראו את היום שבו נפרק הרכב מנמל בישראל, כיום שבו יובא לישראל;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסוג O1‏, O2‏, O3‏, O4‏, L, רכב משא או אוטובוס שהם בעלי 4 סרנים או יותר, או אוטובוס המיועד על פי רישיונו לבצע נסיעות בקו שירות עירוני;
{{ח:תתת|(3)}} רכב מסוג N‏, M‏ או O שבוצע בו שינוי מבנה לאחר שייצורו הושלם או רכב עבודה או ציוד חריג או רכב ממוגן ירי או רכב למטרות מיוחדות (SPV – Special Purpose Vehicle), כהגדרתם בדירקטיבה ‎2007/46/EC ובדירקטיבה {{ח:הערה|Regulation}} (EC) No 661/2009 המפורסמות באתר האינטרנט של משרד התחבורה, שניתן עליהם אישור מנהל אגף הרכב על פי הכללים הקבועים בדירקטיבות כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} נגרר מסוג O3 או O4 המיועד לנסיעה בשטח והמצויד במתלה קפיצים, מדגם שניתן עליו אישור מנהל אגף הרכב על פי אישור היצרן כי אותו דגם איננו מיוצר עם מערכת בקרת יציבות;
{{ח:תתת|(5)}} רכב מסוג N3 שמסווג בדירקטיבה ‎2007/46/EC בסיווג משנה כרכב שטח (Off-Road).
{{ח:תת|(ג)}} לגבי כלי הרכב שלהלן יקראו את תקנת משנה (א) כך שבמקום ”ט״ו בטבת התש״ע (1 בינואר 2010)“ יבוא התאריך הנקוב לצדם:
{{ח:תתת|(1)}} רכב מסוג N1 מתוצר שניתן עליו אישור מנהל אגף הרכב על פי אישור היצרן כי אותו תוצר איננו מיוצר עם מערכת בקרת יציבות – כ׳ בטבת התשע״ו (1 בינואר 2016);
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסוג N2 או N3 שהוא בעל 2 או 3 סרנים או תומך בעל הנעה 4×6 – ו׳ בטבת התשע״ב (1 בינואר 2012);
{{ח:תתת|(2א)}} על אף האמור בפסקה (2) –
{{ח:תתתת|(א)}} רכב מסוג N2 מדגם שניתן עליו אישור מנהל אגף הרכב על פי אישור היצרן כי אותו דגם איננו מיוצר עם מערכת בקרת יציבות, ושרשות הרישוי טרם נתנה את אישורה לאב טיפוס שלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282(א)(2)}} – ט״ז בחשוון התשע״ג (1 בנובמבר 2012);
{{ח:תתתת|(ב)}} רכב מסוג N2 ו־N3 מדגם שניתן עליו אישור מנהל אגף הרכב על פי אישור היצרן כי אותו דגם איננו מיוצר עם מערכת בקרת יציבות, ושרשות הרישוי נתנה את אישורה לאב טיפוס שלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282(א)(2)}} – ח׳ בחשוון התשע״ה (1 בנובמבר 2014);
{{ח:תתת|(3)}} רכב מסוג N שסיווג המשנה שלו על פי רישיונו הוא כיבוי אש או רכב עבודה שייעודו משאבת בטון – ח׳ בחשוון התשע״ה (1 בנובמבר 2014).

{{ח:סעיף|331|בלמים נוספים בגרור ובנתמך|תיקון: תשל״ח־5, תשמ״ב־2, תשמ״ט־6}}
{{ח:תת|(א)}} בגרור ובנתמך שמשקלם הכולל המותר עולה על 750 ק״ג יותקנו בלם שירות ובלם עזר המאפשר השארתו במצב בלימה בכל תנאי דרך אף אם אינו מחובר לגורר או לתומך.
{{ח:תת|(ב)}} גרור שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 1,000 ק״ג הנגרר על ידי רכב איטי או טרקטור, פטור מחובת התקנת בלמים ובלבד שמהירותו המקסימלית של הגורר תסומן על גבי הגרור מאחוריו.
{{ח:תת|(ב1)}} גרור חד־סרני שמשקלו הכולל אינו עולה על 1,500 ק״ג הנגרר על ידי טרקטור, פטור מחובת התקנת בלמים, ובלבד שמהירותו המרבית של הגורר תסומן על גבי הגרור, מאחוריו.
{{ח:תת|(ג)}} בגרור ובנתמך שמשקלם הכולל המותר עולה על 3,000 ק״ג יותקן, נוסף לבלמים כאמור, בלם בטחון שיפעל באופן עצמאי ויבטיח בלימה אוטומטית במקרה של ניתוק פתאומי של הגרור או הנתמך מהגורר או התומך.
{{ח:תת|(ד)}} לא יותקנו בגרור בלמים המופעלים על ידי דחיפה של ייצול החיבור על הגורר; הוראה זו לא תחול על גרור שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג.
{{ח:תת|(ה)}} בגרור ובנתמך שמשקלם הכולל המותר הוא 8,000 ק״ג או יותר, למעט גרור הנגרר על ידי טרקטור, יותקנו בלמי שרות המופעלים בלחץ אויר מסוג שעומד בתקן מספר E.C.E 13 של המועצה הכלכלית והסוציאלית של אירופה וכן בלם עצמאי שניתן להפעילו מתא הנהג כבלם עזר.
{{ח:תת|(ו)}} נתמך בעל שלישיית סרנים יהיה פטור מחובת התקנת בלם עצמאי כאמור בתקנת משנה (ה) בסרן בו מותקנת מערכת ההיגוי אם לא ניתן להתקינו, ובלבד שמערכת הבלימה של הרכב מאפשרת האטת מהירותו לפחות ב־2 מ/שניה בשניה כשהוא עמוס בדרך מישורית בעלת ציפוי וכן החזקתו במצב בלימה בכל דרך ובכל שיפוע.

{{ח:סעיף|332|מכשירי אזהרה במערכת בלמים משולבת|תיקון: תשכ״ה־9, תשכ״ח, תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} ברכב שמותקנת בו מערכת בלמים משולבת המורכבת ממערכת לחץ אויר וממערכת הידראולית יותקנו מכשירי אזהרה מתאימים, אחד במערכת לחץ האויר ואחד במערכת ההידראולית אולם יכול ששני מכשירי האזהרה יפעילו מתקן אחד המשמיע קול ומפיץ אור.

{{ח:סעיף|333|אבזרי בלמים|תיקון: תשל״ח־5}}
{{ח:תת|(א)}} האבזרים, החלקים והחיבורים המותקנים במערכות הבלמים יהיו מחומר ובצורה המבטיחים את פעולתם התקינה בכל מצב של הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} האבזרים והחיבורים יהיו מוגנים נגד כל גירוד, שיפשוף, חיכוך ופגיעה בכושר פעולתם.
{{ח:תת|(ג)}} החלקים הנמצאים בתנועה יהיו בעלי אורך וגמישות מספיקים במידה כזו שתנועות הרכב או החלק שאליו הם מחוברים לא יגרמו להם נזק.
{{ח:תת|(ד)}} לא ישנה אדם את מערכת הבלמים המקוריים של הרכב, לא יחליף ולא ירשה לאחר להחליף חלק או אבזר במערכת הבלמים בחלק או באבזר אחר בעל מידות, איכות או סגולות טכניות אחרות מאלה שקבע יצרן מערכת הבלמים, אלא אם קיבל אישור מאת רשות הרישוי ובהתאם לתנאיו.

{{ח:סעיף|333א|אחריות|תיקון: תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} הנוהג ברכב, בעלו או הממונה עליו, אחראים לקיום הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ה|סימן זה}}.

{{ח:סעיף|333ב|תחולה|תיקון: תשל״ח־5}}
{{ח:ת}} על רכב ששנת ייצורו 1976 או לפני כן שנרשם לראשונה לפני תחילת תקפן של תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 4), תשל״ח–1978 {{ח:הערה|(ביום 4.6.1978)}}, יחולו הוראות התקנות כנוסחן ערב תחילת תקפן של התקנות האמורות; אולם על רכב שהותקנו בו בלמים לפי התקנות האמורות, כולן או מקצתן, יחולו הוראות אותן תקנות כנוסחן זה.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ו|סימן ו׳: מערכת האורות}}

{{ח:סעיף|334|פנסי חזית|תיקון: תשכ״א, תש״ל, תש״ל־10, תשמ״ה, תשמ״ו־4, תשנ״א, תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי שאינו רכב איטי, אשר רחבו הכולל עולה על מטר אחד, למעט אופנוע, יותקנו שני פנסי חזית שכל אחד מהם יאיר באור גבוה (האור הגדול) ובאור נמוך (האור הקטן), או יותקנו ארבעה פנסי חזית אשר לפחות אחד מכל צד יאיר באור גבוה ואחד בלבד מכל צד יאיר באור נמוך.
{{ח:תת|(ב)}} האור הגבוה יהיה אור לבן או אור צהוב בהיר (להלן – צהוב) ויאיר את הדרך לפני הרכב בלילה ובמזג אוויר נאה למרחק של לא פחות מ־100 מטר.
{{ח:תת|(ג)}} האור הנמוך יהיה אור לבן או אור צהוב ויאיר את הדרך לפני הרכב בלילה ובמזג אוויר נאה למרחק של לא פחות מ־30 מטר ועצמתו לא תעלה על לוקס אחד בשעה שהיא נמדדת על גבי משטח המוצב על פני הדרך במרחק 25 מטר מן הפנס האמור – מגובה מרכז הפנס ולמעלה ממנו.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|335|התקנת פנסי חזית|תיקון: תש״ל, תשס״ח־7, תשע״א־10, תשע״ה־4}}
{{ח:ת}} לא יירשם רכב ולא יחודש רישיונו אלא אם כן – פנסי החזית יותקנו בחזית הרכב, פנס אחד או שניים בכל צד של הרכב מותקנים באופן סימטרי לגבי הציר המרכזי של הרכב, ובלבד שהמרחק מפני הקרקע לקצה התחתון של השטח המאיר בזכוכית הפנס יהיה לפחות 40 ס״מ והמרחק מפני הקרקע לקצה העליון לא יעלה על 135 ס״מ; האור בפנסי החזית האמורים יאיר בצבע אחד; הוראות תקנה זו, לעניין המרחק מפני הקרקע לקצות הפנסים, לא יחולו על כלי רכב של צבא הגנה לישראל שייעודו מבצעי, ובלבד שמיקום הפנסים אושר בידי ראש מחלקת מערכות ממונעות וניתן לו רישיון רכב צבאי.

{{ח:סעיף|336|פנסי חזית באופנוע ורכב איטי|תיקון: תשמ״ה, תשנ״א, תשנ״ג, תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} באופנוע עם רכב צדי או בלעדיו, בתלת־אופנוע ובטרקטור יותקן לפחות פנס חזית אחד אשר לגביו יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 334|תקנות 334}} {{ח:פנימי|סעיף 335|ו־335}} בשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} באופנוע בלי רכב צדי יותקן הפנס במרכז חזיתו;
{{ח:תתת|(2)}} באופנוע עם רכב צדי, בתלת־אופנוע ובטרקטור יותקן הפנס במרכז החזית או בצדו השמאלי;
{{ח:תתת|(3)}} באופנוע שנפח מנועו עד 50 סמ״ק יכול שפנס החזית יהיה בעל אור נמוך בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב איטי יותקנו –
{{ח:תתת|(1)}} כשרחבו הכולל אינו עולה על 150 ס״מ – לפחות פנס חזית אחד;
{{ח:תתת|(2)}} כשרחבו הכולל עולה על 150 ס״מ – שני פנסי חזית; בפנסים יהיה אור נמוך בלבד ויחולו עליהם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 335|תקנה 335}}.

{{ח:סעיף|337|עממור|תיקון: תשס״ח־7}}
{{ח:ת}} ברכב מנועי יותקן לפני מושב הנהג עממור המאפשר לנהג להחליף בפנסי החזית את האור הגבוה באור נמוך ולהיפך.

{{ח:סעיף|338|נורת אזהרה|תיקון: תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי תותקן לפני מושב הנהג, במקום הנראה לעיניו, נורה בעלת עצמת אור קטנה אשר תאיר בצבע אדום, כחול או ירוק בשעה שמאיר האור הגבוה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנה זו לא יחולו על טרקטור ועל רכב מנועי שאין עליו תא נהג, ובלבד שזרוע מפסק החשמל של מנגנון התאורה תראה בבירור לנוהג בהם כי בפנסים מאיר אור גבוה.

{{ח:סעיף|339|פנס חניית לילה|תיקון: תשנ״ב־3, תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי – למעט אופנוע בלי רכב צדי ולמעט רכב מנועי שרחבו אינו עולה על מטר אחד – יותקנו שני פנסי חניית לילה (להלן – פנסי חניה) שאורם יהיה לבן או צהוב ואשר בזמן תאורה ובמזג אוויר נאה ייראו במרחק 150 מטר לפני הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} פנסי חניה יותקנו בחזית הרכב, פנס חניה בכל צד, בגובה שווה מפני הקרקע ובלבד –
{{ח:תתת|(1)}} שהמרחק בין כל פנס לבין משטח מקביל לציר המרכזי העובר דרך הנקודה הצדדית הקיצונית של הרכב בצד בו מותקן הפנס, לא יעלה על 40 ס״מ;
{{ח:תתת|(2)}} שהמרחק מעל פני הקרקע לקצה התחתון של השטח המאיר בזכוכית הפנס יהיה לפחות 40 ס״מ והמרחק מפני הקרקע לקצה העליון לא יעלה על 150 ס״מ.
{{ח:תת|(ג)}} פנסי חניה מותר להתקין בתוך פנסי חזית ובלבד –
{{ח:תתת|(1)}} שהפעלתם תהיה נפרדת מהפעלת האור הגבוה והאור הנמוך;
{{ח:תתת|(2)}} שנתמלאו בהם הוראות תקנה זו.
{{ח:תת|(ד)}} באופנוע בלי רכב צדי וברכב מנועי שרחבו אינו עולה על מטר אחד מותר להתקין פנס חניה שנתמלאו בו הוראות תקנה זו.
{{ח:תת|(ה)}} מערכת ההפעלה של פנסי החניה תהיה כזו שפנסי החניה והפנס האחורי יודלקו בעת ובעונה אחת.
{{ח:תת|(ו)}} באוטובוס ששנת ייצורו 1980 או לאחריה ושארכו הכולל ששה מטרים או יותר יותקנו ששה פנסי חניה בצבע צהוב – שניים בצדי הרכב, שניים מלפנים ושניים מאחורי הרכב ובלבד –
{{ח:תתת|(1)}} שהמרחק בין כל פנס חניה בצד הרכב לדופן הרכב שלידו לא יעלה על 40 ס״מ;
{{ח:תתת|(2)}} שהמרחק מפני הקרקע למרכז הפנס יהיה לא פחות מ־40 ס״מ, ולא יעלה על 150 ס״מ;
{{ח:תתת|(3)}} שפנסי החניה הצדיים יופעלו בעת ובעונה אחת יחד עם אורות החניה והאורות הגבוהים.

{{ח:סעיף|340|פנס רוחב|תיקון: תשכ״ו־7, תשמ״ט־6, תשס״ו־8}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב אשר רחבו הכולל הוא 210 ס״מ או יותר יותקנו ארבעה פנסי רוחב לסימון רוחב הרכב שאורם ייראה במזג אויר נאה במרחק 150 מטר לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} שני פנסי רוחב שאורם צהוב או לבן יותקנו בחזית הרכב, פנס רוחב בכל צד בגובה שווה מפני הקרקע בנקודה הצדדית הקיצונית הגבוהה ביותר של הרכב מלפנים או קרוב אליה ככל האפשר, ובלבד שאם לרכב ארגז הבולט משני צדי תא הנהג יותקנו הפנסים על הארגז.
{{ח:תת|(ג)}} שני פנסי רוחב שאורם אדום יותקנו מאחורי הרכב בהתאם להוראות תקנת משנה (ב).
{{ח:תת|(ד)}} רכב שמותקנים בו פנסי רוחב, אין חובה להתקין בו פנסי חניה.

{{ח:סעיף|341|פנס אחורי|תיקון: תשכ״ו־7, תשנ״ב־3, תשנ״ב־8, תשנ״ג־3, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשס״ט־4}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב, למעט אופניים, אופנוע ועגלה, יותקנו שני פנסים אחוריים שאורם אדום אשר ייראה ממרחק של 150 מטרים לפחות מאחורי הרכב בזמן תאורה ובמזג אויר נאה ובלבד –
{{ח:תתת|(1)}} שיותקן פנס אחד בכל צד;
{{ח:תתת|(2)}} שהמרחק מעל פני הקרקע יהיה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 339|בתקנה 339}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} מערכת ההפעלה של הפנסים האחוריים תופעל יחד עם פנסי החזית, פנסי הרוחב ופנסי החניה.
{{ח:תת|(ג)}} באופנוע יותקן פנס אחורי אחד שאורו אדום אשר ייראה ממרחק של 150 מטרים לפחות מאחורי האופנוע בזמן תאורה ובמזג אויר נאה.
{{ח:תת|(ד)}} בגרור ובנתמך ששנת ייצורו 1994 עד 2007 ושמשקלו הכולל המותר 751 ק״ג או יותר, יהיה השטח המואר של הפנס האחורי בכל צד 150 סמ״ר לפחות; מותר להתקין יותר מפנס אחד בכל צד ובלבד שהשטח המואר של הפנסים בכל צד לא יפחת מ־150 סמ״ר.

{{ח:סעיף|342|פנס בלימה|תיקון: תשכ״ו־7, תשמ״ד־5, תשמ״ז, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״ג־6, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשס״ו־8, תשס״ט־4, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב, למעט אופניים, אופנוע שנפח מנועו עד 50 סמ״ק ששנת ייצורו עד 1993 ועגלה, יותקנו שני פנסי בלימה בשני צדי הרכב שאורם אדום והם ייראו באור היום במזג אוויר נאה ממרחק של 30 מטרים לפחות ובזמן תאורה במזג אוויר נאה ממרחק של 150 מטרים לפחות; פנסי הבלימה יותקנו במרחק מפני הקרקע, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 339|בתקנה 339}}.
{{ח:תת|(ב)}} מותר שפנס אחורי ישמש גם כפנס בלימה, ובלבד שיהיו בו שני אורות נפרדים ושהאור המראה על בלימה יהיה בעל עצמה חזקה יותר וניתן להבחנה ברורה מן האור האחר.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ד)}} ברכב נוסעים פרטי ובמונית ששנת ייצורם 1994 או לאחריה, יותקן בנוסף לפנסים האמורים בתקנת משנה (א), פנס בלימה נוסף במרכזו של החלון האחורי. מנהל אגף הרכב רשאי לפטור סוג רכב מהוראות תקנת משנה זו או להורות על התקנת הפנס במקום אחר אם על פי מבנהו לא ניתן להתקין בו פנס בלימה נוסף.
{{ח:תת|(ה)}} באופנוע יותקן פנס בלימה אחד שאורו ייראה כאמור בתקנת משנה (א); הוראת תקנת משנה זו לא תחול על אופנוע שנפח מנועו עד 50 סמ״ק ששנת ייצורו עד 1993.
{{ח:תת|(ו)}} בגרור ובנתמך ששנת ייצורו 1994 עד 2007 ושמשקלו הכולל 751 ק״ג או יותר יהיה השטח המואר של כל פנס בלימה 150 סמ״ר לפחות; ברכב כאמור מותר להתקין יותר מפנס אחד בכל צד ובלבד שהשטח הכולל המואר על ידם לא יפחת מ־150 סמ״ר.

{{ח:סעיף|343|הארת לוחית־הזיהוי|תיקון: תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} לוחית־זיהוי אחורית ברכב מנועי, למעט רכב לתחבורה קלה, תואר באור לבן אשר יאפשר ראיה טובה של הלוחית וקריאת הרשום עליה ממרחק של 20 מטר לפחות בזמן תאורה ובמזג אויר נאה ובתנאי שהאור האמור יהיה מכוון להארת הלוחית בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} מערכת ההפעלה של הארת לוחית־הזיהוי תהיה כזו שהיא תואר כאשר יודלקו פנסי החזית או פנסי הרוחב ופנסי החניה.

{{ח:סעיף|344|מחוון כיוון|תיקון: תשכ״ה־9, תש״ל־10, תשמ״ב־2, תשמ״ט־6, תשנ״א־11, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשנ״ד־6, תשנ״ה־4, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשס״ט־4}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי שיש בו תא נהג יותקנו מחווני כיוון אשר אורם ייראה מלפני הרכב ומאחוריו לאור השמש ממרחק 30 מטר לפחות ובזמן תאורה במזג אויר נאה ממרחק 150 מטר לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב מנועי יותקנו ארבעה מחווני כיוון בעלי אור מהבהב, שניים בצבע לבן או צהוב בחזית הרכב ושניים בצבע צהוב או אדום באחורי הרכב.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ד)}} בגרור ונתמך ששנת ייצורם עד 2007 יותקנו שני מחווני כיוון לפחות, מאחורי הרכב, ואם משקלו הכולל המותר 751 ק״ג או יותר יהיה השטח המואר של כל מחוון כיוון 90 סמ״ר לפחות; מותר להתקין יותר ממחוון כיוון אחד בכל צד ובלבד שהשטח הכולל המואר על ידם לא יפחת מ־90 סמ״ר.
{{ח:תת|(ד1)}} באופנוע ששנת ייצורו 1995 ולאחריה יותקנו ארבעה מחווני כיוון לפחות כאמור בתקנת משנה (ב).
{{ח:תת|(ה)}} מחווני כיוון יותקנו במרחק של לפחות 40 ס״מ מעל פני הקרקע ולא יותר מ־190 ס״מ.
{{ח:תת|(ו)}} מחווני כיוון מהסוגים האמורים בתקנות משנה (ב) מותר להתקין בתוך כל פנס מן הפנסים המפורטים {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|בפרק זה}}, ובלבד שנתמלאו בהם הוראות תקנה זו ושהפעלתם תהיה בנפרד מכל אור אחר ושיאירו באור מהבהב.
{{ח:תת|(ז)}} האור המהבהב במחוון כיוון יידלק לסירוגין בין 30 ל־90 פעם בדקה.
{{ח:תת|(ח)}} הותקנו מחווני כיוון מחוץ לשדה ראייתו של הנוהג ברכב, יותקן בתא הנהג מיתקן אשר יראה אור או ישמיע קול המציין כי מחווני הכיוון מופעלים.
{{ח:תת|(ט)}} ברכב מנועי שיש בו שני פנסים ושמחווני הכיוון מותקנים בתוך פנסי הבלימה, מותר שמחוון הכיוון יבטל את פעולתו של פנס בלימה עם הפעלתו של מחוון הכיוון בכל צד.
{{ח:תת|(י)}} לא יירשם רכב מנועי שיש בו תא נהג וששנת ייצורו היא 1983 או אחריה או שנרשם לראשונה לאחר ט״ז בטבת התשמ״ג (1 בינואר 1983) אלא אם יש בו מחווני כיוון נוספים, אחד מכל צד של הרכב שאורם יאיר לאחורי הרכב ואשר יפעלו ביחד עם ארבעת מחווני הכיוון הקיימים ברכב; מחווני הכיוון הנוספים יהיו בהתאם לדרישות חובה לרכב נוסעים שיפרסם מנהל אגף הרכב.
{{ח:תת|(יא)}} ברכב ששנת ייצורו 1981 או לאחריה יותקן מתג שבאמצעותו ניתן להפעיל לפחות את מחווני הכיוון הקדמיים והאחוריים שברכב בעת ובעונה אחת.
{{ח:תת|(יב)}} מחווני כיוון ברכב מנועי ששנת ייצורו 2005 ואילך ובגרור ונתמך ששנת ייצורם 2008 ואילך, יהיו כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 16א|בפרט 16א שבחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|345|מחזירור|תיקון: תש״ם־6, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי שרחבו הכולל עולה על מטר אחד וכן בגרור ונתמך יותקנו מאחור בגובה שווה מפני הקרקע לפחות שני מחזירורים בצבע אדום, מחזירור מכל צד.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב מנועי אשר רחבו הכולל אינו עולה על מטר אחד לרבות אופנוע בלי רכב צדי, יותקן מחזירור אחד לפחות מאחוריו – במרכז או בצד שמאל.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב מנועי ובאוטובוס ששנת ייצורו עד 1979 שאורכו הכולל עולה על 10 מטר יותקנו שני מחזירורים נוספים על הדופן השמאלי, אחד בחלקו הקדמי והשני בחלקו האחורי של הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} בגרור ונתמך יותקנו בחזית, נוסף לאמור בתקנת משנה (א), שני מחזירורים בצבע צהוב או לבן.
{{ח:תת|(ה)}} מחזירור המותקן בגרור ונתמך מאחור, יהא בצורת משולש שווה־צלעות שאורך כל צלע 15 ס״מ ובסיסו למטה.
{{ח:תת|(ו)}} כל מחזירור יותקן במרחק שווה מדופן הרכב שבצדו שלא יעלה על 40 ס״מ ובגובה של לפחות 40 ס״מ מפני הקרקע ולא יותר מ־80 ס״מ.
{{ח:תת|(ז)}} מחזירור מרובע או עגול ששטחו המחזיר אור יהיה לפחות 20 ס״מ מרובעים.
{{ח:תת|(ח)}} לא יותקן ברכב מחזירור אדום מלפנים או מחזירור לבן או צהוב מאחור, אלא אם כן נקבע אחרת בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ט)}} מחזירור כאמור בתקנה זו יהיה מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|346||תיקון: תש״ם־7, תשמ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|347|פנס ערפל|תיקון: תשמ״ז, תשס״ח־7}}
{{ח:תת|(א)}} בנוסף לפנסי החזית, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 334|בתקנה 334}}, מותר להתקין ברכב מנועי בחזיתו לא יותר משני פנסי ערפל אשר אורם לבן או צהוב ושיופעלו בנפרד מפנסי החזית.
{{ח:תת|(ב)}} פנס הערפל יותקן בגובה של לא פחות מ־25 ס״מ מפני הקרקע ושום נקודה המוארת באורו לא תהיה גבוהה מהנקודה הגבוהה ביותר המוארת בפנסי החזית כשהם מאירים באור נמוך.

{{ח:סעיף|347א|פנס ערפל אחורי|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשס״ט־4, תשע״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי ששנת ייצורו 1988 או לאחריה, למעט רכב שיוצר על פי התקינה הפדרלית של ארה״ב או התקינה הקנדית, טרקטור, מכונה ניידת ואופנוע, נוסף על הפנס האחורי יותקנו פנס ערפל אחורי אחד או שני פנסים ובלבד שיתקיימו בפנס כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 341|בתקנה 341(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} יופעל בנפרד מהפנס האחורי ורק כאשר יודלקו פנסי החזית;
{{ח:תתת|(3)}} תותקן בלוח המחוונים של הרכב מנורת ביקורת שתידלק כאשר יודלק הפנס.
{{ח:תת|(ב)}} אור פנס הערפל יהיה אדום והפנס יופעל לפי האמור {{ח:פנימי|סעיף 107|בתקנה 107(ד)}}.
{{ח:תת|(ג)}} בגרור ובנתמך ששנת ייצורו 1994 עד 2007 ושמשקלו הכולל המותר 751 ק״ג או יותר יהיה השטח המואר של כל פנס ערפל אחורי 90 סמ״ר לפחות; מותר להתקין יותר מפנס ערפל אחורי אחד במקום כל פנס המותקן ברכב כאמור ובלבד שהשטח הכולל המואר על ידם לא יפחת מ־90 סמ״ר; מותקן ברכב כאמור פנס ערפל אחורי אחד, יותקן הפנס בצדו השמאלי של הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב כאמור בתקנת משנה (א), ששנת ייצורו 2005 ואילך, פנס הערפל יהיה מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 16|בפרט 16 בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|348|פנס לנסיעה אחורנית|תיקון: תשכ״ו־7, תשל״ה־2, תשנ״א־11, תשנ״ד, תשנ״ד־4, תשנ״ו־2, תשס״ט־4}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב, למעט אופנוע, טרקטור, מכונה ניידת ורכב איטי, ששנת ייצורו 1986 או לאחריה, יותקנו פנס אחד או שני פנסים, לפי הענין, לנסיעה אחורנית; אור הפנס יהיה לבן ויאיר את הדרך מאחרי הרכב למרחק שלא יעלה על 10 מטרים.
{{ח:תת|(ב)}} הותקן פנס אחד כאמור, לא תעלה עצמת אורו על 25 ווט; הותקנו שני פנסים, לא תעלה עצמת האור בכל אחד על 15 ווט.
{{ח:תת|(ג)}} בגרור ובנתמך ששנת ייצורו 1994 עד 2007 ושמשקלו הכולל המותר 751 ק״ג או יותר יהיה השטח המואר של כל פנס לנסיעה לאחור 90 סמ״ר לפחות; מותר להתקין יותר מפנס אחד לנסיעה לאחור במקום כל פנס המותקן ברכב כאמור ובלבד שהשטח הכולל המואר על ידם לא יפחת מ־90 סמ״ר; מותקן ברכב כאמור פנס אחד לנסיעה לאחור, יותקן הפנס בצדו הימני של הרכב.
{{ח:תת|(ד)}} פנס לנסיעה אחורנית יופעל באופן אוטומטי עם הפעלת ההילוך האחורי.

{{ח:סעיף|349|זרקור}}
{{ח:ת}} מותר להתקין ברכב מנועי זרקור אחד שאורו לבן או צהוב, ובלבד שאפשר לכוונו מתא הנהג.

{{ח:סעיף|350|פנסים ואורות נוספים|תיקון: תשכ״ו־7, תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב וכן בגרור ובנתמך לא יותקן פנס או מיתקן מפיץ אור, נוסף על הפנסים והאורות שנקבעו בתקנות אלה, אלא אם רשות הרישוי התירה התקנת פנסים נוספים או מיתקני תאורה נוספים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על הארת פנים הרכב, ובלבד שלא יהא בה כדי להפריע לנוהג באותו רכב.

{{ח:סעיף|351|מצב הפנסים|תיקון: תשמ״ז, תשנ״א, תשנ״ב־8}}
{{ח:תת|(א)}} הפנסים והאורות המותקנים ברכב לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|פרק זה}} יהיו תמיד במצב תקין ונקי וניתנים להפעלה מהירה ונוחה מתא הנהג.
{{ח:תת|(ב)}} הפנסים והמנורות המותקנים ברכב יהיו מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ג)}} הפנסים והאורות המותקנים ברכב לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3|פרק זה}} לא יוסתרו על ידי חלק מחלקי הרכב או המטען שעליו או בכל דרך אחרת.

{{ח:סעיף|351א|תקני פנסים|תיקון: תשנ״ז־8, תשס״ה־4, תשס״ט־4, תשע״ו־9, תשע״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} פנסי התאורה, האיתות והסימון {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן ו|שבסימן זה}} (להלן בתקנה זו – הפנסים) יותקנו בהתאם לאמור בהנחיית האיחוד האירופי מס׳ ‎76/756{{ח:הערה|/}}EEC לרבות כל העדכונים שהתפרסמו על פיה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), לגבי רכב מנועי המיוצר לפי התקינה הפדרלית של ארצות הברית או לפי התקינה הקנדית, הפנסים יותקנו על פי תקן F.M.V.S.S. – 108 או לפי התקן הקנדי C.M.V.S.S 108, בהתאמה, לרבות עדכונים שהתפרסמו על פיהם וכתוקפם מזמן לזמן.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} ההנחיה והתקן האמורים בתקנה זו, לרבות העדכונים על פיהם, מופקדים לעיון הציבור בלשכות המחוזיות של משרד התחבורה.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ז|סימן ז׳: המרכב}}

{{ח:סעיף|352|חלקי המרכב|תיקון: תשנ״ד־6}}
{{ח:תת|(א)}} המרכב ברכב מנועי וכל חלק ממנו יהיה בנוי בצורה המתאימה ליעודו של הרכב והמבטיחה הסעה בבטיחות. לא יהיו בו פגמים העלולים לגרום לפגיעה לנמצאים בתוך הרכב או לעוברים בדרך.
{{ח:תת|(ב)}} כל חומר שממנו בנוי פנים המרכב יתאים לאחד התקנים כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|353|מנעולי הדלתות|תיקון: תשל״ו־3, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בכל פתח לכניסה או ליציאה של הנוהג או של הנוסעים ברכב פרטי, ציבורי, עבודה או מסחרי, תהיה דלת עם מנעול או מיתקן לנעילת הדלת המאפשר נעילת הדלת אלא אם נקבע אחרת בתקנות אלה או ברשיון הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} בדלתות יהיו מנעולים חזקים ובמצב תקין המבטיח שהדלתות לא ייפתחו מעצמן בעת הנסיעה ובעת בלימה פתאומית של הרכב בכל מהירות.
{{ח:תת|(ג)}} ידיות הדלתות יהיו שטוחות או תקועות בתוך הדלתות או עשויות מחומר גמיש.

{{ח:סעיף|354|תא הנהג}}
{{ח:ת}} תא הנהג יהיה בנוי בצורה המבטיחה ראייה טובה של הדרך לפני הרכב ומצדיו שאין בה כדי להגביל את שדה הראייה של הנוהג ברכב והמאפשרת נהיגה בטוחה.

{{ח:סעיף|355|מושבים|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־11, תשס״ה־4, תשס״ה־17, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי המיועד לפי מבנהו להסעה יותקנו מושבים כמספר בני אדם שהרכב האמור מורשה להסיע.
{{ח:תת|(ב)}} המושבים יהיו תקינים, יציבים וקבועים במקומם בכל תנאי הדרך.
{{ח:תת|(ג)}} מושב הנהג יהיה יציב, לא יגביל את שדה ראייתו ותנועותיו של הנהג ויאפשר לו נהיגה בנוחות.
{{ח:תת|(ג1)}} ברכב נוסעים פרטי ובמונית ששנת ייצורם 1981 או לאחריה, וברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עד 5,000 ק״ג וששנת ייצורו 1989 או לאחריה, יותקנו במושבים הקדמיים משענות ראש לנוהג ברכב וליושב לצדו.
{{ח:תת|(ג2)}} ברכב ששנת ייצורו 2005 ואילך יותקנו במושבים הקדמיים משענות ראש לנוהג ברכב וליושב לצדו בהתאם למפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 18|בפרט 18 שבחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ד)}} חומרי הריפוד והציפויים למושבים יהיו מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ה)}} ברכב ששנת ייצורו 1990 או אחריה יהיו המושבים מהסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|356|שמשות|תיקון: תש״ם־6, תשמ״א־5, תשמ״ד־4, תשמ״ו, תשמ״ט־6, תשנ״א, תשנ״א־11, תשס״ה־19, תשע״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי יותקנו שמשות כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}, שיהיו במצב תקין ושיאפשרו ראייה ברורה דרכן.
{{ח:תת|(ב)}} כל שמשה המותקנת ברכב תהיה עשויה זכוכית בטחון או חומר אחר שאישר מנהל האגף לרכב.
{{ח:תת|(ג)}} באוטובוס ששנת ייצורו 1981 או לאחריה ובכל רכב אחר ששנת ייצורו 1985 או לאחריה תהיה השמשה המותקנת בחזית הרכב עשויה זכוכית בטחון רבודה מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ד)}} לא יירשם רכב ולא יחודש רשיונו של רכב שהשמשה הקדמית והאחורית והשמשות שליד המושבים הקדמיים המותקנות בו, כולן או מקצתן, צופו בחומר ציפוי, בין בהתזה, בין בהדבקה ובין בכל דרך אחרת.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (ד), קצין בדרגת תת־אלוף שהסמיך לכך הרמטכ״ל או סגנו (להלן בתקנת משנה זו – קצין מוסמך), רשאי לאשר, באופן פרטני, הכהייתן של שמשות רכב שהוא בשימוש צבא ההגנה לישראל, לאחר ששוכנע שהדבר הכרחי למימוש צורך ביטחוני, חיוני או מבצעי המצדיק זאת, ולאחר שבחן חלופות אחרות למימוש הצורך האמור בדרכים אחרות; קצין מוסמך ייתן אישור כאמור לפי תבחינים שממין העניין אשר ייקבעו בפקודות הצבא, בין השאר, לגבי סוג הכהיית השמשות, אופן השימוש בכלי הרכב וההכשרה הנדרשת לנהיגה בו.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ח|סימן ח׳: מיתקנים נוספים ואביזרים}}

{{ח:סעיף|357|מגב שמשות ומזרים אויר|תיקון: תשל״ז־6, תשל״ח־4, תשמ״ו־4, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי בעל שמשה קדמית יותקנו מגבים כפי שהתקין יצרן הרכב בעת ייצורו, אשר יבטיחו ניקוי השמשה הקדמית בכל עת להבטחת שדה הראייה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} ברכב מנועי בעל שמשה קדמית למעט טרקטור, יותקן מנגנון להתזת מים על השמשה הקדמית שיאפשר ניקוי השמשה באמצעות המגבים.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב כאמור בתקנת משנה (ג) תותקן מערכת שתאפשר הזרמת אויר מבפנים על השמשה הקדמית, שיהיה מחומם לפי הצורך; המערכת תהיה ניתנת להפעלה ממושב הנהג גם בשעה שהרכב עומד.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|357א|מפשיר אדים|תיקון: תשנ״א־11, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} ברכב מסוג M1 ששנת ייצורו 1985 או לאחריה, יותקן מפשיר אדים בשמשה האחורית.

{{ח:סעיף|358|סך שמש}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי בעל שמשה קדמית יותקן סך שמש המיועד להגן על עיני הנהג בפני קרני השמש.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב מנועי ציבורי וכן באמבולנס יותקנו שני סכי שמש – אחד בצד הימני ואחד בצד השמאלי של השמשה.

{{ח:סעיף|359|כלי אזהרה|תיקון: תשכ״ו־7, תשכ״ז, תשמ״ב־4, תשמ״ג, תשנ״א, תשס״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מנועי שאינו רכב איטי, אינו אופנוע עד 50 סמ״ק ואינו טרקטור, יותקן צופר על פי התקנים האמורים {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יותקן ברכב צופר מוזיקלי או צופר אוויר אלא אם כן יעמוד בתקן כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 20|בפרט 20 בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב שאינו מנועי יותקן פעמון אזהרה בלבד.
{{ח:תת|(ד)}} באופנוע שנפח מנועו עד 50 סמ״ק יותקן צופר המופעל בחשמל.

{{ח:סעיף|359א|זמזם ברכב|תיקון: תשנ״ג־3, תשנ״ג־6, תשנ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} באוטובוס, ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 15,000 ק״ג, ברכב עבודה ובטרקטור, יותקן זמזם לנסיעה לאחור.
{{ח:תת|(ב)}} זמזם כאמור בתקנת משנה (א), יהיה מסוג שאישר מנהל אגף הרכב והוא יופעל באופן אוטומטי עם הפעלת ההילוך האחורי.
{{ח:תת|(ג)}} זמזם כאמור בתקנת משנה (א) יותקן ברכב ששנת ייצורו 1994 או לאחריה ביום רישומו וברכב אחר בעת חידוש רשיונו שחל ביום י״ד באב התשנ״ג (1 באוגוסט 1993) או לאחריו.
{{ח:תת|(ד)}} מנהל אגף הרכב רשאי לפטור סוג רכב מהוראות תקנת משנה (ב), אם מבנה הרכב אינו מאפשר הפעלת הזמזם באופן אוטומטי שאז יופעל באופן ידני.

{{ח:סעיף|360|מד־מהירות}}
{{ח:ת}} ברכב מנועי שאינו רכב איטי יותקן לפני מושב הנהג מד־מהירות שיראה את מהירותו של הרכב בכל תנאי הדרך. רשות הרישוי רשאית להורות שהוראות תקנה זו לא יחולו על סוגי רכב מסויימים.

{{ח:סעיף|361|מראת תשקיף מצלמות ומסכים|תיקון: תשל״א־4, תשל״ו־3, תשל״ח־4, תשמ״א־5, תשמ״ו, תשמ״ו־4, תשמ״ז, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ב־8, תשע״ה־4, תשע״ח־3, תשע״ח־12}}
{{ח:ת}} לא יירשם רכב ולא יחודש רישיונו אלא אם כן –
{{ח:תת|(1)}} ברכב נוסעים פרטי ובמונית יותקנו שתי מראות תשקיף – האחת בתוך הרכב והשנייה מבחוץ בצדו השמאלי של הרכב;
{{ח:תת|(2)}} ברכב ששדה הראייה לאחור בו דרך המראה הפנימית מוסתר, יותקנו שתי מראות תשקיף משני צדיו, ואולם ברכב כאמור ששנת ייצורו היא לפני 1976, תותקן מראת תשקיף אחת בתוך הרכב או בצדו השמאלי של הרכב;
{{ח:תת|(3)}} ברכב כאמור בפסקה (1) ששנת ייצורו 1990 או לאחריה יותקנו שלוש מראות תשקיף – האחת בתוך הרכב ושתי מראות תשקיף משני צדיו;
{{ח:תת|(4)}} ברכב מסחרי, ברכב עבודה, במכונה ניידת ובטרקטור עם תא נהג יותקנו לפחות שתי מראות תשקיף מבחוץ משני צדי הרכב;
{{ח:תת|(5)}} באוטובוס בחלקו הקדמי, תותקן מראה שבעדה יראה הנהג את כל הנוסעים, בתוכו;
{{ח:תת|(6)}} באוטובוס תותקן נוסף על שלוש מראות התשקיף האמורות בפסקה (3), מראת תשקיף נוספת בצדו הימני מבחוץ;
{{ח:תת|(7)}} באוטובוס מסוג M3 שנרשם לאחר כ׳ בטבת התשע״ו (1 בינואר 2016) תותקן בחזית האוטובוס, נוסף על מראות התשקיף האמורות בפסקאות (3) ו־(6), מראת תשקיף מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 21|בפרט 21 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}}, שתאפשר לנהג לראות ממקום מושבו את תחום חזית הרכב שאינו נראה בצפייה ישירה;
{{ח:תת|(8)}} ברכב משא וברכב עבודה שמשקלו הכולל המותר 12,000 ק״ג או יותר ושנת ייצורו 1989 או לאחריה תותקן מראת תשקיף נוספת בצדו הימני מבחוץ;
{{ח:תת|(9)}} באופנוע תותקן מראת תשקיף בצדו השמאלי לפחות;
{{ח:תת|(10)}} מראת התשקיף הנוספת האמורה בפסקאות (6) ו־(8) תהיה קמורה ובגודל של 15×20 ס״מ לפחות ותותקן כך שהנוהג ברכב יוכל לראות בעדה את הנעשה בצדו הימני של הרכב לכל אורכו, למרחק של 100 ס״מ מעל הקרקע לפחות; יכול שהמראה המותקנת מצדו הימני של הרכב לפי האמור בפסקאות (3) ו־(4) תשלים את תחום הראייה שנקבע למראה הנוספת;
{{ח:תת|(11)}} המראות יותקנו בצורה יציבה אך ניתנות לכיוון בידי הנהג;
{{ח:תת|(12)}} המראות האמורות בפסקאות (1) עד (4) ו־(9) יאפשרו לנהג לראות ממושבו בבהירות ולסקור את הדרך מאחורי הרכב למרחק של 100 מטרים לפחות;
{{ח:תת|(13)}} מראות התשקיף לפי תקנה זו יהיו מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 21|בפרט 21 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}};
{{ח:תת|(14)}} ברכב כאמור בפסקאות משנה (2) עד (8), במקום מראות תשקיף ניתן להתקין מצלמות ומסכים כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 21|בפרט 21 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}}, ובלבד שהמצלמות שיותקנו ברכב לא יאפשרו הקלטה ושמירה של הצילומים.

{{ח:סעיף|362||תיקון: תשמ״ד־4, תש״ף־14}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|363|מוטות רוחב}}
{{ח:ת}} באוטובוס, וכן ברכב משא אשר בגלל מבנהו אין חלקו הרחב ביותר נראה בשעת הנסיעה על ידי הנוהג בו, יותקנו בחלקו הקדמי משני צדיו שני מוטות רוחב אשר יסמנו את הרוחב הכולל של הרכב ואשר ייראו לעיני הנהג ממקום מושבו.

{{ח:סעיף|363א|פגוש אחורי|תיקון: תשמ״ו־2, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב משא, גרור, נתמך ורכב עבודה, שמשקלו הכולל המותר עולה על 3{{ח:הערה|,}}500 ק״ג יותקן מיתקן להגנה בפני התנגשות תת־רכבית (להלן בתקנה זו – פגוש אחורי) מסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יירשם רכב כאמור בתקנת משנה (א) ולא יחודש רשיונו אלא אם כן מותקן בו פגוש אחורי.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות תקנות משנה (א) ו־(ב) לא יחולו על רכב כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} רכב מסחרי אחוד;
{{ח:תתת|(2)}} גרור הנגרר על ידי טרקטור;
{{ח:תתת|(3)}} תומך;
{{ח:תתת|(4)}} רכב שמותקן בו מגבה נוע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 85ב|בתקנה 85ב}};
{{ח:תתת|(5)}} רכב לאיסוף אשפה בדחס;
{{ח:תתת|(6)}} רכב עבודה מהסוגים הבאים:
{{ח:תתתת|(א)}} כיבוי אש;
{{ח:תתתת|(ב)}} משאבת בטון;
{{ח:תתתת|(ג)}} מנוף, למעט מנוף עם סל עבודה;
{{ח:תתתת|(ד)}} מטאטא דרכים;
{{ח:תתתת|(ה)}} בעל הנעה על כל הגלגלים (4×4, 6×6, 8×8);
{{ח:תתת|(7)}} מערבל בטון;
{{ח:תתת|(8)}} רכב מסוג נ.נ.
{{ח:תת|(ד)}} רשות הרישוי רשאית לפטור בעל רכב מהתקנת פגוש אחורי אם שוכנעה כי התקנתו מפריעה לשימוש ברכב על פי יעודו, ובלבד שפטור כאמור יירשם ברשיון הרכב.

{{ח:סעיף|363ב|תנאים לרישום רכב שטח|תיקון: תשנ״ד־6, תשס״ה־6, תשע״ד־6}}
{{ח:ת}} לא יירשם רכב שטח ולא יחודש רישיונו אלא אם כן הותקן בו כלוב להגנה על הנוסעים בו.

{{ח:סעיף|363ג|תנאים לרישום טרקטור משא|תיקון: תשע״ד־7}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם טרקטור משא ולא יחודש רישיונו אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} הספק מנועו המרבי אינו עולה על 23 קילוואט והיחס בין הספק המנוע המרבי למומנט המרבי בניוטון מטר אינו עולה על 0.4 או שמהירותו המרבית בלא הגבלה אינה עולה על 65 קמ״ש; ואולם רשות הרישוי רשאית להתיר רישום של אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} טרקטור משא בעל הנעה חשמלית או היברידית, טרקטור משא בעל משקל עצמי העולה על 900 ק״ג או טרקטור משא בעל שלושה סרנים שאינו מקיים את התנאים האמורים ברישה;
{{ח:תתתת|(ב)}} טרקטור משא שמהירות נסיעתו המרבית המובנית כפי שתכנן אותה היצרן אינה עולה על 65 קמ״ש שאינו מקיים את התנאי האמור ברישה בנוגע ליחס בין הספק המנוע המרבי למומנט המרבי;
{{ח:תתת|(2)}} מהירות נסיעתו המרבית המובנית כפי שהגביל אותה היצרן או נציגו בעת ייצור הרכב אינה עולה על 50 קמ״ש;
{{ח:תתת|(3)}} משקלו העצמי הוא בין 400 ק״ג לבין 500 ק״ג והוא מסוגל לשאת מטען שמשקלו 120 ק״ג לפחות;
{{ח:תתת|(4)}} משקלו העצמי הוא בין 501 ק״ג לבין 700 ק״ג והוא מסוגל לשאת מטען שמשקלו 180 ק״ג לפחות;
{{ח:תתת|(5)}} משקלו העצמי עולה על 700 ק״ג והוא מסוגל לשאת מטען שמשקלו 400 ק״ג לפחות;
{{ח:תתת|(6)}} מותקנים בו בלמי עזר הניתנים להפעלה ממקום מושבו של הנהג;
{{ח:תתת|(7)}} מותקן בו כלוב להגנה על הנוסעים בו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנה זו, רשאי מנהל אגף הרכב להתיר כי בטרקטור משא מסוים לא יותקן כלוב אם הוכח, להנחת דעתו, כי מסיבות טכניות לא ניתן להתקינו בו ובלבד שההיתר נרשם ברישיון הרכב.

{{ח:סעיף|363ד||תיקון: תשע״ד־7, תשפ״א־14, תשפ״ד־16}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|364|מגיני בוץ|תיקון: תשל״ח־4, תשס״ה־19}}
{{ח:ת}} ברכב שגלגליו האחוריים אינם מוגנים על ידי כנפיים – אשר אינו רכב איטי ואינו טרקטור – יותקנו מגיני בוץ אשר מבנם והתקנתם על הרכב יבטיחו מניעת התזת בוץ וכל חומר אחר הנמצא על פני הדרך אחורה על ידי הגלגלים.

{{ח:סעיף|364א|נקודות עיגון וחגורות בטיחות|תיקון: תשכ״ז־4, תשל״א־2, תשל״ו־3, תשל״ט, תשמ״ג, תשמ״ג־2, תשנ״א, תשנ״ה־4, תשנ״ו־2, תשנ״ט־2, תשס״ד־7, תשס״ו־9, תשס״ח־7, תשע״ח־3, תשע״ט־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב כמפורט בטבלה שלהלן אלא אם כן מותקנות בו נקודות עיגון שהותקנו בו בתהליך הייצור וחגורות בטיחות מן הסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ לתוספת השניה}} הכל כמפורט בטבלה שלהלן:
{{ח:תת}}

שנת ייצור הרכב	סוגי הרכב	מיקום החגורה	סוג החגורה

1969 ואחריה	רכב נוסעים פרטי {{ש}} מונית {{ש}} רכב סיור {{ש}} רכב מסחרי אחוד שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 4,000 ק״ג {{ש}} אוטובוס זעיר	במושבים הקדמיים בלבד	חגורות מסוג אלכסוניות שלוש נקודות עיגון; משהתירה רשות הרישוי לנוהג ברכב להסיע יותר מאדם אחד לצדו על פי {{ח:פנימי|סעיף 82|תקנה 82}} תהיה החגורה לנוסע האמצעי חגורת מתניים

1976 ואחריה	ברכב מסחרי בלתי אחוד	כנ״ל	כנ״ל

1983 ואחריה	בכל רכב שמותקן בו מושב אחורי	נקודות עיגון למושב האחורי

1984 ואחריה	חגורות 3 נקודות נצמדות במושבים הקדמיים

1987 ואחריה	רכב נוסעים פרטי	בכל מושבי הרכב	חגורות 3 נקודות נצמדות; חגורת מתניים ברכב המסיע יותר משני נוסעים במושב הקדמי או האחורי

1988 ואחריה	מונית ורכב סיור שאינם בנויים על מרכב של רכב מסחרי אחוד	בכל המושבים ברכב	חגורות נצמדות בכל מושבי הרכב למעט רכב המסיע יותר משני נוסעים במושב האחורי, הנוסע האמצעי חייב בחגורת מתניים

1994 ואחריה	מונית ורכב סיור הבנויים על מרכב של רכב מסחרי אחוד	בכל המושבים ברכב	חגורות 3 נקודות נצמדות למושבים שליד דופן הרכב וחגורות מתניים למושבים האחרים

1995 ואחריה	רכב מסחרי אחוד המורשה להסעת נוסעים ורכב מסחרי בלתי אחוד בעל תא נהג כפול	בכל המושבים ברכב	חגורות 3 נקודות נצמדות למושבים שליד דופן הרכב וחגורות מתניים למושבים האחרים

1998 ואחריה	אוטובוס זעיר	בכל המושבים ברכב	1. חגורות 3 נקודות נצמדות למושבים שליד דופן הרכב {{ש}} 2. חגורות 3 נקודות או חגורת מותניים נצמדות למושבים אמצעיים

2003 ואחריה	אוטובוס, למעט אוטובוס זעיר ואוטובוס שניתן לו רישיון קו כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 386|בתקנה 386}}	בכל המושבים ברכב	1. חגורת 3 נקודות נצמדות במושבים שמאחורי פתחי הכניסה והיציאה או מעקה, ובמושבי הנהג והמדריך; {{ש}} 2. חגורות 3 נקודות או חגורת מותניים לשאר המושבים.

כל השנים	רכב להסעת תלמידים	בכל המושבים	חגורות מותניים או חגורות אחרות שהותקנו בו לפי תקנות אלה.

{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), ברכב מסחרי אחוד, באוטובוס זעיר, במונית וברכב סיור הבנויים על מרכב של רכב מסחרי אחוד, ששנת ייצורם 1994 ולאחריה, יכול שנקודות העיגון למושבים האחוריים יותקנו, באישור מעבדה מוסמכת, שלא בתהליך הייצור.
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), אוטובוס להסעת 17 עד 19 נוסעים נוסף על הנהג, שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 5,000 ק״ג, אשר נרשם לראשונה לפני יום כ״ב באדר ב׳ התשע״ו (1 באפריל 2016), ואשר מבוקש לשנות את סוג הרכב הנקוב ברישיונו מאוטובוס לאוטובוס זעיר, יראוהו כמקיים את דרישות תקנת משנה (א) לגבי אוטובוס זעיר אם מתקיימות בו הדרישות המפורטות בתקנת המשנה האמורה ביחס לאוטובוס.
{{ח:תת|(ג)}} חגורות הבטיחות תהיינה, בכל עת, במצב תקין וראוי לשימוש.

{{ח:סעיף|364ב|חובת נעילת רכב|תיקון: תשל״א־2, תשס״ה־4, תשס״ה־18, תשע״א־10}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנעול בטחון“ – מיתקן או מכשיר המותקן ברכב על ידי יצרנו הנועל מכלל חיוני להנעת הרכב לצורך מניעת גניבתו של הרכב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכשיר נעילה“ – מיתקן או מכשיר לצורך מניעת גניבתו של רכב שבאמצעותו ניתן לנעול את ההגה או את תיבת ההילוכים באופן מיכני.
{{ח:תת|(ב)}} לא יירשם אחרי יום כ״ד באב תשל״א (15 באוגוסט 1971) ולא ינוע בדרך רכב פרטי, לרבות אופנוע, מונית, רכב מנועי מסחרי שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 2,000 ק״ג, רכב עבודה או אוטובוס המורשה להסיע עד 15 נוסעים וששנת ייצורם בהתאם לרשום ברשיון אחרי 1971, אלא אם מותקן בהם מנעול בטחון במצב תקין.
{{ח:תת|(ג)}} רכב כאמור בתקנת משנה (ב) ששנת ייצורו בהתאם לרשום ברשיון הרכב לפני שנת 1972 שנרשם עד כ״ד באב תשל״א (15 באוגוסט 1971) וכן רכב שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג יהיו מצויידים במנעול בטחון או במכשיר נעילה שיהיו תקינים בכל עת.
{{ח:תת|(ד)}} מנעול בטחון יותקן ברכב בצורה שיאפשר סגירה מיכנית של ההגה או תיבת ההילוכים, וברכב, למעט אופנוע, יהיה משולב עם מתג ההצתה כך שהפעולה של הוצאת המפתח ממתג ההצתה, תגרום לנעילת המיתקן, האמצעי או המכשיר האמור.
{{ח:תת|(ה)}} מכשיר נעילה יהיה מיתקן נפרד ממכלל הרכב והוא יותקן ברכב בצורה שלא ייעשו ברכב הלחמות או ריתוכים ויותקן כך שלא יהיה ניתן לפתוח אותו או להפסיק את פעולתו על נקלה, במהירות או בחבטה.
{{ח:תת|(ו)}} תקנה זו לא תחול על כלי רכב של צבא הגנה לישראל, שייעודו מבצעי.

{{ח:סעיף|364ג|התקנת מזגן אוויר ברכב|תיקון: תשמ״ד, תשמ״ה, תשמ״ח, תשמ״ח־2, תשמ״ט־7, תשנ״א, תשנ״ב־3, תשנ״ב־8}}
{{ח:תת|(א)}} במונית אשר נפח המנוע שלה 1{{ח:הערה|,}}750 סמ״ק או יותר ואשר שנת ייצורה 1984 או אחריה יותקן מזגן אוויר.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב מנועי אשר נפח המנוע שלו 1{{ח:הערה|,}}750 סמ״ק או יותר, אשר משקלו הכולל המותר עד 8{{ח:הערה|,}}000 ק״ג ואשר שנת ייצורו 1988 או אחריה, יותקן מזגן אוויר למיזוג האוויר בתא הנהג.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב מנועי אשר נפח המנוע שלו 1{{ח:הערה|,}}500 סמ״ק או יותר ואשר שנת ייצורו 1989 או אחריה, יותקן מזגן אוויר למיזוג האוויר בתא הנהג.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב מנועי שמשקלו הכולל המותר עולה על 8{{ח:הערה|,}}000 ק״ג ואשר שנת ייצורו 1989 או אחריה, יותקן מזגן אוויר למיזוג האוויר בתא הנהג.
{{ח:תת|(ה)}} בתקנה זו, ”רכב מנועי“ – למעט אופנוע, טרקטור, מכונה ניידת, רכב תפעולי, רכב עבודה לכיבוי אש, ג׳יפ ורכב עם גג שנפתח כולו אשר מנהל אגף הרכב קבע שלא ניתן להתקין בו מזגן אויר.
{{ח:תת|(ו)}} ברכב כאמור בתקנה זו יותקן מזגן אויר תוך 90 ימים מיום רישומו.
{{ח:תת|(ז)}} לא יחודש רשיונו של רכב כאמור בתקנה זו אלא אם כן מותקן בו מזגן אויר כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ח)}} על אף האמור בתקנת משנה (ו), רשאי מנהל אגף הרכב במקרה מיוחד שייראה לו, להתיר כי ברכב מסויים כאמור בתקנת משנה (ב) יותקן מזגן האוויר אחרי רישומו של רכב אך לא יאוחר ממועד חידושו הראשון של רשיון הרכב.
{{ח:תת|(ט)}} על אף האמור בתקנת משנה (ג) רשאי מנהל אגף הרכב להתיר, במקרה מיוחד, כי ברכב מסוים, שיובא ביבוא אישי, לא יותקן מזגן אויר, אם הוכח להנחת דעתו כי מסיבות טכניות לא ניתן להתקין בו מזגן אויר.

{{ח:סעיף|364ד|טכוגרף|תיקון: תשמ״ט־6, תשנ״א־4, תשנ״ב־8, תשנ״ד־4, תשנ״ו־7, תש״ס־3, תשס״ג־4, תשס״ה־19, תשס״ח־7, תשפ״א־9}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב ולא יחודש רשיון לרכב מסוג האמור להלן אלא אם כן הותקן בו טכוגרף מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}:
{{ח:תתת|(1)}} אוטובוס –
{{ח:תתתת|(א)}} אוטובוס ציבורי הפועל בקו שירות המפורט {{ח:פנימי|תוספת 8|בתוספת השמינית}};
{{ח:תתתת|(ב)}} אחר – שמשקלו הכולל המותר עולה על 8,000 ק״ג וטיולית, ששנת ייצורם 1990 או לאחריה;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסחרי –
{{ח:תתתת|(א)}} רכב מסחרי ורכב עבודה שמשקלם הכולל המותר 16,000 ק״ג או יותר ששנת ייצורם 1989 או אחריה;
{{ח:תתתת|(ב)}} רכב מסחרי המיועד להובלת חומר מסוכן שמשקלו הכולל המותר עולה על 8,000 ק״ג וששנת ייצורו עד 1990;
{{ח:תתתת|(ג)}} אחר – שמשקלו הכולל המותר מ־8,000 ק״ג עד 15,999 ק״ג, ששנת ייצורו 1990 או אחריה;
{{ח:תתת}} למעט רכב עבודה שרשות הרישוי נתנה לגביו בכתב פטור מן החובה להתקין טכוגרף כאמור, אם שוכנעה כי הטכוגרף מסמן על גבי הדיסקה את הפעלת ציוד העבודה המורכב בו, כנסיעה;
{{ח:תתת|(3)}} אוטובוס ורכב מסחרי כאמור בפסקאות (1) ו־(2) המשמשים ללימוד נהיגה.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ברכב כאמור בתקנת משנה (א) אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} מותקן ברכב טכוגרף תקין הפועל כהלכה והמסמן, בכל עת, על גבי הדיסקה את היות הרכב בנסיעה או בעמידה, את מהירות נסיעתו, מרחק הנסיעה ואת זמן הנהיגה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 168|בתקנה 168(ג)}} של הנוהג ברכב; לא יפתח נוהג הרכב את הטכוגרף אלא להחלפת הדיסקה בו;
{{ח:תתת|(2)}} בטכוגרף מצויים דיסקה או אגד דיסקות המתאימים לסוג המכשיר המותקן ברכב, ועליהן מצוינים שמות הנהגים ומועדי תחילת עבודתם, מספר הרכב, קריאת מד המרחק בתחילת הנסיעה ובסיומה וקריאת מונה הקילומטרים של הרכב בתחילת עבודתו של כל נהג; טכוגרף, שבו לפי תכנונו, לא ניתן לרשום נהגים נוספים על גבי הדיסקה, יופעל על פי הוראות של מנהל אגף הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} בידו דיסקה או אגד דיסקות נוסף אחד לפחות מן הסוג המתאים לטכוגרף המותקן ברכב;
{{ח:תתת|(4)}} בידו תעודת מכייל מוסמך תקפה המתייחסת לטכוגרף המותקן ברכב;
{{ח:תתת|(5)}} כל המגופות שבטכוגרף תקינות, שלמות ומקוריות והן מותקנות במקומן;
{{ח:תתת|(6)}} הדיסקות המותקנות במכשיר הטכוגרף נקיות ותקינות; דיסקה שנפגמה, יחליפה הנהג בדיסקה תקינה ויצמיד את הדיסקה הפגומה לדיסקה שבה היא הוחלפה;
{{ח:תתת|(7)}} יחזיק ברכב, בעת שהרכב בחזקתו, את המפתח למכשיר הטכוגרף.
{{ח:תת|(ב1)}} נוהג רכב שמותקן בו טכוגרף לפי תקנה זו –
{{ח:תתת|(1)}} ינהל יומן נסיעות אישי לגבי הנסיעות שביצע; יומן הנסיעות יהיה ערוך לחודש קלנדרי לפי הטופס {{ח:פנימי|תוספת 9|שבתוספת התשיעית}};
{{ח:תתת|(2)}} יחליף במכשיר הטכוגרף –
{{ח:תתתת|(א)}} דיסקה המיועדת לשימוש במשך 24 שעות (להלן – דיסקה יומית), לא יאוחר מ־24 שעות מעת הכנסתה למכשיר;
{{ח:תתתת|(ב)}} אגד דיסקות המיועד לשימוש שבועי (להלן – אגד דיסקות), לא יאוחר משבעה ימים מיום הכנסתו למכשיר;
{{ח:תתת|(3)}} ישמור ברכב –
{{ח:תתתת|(א)}} את יומן הנסיעות במשך כל החודש הקלנדרי שלגביו מנוהל היומן;
{{ח:תתתת|(ב)}} את כל הדיסקות היומיות המציגות את תנועות הרכב ב־24 השעות שקדמו למועד הכנסתה של הדיסקה שבשימוש; הותקן ברכב טכוגרף המיועד לשימוש באגד דיסקות, ישמור במשך 24 שעות את אגד הדיסקות שקדם לאגד הדיסקות שבשימוש, במקום סגור ומוצל;
{{ח:תתת|(4)}} ימסור לבעל הרכב, מוקדם ככל האפשר –
{{ח:תתתת|(א)}} את יומן הנסיעות, לאחר המועד האמור בפסקה (2)(א);
{{ח:תתתת|(ב)}} לאחר המועד האמור בפסקה (3)(ב), את הדיסקה או אגד הדיסקות המציגים את תנועת הרכב בפרק הזמן האמור.
{{ח:תת|(ב2)}} לא ינהג בעל רכב ולא ירשה לאחר לנהוג ברכב שמותקן בו טכוגרף לפי תקנה זו ונעשו בו אחת מהפעולות המפורטות להלן, אלא אם כן כויל מכשיר הטכוגרף לאחר ביצוען:
{{ח:תתת|(1)}} החלפת צמיג בצמיג שמידתו שונה מהמידה המפורטת בתעודת הכיול;
{{ח:תתת|(2)}} החלפת רכיב בתיבת ההילוכים או בסרן האחורי אשר משנים את יחס ההעברה.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רכב שבו מותקן טכוגרף לפי תקנה זו, ישמור במקום עסקו, במקום סגור, את יומני הנסיעות ואת הדיסקות המציגות את תנועות הרכב, במשך 180 ימים מיום שנמסרו לו; בעל הרכב יציג את הדיסקות ואת היומנים לפי דרישתו של שוטר, פקח כאמור {{ח:פנימי|חלק יא|בחלק י״א}}, או קצין בטיחות כמשמעותו {{ח:פנימי|חלק י|בחלק י׳}} לגבי הרכב שנמצא בפיקוחו.
{{ח:תת|(ג1)}} ברכב ללימוד נהיגה, כאמור בתקנת משנה (א)(3) הדיסקה המצויה תהיה על שם מורה הנהיגה המלמד בו באותה עת.
{{ח:תת|(ד)}} מנהל אגף הרכב רשאי לפטור סוגי רכב מהוראות תקנה זו, כולן או מקצתן.
{{ח:תת|(ה)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכייל מוסמך“ – מנהל מקצועי של מפעל המורשה לתיקון מחווני רכב על פי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}}, המורשה להתקין, לתקן ולכייל טכוגרפים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מגופה“ – מגופה שהותקנה בטכוגרף בידי יצרנו או בידי מכייל מוסמך, המשמשת למניעת שינוי כוונו של הטכוגרף בידי מי שאינו מוסמך לכך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תעודת מכייל מוסמך“ – תעודה בטופס ובנוסח שקבע מנהל אגף הרכב, המעידה על תקינותו וכיולו של הטכוגרף בהתאמה לרכב שבו הוא מותקן;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דיסקה“ – דף רישום המתאים לשימוש בדגם הטכוגרף המותקן ברכב והמתוכנן לרישום הנתונים על פי תקנה זו למשך 24 שעות.

{{ח:סעיף|364ד|טכוגרף|תיקון: תשמ״ט־6, תשנ״א־4, תשנ״ב־8, תשנ״ד־4, תשנ״ו־7, תש״ס־3, תשס״ג־4, תשס״ה־19, תשס״ח־7, תשפ״א־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל ממועד שפרסם שר התחבורה והבטיחות בדרכים ברשומות כי מדינת ישראל אישררה את האמנה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}}):}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב ולא יחודש רשיון לרכב מסוג האמור להלן אלא אם כן הותקן בו טכוגרף מאחד הסוגים האמורים {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}:
{{ח:תתת|(1)}} אוטובוס –
{{ח:תתתת|(א)}} אוטובוס ציבורי הפועל בקו שירות המפורט {{ח:פנימי|תוספת 8|בתוספת השמינית}};
{{ח:תתתת|(ב)}} אחר – שמשקלו הכולל המותר עולה על 8,000 ק״ג וטיולית, ששנת ייצורם 1990 או לאחריה;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסחרי –
{{ח:תתתת|(א)}} רכב מסחרי ורכב עבודה שמשקלם הכולל המותר 16,000 ק״ג או יותר ששנת ייצורם 1989 או אחריה;
{{ח:תתתת|(ב)}} רכב מסחרי המיועד להובלת חומר מסוכן שמשקלו הכולל המותר עולה על 8,000 ק״ג וששנת ייצורו עד 1990;
{{ח:תתתת|(ג)}} אחר – שמשקלו הכולל המותר מ־8,000 ק״ג עד 15,999 ק״ג, ששנת ייצורו 1990 או אחריה;
{{ח:תתת}} למעט רכב עבודה שרשות הרישוי נתנה לגביו בכתב פטור מן החובה להתקין טכוגרף כאמור, אם שוכנעה כי הטכוגרף מסמן את הפעלת ציוד העבודה המורכב בו, כנסיעה;
{{ח:תתת|(3)}} אוטובוס ורכב מסחרי כאמור בפסקאות (1) ו־(2) המשמשים ללימוד נהיגה.
{{ח:תת|(א1)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), לא יירשם לראשונה, לאחר יום תחילת תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 7), התשפ״א–2021 {{ח:הערה|(המועד האמור ברישא של התקנה)}}, רכב מהסוג המפורט בתקנה האמורה, אלא אם כן הותקן בו טכוגרף דיגיטלי.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ברכב כאמור בתקנת משנה (א) אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} מותקן ברכב טכוגרף תקין מאחד הסוגים כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השנייה}} הפועל כהלכה והמסמן, בכל עת, את היות הרכב בנסיעה או בעמידה, את מהירות נסיעתו, מרחק הנסיעה ואת הזמן שבו הנוהג ברכב מבצע נהיגה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 168|בתקנה 168(ג)}} או את זמן הנהיגה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}}; לא יפתח נוהג הרכב את הטכוגרף אלא להחלפת הדיסקה בו;
{{ח:תתת|(2)}} בטכוגרף דיגיטלי מצוין, בין השאר, מספר הרכב, שם כל נוהג שנהג ברכב, מועדי עבודתו, קריאת מד המרחק בתחילת נסיעתו ובסיומה וקריאת מונה הקילומטרים של הרכב בתחילת עבודתו של הנוהג; בטכוגרף בעל דיסקות מצוין האמור על גבי דיסקה או אגד דיסקות המצויים בטכוגרף;
{{ח:תתת|(3)}} בטכוגרף בעל דיסקות, בידי הנהג דיסקה או אגד דיסקות נוסף אחד לפחות מן הסוג המתאים לטכוגרף המותקן ברכב;
{{ח:תתת|(4)}} בידו תעודת מכייל מוסמך תקפה המתייחסת לטכוגרף המותקן ברכב;
{{ח:תתת|(5)}} כל המגופות שבטכוגרף בעל דיסקות תקינות, שלמות ומקוריות והן מותקנות במקומן;
{{ח:תתת|(6)}} בטכוגרף בעל דיסקות, הדיסקות המותקנות במכשיר הטכוגרף נקיות ותקינות; דיסקה שנפגמה, יחליפה הנהג בדיסקה תקינה ויצמיד את הדיסקה הפגומה לדיסקה שבה היא הוחלפה;
{{ח:תתת|(7)}} בנהיגה ברכב שמותקן בו –
{{ח:תתתת|(א)}} טכוגרף בעל דיסקות – הנוהג הכניס את הדיסקה שעליה מצוינים פרטיו האישיים בתחילת הנהיגה ולכל משך זמן הנהיגה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} טכוגרף דיגיטלי – הנוהג הכניס את כרטיס הנהג האישי שלו כמשמעותו בתקנת משנה (ד1)(1) בתחילת הנהיגה ולכל זמן הנהיגה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}};
{{ח:תתת|(8)}} על הנוהג ברכב שמותקן בו –
{{ח:תתתת|(א)}} טכוגרף בעל דיסקות – להחזיק ברכב את המפתח למכשיר הטכוגרף בכל עת שהרכב בחזקתו;
{{ח:תתת|(ב)}} טכוגרף דיגיטלי – להחזיק ברשותו את כרטיס הנהג האישי כמשמעותו בתקנת משנה (ד1)(1) בכל עת בזמן הנהיגה או בהפסקה כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}}.
{{ח:תת|(ב1)}} נוהג רכב שמותקן בו טכוגרף לפי תקנה זו –
{{ח:תתת|(1)}} ינהל יומן נסיעות אישי לגבי הנסיעות שביצע; יומן הנסיעות יהיה ערוך לחודש קלנדרי לפי הטופס {{ח:פנימי|תוספת 9|שבתוספת התשיעית}};
{{ח:תתת|(2)}} יחליף בטכוגרף בעל דיסקות –
{{ח:תתתת|(א)}} דיסקה המיועדת לשימוש במשך 24 שעות (להלן – דיסקה יומית), לא יאוחר מ־24 שעות מעת הכנסתה למכשיר;
{{ח:תתתת|(ב)}} אגד דיסקות המיועד לשימוש שבועי (להלן – אגד דיסקות), לא יאוחר משבעה ימים מיום הכנסתו למכשיר;
{{ח:תתת|(3)}} ישמור ברכב –
{{ח:תתתת|(א)}} את יומן הנסיעות במשך כל החודש הקלנדרי שלגביו מנוהל היומן;
{{ח:תתתת|(ב)}} את כל הדיסקות היומיות המציגות את תנועות הרכב ב־24 השעות שקדמו למועד הכנסתה של הדיסקה שבשימוש; הותקן ברכב טכוגרף המיועד לשימוש באגד דיסקות, ישמור במשך 24 שעות את אגד הדיסקות שקדם לאגד הדיסקות שבשימוש, במקום סגור ומוצל;
{{ח:תתת|(4)}} ימסור לבעל הרכב, מוקדם ככל האפשר –
{{ח:תתתת|(א)}} את יומן הנסיעות, לאחר המועד האמור בפסקה (2)(א);
{{ח:תתתת|(ב)}} לאחר המועד האמור בפסקה (3)(ב), את הדיסקה או אגד הדיסקות המציגים את תנועת הרכב בפרק הזמן האמור.
{{ח:תת|(ב2)}} לא ינהג בעל רכב ולא ירשה לאחר לנהוג ברכב שמותקן בו טכוגרף לפי תקנה זו ונעשו בו אחת מהפעולות המפורטות להלן, אלא אם כן כויל מכשיר הטכוגרף לאחר ביצוען:
{{ח:תתת|(1)}} החלפת צמיג בצמיג שמידתו שונה מהמידה המפורטת בתעודת הכיול;
{{ח:תתת|(2)}} החלפת רכיב בתיבת ההילוכים או בסרן האחורי אשר משנים את יחס ההעברה.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רכב שבו מותקן טכוגרף לפי תקנה זו, ישמור במקום עסקו, במקום סגור, את תיעוד המידע הנאגר בטכוגרף שברכב כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי טכוגרף בעל דיסקות – ישמור את הדיסקות המציגות את תנועות הרכב וכן ישמור את יומני הנסיעות במשך 365 ימים מהיום שבו נמסרו לו לפי תקנת משנה (ב1)(4);
{{ח:תתת|(2)}} לגבי טכוגרף דיגיטלי – ישמור את יומני הנסיעה שנמסרו לו לפי תקנת משנה (ב1)(4) וכן ישמור את המידע הנאגר בטכוגרף, באמצעות תוכנה ייעודית שאישר משרד התחבורה, במשך 365 ימים מהיום שבו נוצר המידע.
{{ח:תת|(ג1)}} בעל הרכב או הנוהג יציגו את יומני הנסיעה וכן את המידע הקיים בטכוגרף לפי דרישתו של שוטר, של פקח כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 587ה|בתקנה 587ה}}, או של קצין בטיחות כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}, לגבי רכב שנמצא בפיקוחו; הצגת המידע המופק מהטכוגרף תיעשה באחד או יותר מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי טכוגרף בעל דיסקות – יציג את הדיסקות;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי טכוגרף דיגיטלי – יציג את המידע באמצעות אחד מהכרטיסים כמפורט בתקנה (ד1), או באמצעות כל אבזר טכנולוגי אחר המאפשר קריאת המידע שנאגר במכשיר הטכוגרף וכן באמצעות תדפיסים של המידע המופק, כל זאת לפי דרישת השוטר, הפקח או קצין הבטיחות כאמור.
{{ח:תת|(ג2)}} ברכב ללימוד נהיגה כאמור בתקנת משנה (א)(3), הדיסקה או כרטיס הנהג האישי, לפי העניין, יהיו על שם המורה לנהיגה המלמד בו באותה העת.
{{ח:תת|(ג3)}} סירב נוהג ברכב לדרישת שוטר לפי תקנת משנה (ג1), יראו אותו כמי שעבר עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 168|תקנה 168 לתקנות}}.
{{ח:תת|(ד)}} מנהל אגף הרכב רשאי לפטור סוגי רכב מהוראות תקנה זו, כולן או מקצתן.
{{ח:תת|(ד1)}} רשות הרישוי תנפיק את הכרטיסים המפורטים להלן לצורך ביצוע הפעולות המפורטות לצידם בנוגע לכלי רכב שבו מותקן טכוגרף דיגיטלי; כרטיס יונפק למבקש לפי סוג הכרטיס שביקש, ובלבד שהוא מקיים את התנאים הנדרשים לקבלו כמפורט בו:
{{ח:תתת|(1)}} כרטיס נהג אישי – כרטיס אישי לשימוש בעל הכרטיס בלבד, הנושא את תמונתו של בעל הכרטיס; כרטיס כאמור יינתן לבעל רישיון נהיגה תקף המתאים לפי הפקודה לנהיגה בכלי רכב המפורט בתקנת משנה (א) שבו מותקן טכוגרף דיגיטלי;
{{ח:תתת|(2)}} כרטיס בעלים – כרטיס על שם בעל הרכב לשימוש בעל הרכב, לרבות מי שהוא הסמיכו לעשות בו שימוש, וכן לשימוש קצין הבטיחות כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}, המפקח על הרכב לצורך מילוי תפקידיו לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק י׳ לתקנות}}; כרטיס כאמור יינתן לבעל רכב שברשותו כלי רכב אחד או יותר, המפורט בתקנת משנה (א), שבו מותקן טכוגרף דיגיטלי, והוא יישמר בכל עת במקום עסקו של בעל הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} כרטיס אכיפה – כרטיס לשימוש בעל תפקיד שהסמיך ראש מחלקת התנועה במשטרת ישראל למבצע פעולות אכיפה וחקירה כלפי הנוהגים בכלי רכב שבו מותקן טכוגרף דיגיטלי; כרטיס כאמור יינתן לשוטר לצורך מילוי תפקידו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27ג|סעיף 27ג לפקודת התעבורה}} כלפי אדם הנוהג בכלי רכב שבו מותקן טכוגרף דיגיטלי;
{{ח:תתת|(4)}} כרטיס אחזקה – כרטיס על שם בעל המוסך הנושא את תמונתו של בעל המוסך, שברשותו רישיון להפעלת המוסך העוסק במתן שירותי אחזקה לטכוגרף דיגיטלי, לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#פרק ח|פרק ח׳ לחוק רישוי שירותים}}; כרטיס כאמור יינתן לשימושו האישי של בעל הרישיון כאמור וכן לשימושו האישי של מי שהמנהל המקצועי של המוסך כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק האמור}} הסמיכו לכך; שימוש כאמור יהיה לצורך ביצוע פעולות האחזקה לפי הנחיות יצרן הטכוגרף המבוצעות במוסך, הכרוכות בהפעלת הטכוגרף הדיגיטלי; כרטיס אחזקה יימצא במקום שמור לפי הנחת דעתו של בעל המוסך ואין להוציאו מתחומי המוסך.
{{ח:תת|(ד2)}} תוקף כרטיס שניתן לפי תקנת משנה (ד1) יפקע בתום התקופות המפורטות להלן מיום הנפקתו:
{{ח:תתת|(1)}} כרטיס נהג אישי – 5 שנים;
{{ח:תתת|(2)}} כרטיס בעלים – 5 שנים;
{{ח:תתת|(3)}} כרטיס אכיפה – 5 שנים;
{{ח:תתת|(4)}} כרטיס אחזקה – שנה.
{{ח:תת|(ה)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכייל מוסמך“ – מנהל מקצועי של מפעל המורשה לתיקון מחווני רכב על פי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}}, המורשה להתקין, לתקן ולכייל טכוגרפים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מגופה“ – מגופה שהותקנה בטכוגרף בידי יצרנו או בידי מכייל מוסמך, המשמשת למניעת שינוי כוונו של הטכוגרף בידי מי שאינו מוסמך לכך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תעודת מכייל מוסמך“ – תעודה בטופס ובנוסח שקבע מנהל אגף הרכב, המעידה על תקינותו וכיולו של הטכוגרף בהתאמה לרכב שבו הוא מותקן;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דיסקה“ – דף רישום המתאים לשימוש בדגם הטכוגרף המותקן ברכב והמתוכנן לרישום הנתונים על פי תקנה זו למשך 24 שעות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”טכוגרף בעל דיסקות“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 24א|בפרט 24א(1) בחלק ג׳ לתוספת השנייה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”טכוגרף דיגיטלי“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 24א|בפרט 24א(2) בחלק ג׳ לתוספת השנייה}}.

{{ח:סעיף|364ה|מיתקן מגביל מהירות|תיקון: תשנ״ו־2, תשנ״ו־7, תשס״ה־4, תשע״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב ולא יחודש רשיון לרכב מסוג האמור להלן ששנת ייצורו 1996 או לאחריה, אלא אם כן הותקן בו מיתקן המגביל מהירות הרכב (להלן – המיתקן) מסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} –
{{ח:תתת|(1)}} אוטובוס או טיולית שמשקלו הכולל המותר עולה על 10,000 ק״ג;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 12,000 ק״ג;
{{ח:תתת|(3)}} תומך ברכב מורכב;
{{ח:תתת|(4)}} רכב עבודה;
{{ח:תתת|(5)}} אוטובוס או טיולית שמשקלו הכולל המותר של כל אחד מהם עולה על 7,500 ק״ג, שמועד עלייתו לכביש הוא כ׳ בטבת התשע״ו (1 בינואר 2016) או לאחריו;
{{ח:תתת|(6)}} רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 7,500 ק״ג, שמועד עלייתו לכביש הוא כ׳ בטבת התשע״ו (1 בינואר 2016) או לאחריו.
{{ח:תת|(ב)}} המיתקן יגביל את האוטובוס והטיולית למהירות מרבית של 100 קמ״ש ואת הרכב המסחרי והרכב המורכב למהירות מרבית של 85 קמ״ש.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינהג אדם ברכב כאמור בתקנת משנה (א) אלא אם כן המיתקן תקין וכל המגופות בו תקינות, שלמות ומותקנות במקומן.
{{ח:תת|(ד)}} מנהל אגף הרכב רשאי לפטור רכב מסוגים כאמור מהוראות תקנה זו, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|364ו|מערכות בטיחות ברכב כבד|תיקון: תשע״ו־4, תשע״ח־8, תשע״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב ולא יחודש רישיון לרכב מסוג האמור להלן, אלא אם כן הותקנו בו מערכת התרעה מפני התנגשות מלפנים מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 29|בפרט 29 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}} ומערכת התרעה על סטייה מנתיב מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 30|בפרט 30 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}}:
{{ח:תתת|(1)}} אוטובוס ואוטובוס זעיר, מסוג M2 למעט סיווגי משנה 5 עד 7, 9 ו־10, ומסוג M3 למעט סיווגי משנה 5 עד 7 ו־9;
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסוג N2‏, N3 למעט סיווגי משנה 1 עד 3, 5 ו־7.
{{ח:תת|(א1)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על רכבים שבהם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב בבעלות נציגות דיפלומטית או קונסולרית של מדינת חוץ;
{{ח:תתת|(2)}} הרכב בבעלות עובד זר בנציגות דיפלומטית או קונסולרית של מדינת חוץ, אשר יובא לישראל בייבוא זמני;
{{ח:תתת|(3)}} הרכב בבעלות צבא ההגנה לישראל, שירות הביטחון הכללי, המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, משטרת ישראל או כנסת ישראל והוא מיועד לצרכים ביטחוניים או מבצעיים.
{{ח:תת|(ב)}} להוכחת התקנתן של המערכות המפורטות בתקנה זו ברכב, יציג בעל הרכב בעת הרישום או בעת חידוש הרישיון לראשונה אישור של אחד מהגורמים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} אישור יבואן הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} אישור מתקין מורשה מטעם יצרן המערכת או מי מטעמו.

{{ח:סעיף|364ז|מערכת התרעה על השארת ילדים ברכב להסעת תלמידים|תיקון: תשע״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב להסעת תלמידים ולא יחודש רישיונו לראשונה לאחר יום ה׳ בניסן התשע״ז (1 באפריל 2017), אלא אם כן הותקנה ברכב מערכת התרעה על השארת ילדים ברכב העומדת בדרישות תקן ישראלי 6400 ”מערכת התרעה על השארת ילדים ברכב: רכב הסעות ילדים“ חלקים 1, 1.1 ו־1.2 שמתקיימים בה התנאים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} התקנתה בוצעה לפי ת״י 6400 חלק 1.2, בידי אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} יצרן הרכב לפי הנחיית יצרן המערכת או נציגו;
{{ח:תתתת|(ב)}} יצרן המערכת או נציגו בפיקוח ובאישור מעבדה מאושרת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התקנים#סעיף 12|בסעיף 12(א) לחוק התקנים, התשי״ג–1953}} (להלן – מעבדה מאושרת);
{{ח:תתתת|(ג)}} מתקין מורשה מטעם משרד התחבורה, לפי הנחיות יצרן המערכת או נציגו ובפיקוח מעבדה מאושרת;
{{ח:תתת|(2)}} לא יתקין אחד מהמנויים בפסקה (1) מערכת התרעה כאמור אלא אם כן מעבדה מאושרת אישרה כי היא עומדת בדרישות ת״י 6400 חלקים 1 ו־1.1.
{{ח:תת|(ב)}} בחידוש שלא לראשונה לאחר יום ה׳ בניסן התשע״ז (1 באפריל 2017), לא יחודש רישיונו של רכב להסעת תלמידים, אלא אם כן בידי בעל הרכב אישור שנתי תקף של אחד מהגורמים המנויים בתקנת משנה (א)(1) בדבר תקינות מערכת ההתרעה על השארת ילדים ברכב.

{{ח:סעיף|364ח|מערכות בטיחות ברכב נוסעים פרטי וברכב מסחרי|תיקון: תשע״ח־2, תשע״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם לראשונה רכב מהסוגים האמורים להלן, למעט רכב אספנות, אלא אם כן הותקנו בו מערכת התרעה מפני התנגשות מלפנים מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 31|בפרט 31 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}} ומערכת התרעה על סטייה מנתיב מסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 32|בפרט 32 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}}:
{{ח:תתת|(1)}} רכב נוסעים פרטי מסוג M1 למעט סיווגי משנה (1)(ב) ו־(ג) ו־(2)(ג) ו־(ה);
{{ח:תתת|(2)}} רכב מסחרי מסוג N1 למעט סיווגי משנה 1 ו־2.
{{ח:תת|(א1)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על רכבים שבהם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב בבעלות נציגות דיפלומטית או קונסולרית של מדינת חוץ;
{{ח:תתת|(2)}} הרכב בבעלות עובד זר בנציגות דיפלומטית או קונסולרית של מדינת חוץ, אשר יובא לישראל בייבוא זמני;
{{ח:תתת|(3)}} הרכב בבעלות צבא ההגנה לישראל, שירות הביטחון הכללי, המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, משטרת ישראל או כנסת ישראל והוא מיועד לצרכים ביטחוניים או מבצעיים.
{{ח:תת|(ב)}} להוכחת ההתקנה של המערכות המפורטות בתקנת משנה (א) ברכב מהסוג המפורט בה, תדרוש רשות הרישוי מיבואן הרכב אישור של אחד מהגורמים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי מערכות שהתקין יצרן הרכב בפס הייצור של הרכב –
{{ח:תתתת|(א)}} אם היבואן הוא יבואן מסחרי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016}} – אישור יצרן הרכב או יבואן הרכב;
{{ח:תתתת|(ב)}} אם היבואן הוא יבואן אחר – אישור יצרן הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי מערכות שהותקנו בארץ – אישור מתקין מורשה מטעם יצרן המערכת או מי מטעמו.

{{ח:סעיף|364ט|חובת התקנת נקודות עיגון ברכב מסחרי|תיקון: תשפ״א־11, תשפ״ב־5}}
{{ח:ת}} לא יירשם לראשונה רכב מסוג N2‏, N3 ו־O ולא יחודש רישיונו של רכב כאמור אלא אם כן מותקנות בו נקודות עיגון בהתאם לדרישות תקן ישראלי ת״י 6395 – חלק 2 – ”רתום ואבטחה של מטענים ברכב מסחרי: נקודות עיגון, מדצמבר 2015“ כתוקפו מזמן לזמן, שעותק שלו הועמד לעיון הציבור במשרד באגף לרכב ושירותי תחזוקה במשרד וכן באתר האינטרנט של מכון התקנים; האמור בתקנה זו לא יחול על רכב מהסוג האמור שצוין ברישיון הרכב שלו כרכב להוראת נהיגה.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן ט|סימן ט׳: ציוד מיוחד}}

{{ח:סעיף|365|מגבה וגלגל חילוף|תיקון: תשל״ו־3, תשמ״ח, תשמ״ט־6, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} ברכב מנועי הנע על גלגלי גומי למעט טרקטור, תומך ומכונה ניידת ואשר משקלו העצמי עולה על 400 ק״ג יימצאו בכל עת –
{{ח:תת|(1)}} מגבה בעל כושר הרמה מספיק להרמת הרכב כשהוא עמוס, כך שלפחות גלגל אחד של הרכב לא יבוא במגע עם הדרך;
{{ח:תת|(2)}} גלגל חילוף שמידות הצמיג והאופן שלו נקבעו על ידי יצרן הרכב והוא במצב תקין כאמור {{ח:פנימי|סעיף 321|בתקנות 321}} {{ח:פנימי|סעיף 322|ו־322}};
{{ח:תת|(3)}} כל הכלים הנחוצים להחלפת הגלגל;
{{ח:תת|(4)}} הוראות פסקה (2) יחולו גם על גרור ונתמך, אם משקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג; הוראות פסקה זו יחולו לגבי רכב שהיה רשום ערב תחילתן של תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 4), התשמ״א–1981 ביום כ״ז באלול התשמ״ב (15 בספטמבר 1982), ולגבי רכב אחר – ביום ט״ז באלול התשמ״א (15 בספטמבר 1981) או ביום רישומו, לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|365א|רכב שתוכנן בלא מקום לנשיאת גלגל חילוף|תיקון: תשס״ה־14, תשע״ח־3}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 365|תקנה 365}} לא יחולו על רכב נוסעים פרטי הנע על גלגלי גומי שתכנן יצרנו בלא מקום לנשיאת גלגל חילוף אם נתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} ברכב מותקנים צמיגים שתכנן יצרנם גם לנסיעה כשהם ריקים מאוויר;
{{ח:תת|(2)}} ברכב מצויים בכל עת מדחס המתאים למילוי אוויר בגלגל וערכה לסתימת דליפת אוויר מהגלגל.

{{ח:סעיף|365ב|פטור ממגבה וגלגל חילוף|תיקון: תשס״ה־14}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי רשאית לפטור רכב מסחרי, אוטובוס, גרור או נתמך שמשקלם הכולל המותר עולה על 10,000 ק״ג ורכב עבודה המופעלים, מנוהלים או רשומים על שם מפעל כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}, מחובת הימצאות מגבה וגלגל חילוף כאמור {{ח:פנימי|סעיף 365|בתקנה 365}}, אם הוכיח בעל הרכב או מחזיקו כי נתקיימו לגביו אלה:
{{ח:תתת|(1)}} קיים לגבי הרכב הסכם בכתב להנחת דעתה של רשות הרישוי, לקבלת שירות להחלפת גלגלי הרכב ברחבי הארץ;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב מצוי אמצעי קשר להזמנת השירות כאמור בפסקה (1).
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם ברכב שניתן לגביו פטור כאמור בתקנת משנה (א), אלא אם כן נמצאת אתו ההודעה על הפטור.

{{ח:סעיף|366|פנס אזהרה|תיקון: תש״ל־10, תשמ״ו, תשמ״ו־4, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} ברכב מנועי אשר משקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג וכן באוטובוס שאין בו מכשיר להפעלת מחווני כיוון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 70|בתקנה 70(ב)}} יימצא בכל עת פנס אזהרה מיטלטל לשימוש כשהרכב התקלקל בדרך בזמן תאורה. הפנס יהיה בעל בסיס המאפשר עמידתו היציבה על פני הדרך בכל תנאי מזג אויר והוא יהיה בעל אור צהוב מהבהב שאפשר לראותו ממרחק של 150 מטרים בזמן תאורה ובמזג אוויר נאה. הפנס לא יהיה קשור במערכת החשמל של הרכב ויהיה מסוגל להאיר במשך 12 שעות רצופות.

{{ח:סעיף|367|משולש אזהרה|תיקון: תש״ל־10, תשמ״ד־5, תשנ״א, תשנ״א־11}}
{{ח:תת|(א)}} בגרור, בנתמך וברכב מנועי, למעט אופנוע, יימצא משולש אזהרה מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}, לשימוש בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 70|לתקנה 70}}; המשולש יהיה בעל בסיס המאפשר עמידתו היציבה על פני הדרך בכל תנאי מזג אוויר.
{{ח:תת|(ב)}} הוראת תקנת משנה (א) לא תחול על רכב האמור בה שהיה רשום על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} לפני יום ז׳ בטבת התשנ״א (24 בדצמבר 1990) ותחול עליו הוראת תקנה זו כנוסחה לפני היום האמור, אלא אם כן היה צורך להחליף בו את המשולש.

{{ח:סעיף|367א||תיקון: תשכ״ד־9, תשכ״ו־2, תש״ל־9, תש״ל־10}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|368|נעלי בטחון}}
{{ח:ת}} ברכב מנועי אשר משקלו הכולל המותר עולה על 5,000 ק״ג, למעט אוטובוס, יימצאו שתי נעלי בטחון המאפשרות השארתו של הרכב, כשהוא עמוס, במצב בלימה בכל תנאי הדרך כשהבלמים אינם מופעלים ותיבת ההילוכים נמצאת בהילוך סרק.

{{ח:סעיף|369|שרשרות ודגלים בגרורים|תיקון: תשמ״ט־6, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בגרור או בנתמך המיועד להובלת מטענים ארוכים שאין בו רצפה ודפנות, שרחבו הכולל עולה על 120 ס״מ, יותקנו שתי שרשרות או כבלים המתאימים להחזקת הדגלים והפנסים האמורים בתקנת משנה (ב) לצורך סימון.
{{ח:תת|(ב)}} על השרשרות והכבלים יותקנו, במרחקים שלא יעלו על 100 ס״מ דגלים בצבע אדום ובגודל 20×20 ס״מ לשימוש בזמן שאינו זמן תאורה, וכן פנסים המפיצים אור בצבע צהוב מהסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}} לשימוש בזמן תאורה.

{{ח:סעיף|369א|ערכת חילוץ ועזרה ראשונה|תיקון: תשנ״א־11, תשנ״ב־3, תשנ״ד־4}}
{{ח:תת|(א)}} בעל טיולית יבטיח, כי תימצא בה בקביעות ערכת חילוץ כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 7|בתוספת השביעית}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעל טיולית, רכב מדברי ורכב סיור וכן בעל מונית ורכב בטחון, יבטיח כי בכל עת יימצא ברכב ציוד עזרה ראשונה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 7|בתוספת השביעית}}.

{{ח:סעיף|370|מטפים ומערכת כיבוי אש באוטובוס שאינו עירוני|תיקון: תשכ״ה־9, תשכ״ו, תשכ״ח, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ב־8, תשע״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם רכב מנועי למעט רכב מסוג L‏, T‏, M1 – בסיווג משנה (1)(א) (רכב פרטי), ולא יחודש רישיונו, אלא אם כן –
{{ח:תתת|(1)}} יימצאו ברכב מטפים בכמות ומסוג כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 26|בפרט 26 בחלק ג׳ לתוספת השנייה}};
{{ח:תתת|(2)}} המטפים כאמור בפסקה (1) יימצאו בתוך הרכב במקום הנראה לעין אשר הגישה אליו נוחה, ואופן הוצאת המטף מהרכב והפעלתו יהיו מהירים ונוחים.
{{ח:תת|(ב)}} לא יירשם רכב ולא יחודש רישיונו בפעם הראשונה לאחר מועד תחילתן של תקנות אלה, של רכב מנועי שהוא אוטובוס מסוג M3 שיש בו מעל 22 מושבים מלבד מושב הנהג והמונע במנוע דיזל המותקן בחלקו האחורי, למעט אוטובוס עירוני, אלא אם כן הותקנה בתא המנוע מערכת אוטומטית לכיבוי אש שמתקיימים בה התנאים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} מעבדה מאושרת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התקנים#סעיף 12|בסעיף 12(א) לחוק התקנים, התשי״ג–1953}} (להלן – מעבדה מאושרת), אישרה כי היא עומדת בדרישות ת״י 6278 חלקים 1 ו־2; לצורך מתן אישור כאמור רשאית המעבדה להתבסס על תיעוד מטעם מעבדה אחרת, בין־לאומית, שאישר משרד התחבורה או שאישרה הרשות הארצית לכבאות והצלה;
{{ח:תתת|(2)}} התקנתה בוצעה לפי ת״י 6278 חלק 3, בידי אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} יצרן הרכב לפי הנחיית יצרן המערכת או נציגו;
{{ח:תתתת|(ב)}} יצרן המערכת או נציגו בפיקוח ובאישור מעבדה מאושרת;
{{ח:תתתת|(ג)}} מתקין מורשה מטעם משרד התחבורה, לפי הנחיות יצרן המערכת או נציגו ובפיקוח מעבדה מאושרת.
{{ח:תת|(ג)}} בחידוש שלא לראשונה, לא יחודש רישיונו של אוטובוס כאמור ברישה לתקנת משנה (ב), אלא אם כן בידי בעל הרכב אישור של אחד מהגורמים המנויים בתקנת משנה (ב)(2) בדבר תקינות מערכת הכיבוי.
{{ח:תת|(ד)}} לעניין תקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אוטובוס עירוני“ – אוטובוס שצוין ברישיון הרכב שלו כי הוא אוטובוס עירוני, ולעניין אוטובוס חדש שטרם ניתן לו רישיון רכב – שצוין כאמור בהוראת הרישום שלו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוראת רישום“ – אישור מחלקת תקינה באגף הרכב על עמידת דגם רכב בדרישות החובה הישראליות לצורך רישום הרכב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ת״י 6278, חלקים 1 ו־2“ ו”ת״י 6278, חלק 3“ – המפורסמים באתר האינטרנט של מכון התקנים הישראלי שכתובתו: {{ח:חיצוני|http://www.sii.org.il|www.sii.org.il}}.

{{ח:סעיף|370א|לוח מחוונים|תיקון: תשל״ו־3, תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב פרטי, למעט אופנוע ואוטובוס וברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עד 2{{ח:הערה|,}}200 ק״ג ובמונית יהיה לוח המחוונים שלפני המושב הקדמי ברכב בנוי מחומר גמיש או מצופה בחומר גמיש ולא יהיו בו בליטות.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב כאמור בתקנת משנה (א) יהיו כפתורי ההפעלה והמתגים שעל לוח המחוונים עשויים מחומר גמיש, שטוחים או תקועים בתוך הלוח.

{{ח:סעיף|370ב|התקנת סלי אשפה ברכב מסויים|תיקון: תש״ם־4, תשע״ח־3}}
{{ח:ת}} ברכב נוסעים פרטי וברכב מסחרי שנרשם אחרי ט״ו באייר תש״ם (1 במאי 1980) יותקן סל־אשפה מסוג שאישרה רשות הרישוי בהודעה ברשומות ובמקום שאישרה בהודעה.

{{ח:סעיף|370ג|התקנת פנסים בדופן הרמה הידראולית|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מסוג N2 ו־N3 בעל דופן הרמה הידראולית אחורית, יותקנו בכל צד של הדופן, בחלק הפנימי, במרחק שלא יעלה על 20 ס״מ מקצות הדופן, שני פנסים מפיצי אור בגוון כתום, אשר ייראו למרחק של 100 מטרים.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפעיל אדם דופן הרמה הידראולית ברכב מסוג N2 ו־N3 אלא אם כן מותקנים עליה פנסים כאמור בתקנת משנה (א) ובטרם ידליקם.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן י|סימן י׳: מיתקנים וציוד ברכב מחובר וברכב מורכב}}

{{ח:סעיף|371|מיתקני גרירה|תיקון: תשמ״ב־2, תשנ״א}}
{{ח:ת}} בגורר ובגרור בתומך ובנתמך יותקנו מיתקני גרירה וריתום מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|372|תנאים לגרירה|תיקון: תשמ״ב־2, תשע״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא יגרור אדם גרור ברכב שמשקלו הכולל המותר עולה על 10,000 ק״ג אלא על פי היתר מיוחד שקבעה רשות הרישוי, שבו צוין כושר הגרירה של הרכב הגורר והמשקל הכולל המותר של הגרור.
{{ח:תת|(ג)}} המבקש היתר כאמור בתקנת משנה (ב) ימציא אישור ממעבדה מוסמכת כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 282א|בתקנה 282א}}, בטופס שקבעה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ד)}} היתר לפי תקנת משנה (ב) יהיה צמוד לרשיון הרכב.

{{ח:סעיף|373|יצול חיבור קפיצי|תיקון: תשמ״ב־2}}
{{ח:ת}} בגרור אשר משקלו הכולל המותר עולה על 3,000 ק״ג – למעט גרור הנגרר על ידי טרקטור או על ידי רכב איטי – יותקן יצול חיבור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 371|בתקנה 371}} אשר מבנהו יהיה קפיצי.

{{ח:סעיף|374|המרחק בין הגורר והגרור}}
{{ח:ת}} המרחק בין החלק האחורי הקיצוני של הגורר לבין החלק הקיצוני הקדמי של הגרור המחובר אליו, לא יעלה על 150 ס״מ כשהם נמצאים בקו ישר.

{{ח:סעיף|375|שרשרות}}
{{ח:תת|(א)}} גרור יצוייד בשתי שרשרות המיועדות לחיבורו אל הגורר אשר כל אחת מהן מסוגלת לעמוד בעומס הסחיבה והטלטולים של הגורר בכל תנאי הדרך.
{{ח:תת|(ב)}} אורך השרשרת כשהיא מחוברת יהיה בה כדי לאפשר פניה חפשית של הגרור בזוית של 90° לגבי הגורר.

{{ח:סעיף|376|חיבורי בלמים בגורר|תיקון: תשמ״ב־2}}
{{ח:ת}} חיבורי הבלמים, חיבורי הכבלים החשמליים וכן כל חיבורים אחרים בין הגורר לגרור – למעט החיבורים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 371|בתקנות 371}} {{ח:פנימי|סעיף 373|ו־373}} – יהיו בעלי מבנה גמיש ואורך מספיק כדי להבטיח פעולה יעילה שלהם ושל הרכב ומניעת ניתוק מקרי.

{{ח:סעיף|377|הגלגל החמישי|תיקון: תשנ״א, תש״ס־3, תשס״ה־4, תשע״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} על המסגרת של תומך יותקן גלגל חמישי (Fifth wheel) מהסוג האמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השנייה לתקנות התעבורה}} המיועד לחיבור הנתמך אליו, אשר יהיה יציב ולא יזוז על פני המסגרת; מיקום הגלגל החמישי יהיה על פי תקן ISO כהגדרתו {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א|בחלק א׳ לתוספת השנייה}} מספר 1726, ולא פחות מ־50 מ״מ ממרכז הסרן או הצמד האחורי לכיוון החלק הקדמי; לעניין תומך עם מנוף להעמסה עצמית, מיקום הגלגל החמישי יהיה על פי תקן ISO כהגדרתו {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א|בחלק א׳ לתוספת השנייה}} מספר 1726 בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ג)}} בתקנה זו ”מרכז הגלגל החמישי“ – המקום בגלגל האמור בו עובר הפין המרכזי המחבר אותו אל התומך.
{{ח:תת|(ד)}} גובה ומרכז הגלגל החמישי ברכב תומך ונתמך, מבנה צוואר הנתמך ומיקום פין הגרירה בנתמך, יהיו כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ שבתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|378|המרחק בין התומך והנתמך}}
{{ח:ת}} המרחק בין הדופן הקדמי של הנתמך לבין תא הנהג בתומך יהיה בו כדי לאפשר לרכב המורכב כל פניה בדרך מבלי שהנתמך או אחד האביזרים או החיבורים המותקנים בו ייתקלו בתומך או באביזרים המותקנים בו; ובלבד שהמרחק האמור לא יאפשר תקלה כתוצאה ממשיכה, סחיבה או לחיצה של התומך והנתמך.

{{ח:סעיף|379|חיבורי בלמים בתומך ובנתמך}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 376|תקנה 376}} יחולו על תומך ונתמך בשינויים המחוייבים לפי הענין.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן יא|סימן י״א: שינויים במבנה רכב}}

{{ח:סעיף|380|שינוי מבנה|תיקון: תשל״ח־4, תשמ״ה־4, תשנ״ז־8}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישנה אדם מבנהו של רכב אלא לפי היתר בכתב מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} אגרה בעד מתן היתר כאמור בתקנת משנה (א) תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא יינתן היתר לשינוי מבנה רכב משא מיושן הרשום ברשיונו כרכב מסחרי רגיל, לרכב מסחרי רכין.
{{ח:תת|(ד)}} בתקנה זו ”שינוי מבנה רכב“ – לרבות החלפת המנוע במנוע מתוצרת או מדגם אחר, שינוי מבנה הארגז על ידי סגירתו או באופן אחר, שינוי מבנה הסרנים או מספרם והתקנת מכשירים מיוחדים.

{{ח:סעיף|381|החלפת מנוע}}
{{ח:ת}} בעל רכב מנועי וכן מחזיקו יודיעו לרשות הרישוי על החלפת מנוע המורכב ברכב במנוע אחר מאותו סוג.

{{ח:סעיף|382|רישום השינוי ברשיון והשימוש ברכב|תיקון: תש״ל־10, תשס״ה־4}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם ולא ירשה לאחר להשתמש ברכב שניתן עליו היתר לשינוי המבנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 380|תקנה 380}}, אלא לאחר שנרשם השינוי ברשיון הרכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 271א|בתקנה 271א}} ושולמה האגרה החלה על הרכב ששונה.

{{ח:סעיף|383|הרכבת רכב מאביזרים}}
{{ח:תת|(א)}} לא ירכיב אדם ולא ירשה לאחר להרכיב רכב מנועי מאביזרים אלא לפי היתר, כללי או מיוחד מאת רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) אינן חלות על הרכבת רכב מנועי, הרשום לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}, שפורק לשם תיקונים.

{{ח:קטע3|חלק ד פרק 3 סימן יב|סימן י״ב: סימון רכב למטרות בטיחות|תיקון: תשכ״ד־9}}

{{ח:סעיף|383א|לוחות סימון אחוריים לרכב|תיקון: תשכ״ד־9, תשמ״ז, תשס״ה־19, תשס״ט־5, תשס״ט־9}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב מסוג N2, שמשקלו הכולל עולה על 7,500 ק״ג, וברכב מסוג N3 ו־O, לרבות כל מיתקן המיועד להיגרר על ידי רכב או להתחבר לרכב, יותקנו בדופן האחורית לוחות סימון על פי דרישות תקן ישראלי ת״י 5381.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב מסוג N1 ו־N2, שמשקלו הכולל עד 7,500 ק״ג, וברכב מסוג M2 ו־M3 יודבקו בצדם האחורי סרטים שהחומר מחזיר האור בהם עומד בדרישות תקן ישראלי ת״י 5381, שאורכם 40 ס״מ לפחות ורוחבם 5 ס״מ לפחות, ומספרם ומיקומם הוא על פי הוראות התקן האמור לגבי לוחות סימון.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב מסוג T1 וברכב מסוג T3 יותקנו בצדם האחורי טבלאות מחזירות אור כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 28|בפרט 28 בחלק ג׳ לתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנות משנה (א) עד (ג), אם מצאה רשות הרישוי כי המבנה של רכב מסוים אינו מאפשר התקנה של לוחות הסימון או הטבלאות או הדבקת סרטים במקום או באופן שנקבע, רשאית היא להורות כי לוחות הסימון יותקנו או יודבקו באופן או במידה אחרים, הדומים לקבוע בתקנות אלה ככל הניתן בהתחשב במבנה הרכב.
{{ח:תת|(ה)}} לא ינהג אדם ברכב, אלא אם כן כל לוחות הסימון והטבלאות המותקנים עליו וכל הסרטים המודבקים עליו, זהים בצבעם.

{{ח:סעיף|383ב||תיקון: תשכ״ד־9, תשנ״א, תשס״ט־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|383ג|סימון מונית ורכב פרטי בצבע מחזיר אור|תיקון: תשכ״ד־9, תשנ״א, תשנ״ו־2, תשס״ה־19, תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} במונית וברכב פרטי ששנת ייצורו עד 1995 יהיה המגן האחורי מסומן בהתאם לאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 28|בפרט 28 1(ב) בחלק ג׳ לתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), ברכב נוסעים פרטי ששנת ייצורו 1996 ואילך, יכול שיודבק במרכז הפגוש האחורי או על מרכב הרכב שמעליו סרט מחזיר אור ועליו הכתובת ”שמור מרחק“.

{{ח:סעיף|383ד||תיקון: תשכ״ד־9, תשנ״א, תשס״ה־19, תשס״ט־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|383ה|סימון אופנוע וטרקטורון בצבע מחזיר אור|תיקון: תשכ״ד־9, תשנ״א, תשנ״א־11, תשנ״ד־4, תשנ״ד־6}}
{{ח:תת|(א)}} באופנוע ובטרקטורון תהיה לוחית הזיהוי האחורית צבועה בפס בצבע אדום מחזיר אור שרוחבו 2.5 ס״מ ואורכו 15 ס״מ מתחת לספרות בגובה 30 מ״מ.
{{ח:תת|(ב)}} בתלת־אופנוע תהיה לוחית הזיהוי האחורית צבועה כאמור בתקנת משנה (א) וקצה הארגז ייצבע במאונך, מלפנים אם הארגז מורכב מלפנים או מאחור אם הארגז מורכב מאחור, בצבע אדום מחזיר אור באורך של 15 ס״מ לפחות וברוחב של 2.5 ס״מ לפחות.
{{ח:תת|(ג)}} באופנוע עם רכב צדי תהיה לוחית הזיהוי האחורית צבועה כאמור בתקנת משנה (א) וכן יהיה הרכב הצדי צבוע בקצהו האחורי הקיצוני בפס בצבע מחזיר אור ברוחב של 2.5 ס״מ ובאורך של 15 ס״מ לפחות.

{{ח:סעיף|383ו|סימון טרקטור בצבע מחזיר אור|תיקון: תשכ״ד־9, תשכ״ח, תשל״ח־4, תשל״ט, תשנ״ד־6, תשס״ט־5}}
{{ח:תת|(א)}} בטרקטור למעט בטרקטורון ובמכונה ניידת יהיו הכנפיים האחוריות צבועות בפס מאונך בצבע אדום מחזיר אור ברוחב של 5 ס״מ לפחות ובאורך של 40 ס״מ לפחות המתחיל מן הקצה התחתון של הכנף.
{{ח:תת|(ב)}} היה מותקן ברכב כאמור בתקנת משנה (א) מאחוריו, ציוד עבודה, יסומן רכב כאמור וכן יסומן הקצה האחורי של ציוד העבודה במרכז בטבלה אחת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 383א|בתקנה 383א(ג)}}.

{{ח:סעיף|383ז|סימון גרור, נתמך ועגלות|תיקון: תשכ״ד־9, תשכ״ח, תשל״ג, תשס״ט־5, תשס״ט־9}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ג)}} עגלה הרתומה לבהמה תסומן מאחוריה, במרכז, בטבלה אחת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 383א|בתקנה 383א(ג)}}.

{{ח:סעיף|383ח|אישור הסימון|תיקון: תשכ״ד־9, תשכ״ה־7, תשכ״ו־2, תשכ״ח, תשמ״ג, תשמ״ז, תשנ״א}}
{{ח:ת}} הסימונים לפי {{ח:פנימי|סעיף 383א|תקנות 383א עד 383ז}} יהיו כאמור בהן, לפי הענין, או יהיו מחומר מחזיר אור מסוג שאישר מנהל אגף הרכב או מסוג כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השניה}}.

{{ח:סעיף|383ט|החזקת הסימון|תיקון: תשכ״ד־9, תשכ״ה־7, תשכ״ו־7}}
{{ח:ת}} הסימון לפי {{ח:פנימי|סעיף 383א|תקנות 383א–383ח}} –
{{ח:תת|(1)}} יוחזק תמיד במצב נקי ולא יהיה דהוי או מטושטש;
{{ח:תת|(2)}} ייראה לעין עוברי דרך ולא יוסתר.

{{ח:סעיף|383י|איסור נהיגת רכב בלתי מסומן|תיקון: תשכ״ה־7}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 383א|בתקנות 383א–383ח}} אלא אם הרכב מסומן כאמור {{ח:פנימי|חלק ד פרק 3 סימן יב|בסימן זה}}.

{{ח:קטע1|חלק ה|חלק ה׳: אוטובוסים}}
{{ח:קטע2|חלק ה פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:סעיף|384|הגדרות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ט־8, תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”איש בטחון“ – שוטר וחייל כשהם במדים או שוטר המזדהה בתעודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נוסע“ – אדם הרוצה לנסוע, המשלם או מוכן לשלם שכר נסיעה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות“ – המפקח על התעבורה, לרבות אדם שאליו העביר המפקח על התעבורה את סמכויותיו, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון“ – רשיון שניתן לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות“ – שירות נסיעות באוטובוס ציבורי שבו משלם כל נוסע בעד נסיעתו בנפרד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שכר נסיעה“ – השכר שנקבע בתעריף המאושר או בתנאי הרשיון בעד ההסעה ושירותים הכרוכים בה, לרבות הובלת מטען הנוסע ובהתחשב עם כל הנחה משכר זה שנקבע כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעריף מאושר“ – תעריף שאושר על ידי שר התחבורה ונחתם על ידיו.

{{ח:קטע2|חלק ה פרק 2|פרק שני: רישוי שירותי אוטובוסים}}

{{ח:סעיף|385|הפעלת שירות לפי רשיון|תיקון: תשנ״ג־5}}
{{ח:ת}} לא יפעיל אדם שירות, לא ימשיך בהפעלתו ולא יסיע באוטובוס, למעט אוטובוס זעיר פרטי, אלא לפי רשיון מאת הרשות שניתן לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}}, ובהתאם לתנאי הרשיון.

{{ח:סעיף|385א|סירוב להסיע|תיקון: תשע״ב־7}}
{{ח:ת}} לא יסרב בעל רישיון קו או כל מי שפועל מטעמו להסיע מכל תחנה בקו השירות אדם המבקש לנסוע באוטובוס והמוכן לשלם את שכר הנסיעה אלא אם כן אין מקום באוטובוס לנוסע נוסף או אם המקום שמור באופן סביר לנוסעים בתחנות הבאות של הקו.

{{ח:סעיף|386|סוגי רשיונות}}
{{ח:ת}} אלה סוגי הרשיונות לענין {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}}:
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רשיון קו – רשיון להפעלת קו שירות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רשיון מיוחד – רשיון להסיע באוטובוס ציבורי בתנאים מיוחדים בין בשירות ובין שלא בשירות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רשיון סיור – רשיון להסיע בשירות בתנאים מיוחדים לשם סיור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רשיון פרטי – רשיון להסיע באוטובוס ציבורי שיעמוד כולו לרשות המזמין בתשלום סכום כולל בעד השימוש בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רשיון לאוטובוס פרטי – רשיון להסעת אנשים באוטובוס פרטי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 397|בתקנה 397}}.

{{ח:סעיף|386א|הגבלת הפעלה של קו שירות בימי מנוחה|תיקון: תשנ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות לא תיתן רשיון קו להפעלת אוטובוס ציבורי בימי מנוחה אלא בקו שירות –
{{ח:תתת|(1)}} המשרת נוסעים לבית חולים;
{{ח:תתת|(2)}} המשרת נוסעים לישוב ספר;
{{ח:תתת|(3)}} המשרת נוסעים לישובים שתושביהם אינם יהודים;
{{ח:תתת|(4)}} שהוא חיוני, לדעת הרשות, מבחינת בטחון הציבור;
{{ח:תתת|(5)}} שהוא חיוני, לדעת הרשות, מבחינת קיום שירותי תחבורה ציבורית.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בתקנת משנה (א) לא יחול על קו שירות רצוף שניתן לגביו רשיון קו לפני יום ט״ו בטבת התשנ״א (1 בינואר 1991); לענין זה, ”קו שירות רצוף“ – קו שירות שהרשיון שלו ניתן להפעלתו הרצופה ביום המנוחה החל בשעה 13:00 של ערב יום המנוחה.

{{ח:סעיף|387|בקשה לרשיון}}
{{ח:ת}} בקשה לרשיון תוגש לרשות.

{{ח:סעיף|388|העברת רשיון}}
{{ח:ת}} לא יעביר בעל רשיון את רשיונו לאחר ולא ירשה לאחר להפעיל רכב על פי הרשיון, אלא לפי אישור בכתב מאת הרשות.

{{ח:סעיף|389|תנאים ברשיון}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית לכלול ברשיון הקו תנאים והוראות בקשר לשירות והפעלתו כפי שתמצא לנכון, ובין השאר גם בענינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} המספר המינימלי של אוטובוסים שיש להפעיל בקו השירות וסוגיהם;
{{ח:תת|(2)}} מהלך קו השירות, התחנות, מספרן וסוגיהן;
{{ח:תת|(3)}} מקום התחנות המרכזיות וחניוני הרכב של בעל הרשיון;
{{ח:תת|(4)}} סימונו של כל אוטובוס המשמש בקו שירות, צבעו, השלטים והמספרים שעליו, אופן ציונם ומקומם;
{{ח:תת|(5)}} סידורים ומיתקנים בתוך האוטובוס;
{{ח:תת|(6)}} לוח הזמנים הקובע את מועד תחילת הנסיעות בקו ואת מועד סיומן, תכיפות הנסיעות לפי עונות השנה, ימי השבוע, והשעות השונות של היממה;
{{ח:תת|(7)}} שכר הנסיעה בכל הקו או בחלק ממנו;
{{ח:תת|(8)}} מספר הנוסעים שמותר להסיע בכל אוטובוס;
{{ח:תת|(9)}} מכירת כרטיסים, כרטיסיות הנחה או כרטיסי מינוי עונתיים ואחרים (להלן – כרטיסים) ומקומות מכירתם;
{{ח:תת|(10)}} סככות וסידורים אחרים בתחנות.

{{ח:סעיף|390|פרסום תנאים}}
{{ח:ת}} בעל רשיון קו יפרסם כל תנאים, הוראות ותכניות שצורפו לרשיון הקו, או כל שינוי בהם, לפי דרישת הרשות ובצורה שתורה.

{{ח:סעיף|391|הפעלת שירות בקו חדש}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית להורות לבעל רשיון קו להפעיל שירות בקו חדש מכל מקום שהוא בקו השירות שעליו ניתן הרשיון ובחזרה אליו.

{{ח:סעיף|392|היתר להפעלת שירות בקו}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית להתיר לאדם הפעלת שירות בקו שאין לו עליו רשיון.

{{ח:סעיף|393|תקופת תוקף רשיון קו}}
{{ח:ת}} רשיון קו יינתן לתקופה שתיראה בעיני הרשות, ובלבד שלא תעלה על שנה אחת.

{{ח:סעיף|394|ביטול רשיון|תיקון: תשפ״ו}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית, לפי שיקול דעתה לבטל בכל עת רשיון אם לדעתה נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} אין השירות מתנהל ביעילות, בהכשרה או בהתחשבות הראויה בצרכי הציבור;
{{ח:תת|(2)}} לא נתמלא תנאי מתנאי הרשיון או הוראה שניתנה כדין על ידי הרשות;
{{ח:תת|(3)}} בעל הרשיון הורשע על עבירה לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}} {{ח:הערה|(החל מיום 8.2.2026):}} או ניתנה לגביו החלטה סופית בשל הפרה לפי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}};
{{ח:תת|(4)}} המשכת תקפו של הרשיון בידי בעליו או בכלל, אינה לטובת הציבור או שהביטול דרוש לצורך ההסדר הכללי של הסעת נוסעים.

{{ח:סעיף|395|תנאים סותרים ברשיון}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית לקבוע ברשיון תנאים הסותרים כל אחת מהוראות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}} וכן הסותרים הוראות תקנות אלה בדבר הסעת נוסעים בעמידה, קבלת נוסעים בתחנה והורדתם, הובלת מטען נוסעים ועצירת רכב מנועי.

{{ח:סעיף|396|החזקת רשיון והצגתו}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון קו יחזיק את הרשיון במקום עסקו, ואם קבעה זאת הרשות – יחזיק בכל אוטובוס הפועל בקו, העתק הרשיון מאושר על ידי הרשות.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון יראה את הרשיון לכל אדם שהוסמך לכך על ידי הרשות או לכל שוטר, לפי דרישתם.

{{ח:סעיף|397|איסור גביית שכר נסיעה באוטובוס פרטי}}
{{ח:תת|(א)}} לא יגבה אדם ולא ירשה לאחר לגבות או לבקש שכר בעד נסיעה באוטובוס פרטי, אלא לפי היתר מאת הרשות בגוף הרשיון ובהתאם לתנאיו.
{{ח:תת|(ב)}} התירה הרשות גביית שכר כאמור בתקנת משנה (א), לא יגבה אדם ולא יבקש ולא ירשה לאחר לגבות או לבקש בעד הנסיעה שכר העולה על השיעור שהתירה הרשות.

{{ח:סעיף|397א||תיקון: תשל״ז־4, תשל״ט־2, תשמ״ג־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|398|פטור רכב של צה״ל}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה פרק 2|פרק זה}} אינן חלות על רכב שהוא קניינם של צבא־הגנה לישראל או של משטרת ישראל.

{{ח:קטע2|חלק ה פרק 3|פרק שלישי: חובות בעל רשיון}}

{{ח:סעיף|399|הפעלת שירות סדיר}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון קו יפעיל את השירות שעליו ניתן לו הרשיון באורח תקין, סדיר ורצוף, בצורה המבטיחה נסיעה נוחה ויעילה בהתחשב בצרכי הציבור.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון יקיים את ההוראות שניתנו לו בכתב על ידי הרשות בקשר לניהול השירות ופעולתו על פי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} ועל פי {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות תקנה זו יחולו, בשינויים המחוייבים לפי הענין, על בעל רשיון מיוחד, רשיון סיור ורשיון פרטי.

{{ח:סעיף|400|איסור הפסקת השירות}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון קו לא יפסיק את ההסעה בקו, אלא אם קיבל לכך היתר מאת הרשות ובהתאם לתנאי ההיתר, או אם הותר הדבר ברשיון ובמידה שהותר.
{{ח:תת|(ב)}} היה בעל הרשיון נאלץ להפסיק את ההסעה מסיבות בלתי צפויות מראש שאין לו שליטה עליהן, יודיע מיד לרשות על ההפסקה וינהג לפי הוראותיה.

{{ח:סעיף|401|איסור להתנות תנאים}}
{{ח:ת}} בעל רשיון לא יתנה לנוסעים כל תנאי בקשר לנסיעה או בדבר אחריותו להם או לחפציהם, זולת תנאים שאושרו בכתב ומראש על ידי הרשות או תנאים שנקבעו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודה}} או בתקנות אלה, וכל תנאי שהותנה בניגוד לאמור – בטל.

{{ח:סעיף|402|ביטוח}}
{{ח:ת}} בעל רשיון יקיים בכל עת ביטוח של הנוסעים ושל רכושם המצוי אתם באוטובוס, לפי התנאים שתורה הרשות לאחר שניתנה לבעל הרשיון הזדמנות להעיר הערותיו.

{{ח:סעיף|403|תעריפי ההסעה}}
{{ח:ת}} לא ידרוש בעל רשיון ולא יגבה, ולא ירשה לאחר לדרוש או לגבות –
{{ח:תת|(1)}} בעד נסיעה שלא צויינה בתעריף המאושר – סכום העולה על שכר הנסיעה שנקבע לה, אם נקבע;
{{ח:תת|(2)}} בעד נסיעה שצויינה בתעריף המאושר – סכום העולה על שכר הנסיעה שצויין כאמור.

{{ח:סעיף|404|הוראות בענין כרטיסים}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית להורות לבעל רשיון, לאחר שניתנה לו הזדמנות להעיר הערותיו, בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} סוגי הכרטיסים שישמשו לנסיעות על פי הרשיון, צורתם והנוסח המודפס עליהם;
{{ח:תתת|(2)}} אופן החזקת הכרטיסים והפצתם;
{{ח:תתת|(3)}} הסידורים למכירת כרטיסים לציבור, המקומות והמועדים למכירתם, לרבות העסקת כרטיסנים ומוכרי כרטיסים בתחנות ובמקומות מכירה אחרים;
{{ח:תתת|(4)}} סידורים אחרים לאספקת כרטיסים, הפצתם ומכירתם;
{{ח:תתת|(5)}} הדפסת הכרטיסים, מקום ההדפסה וסידוריה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון יקיים את ההוראות שניתנו לו לפי תקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|405|נקיון האוטובוסים על ידי בעל הרשיון|תיקון: תשכ״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון קו יבטיח את נקיונו של כל אוטובוס המשמש בקו השירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 441|בתקנה 441}}, וכן יבטיח נקיון סביר של האוטובוס מבחוץ.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) יחולו על בעל רשיון סיור או רשיון פרטי.

{{ח:סעיף|406|חיטוי האוטובוסים|תיקון: תשכ״ה־9}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון קו יבטיח חיטוי אחת לשנה של כל אוטובוס המשמש בקו השירות, ואם הורתה הרשות על עתים אחרות לחיטוי – לפי הוראות הרשות.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) יחולו על בעל רשיון סיור או רשיון פרטי.

{{ח:סעיף|407|תקינות האוטובוסים וחלקיהם}}
{{ח:ת}} בעל רשיון יבטיח את תקינותו ובטיחותו של כל אוטובוס המשמש בשירות ובין היתר – את תקינותם, שלימותם ובטיחותם של הדלתות, החלונות, המושבים, רצפת האוטובוס והמדרגות, מוטות ורצועות האחיזה, הפעמון למתן אות לנהג וכל חלקיהם ואביזריהם.

{{ח:סעיף|408|ציוד לעזרה ראשונה|תיקון: תשל״ג־2, תשמ״ג, תשמ״ג־2, תשמ״ד־2, תשמ״ז, תשנ״א, תשנ״א־11, תשע״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בכל עת שאוטובוס מסיע נוסעים יימצאו בו:
{{ח:תתת|(1)}} שני פטישים או מכשירים אחרים לניפוץ שמשות בשעת הסכנה;
{{ח:תתת|(2)}} ארגז עזרה ראשונה שבו ציוד כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 7|בתוספת השביעית}} וכן דף נייר שבצדו האחד רשימת הציוד המצוי בארגז ובצדו השני הוראות הטיפול בציוד;
{{ח:תתת|(3)}} אלונקה אחת לפחות – כאשר מסיעים בו קבוצת נוסעים בסיור, למעט אוטובוס שמספר מקומות הישיבה בו אינו עולה על 16;
{{ח:תתת|(4)}} ערכת חילוץ כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 7|בתוספת השביעית}}; הוראה זו לא תחול על אוטובוס הפועל בקו שירות עירוני.
{{ח:תת|(ב)}} הציוד כאמור בתקנת משנה (א) יהיה תמיד במצב תקין וראוי לשימוש ויותקן במקום נראה לעין שהגישה אליו חפשית.

{{ח:סעיף|409|כרטיסן}}
{{ח:ת}} בעל רשיון קו לא יעסיק אדם ככרטיסן בשירות אלא אם:
{{ח:תת|(1)}} מלאו לו 16 שנה;
{{ח:תת|(2)}} הוא שולט שליטה מינימלית בשפה העברית, כדרוש לצורך עבודתו;
{{ח:ת}} ולאחר שהבטיח כי הכרטיסן מכיר את דרכי הקו בו יעבוד ואת המוסדות והמפעלים החשובים שבסמוך לו, או שמצוי ברשותו מדריך מתאים.

{{ח:סעיף|410|חפצים אבודים}}
{{ח:ת}} בעל רשיון ימסור למחלקת האבידות של משטרת ישראל שבמחוז פעולתו את כל החפצים שנמצאו באוטובוסים על ידי עובדי השירות ואשר נמסרו לו על ידיהם – ואם נקבע הסדר אחר בענין זה בחיקוק או על־ידי משטרת ישראל – יפעל לפי ההסדר שנקבע.

{{ח:סעיף|411|תלבושת ותו זיהוי}}
{{ח:ת}} הורתה הרשות, לאחר שניתנה לבעל רשיון הזדמנות להעיר הערותיו, על תלבושת לעובדי שירות או על תווי זיהוי לנהגים וכרטיסנים, יבטיח בעל הרשיון קיום ההוראה.

{{ח:סעיף|412|העסקת נהגים}}
{{ח:ת}} בעל רשיון לא יעסיק נהג ולא ירשה לו לעבוד בנהיגה, אלא במספר השעות ובהפסקות שנקבעו בדין.

{{ח:סעיף|413|התקנת לוח מהלך הקו}}
{{ח:ת}} הורתה הרשות להתקין על גבי כל תחנה בקו וכן בתוך האוטובוס את לוח מהלך הקו על כל תחנותיו, יבטיח בעל רשיון קו קיום ההוראה על כל פרטיה.

{{ח:סעיף|414|התקנת הודעות ושלטים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון יתקין באוטובוס ועליו את ההודעות, השלטים והלוחות שנקבעו {{ח:פנימי|חלק ה פרק 3|בפרק זה}} או שהורתה עליהם הרשות, בצורה ובצבע שהורתה.
{{ח:תת|(ב)}} הודעות, שלטים ולוחות אחרים יהיו בצבע שונה מצבעם של ההודעות והשלטים האמורים בתקנת־משנה (א).

{{ח:סעיף|415|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} חובות שהוטלו על אדם לפי {{ח:פנימי|חלק ה פרק 2|הפרקים השני עד השביעי בחלק זה}}, באות להוסיף ולא לגרוע מכל חובה החלה עליו על פי כל דין.

{{ח:קטע2|חלק ה פרק 4|פרק רביעי: חובות הנהג ועובדי השירות}}

{{ח:סעיף|416|התנהגות}}
{{ח:תת|(א)}} הנהג והכרטיסן ויתר עובדי השירות יתנהגו כלפי הנוסעים באדיבות ובנימוס.
{{ח:תת|(ב)}} הנהג והכרטיסן יפעלו באופן שיש בו כדי להבטיח כי הנוסעים יגיעו למטרתם בנוחות, במהירות ובבטיחות.

{{ח:סעיף|417|לבוש וחיצוניות}}
{{ח:תת|(א)}} הנהג, הכרטיסן והמבקר לא ישמשו בתפקידם באוטובוס אלא בתלבושת או בסימון שהורתה הרשות לגבי אותו שירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 411|בתקנה 411}}.
{{ח:תת|(ב)}} הופעתם של הנהג, הכרטיסן והמבקר תהיה נקיה ומסודרת.

{{ח:סעיף|418|שיחה בזמן הנהיגה}}
{{ח:ת}} נהג לא ישוחח בזמן הנהיגה עם אדם אחר, לרבות עם הכרטיסן, אלא אם היה הדבר דרוש באותה שעה לביצוע תפקידו או בקשר לנסיעה, ובלבד שבשעת השיחה לא יפנה את ראשו אל בן־שיחתו.

{{ח:סעיף|419|תשובה נאותה}}
{{ח:ת}} נהג וכרטיסן הנשאלים בקשר לנסיעה או לסדרי השירות בקו ישיבו תשובה נאותה.

{{ח:סעיף|420|מכירת כרטיסים}}
{{ח:ת}} לא יעסוק נהג במכירת כרטיסים או במתן עודף בזמן שהאוטובוס נע.

{{ח:סעיף|421||תיקון: תשכ״ו־7, תשמ״ב־4, תשמ״ד־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|422|הפעלת מקלט רדיו וטלויזיה|תיקון: תשל״ז־6, תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} הנהג והכרטיסן לא יפעילו מקלט רדיו, מקלט טלויזיה או מכשיר אחר המשמיע קולות או צלילים באוטובוס בקול רם, הן בנסיעות עירוניות והן בבין־עירוניות, ועליהם להפסיק את פעולת הרמקולים המיועדים לנוסעים, וכן להנמיך קול הרמקול שלידם, לפי דרישת אחד הנוסעים.
{{ח:תת|(ב)}} לא יכוון הנהג את מקלט הרדיו או מכשיר כאמור בתקנת משנה (א) תוך כדי נהיגה.

{{ח:סעיף|423|זיהוי נהג וכרטיסן|תיקון: תשל״ג, תש״ם־7}}
{{ח:ת}} נהג, כרטיסן או כל עובד שירות אחר, יציגו בפני נוסע, לפי דרישתו, את תו הזיהוי שסופק להם על ידי בעל הרשיון, או תעודת זהות או תעודה מזהה אחרת הנושאת את תמונתו.

{{ח:סעיף|424|שעות העבודה של נהג}}
{{ח:ת}} נהג לא יעבוד בנהיגה אלא במספר השעות ובהפסקות שנקבעו בדין.

{{ח:סעיף|425|חובות הנהג לפני שהתחיל בעבודת הנהיגה|תיקון: תשל״ח־4, תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינהג נהג באוטובוס אלא לאחר שנוכח תחילה, על ידי הפעלה או בדרך שאלה מנהג אחר שמרשותו קיבל את האוטובוס, בתקינותם של –
{{ח:תתת|(1)}} פעולת ההגה והבלמים;
{{ח:תתת|(2)}} פעולת מד־לחץ האויר של הבלמים;
{{ח:תתת|(3)}} מערכת החשמל והאורות – אם הוא עומד לנהוג בזמן התאורה;
{{ח:תתת|(4)}} פעולת הפתיחה והסגירה של הדלתות והחלון שלשעת סכנה;
{{ח:תתת|(5)}} פעולת הצופר;
{{ח:תתת|(6)}} פעולת מגבי השמשות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתחיל נהג בתפקידו בקו השירות שלו, ונהג או כרטיסן לא יכניסו נוסעים לאוטובוס, אלא אם:
{{ח:תתת|(1)}} הציבו את מספר הקו בחזית האוטובוס, ליד דלת הכניסה ומאחוריו, ובזמן התאורה – אף האירו אותו;
{{ח:תתת|(2)}} הציבו את השלט המודיע על מהלך הקו ותחנת ייעודו של האוטובוס;
{{ח:תתת|(3)}} בדקו את תקינות פעולת הפעמון למתן אות עצירה בתחנות;
{{ח:תתת|(4)}} נוכחו לדעת כי נמצא באוטובוס ציוד מלא של עזרה ראשונה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 408|בתקנה 408}} וכן שני מטפים ושני פטישים לניפוץ חלון בשעת סכנה;
{{ח:תתת|(5)}} דאגו לכך כי יימצאו ברשותם באוטובוס למכירה כרטיסים הדרושים לקו השירות, בהתאם לתנאי רשיון הקו.
{{ח:תת|(ג)}} בתקנה זו ”התחלת תפקיד“ – לרבות הבאת אוטובוס מהמוסך או מהחניון שלו, אל תחנת המוצא של קו השירות או הנסיעה.

{{ח:סעיף|425א|סדרי בטחון ובדיקות|תיקון: תש״ם־7, תשמ״ט־6, תשנ״א־11}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתחיל נהג אוטובוס בתפקידו בקו השירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 425|בתקנה 425(ג)}}, לא יכניס נוהג או כרטיסן נוסעים לאוטובוס ולא יתחיל בנסיעה, אלא אם בדק לפני התחלת הנסיעה מתחנת המוצא של הקו אם נמצאים בתוך האוטובוס או צמודים או קשורים אליו או מחוצה לו חמרי חבלה או חפצים חשודים כחמרי חבלה או כיוצא באלה (להלן – חפצים חשודים).
{{ח:תת|(א1)}} בדיקה כאמור בתקנת משנה (א) תיעשה בידי נוהג האוטובוס גם בתחנה הסופית של קו השירות או בסיום הנסיעה בקו, לאחר שהנוסע האחרון ירד מהאוטובוס.
{{ח:תת|(ב)}} הבדיקה כאמור בתקנת משנה (א) והפניה של נוהג אוטובוס או כרטיסן לפי תקנת משנה (ד) תיעשה לפי הוראות שנמסרו מעת לעת לבעל רשיון הקו על ידי ראש מדור אבטחה במשטרת ישראל והמפרטות את האזור שבו תיעשה הבדיקה, שיטת הבדיקה ומועדיה.
{{ח:תת|(ג)}} נמסרו לבעל הרשיון הוראות לפי תקנת משנה (ב), יביא בעל הרשיון ואם הוא תאגיד – מנהלו של התאגיד, את ההוראות לידיעת כל חבר, שכיר, נוהג או עובד שירות אחר שלו, ויוודא באורח סביר כי אדם כאמור יפעל על פיהן.
{{ח:תת|(ד)}} בכפוף לאמור בתקנת משנה (ב), בנסיעה עירונית באוטובוס יפנה נוהג האוטובוס או כרטיסן בתחילת הנסיעה בתחנת המוצא של הקו כפי שייקבע בהוראות לפי תקנת משנה (ב), את שימת לב הנוסעים לצורך בבדיקה אם חפצים חשודים נמצאים בתוך האוטובוס; הפנייה לפי תקנת משנה זו יכול שתיעשה במיתקן או במכשיר או על ידי הכרזת הנוהג או הכרטיסן ברמקול אם הותקן באוטובוס.
{{ח:תת|(ה)}} מצא נוהג אוטובוס או כרטיסן חפצים חשודים או הופנתה תשומת לבו לכך על ידי אדם, לא יתחיל הנוהג בנסיעתו או יפסיק את נסיעתו ולא ימשיך בה, לפי הענין, יוריד מן האוטובוס את כל הנוסעים וירחיקם ממנו ויודיע מיד על כך בכל דרך אפשרית לשוטר או למוקד המשטרה שבאותה עיר ובאין מוקד משטרה – לתחנת המשטרה הקרובה.
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 463|בתקנה 463}} לא ירשו נוהג האוטובוס או כרטיסן להכניס לאוטובוס מטען יד או מטען אחר שאינם בלווית נוסע הנוסע באותה נסיעה או המובלים על פי הסדרים של משלוח מטענים באמצעות בעל הרשיון.
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ח)}} הוראות תקנה זו יחולו גם על בעל רשיון מהמפורטים {{ח:פנימי|סעיף 386|בתקנה 386}}.
{{ח:תת|(ט)}} חובה שהוטלה על נוהג או כרטיסן לפי תקנה זו, מילויה על ידי אחד מהם או ביצועה לפי הוראות כאמור בתקנת משנה (ב) פוטרת את חברו והוא כשאין הוראה מפורשת אחרת.

{{ח:סעיף|426|הכרת הסביבה}}
{{ח:ת}} הנהג והכרטיסן לא ישמשו באוטובוס בקו שירות, אלא כשהם מכירים את הסביבה של הקו שבו הם עובדים אותה שעה, או אם ברשותם מדריך מתאים.

{{ח:סעיף|427|הכרזת שמות התחנות}}
{{ח:ת}} הנהג או הכרטיסן יכריזו את שמה של כל תחנה שבמהלך הקו בהתקרב האוטובוס אליה, אלא אם מצויים באוטובוס לוחות מהלך הקו על תחנותיו, בצורה ובמקומות שהורתה הרשות.

{{ח:סעיף|428|עצירת אוטובוס בתחנות|תיקון: תשכ״ו־7, תשמ״ב־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעצור נהג אוטובוס אלא בתחנות שצויינו ברשיון קו השירות. אולם מותר לנהג אוטובוס לעצור במקום שבו עצירת רכב מותרת, כדי לאפשר למבקר כרטיסים לעלות או לרדת מהאוטובוס, גם מחוץ לתחנות שצויינו ברשיון קו השירות.
{{ח:תת|(ב)}} נתן נוסע אות עצירה, או ביקש מהנהג או מכרטיסן לעצור בתחנה של הקו, חייב הנהג לעצור בתחנה על מנת להוריד את הנוסע.
{{ח:תת|(ג)}} בתחנות שלא צויינו כתחנות מיוחדות, יעצור נהג אוטובוס אם אדם ממתין בתחנה, זולת אם אין באוטובוס מקום פנוי.
{{ח:תת|(ד)}} נהג אוטובוס לא יעמיד את האוטובוס בתחנה יותר מהזמן הדרוש להורדת הנוסעים באותה תחנה ולהעלאת הנוסעים שבתחנה, אלא אם הותר הדבר ברשיון הקו.

{{ח:סעיף|429|עצירה בתחנה ויציאה ממנה|תיקון: תשס״ז־11}}
{{ח:ת}} נהג אוטובוס –
{{ח:תת|(1)}} לא יניע את רכבו אלא לאחר שהפעיל את מחוון הכיוון השמאלי ולאחר שנוכח כי יכול הוא להיכנס למסלול התנועה ללא סיכון או הפרעה לתנועה;
{{ח:תת|(2)}} יפסיק את פעולתו של כל מחוון כיוון לאחר שהאוטובוס נעצר בתחנה עד אשר השלימו הנוסעים את הירידה והעליה מהאוטובוס.

{{ח:סעיף|430|תנאים להסעת נוסעים מתחנות האוטובוסים}}
{{ח:ת}} נהג או כרטיסן חייבים לאפשר לכל נוסע להיכנס לאוטובוס, לפי האמור להלן, זולת אם אין באוטובוס מקום פנוי או אם נשמר מקום לנוסעים בתחנות אחרות:
{{ח:תת|(1)}} באוטובוס שסומן ”ישיר“ – מתחנת המוצא או מתחנות הביניים שנקבעו לו, עד תחנת הייעוד;
{{ח:תת|(2)}} באוטובוס שסומן ”מהיר“ או ”אקספרס“ – מתחנת המוצא ומתחנות הביניים שנקבעו לו, אל תחנת הייעוד ואל תחנות הביניים שצויינו ברשיון הקו;
{{ח:תת|(3)}} באוטובוס שסומן ”מאסף מוגבל“ – לפי האמור בפסקאות (2) ו־(4) כפי שנקבע ברשיון הקו, לגבי כל חלק של הקו;
{{ח:תת|(4)}} באוטובוס שסומן ”מאסף“ – מכל תחנה ואל כל תחנה של קו השירות שלו, שסומן בה כי הוא עוצר בתחנה.

{{ח:סעיף|431|מספר הנוסעים}}
{{ח:ת}} לא יסיעו נהג או כרטיסן נוסעים יותר מהמספר שנקבע ברשיון הרכב, אם נקבע.

{{ח:סעיף|432|פינוי מקומות לנכים}}
{{ח:ת}} עלה נכה לאוטובוס, יבקשו הנהג או הכרטיסן, לפי פניית הנכה, פינוי אחד משני המקומות הסמוכים לכניסת האוטובוס, שסומנו לצורך זה. הוראות תקנה זו לא יחולו על אוטובוס שבו המקומות מסומנים לפי הזמנה מראש.

{{ח:סעיף|432א|מקומות לאנשי בטחון|תיקון: תשמ״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון קו יקצה ויסמן באוטובוס הנוסע בנסיעה בין־עירונית, לאנשי בטחון, שני מושבים קדמיים משני צדי המעבר.
{{ח:תת|(ב)}} עלה איש בטחון לאוטובוס הנוסע בנסיעה בין־עירונית, יבקש הנהג פינוי אחד משני המושבים שהוקצו ושסומנו לצורך זה.

{{ח:סעיף|433|שכר נסיעה}}
{{ח:ת}} הנהג, הכרטיסן, הקופאי וכל עובד השירות, לא ידרשו ולא יגבו מנוסע אלא שכר נסיעה שנקבע לאותה נסיעה.

{{ח:סעיף|434|חובה כללית להסיע|תיקון: תשל״ג־2, תשל״ו־3, תש״ם־3, תשמ״א־6, תשמ״ד־4, תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} נהג וכרטיסן חייבים להסיע כל נוסע המוכן לשלם את שכר הנסיעה, בכפוף לאמור {{ח:פנימי|חלק ה|בחלק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} הנהג והכרטיסן חייבים להסיע נוסע שהציע שכר הנסיעה בשטר שערכו לא יעלה על מכפלת תעריף הנסיעה בעשר.

{{ח:סעיף|435|מתן אות הנסיעה}}
{{ח:ת}} הכרטיסן יתן את אות הנסיעה לנהג, לאחר שנקט אמצעי הזהירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 436|בתקנה 436}}, לרבות סגירת הדלתות שבהשגחתו, ולא יעכב את מתן האות ללא טעם סביר.

{{ח:סעיף|436|הבטחת בטחון הנוסעים}}
{{ח:ת}} לפני הסעת האוטובוס ינקטו הנהג והכרטיסן אמצעי הזהירות הסבירים להבטחת בטחונו של נוסע בכניסתו לאוטובוס או ביציאתו ממנו.

{{ח:סעיף|437|איסור כניסה ויציאה בנסיעה}}
{{ח:ת}} הנהג והכרטיסן לא ירשו לנוסע לצאת מן האוטובוס או להיכנס אליו –
{{ח:תת|(1)}} בשעה שהאוטובוס נע אלא אם לא היתה להם אפשרות למנעו;
{{ח:תת|(2)}} בשעה שהאוטובוס עומד שלא בתחנתו – אלא אם היה הכרח בכך והדבר ניתן להיעשות ללא סיכון.

{{ח:סעיף|438|הנעת האוטובוס|תיקון: תשמ״ט־8, תשנ״ה־4}}
{{ח:ת}} לא יניע הנהג את האוטובוס, אלא לאחר –
{{ח:תת|(1)}} סגירת הדלתות שסגירתן מוטלת עליו;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(3)}} קבלת האות לכך מאת הכרטיסן – אם יש כרטיסן.

{{ח:סעיף|439|פתיחת הדלתות וסגירתן בבטיחות}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפתחו הנהג והכרטיסן את דלתות האוטובוס בזמן הנסיעה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפתחו הנהג והכרטיסן את דלתות האוטובוס כשהוא נעצר בתחנה, אלא אם נוכחו כי פתיחת הדלתות לא תפגע בנוסעים, או לאחר שהזהירו שהם עומדים לפתוח את הדלתות.
{{ח:תת|(ג)}} לא יסגרו הנהג והכרטיסן את הדלתות שנפתחו לצורך יציאת הנוסעים מן האוטובוס, אלא לאחר שהנוסעים סיימו לצאת מן האוטובוס ובאופן שסגירת הדלתות לא תפגע בנוסעים.
{{ח:תת|(ד)}} לא יסגרו הנהג והכרטיסן את דלתות האוטובוס שנפתחו לצורך כניסת הנוסעים, אלא אם סיימו הנוסעים להיכנס לתוך האוטובוס, או אם הכריזו שאין לעלות לאוטובוס והזהירו שהם עומדים לסגור את הדלתות.

{{ח:סעיף|440|הארת האוטובוס}}
{{ח:ת}} הנהג או הכרטיסן יאירו את תוכו של האוטובוס בזמן התאורה.

{{ח:סעיף|441|נקיון האוטובוס על ידי נהג}}
{{ח:תת|(א)}} נהג הנוסע בקו שצויין ברשיון כבין־עירוני יבטיח נקיון סביר של פנים האוטובוס, ונקיון מלא של המושבים ושל השמשות הקדמית והאחורית לפני שהתחיל בנסיעה מתחנת המוצא או מהתחנה הסופית של הקו.
{{ח:תת|(ב)}} הנהג או הכרטיסן יבטיחו בקו שצויין ברשיון כעירוני את נקיון האוטובוס לפני שהתחילו בעבודתם בקו.
{{ח:תת|(ג)}} נהג וכרטיסן ידאגו לנקיון סביר באוטובוס בכל שעות השירות בקו.

{{ח:סעיף|442|עבירות נוסעים באוטובוס}}
{{ח:תת|(א)}} היה יסוד להאמין כי נוסע עבר על תקנות אלה, רשאים הנהג, הכרטיסן או המבקר לדרוש ממנו לזהות עצמו ולמסור את כתובתו על ידי תעודה מתאימה, ובאין לו תעודה – על ידי אישור של נוסע אחר שזיהה עצמו על ידי תעודה. לא הזדהה הנוסע כאמור, רשאי הנהג להסיע מיד את האוטובוס לתחנת המשטרה הקרובה.
{{ח:תת|(ב)}} נהג, כרטיסן או מבקר רשאים להוציא מן האוטובוס נוסע שעבר על תקנות {{ח:פנימי|חלק ה|חלק זה}}, לרבות על ההוראות שניתנו על־פיהן.
{{ח:תת|(ג)}} היה לנהג או לכרטיסן יסוד להאמין כי נעברה באוטובוס עבירה נגד גופו או רכושו של אדם, יסיע הנהג את האוטובוס לתחנת המשטרה הקרובה – אם נתבקש לעשות זאת.
{{ח:תת|(ד)}} היה שוטר באוטובוס במקרים המפורטים בתקנות משנה (א) עד (ג) או שנראה במקום סמוך לו, יפנו אליו ויפעלו לפי הוראותיו.

{{ח:סעיף|443|יציאת הנהג מן האוטובוס}}
{{ח:ת}} לא יעזוב נהג את האוטובוס בהגיעו לתחנת היעוד אלא לאחר שכל הנוסעים יצאו מן האוטובוס.

{{ח:סעיף|444|חפצים שנשכחו באוטובוס}}
{{ח:ת}} מצאו הנהג או הכרטיסן באוטובוס חפצים או נמסרו להם חפצים שנשכחו באוטובוס יעבירום להנהלת השירות בהזדמנות הראשונה, על מנת שתעבירם לתחנת המשטרה, לפי ההסדר שנקבע.

{{ח:סעיף|445|תחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה פרק 4|פרק זה}} יחולו על נהג אוטובוס, כרטיסן ועובדי השירות, לפי הענין, כשהם משמשים בתפקידם בקו שירות, אולם ההוראות {{ח:פנימי|סעיף 416|שבתקנות 416 עד 419}}, {{ח:פנימי|סעיף 424|424}}, {{ח:פנימי|סעיף 425|425(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 431|431}}, {{ח:פנימי|סעיף 433|433}}, {{ח:פנימי|סעיף 437|437 עד 440}} יחולו גם בנסיעות לפי רשיון סיור, רשיון מיוחד ורשיון פרטי, וההוראות {{ח:פנימי|סעיף 418|שבתקנות 418}}, {{ח:פנימי|סעיף 431|431}}, {{ח:פנימי|סעיף 437|437}}, {{ח:פנימי|סעיף 438|438}}, {{ח:פנימי|סעיף 439|439}} יחולו גם בנסיעות באוטובוס פרטי.

{{ח:סעיף|446|הטלת אחריות}}
{{ח:ת}} חובה שהוטלה על נהג או על כרטיסן {{ח:פנימי|חלק ה פרק 4|בפרק זה}}, מילויה על־ידי אחד מהם פוטר את חברו, והוא כשאין הוראה מפורשת אחרת.

{{ח:קטע2|חלק ה פרק 5|פרק חמישי: התנהגות הנוסע וחובותיו}}

{{ח:סעיף|447|ציות לעובדי השירות}}
{{ח:ת}} הנוסע יציית להוראות בעל הרשיון שאושרו על ידי הרשות ולהוראות עובדי השירות הדרושות לסדר ולבטיחות בנסיעה ובאוטובוס.

{{ח:סעיף|448|כניסה לאוטובוס ויציאה ממנו|תיקון: תשכ״א}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייכנס אדם לאוטובוס ולא יצא ממנו אלא בדלתות המיועדות לכניסה או ליציאה, לפי הענין, פרט אם הרשה הנהג או הכרטיסן כניסה או יציאה שלא כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייכנס נוסע לאוטובוס אלא לפי תורו.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייכנס נוסע לאוטובוס, ולא ינסה להיכנס בו, לאחר שהנהג או הכרטיסן הכריזו כי לא יעלו לאוטובוס נוסעים נוספים באותה תחנה, או כי הם עומדים לסגור את הדלתות.
{{ח:תת|(ד)}} לא יפריע נוסע ללא צורך, לנוסעים הרוצים להיכנס לאוטובוס או לצאת ממנו.
{{ח:תת|(ה)}} לא ייכנס אדם לאוטובוס ולא יצא ממנו ולא יפתח את דלתותיו בשעה שהאוטובוס נע.
{{ח:תת|(ו)}} לא ייכנס אדם לאוטובוס ולא יצא ממנו בשעה שהאוטובוס עומד שלא בתחנתו אלא אם הורשה על ידי הנהג או הכרטיסן.

{{ח:סעיף|449|כרטיס נסיעה}}
{{ח:תת|(א)}} נוסע הנכנס לאוטובוס יגיש לנהג או לכרטיסן או לעובד שירות אחר הממונה על כך, כרטיס בר־תוקף לנסיעתו, או ירכוש ממנו כרטיס, הכל לפי ההסדר באותה תחנה; ואם היה אתו מטען שיש לשלם בעדו לפי התעריף המאושר יציג או ירכוש כרטיס למטען כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} לא ישנה ולא ישחית נוסע כרטיס מתוך כוונה להונות.

{{ח:סעיף|450|קנסות על אי הצגת כרטיס|תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:ת}} נוסע שלא הגיש לפי דרישת עובד השירות הממונה על כך את כרטיס הנסיעה אשר נראה מתוכו כי שימש לאותה נסיעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 449|בתקנה 449}} ישלם לידי הנהג, הכרטיסן או המבקר את שכר הנסיעה וכן תשלום נוסף בשיעורים אלה:
{{ח:תת|(1)}} בנסיעות עירוניות – כפל השכר בעד הנסיעה מהתחנה בה עלה הנוסע עד תחנת הייעוד שלו;
{{ח:תת|(2)}} בנסיעה בינעירונית – מחצית השכר בעד הנסיעה מהתחנה שבה עלה הנוסע עד לתחנת הייעוד שלו.

{{ח:סעיף|451|מקומות ישיבה|תיקון: תשמ״ט־8}}
{{ח:תת|(א)}} סומנו מקומות ישיבה באוטובוס, לא ישב נוסע אלא במקום שסומן בכרטיסו.
{{ח:תת|(ב)}} סומנו מקומות ישיבה באוטובוס בשביל נכים, יפנה נוסע היושב במקום כאמור, לפי בקשת נכה או הנהג או הכרטיסן, את המקום התפוס על ידו לנכה. הוראות תקנת משנה זו לא יחולו על אוטובוס שבו המקומות מסומנים לפי הזמנה מראש.
{{ח:תת|(ג)}} נוסע באוטובוס בנסיעה בין עירונית היושב במושב קדמי שליד המעבר, יפנה מקומו לאיש בטחון.
{{ח:תת|(ד)}} לא יתפוס נוסע מקום ישיבה נוסף באוטובוס כדי לשים עליו חפצים או מטען בזמן הנסיעה, אלא אם יש מקומות ישיבה לכל הנוסעים.

{{ח:סעיף|452|שיחה עם הנהג והפרעה לו|תיקון: תשכ״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישוחח אדם עם נהג האוטובוס בזמן הנסיעה, אלא לשם בירור שאלות הקשורות בנסיעה שהיה הכרח בהן אותה שעה.
{{ח:תת|(ב)}} הנוסע בעמידה לא יפריע לנהג לראות את הדרך לפניו ולצדדיו.
{{ח:תת|(ג)}} לא יפריע נוסע לכל אדם המורשה לכך מלמלא את תפקידיו באוטובוס.

{{ח:סעיף|453|הוצאת ראש ויד|תיקון: תשכ״ו־7}}
{{ח:ת}} לא יוציא אדם כל חלק של גופו מבעד לחלון האוטובוס בזמן הנסיעה.

{{ח:סעיף|454|פגיעה באוטובוס}}
{{ח:ת}} לא יעשה נוסע דבר שיש בו כדי להפריע או לפגוע בפעולת האוטובוס, ולא יסיר, לא יעתיק ממקומו, לא ישחית ולא ישנה במזיד כל לוחית־מספר, לוח, מודעה, הודעה, שלט וכדומה הנוגעים לסדרי השירות וכל חלק או אביזר של האוטובוס.

{{ח:סעיף|455|התנהגות הנוסע כלפי הנוסעים האחרים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפעל נוסע בצורה העשויה לגרום נזק או אי־נוחות בלתי־סבירה לכל נוסע אחר.
{{ח:תת|(ב)}} לא יעורר נוסע רעש, בכלי, במכשיר או בדרך אחרת, לבדו או עם נוסעים אחרים, אם הדבר הוא למורת רוחם של נוסעים אחרים.

{{ח:סעיף|456|יריקה והשלכת פסולת|תיקון: תשכ״ו־7}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירק אדם באוטובוס.
{{ח:תת|(ב)}} לא ילכלך אדם את האוטובוס ולא ישליך בו פסולת, אלא למקום שהותקן לצורך זה באוטובוס, אם הותקן.

{{ח:סעיף|457||תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ו־7, תשמ״ב־4, תשמ״ד־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|458|השלכת חפצים מהאוטובוס|תיקון: תשכ״ו־7}}
{{ח:ת}} לא יזרוק אדם אל מחוץ לאוטובוס כל חפץ אם הדבר עלול לגרום רוגז, נזק או סכנה לאדם או לרכוש.

{{ח:סעיף|459|הגבלות בכניסה לאוטובוס|תיקון: תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} לא ייכנס לאוטובוס אדם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 461|בתקנה 461}}, לא יכניס לאוטובוס ולא ישים בו חפץ, מטען או דבר כלשהו, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 462|בתקנות 462 עד 466}}.

{{ח:סעיף|460|זיהוי נוסע שעבר עבירה|תיקון: תשמ״ג}}
{{ח:ת}} נוסע באוטובוס שיש לנהג, לכרטיסן או למבקר יסוד לחשוד בו, כי עבר על תקנות אלה, חייב, לפי דרישה, לזהות את עצמו ולמסור את כתבתו לנהג, לכרטיסן או לשוטר, על ידי תעודה מתאימה או על ידי אישור מאת אחד הנוסעים שזיהה עצמו על ידי תעודה.

{{ח:קטע2|חלק ה פרק 6|פרק ששי: הגבלות על הסעת נוסעים ועל הובלת מטען באוטובוס}}

{{ח:סעיף|461|אנשים שאין להסיעם|תיקון: תשמ״ב־4, תשמ״ט־6, תשנ״ו־7, תשס״א־5}}
{{ח:ת}} לא ירשו הנהג והכרטיסן להיכנס לאוטובוס לכל אדם –
{{ח:תת|(1)}} שלבושו עשוי לזהם או להשחית את בגדי הנוסעים האחרים או את ריפודי האוטובוס, ובפרט כשבגדיו מלוכלכים בצבעים, בשמנים או בפיח;
{{ח:תת|(2)}} שאין לבוש לגופו;
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(4)}} שהוא במצב של שכרות;
{{ח:תת|(5)}} שהוא מעשן סיגריה, סיגר או מקטרת דלוקים;
{{ח:תת|(6)}} שהוא נועל לרגליו מיתקן המשמש להחלקה או לגלישה.

{{ח:סעיף|462|בעלי־חיים|תיקון: תשכ״א, תשל״ז־6}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסיע נהג באוטובוס, ולא ירשו הנהג והכרטיסן להכניס אליו בעלי חיים, אלא אם גדלם מאפשר להניחם על ברכי הנוסע או להחזיקם בידיו; ובלבד שכלבים המוסעים כאמור ישאו זמם על פיהם ויהיו קשורים ברצועה, ובעלי חיים אחרים יהיו מצויים בתוך תיבה או סל באופן המונע אפשרות של פגיעה או הטרדה לנוסעים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו על הסעת כלב של עיוור המלווה את העיוור, אם הכלב קשור ברצועה.

{{ח:סעיף|463|הובלת מטען וכדומה באוטובוס}}
{{ח:ת}} לא יסיע נהג באוטובוס, ולא ירשו הנהג והכרטיסן להכניס אליו, אלא לפי היתר מאת הרשות –
{{ח:תת|(1)}} דברים או מטען בגודל או בצורה או מסוג שיש בהם כדי לגרום הפרעה או נזק לנוסעים;
{{ח:תת|(2)}} דבר העלול ללכלך או לפגוע באדם או בלבושו או המפיץ ריחות רעים;
{{ח:תת|(3)}} גופת אדם או גופת בהמה או חיה.

{{ח:סעיף|464|מקום של מזוודות}}
{{ח:תת|(א)}} לא ירשו הנהג והכרטיסן להעמיד באוטובוס מזוודה או מטען אחר אלא במקום ובצורה שלא יפריעו לנוסעים, לנהג ולכרטיסן, וביחוד לנוסעים בכניסה לאוטובוס וביציאה ממנו.
{{ח:תת|(ב)}} מזוודות ומטענים אחרים יושמו במידת האפשר בסורג המיועד למטען, או במשטחים שבאוטובוס, שאינם מעבר, או על גג האוטובוס, אם הותקן לשם כך.
{{ח:תת|(ג)}} הנהג והכרטיסן רשאים לסרב להכניס עגלת ילדים לאוטובוס בגלל צפיפות הנוסעים בו, או משום שאין בו רחבה מתאימה.

{{ח:סעיף|465|כסאות נוספים}}
{{ח:ת}} לא יסיע נהג ביודעין באוטובוס ולא ירשו הנהג והכרטיסן להכניס לאוטובוס כסאות נוסף למושבים הקבועים.

{{ח:סעיף|466|נשק טעון וחמרי נפץ|תיקון: תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסיע נהג ביודעין באוטובוס אדם הנושא נשק טעון, אלא אם אותו אדם נמצא בתפקיד רשמי המחייב נשיאת נשק טעון, ולא ירשו הנהג והכרטיסן ביודעין לאדם כאמור להיכנס לאוטובוס.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוביל נהג ביודעין באוטובוס חמרי נפץ, דלק או חומר מתלקח אחר, ולא ירשו הנהג והכרטיסן ביודעין להכניס לאוטובוס דברים כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב) רשאי הנהג, בנסיעה לפי רשיון סיור באוטובוס, להוביל לא יותר משני בלוני גז פחמי שמשקל כל אחד מהם לא יעלה על 12 ק״ג ובלבד –
{{ח:תתת|(1)}} שאם הם מובלים על גג האוטובוס – יהיו קשורים היטב ומכוסים בכיסוי מאוורר;
{{ח:תתת|(2)}} שאם הם מובלים בתא המטען – יונחו בתא מטען נפרד, מוגן ומאוורר.

{{ח:קטע2|חלק ה פרק 7|פרק שביעי: הוראות מיוחדות בדבר מבנה האוטובוסים וציודם}}

{{ח:סעיף|467|גובה־פנים}}
{{ח:תת|(א)}} גובה־פנים של האוטובוס, היינו הגובה מנקודה שברצפת המעבר עד לנקודה הנמוכה ביותר של התקרה מעליו, לרבות כל בליטה שבה, לא יפחת מ־180 ס״מ.
{{ח:תת|(ב)}} באוטובוס שיש בו פחות מ־22 מקומות ישיבה רשאית רשות הרישוי להתיר גובה־פנים פחות מן האמור בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|468|מירווח תחתי}}
{{ח:ת}} המירווח התחתי באוטובוס, היינו הגובה מן הקרקע עד לנקודה באוטובוס הקרובה ביותר לקרקע למעט המדרגות, יהיה 20 ס״מ לפחות.

{{ח:סעיף|469|פתחים|תיקון: תשכ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} באוטובוס, בדפנו הימנית, יהיו לפחות שני פתחים לכניסה וליציאה, אחד בחלק הקדמי ואחד במרכז או בחלק האחורי. רחבו של כל פתח כשדלתותיו פתוחות, יהיה 60 ס״מ לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} באוטובוס שהותר להסיע בו בישיבה לא יותר מ־25 אנשים, רשאית רשות הרישוי להתיר שיהא בו פתח אחד בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} המדרגה התחתונה לכניסה לאוטובוס תהיה לפחות 20 ס״מ ולא יותר מ־30 ס״מ מעל פני הקרקע.

{{ח:סעיף|470|מצב הפתחים הדלתות והמדרגות}}
{{ח:ת}} הפתחים באוטובוס וכל חלק מהם וכן הדלתות והמדרגות, יותקנו ויהיו בכל עת במצב שיאפשרו כניסה ויציאה בקלות, ללא גרם נזק או פגיעה לנוסע.

{{ח:סעיף|471|נורות אזהרה לדלתות}}
{{ח:ת}} לפני מושב הנהג באוטובוס תותקן במקום הנראה לעיניו, נורית אשר תאיר באור אדום כל זמן שדלתות האוטובוס אינן סגורות.

{{ח:סעיף|472|דלת לשעת סכנה}}
{{ח:ת}} בחלק האחורי של האוטובוס או בדפנו השמאלית תהיה דלת יציאה לשעת סכנה, ולידה יותקן שלט המסביר את אופן פתיחתה.

{{ח:סעיף|473|מוטות לאחיזה ליד הפתחים}}
{{ח:ת}} ליד כל פתח לכניסה וליציאה יותקן מוט־אחיזה לסייע לנוסע בכניסתו וביציאתו, אשר לא יבלוט מעבר לקו ההיקף החיצוני של האוטובוס.

{{ח:סעיף|474|דופן מיכל הדלק}}
{{ח:ת}} כל דופן של מיכל הדלק באוטובוס יהיה מרוחק מכל פתח לא פחות מ־50 ס״מ לאורך האוטובוס.

{{ח:סעיף|475|מגיני חלונות}}
{{ח:תת|(א)}} בכל חלון של האוטובוס יותקנו מגיני־חלונות ממוטות של מתכת למניעת הוצאת יד וראש מבעד החלון.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) לא יחולו כששפת החלון היא בגובה של 60 ס״מ לפחות מעל פני המושב, או בחלון שהשמשה בו נפתחת בהורדה ושפת השמשה כשהיא מורדת לחלוטין נמצאת בגובה של 60 ס״מ לפחות מעל פני המושב.
{{ח:תת|(ג)}} המוטות במגן חלונות יותקנו עד לגובה של 60 ס״מ מעל פני המושב, ובלבד שהריווח בין המוטות וכן הריווח בין המוט התחתון לבין שפת החלון או שפת השמשה המורדת – לא יעלה על 5 ס״מ.

{{ח:סעיף|476|המושבים והמעבר ביניהם|תיקון: תשכ״ה־9, תשכ״ח, תשע״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} באוטובוס יהיו מושבים במספר המספיק כדי מקומות ישיבה לכל הנוסעים שמותר להסיע בו בישיבה, ובלבד שרחבו של כל מקום ישיבה יהיה לפחות 40 ס״מ ועמקו יהיה 35 ס״מ לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} הריווח בין מושב למושב שלפניו יהיה 65 ס״מ לפחות, כשהוא נמדד בין הצד הפנימי של גב המושב האחד לצד החיצוני של גב המושב השני, בגובה של 30 ס״מ מעל פני המושב.
{{ח:תת|(ג)}} המושבים יהיו נוחים לגישה ולישיבה ובמצב שאין בו פגיעה או נזק לנוסע, או הפרעה ליוצא ולנכנס לאוטובוס.
{{ח:תת|(ד)}} רוחב המעבר בין המושבים באוטובוס יהיה 35 ס״מ לפחות.
{{ח:תת|(ה)}} באוטובוס שיש בו פחות מ־22 מקומות ישיבה, רשאית רשות הרישוי להתיר ריווח בין מושב למושב שהוא פחות מהאמור בתקנת משנה (ב) וכן להתיר רוחב מעבר בין המושבים שהוא פחות מהאמור בתקנת משנה (ד).
{{ח:תת|(ו)}} באוטובוס שיש עליו רשיון סיור, לא יסיע ולא ירשה בעל הרשיון או הנהג להסיע אדם שאיננו מורה דרך או עובד אחר של בעל הרשיון, במושבים המיועדים למורה דרך או לכל עובד אחר של בעל הרשיון.
{{ח:תת|(ז)}} באוטובוס שיש עליו רישיון סיור או שנרשם ברישיון הרכב כי הוא אוטובוס ציבורי או אוטובוס זעיר שהוא רכב ציבורי, להסעה מיוחדת, רשות הרישוי תהיה רשאית לאשר התקנת מושב המיועד למורה דרך או מלווה, שלא יימנה במספר הנוסעים הקבוע ברישיונו; בתקנת משנה זו, ”הסעה מיוחדת“ – הסעה שבה עומד אוטובוס ציבורי או אוטובוס זעיר שהוא רכב ציבורי לרשות מזמין תמורת תשלום סכום כולל בעד השימוש בו.

{{ח:סעיף|477|מושב הנהג|תיקון: תשנ״ג־3}}
{{ח:ת}} מושב הנהג באוטובוס הפועל לפי רשיון קו יהיה גדור כדי למנוע הפרעה לנהג, או הסתרת שדה ראייתו בשעת הנסיעה וכן מגע בין הנהג ובין הנוסעים היושבים במושב שמאחוריו ועמידת נוסעים במרחק של פחות מ־10 ס״מ ממושבו.

{{ח:סעיף|478|מקלט טלויזיה ברכב|תיקון: תשמ״ד־4, תשמ״ו־4, תשמ״ט־6}}
{{ח:תת|(א)}} ברכב בו מורכב מקלט טלויזיה, יותקן המכשיר כך –
{{ח:תתת|(1)}} שהנוהג ברכב לא יוכל לראות את המרקע בשעת נסיעה;
{{ח:תתת|(2)}} שלא יפריע לנוהג ברכב לראות את הנעשה מאחוריו;
{{ח:תתת|(3)}} שלא יפריע את כניסת הנוסעים לרכב ואת היציאה ממנו;
{{ח:תתת|(4)}} שהמרקע לא ייראה למי שנמצא מחוץ לרכב.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בתקנה זו לא יחול על טלויזיה במעגל סגור שלה מסך שעליו יכול הנוהג ברכב לראות רק את הנעשה בשטח שמאחורי הרכב.

{{ח:סעיף|479|סורג חבילות}}
{{ח:ת}} באוטובוס – פרט לאוטובוס המשמש בקו עירוני בלבד – יותקנו סורגי חבילות שהחלק הנמוך ביותר שלהם יהיה בגובה של 95 ס״מ לפחות מעל פני המושבים.

{{ח:סעיף|480|מוטות לאחיזה בפנים האוטובוס}}
{{ח:ת}} באוטובוס יותקנו מוטות אחיזה לנוסעים, באופן שנוסע בעמידה יוכל להיאחז בהם או ברצועות שעליהם בשעת הנסיעה.

{{ח:סעיף|481|אות עצירה|תיקון: תשנ״ב־3}}
{{ח:ת}} באוטובוס, למעט באוטובוס הפועל ברשיון סיור, רשיון פרטי ורשיון אוטובוס פרטי, יותקן פעמון, או מיתקן אחר מאושר על ידי רשות הרישוי, שכל נוסע יוכל להפעילם מכל מקום שבאוטובוס כאות עצירה לנהג.

{{ח:סעיף|482|מראה קמורה}}
{{ח:ת}} באוטובוס תותקן מראה קמורה, שבה יוכל הנהג לראות ממקום מושבו אם הנוסעים היוצאים בפתחים שאינם לידו יצאו מן האוטובוס.

{{ח:סעיף|483|פנסים ונורות נוספים|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} באוטובוס יותקנו פנסים להארת פנים האוטובוס והמדרגות.
{{ח:תת|(ב)}} הותקן באוטובוס פנס לנסיעה אחורנית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 348|בתקנה 348}} תהיה מערכת ההפעלה שלו כזו שהוא יידלק לאחר שילוב ההילוך האחורי על ידי הנהג.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|483א|התקנת סלי אשפה באוטובוס|תיקון: תשל״ו, תשמ״ג}}
{{ח:ת}} בכל אוטובוס יימצא, בכל עת שהאוטובוס משמש להסעת נוסעים, סל אשפה מסוג שאישרה רשות הרישוי ליד כל דלת.

{{ח:סעיף|484|שמירת הוראות}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|חלק ה פרק 7|פרק זה}} באות להוסיף ולא לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|חלק ד|חלק ד׳}}.

{{ח:קטע1|חלק ו|חלק ו׳: מוניות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:קטע2|חלק ו פרק 1|פרק ראשון: כללי|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:קטע3|חלק ו פרק 1 סימן א|סימן א׳: הגדרות|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|485|הגדרות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־5, תשמ״ט־2, תשנ״ג־10, תשס״ו־4, תש״ף־4}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ו|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל מונית“ – מי שהרשיון להפעלת מונית נרשם על שמו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – המפקח על התעבורה, לרבות מי שהמפקח על התעבורה אצל לו מסמכויותיו כרשות, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התקנה והרכבה של מונה“ – התקנה, הרכבה, ביצוע חיבורים, הפעלה תקינה והחתמה במגופה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זוטובוס“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מונה“ – מיתקן לקביעת שכר הסעה במונית בהתאם למרחק, זמן הנסיעה וההמתנה המופעל באמצעות מפתח ואושר בידי הרשות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפתח“ – אבזר שהותקן בו רכיב אלקטרוני המפעיל את המונה או פעולות מסוימות בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נוסע“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 384|בתקנה 384}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נסיעה מיוחדת“ – נסיעה במונית שעומדת כולה לרשות מזמין הנסיעה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נסיעת סיור“ – נסיעה במונית שעומדת כולה לרשות מזמין הנסיעה לשם סיור, טיול או תיור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נסיעת שירות“ – נסיעה במונית בקו שירות שבעדה משלם כל נוסע בנפרד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קו שירות“ – הקו למהלך המונית בנסיעת שירות שנקבע ברשיון השירות או בתקנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון“ – כל רשיון שניתן לפי {{ח:פנימי|חלק ו|חלק זה}} ורשיון להפעלת מונית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון שירות“ – רשיון להפעלת קו שירות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי אחזקה של מונה“ – כל שירות הנדרש לאבטחת פעולתו התקינה של מונה לרבות העברה ממונית למונית אחרת, בדיקת תקינות, תיקון, החלפת חלקים, שיפוץ, סיכה, כיוונון, עדכון, הרצה, חתימה במגופה, ניהול כרטסת רישום וכל שירות אחר הכרוך באלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שכר הסעה“ – שכר הסעה מרבי במוניות שנקבע לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים#סעיף 12|סעיף 12(א)(1) לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ״ו–1996}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (מחירי נסיעה במוניות)|צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (מחירי נסיעה במוניות)}}.}}

{{ח:קטע3|חלק ו פרק 1 סימן ב|סימן ב׳: הוראות כלליות|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|486|קביעת סוגי הרשיון וסמכויות הרשות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית לקבוע את סוג הרשיון שיינתן לפי {{ח:פנימי|חלק ו|חלק זה}} וכן לשנותו, לסרב לתתו, לחדשו או לסרב לחדשו ורשאית היא להתנות בו תנאים, להוסיף עליהם או לשנותם, להגביל את תקופת תקפו, להתלותו או לבטלו.

{{ח:סעיף|486א||תיקון: תש״ל־13, תשל״ב־4, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|487|קביעת מועד ומקום להגשת בקשות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} הרשות תקבע לבעל מונית את המועד והמקום להגשת בקשות –
{{ח:תת|(1)}} למתן רשיון הסעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 490|בתקנה 490}};
{{ח:תת|(2)}} למתן רשיון שירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 495|בתקנה 495}}.

{{ח:סעיף|487א||תיקון: תשל״ז־6, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|488|החזרת רשיון שפקע תקפו|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} פקע רשיון או בוטל, חייב בעלו להחזירו לרשות תוך שבעה ימים מיום פקיעתו או ביטולו.

{{ח:סעיף|489|סייג לרישום|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} לא תירשם מונית שהיתה רשומה בירושלים לפני כ״ח באייר התשכ״ז (7 ביוני 1967) כמונית ירדנית ולא נרשמה בישראל עד יום תחילתן של תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 2), התשל״ב–1972.

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 2|פרק שני: רישוי שירותי מוניות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:קטע3|חלק ו פרק 2 סימן א|סימן א׳: רשיון הסעה|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|490|סוגי רשיונות הסעה ותקפם|תיקון: תשמ״ה־4, תשנ״א־11, תשנ״ג־10, תשנ״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} אלה סוגי רשיונות ההסעה:
{{ח:תתת|(1)}} רשיון לנסיעה מיוחדת;
{{ח:תתת|(2)}} רשיון לנסיעת שירות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן על מונית אלא רשיון לסוג אחד של הסעה כאמור בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} לא יינתן רשיון לנסיעה מיוחדת לגבי מונית מסוג זוטובוס שאינה מיועדת להסעת נכים.
{{ח:תת|(ד)}} תוקף רשיון ההסעה יהיה לתקופה שתקבע הרשות.

{{ח:סעיף|490א|אגרת רשיון הסעה|תיקון: תשמ״ה־4, תשנ״ג־10}}
{{ח:ת}} האגרה בעד רשיון הסעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 490|בתקנה 490(א)}} תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ד|בחלק ד׳ בתוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|491|בקשה לרשיון הסעה|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} בקשה למתן רשיון הסעה תוגש לרשות.

{{ח:סעיף|492|רשיון לנסיעה מיוחדת|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־5, תשס״ה־10}}
{{ח:ת}} מונית שניתן עליה רשיון לנסיעה מיוחדת, מותר להסיע בה –
{{ח:תת|(1)}} נסיעה מיוחדת;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(3)}} נסיעת סיור של תיירים בכל שטח המדינה, לפי אישור בכתב מאת משרד התיירות ובהתאם לתנאי האישור.

{{ח:סעיף|493|רשיון לנסיעת שירות|תיקון: תשמ״ה־4, תשס״ה־10}}
{{ח:ת}} מונית שניתן עליה רשיון לנסיעת שירות, מותר להסיע בה –
{{ח:תת|(1)}} נסיעת שירות בקו השירות שנקבע ברשיון ההסעה;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(3)}} נסיעה מיוחדת;
{{ח:תת|(4)}} נסיעת סיור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 492|בתקנה 492(3)}}.

{{ח:קטע3|חלק ו פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: רשיון לקו שירות|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|494||תיקון: תשמ״ה־4, תשס״ה־14, תשס״ה־15}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|495|בקשה לרישיון קו שירות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשמ״ט־2, תשנ״ד־6, תשס״ה־15}}
{{ח:תת|(א)}} תאגיד המבקש לקבל רישיון לקו שירות מאת המפקח על התעבורה יגיש לו בקשה לפי {{ח:פנימי|תוספת 11 טופס 1|טופס 1 שבתוספת האחת עשרה}} (בתקנה זו – הבקשה).
{{ח:תת|(ב)}} לבקשה יצורפו המסמכים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} תעודת ההתאגדות של המבקש ומסמכי ההתאגדות שלו המעידים על מטרות התאגיד ועל בעלי הענין, בעלי השליטה ונושאי המשרה בו; היה תאגיד בעל ענין או בעל שליטה בתאגיד המבקש, יומצאו המסמכים כאמור בפסקה זו גם לגביו וכן לגבי כל תאגיד שהוא בעל ענין או בעל שליטה בתאגיד המבקש;
{{ח:תתת|(2)}} אישור עורך דין או רואה חשבון בדבר בעלי המניות בתאגיד, בעלי השליטה בו, מנהלי התאגיד ומורשי החתימה;
{{ח:תתת|(3)}} פירוט המוניות שיעמדו לרשות המבקש לפי {{ח:פנימי|תוספת 11 טופס 2|טופס 2 שבתוספת האחת עשרה}}, שהיה להן רישיון תקף לנסיעת שירות לפני יום ה׳ בתמוז התשס״ה (12 ביולי 2005), שמספרן לא יפחת מהקבוע {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ח|בסעיף 14ח(ב)(2) או (ג) לפקודה}}, לפי הענין, ומסמכים המעידים על התקשרותו עמן;
{{ח:תתת|(4)}} הסכמה של נושאי המשרה ובעלי שליטה בתאגיד לכך שהמפקח על התעבורה יקבל את פרטי המרשם הפלילי המתנהל לגביהם לפי {{ח:חיצוני|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ״א–1981}};
{{ח:תתת|(5)}} אישור הרשות המקומית בדבר הגשת בקשה לאישור תחנות מוצא ויעד ושני מקומות חניה בהם;
{{ח:תתת|(6)}} אישור רשות מקומית לגבי מקום חניה של 20% ממספר המוניות שפורט לפי פסקה (3) בסמוך לתחנת המוצא, לתחנת היעד או לתחנות המוצא והיעד של קו השירות המבוקש או אישור על הגשת בקשה לרשות מקומית, הוכחת בעלות, הסכם שכירות, או הסכם אופציה לבעלות או שכירות לגבי מקום חניה כאמור;
{{ח:תתת|(7)}} ערבות בנקאית עצמאית בסכום שלא יפחת מהקבוע {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ח|בסעיף 14ח(ב)(8) לפקודה}}, בנוסח שלפי {{ח:פנימי|תוספת 11 טופס 3|טופס 3 לתוספת האחת עשרה}}, שתהיה תקפה למשך שנה מיום הגשתה.
{{ח:תת|(ג)}} התאגיד המבקש יצרף לבקשתו התחייבויות חתומות בידו בנוסח שלפי {{ח:פנימי|תוספת 11 טופס 4|טפסים 4}} {{ח:פנימי|תוספת 11 טופס 5|ו־5 שבתוספת האחת עשרה}}, לקיום תנאי רישיון קו השירות, ולסימון המוניות שיפעלו בקו בסימני היכר לפי תנאים שקבע המפקח על התעבורה ברישיון לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14י|סעיף 14י(ב) לפקודה}}.

{{ח:סעיף|495א|הגשת בקשות במקוון|תיקון: תשס״ה־15}}
{{ח:ת}} בקשות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 495|בתקנה 495}} יכול שיוגשו גם במקוון, באמצעות רשת האינטרנט או עמדות מחשב שיעמיד משרד התחבורה לצורך זה ובלבד שבכל מקרה שנדרשת בו חתימה, תהיה החתימה חתימה אלקטרונית מאושרת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק חתימה אלקטרונית|בחוק חתימה אלקטרונית, התשס״א–2001}}.

{{ח:סעיף|495ב|רישיונות בלא הליך תחרותי|תיקון: תשס״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} רישיון לקו שירות למוניות כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ח|בסעיף 14ח לפקודה}} יינתן –
{{ח:תתת|(1)}} לכל מבקש שהגיש בקשה לגבי קו שסך כל המוניות המנויות בכל הבקשות לגביו אינו עולה על המספר המרבי של המוניות שנקבע לאותו קו ברשימת קווי שירות למוניות ומספר רישיונות (בתקנות אלה – רשימת קווי השירות);
{{ח:תתת|(2)}} למבקש שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} היה בעל רישיון שירות לאותו קו שלגביו הגיש את בקשתו, לפני המועד הקובע כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ז|בסעיף 14ז לפקודה}} (להלן – רישיון קודם);
{{ח:תתתת|(ב)}} מספר המוניות שפורט בבקשתו אינו עולה על מספר המוניות שהיו מנויות ברישיון הקודם ואינו נמוך מן המספר המזערי של המוניות שנקבע לאותו קו ברשימת קווי השירות;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוא לא הגיש בקשה לגבי קו שלא היה לו רישיון קודם לגביו (להלן – בקשה נוספת), או אם מספר המוניות שפורט בבקשתו לפי פסקת משנה (ב) נמוך ממספר המוניות שהיו מנויות ברישיון הקודם, הוא הגיש בקשה נוספת שבה פורטה רק יתרת המוניות שהיו מנויות ברישיון הקודם ושלא פורטו בבקשה לפי פסקאות משנה (א) ו־(ב).
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א)(2), ”מבקש“ – התאגיד שעל שמו ניתן הרישיון הקודם ולרבות מי שהוא בעל שליטה בתאגיד כאמור.

{{ח:סעיף|495ג|החלת הליך תחרותי|תיקון: תשס״ו־3, תשס״ו־13}}
{{ח:תת|(א)}} בקשות שלא התקיים בהן האמור {{ח:פנימי|סעיף 495ב|בתקנה 495ב(א)}}, יחול עליהן הליך תחרותי כאמור בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} המפקח על התעבורה יודיע עד יום י״ב בשבט התשס״ו (10 בפברואר 2006) על החלת הליך תחרותי לקו שירות למוניות לכל מי שהגיש בקשה לאותו קו; הודעה כאמור תישלח למבקשים בדואר רשום לפי הכתובת שצוינה בבקשה.
{{ח:תת|(ג)}} בהודעה כאמור בתקנת משנה (ב) יפורטו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המקום והמועד שבו ייערך ההליך התחרותי, שיהיה בין 14 ל־45 יום ממשלוח ההודעה;
{{ח:תתת|(2)}} מספר הבקשות שהוגשו לגבי אותו קו ומספר המוניות שפורט בכל אחת מהן.
{{ח:תת|(ד)}} הודעה על החלת הליך תחרותי ועל מועד קיומו, שבשל צו של בית משפט נבצר מן המפקח על התעבורה לשלוח או לקיים במועדים הקבועים בתקנות משנה (ב) או (ג)(1), לפי הענין, רשאי הוא לשלוח במועד מאוחר מן הקבוע, ובלבד שיהיה לא יאוחר מ־14 ימים מיום שבוטל צו בית המשפט.

{{ח:סעיף|495ד|ההליך התחרותי|תיקון: תשס״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} ההליך התחרותי יתבצע במקוון באמצעות עמדות מחשב שיעמיד משרד התחבורה לצורך זה.
{{ח:תת|(ב)}} ההליכים התחרותיים ייערכו בסדר שבו פורטו הקווים ברשימת קווי השירות.
{{ח:תת|(ג)}} מבקש ישתתף בהליך התחרותי באמצעות מורשה חתימה שלו המצוין בבקשתו, אשר יזוהה באמצעות תעודת זהות וחתימה אלקטרונית מאושרת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק חתימה אלקטרונית|בחוק חתימה אלקטרונית, התשס״א–2001}}.
{{ח:תת|(ד)}} ההליך התחרותי ייערך כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} כל משתתף בהליך יזין באמצעות עמדת המחשב הצעה לסכום שנתי שישלם לאוצר המדינה בעד כל מונית שתימנה ברישיון קו השירות למוניות שביקש;
{{ח:תתת|(2)}} כל משתתף יראה במקוון את דירוג כל ההצעות שהוגשו;
{{ח:תתת|(3)}} כל משתתף יהיה רשאי לשנות את הצעתו על ידי הזנת הצעה חדשה בדרך האמורה בפסקה (1), ובלבד שהשינוי יהיה בסכום שהוא בכפולות של מאה שקלים חדשים לכל מונית כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} ההליך התחרותי יסתיים בתום 3 דקות שבהן לא הוזנו הצעות או שינויים בהן;
{{ח:תתת|(5)}} בתום ההליך התחרותי, ייקבע מי שהציע את התשלום הגבוה ביותר כזוכה בהליך התחרותי לגבי אותו קו; זכה מבקש שבבקשתו פורטו מוניות במספר קטן מן המספר המרבי שנקבע ברשימת קווי השירות, ייקבעו זוכים נוספים לפי סדר גובה ההצעות, עד שייקבעו זוכים שמספר המוניות שפירטו בהצעתם יגיע בסך הכל למספר המרבי האמור.

{{ח:סעיף|495ה|מניעת ריכוזיות יתר|תיקון: תשס״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 495ד|בתקנה 495ד(ד)(5)}}, לא יינתנו יותר מ־350 רישיונות לנסיעת שירות לגוף אחד; לענין תקנה זו, ”גוף אחד“ – תאגיד שהגיש בקשות או שהוא בעל שליטה, בתאגידים שהגישו בקשות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור בתקנת משנה (א), לא יינתנו רישיונות לנסיעת שירות לגוף אחד בתחומי המחוזות המפורטים להלן במספר העולה על המצוין לצדם:
{{ח:תתת|(1)}} ירושלים והדרום – 100;
{{ח:תתת|(2)}} תל אביב והמרכז – 220;
{{ח:תתת|(3)}} חיפה והצפון – 200.
{{ח:תת|(ג)}} זכה גוף אחד בהליכים תחרותיים לקבלת רישיונות לקווי שירות, שבבקשותיו פורטו מוניות במספר כולל העולה על המספרים המרביים לפי תקנת משנה (א) או (ב), תבוטל זכייתו ברישיונות שביקש החל מהבקשה האחרונה, או שיופחתו מוניות שפורטו בבקשות אלה, עד שמספר המוניות שיימנו בכל הרישיונות שבהם זכה בהליכים התחרותיים, יהיה שווה למספרים הקבועים בתקנת משנה (א) או (ב), לפי הענין; על מספר המוניות המופחת כאמור תחול הסיפה {{ח:פנימי|סעיף 495ד|לתקנה 495ד(ד)(5)}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד)}} האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב) יחול גם על בקשות להעברת רישיון לקו שירות למוניות ורישיון לנסיעת שירות.

{{ח:סעיף|495ו|מתן רישיונות לאחר הליך תחרותי|תיקון: תשס״ו־3}}
{{ח:ת}} בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 495ה|בתקנה 495ה(ג)}}, המפקח על התעבורה ייתן רישיון לקו שירות למוניות לקווים שהוחל עליהם הליך תחרותי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 495ג|בתקנה 495ג}}, למי שנקבע כזוכה לפי {{ח:פנימי|סעיף 495ד|תקנה 495ד}}.

{{ח:סעיף|495ז|ערבות לרישיון לנסיעת שירות|תיקון: תשס״ו־10}}
{{ח:ת}} תאגיד שהמפקח על התעבורה הורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 495ב|תקנות 495ב}} {{ח:פנימי|סעיף 495ו|או 495ו}} כי יינתן לו רישיון לקו שירות למוניות, לא יקבל את הרישיון אלא אם כן הופקדה בידי המפקח על התעבורה ערבות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ח|סעיף 14ח(ב)(2)(ג) לפקודה}}, בנוסח שלפי {{ח:פנימי|תוספת 11 טופס 6|טופס 6 לתוספת האחת עשרה}}.

{{ח:סעיף|496|תנאים ברשיון שירות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית לקבוע ברשיון שירות תנאים, ובין השאר בענינים אלה, כולם או מקצתם:
{{ח:תת|(1)}} תחנות מוצא, ביניים ויעד;
{{ח:תת|(2)}} לוח הזמנים הקובע את תחילת השירות בכל קו, את סיומו ואת תכיפות הנסיעות לפי עונות השנה, ימי השבוע ושעות היממה, פרסום הלוח והצגתו;
{{ח:תת|(3)}} משרדים וסידורים לנוחיות הנוסעים ולצורך ביצועו הבטוח והיעיל של השירות בתחנות השירות;
{{ח:תת|(4)}} סוגי המוניות שיופעלו ומספרן, סימני היכר שיהיו עליהן, אופן ציונם ומקומם, מספר הנוסעים שיוסעו בהן וכן כל אבזר בהן שדורשת הרשות;
{{ח:תת|(5)}} סדרי הדפסת כרטיסים, כרטיסיות, כרטיסי הנחה ומנוי, ומכירתם;
{{ח:תת|(6)}} השכר בעד הסעת נוסעים והובלת חפציהם ומטענם;
{{ח:תת|(7)}} אחריות בעל הרשיון, נהג המונית וכן כל אדם אחר הפועל מטעם בעל הרשיון לגבי הנוסעים, חפציהם ומטענם.

{{ח:סעיף|496א||תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע3|חלק ו פרק 2 סימן ג|סימן ג׳: היתר להעברת רשיון|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|497|היתר להעברת רשיון|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשמ״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעביר בעל רשיון שירות את רשיונו לאחר בכל דרך מדרכי ההעברה ולא יעשה בו עסקה אחרת, אלא לפי היתר העברה בכתב מאת הרשות, ובהתאם לתנאיו.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון להפעלת מונית המבקש להעבירו, וכן המבקש היתר כשירות לקבלת רשיון להפעלת מונית מאחר, יגישו לרשות בקשה להעברת הרשיון בטופס שקבעה ושניתן להשיגו במשרדי הרשות.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 3|פרק שלישי: חובות בעל רשיון ונהג מונית|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|498|חובת רשיון הסעה|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} לא יסיע אדם נוסע במונית ולא יניח בעל מונית לאחר להסיע בה אלא לפי רשיון הסעה שניתן עליה ובהתאם לתנאיו.

{{ח:סעיף|498א|הפעלת זוטובוס|תיקון: תשנ״ג־10}}
{{ח:ת}} לא יפעיל אדם זוטובוס אלא אם כן בידו רשיון לנסיעת שירות.

{{ח:סעיף|499|חובות בעל רשיון שירות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון שירות ידאג לפרסום נאות בציבור של לוח זמני נסיעה וכל שינוי בו שאישרה הרשות וכן שכר ההסעה בקו השירות שאושר.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רשיון שירות יסמן את המוניות שיפעיל לפי סוג השירות והיעד או כל סימון אחר, הכל כפי שהורתה הרשות.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רשיון שירות יחזיק במשרדיו, במקום נראה לעין, לוח שכר ההסעה ולוח הזמנים בקו השירות שיפעיל.
{{ח:תת|(ד)}} לא יפעיל בעל רשיון שירות שירותי הובלה של חבילות ומכתבים ממשרדו באמצעות מוניות או רכב מסוג אחר, אלא אם כן קיבל אישור לכך מאת הרשויות המוסמכות במשרד התקשורת.

{{ח:סעיף|500|התקנת לוחית זיהוי|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־4, תשנ״ג־5}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מונית חייב להתקין בתוך המונית –
{{ח:תתת|(1)}} לוחית קבועה בתוך המונית בחלק העליון של העמוד שבין הדלתות בצד ימין, ובה יצויין מספר רשיון להפעלת המונית וכן שם בעל המונית באותיות עבריות ולטיניות; רקע הלוחית יהיה לבן וצבע האותיות והספרות יהיה שחור, גובה האותיות והספרות יהיה 10 מ״מ לפחות ורוחבן 3 מ״מ לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} מיתקן בחלק העליון של העמוד שבין הדלתות בצד שמאל, אליו יוכנס כרטיס ובו יצויין שמו של הנוהג במונית באותיות עבריות ולטיניות; רקע הכרטיס, צבע האותיות וגודל האותיות בו יהיו כאמור בפסקה (1).
{{ח:תת|(ב)}} לא ינהג אדם מונית אלא אם כן הותקנו בה לוחיות וכרטיס כאמור בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|501|חובה להסיע|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־5, תשס״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מונית או מי שהמונית בשליטתו לא יעשה בה כל שימוש זולת מתן שירות לציבור ויסיע בה כל נוסע המוכן לשלם את שכר ההסעה.
{{ח:תת|(ב)}} נהג המונית, בעל הרשיון וכל מי שפועל מטעמו, לא יסרב, בלי סיבה סבירה, לרבות חשש לביטחונו, להסיע נוסע ומטענו.
{{ח:תת|(ג)}} לא יסיע נהג המונית בנסיעה מיוחדת נוסע נוסף על מזמין הנסיעה והנלווים אליו, זולת אם ביקש זאת המזמין.

{{ח:סעיף|502|מספר הנוסעים בנסיעת שירות|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} לא יסיע נהג המונית יותר ממספר הנוסעים שנקבע ברשיון הרכב, ואולם רשאי נהג המונית להסיע שני ילדים, שטרם מלאו להם חמש שנים, בנוסף על הנוסעים שמותר להסיע במונית לפי רשיונה, ובלבד שלא יסיע יותר מנוסע אחד במושב שליד הנהג.

{{ח:סעיף|502א||תיקון: תש״ל־13, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|502ב||תיקון: תש״ל־13, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|503|הסעה בדרך הקצרה|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסיע אדם נוסע במונית בנסיעה מיוחדת אלא בדרך הקצרה ביותר האפשרית בנסיבות אותה שעה ואותה נסיעה, ולא ישהה בדרך יותר מהזמן הדרוש באותן נסיבות כדי להגיע למחוז חפצו של הנוסע.
{{ח:תת|(ב)}} נהג מונית שהעלה למוניתו נוסע כדי להסיעו למקום במסלול נסיעה שרצה אותו נוסע, יסיעו למקום באותו מסלול נסיעה.

{{ח:סעיף|504|התנהגות נהג המונית|תיקון: תשמ״א־6, תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} נהג מונית יעזור לנוסע, במידת הצורך, בהכנסו למונית ובצאתו ממנה, בהטענת מטענו ובפריקתו.
{{ח:תת|(ב)}} מבלי לגרוע מהאמור בתקנת משנה (א), יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 416|תקנות 416}}, {{ח:פנימי|סעיף 417|417}}, {{ח:פנימי|סעיף 418|418}}, {{ח:פנימי|סעיף 419|419}}, {{ח:פנימי|סעיף 420|420}}, {{ח:פנימי|סעיף 422|422}}, {{ח:פנימי|סעיף 425|425}}, {{ח:פנימי|סעיף 425א|425א}}, {{ח:פנימי|סעיף 426|426}}, {{ח:פנימי|סעיף 427|427}}, {{ח:פנימי|סעיף 436|436}}, {{ח:פנימי|סעיף 437|437}}, {{ח:פנימי|סעיף 439|439}}, {{ח:פנימי|סעיף 441|441}}, {{ח:פנימי|סעיף 443|443}} {{ח:פנימי|סעיף 444|ו־444}} על נהג מונית ועל כל אדם אחר העובד בהפעלת שירותי נסיעה במונית, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|505|אחריות בעל המונית|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} השתמש אדם במונית שלא בהתאם להוראות {{ח:פנימי|חלק ו|חלק זה}}, יראו את בעל המונית כאילו הרשה את השימוש בה כאמור, זולת אם הוכיח היפוכו של דבר.

{{ח:סעיף|505א|הזמנת בעל מונית|תיקון: תשמ״ו־5}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית להזמין בעל רשיון או מי שהמונית בשליטתו להתייצב לפניה, במקום ובמועד הנקובים בהזמנה לשם בירור כל ענין הנוגע להפעלתה של המונית ולנסיבות הפעלתה.

{{ח:סעיף|505ב|חובה להתייצב|תיקון: תשמ״ו־5, תש״ס־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון או מי שהמונית בשליטתו, שהוזמן כאמור, חייב להתייצב במקום ובמועד הנקובים בהזמנה אלא אם כן נתן לרשות, לפני המועד הקבוע, סיבה סבירה לאי יכולתו להתייצב.
{{ח:תת|(ב)}} לא התייצב בעל רשיון או מי שהמונית בשליטתו שהוזמן כאמור בתקנת משנה (א) ולא נתן לרשות סיבה לאי יכולתו להתייצב, רשאית הרשות להתלות את תוקף הרשיון עד שיתייצב במקום ובמועד שקבעה.

{{ח:סעיף|506|התקנת סלי אשפה|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} במונית יימצאו בכל עת סלי אשפה מסוג שאישרה רשות הרישוי, האחד ליד מושב הנהג והשני ליד המושב האחורי.

{{ח:סעיף|507|סימני היכר למונית|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ח־4, תשנ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסיע אדם נוסע במונית ולא יפעילה אלא אם כן היא מסומנת בסימני היכר כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 4|בתוספת הרביעית}}, או כפי שקבעה רשות הרישוי בהודעה ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} סימני ההיכר של המונית ואופן התקנתם מפורטים במפרט הטכני של סימני ההיכר למוניות המופקד במשרדי המפקח על התעבורה בירושלים, תל אביב וחיפה וכל אדם רשאי לעיין בו בשעות שהמשרדים האמורים פתוחים לקבלת קהל.

{{ח:סעיף|507א|הארת הקופסה|תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4, תשמ״ו־5}}
{{ח:ת}} נהג מונית הפנויה להסעה ידליק את האור בקופסה; עלה נוסע למונית יכבה הנהג את אור הקופסה ולא ידליקו כל עוד לא ירד הנוסע מהמונית.

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 4|פרק רביעי: התנהגות הנוסע וחובותיו|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|508|התנהגות הנוסע וחובותיו|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 447|תקנות 447}}, {{ח:פנימי|סעיף 448|448}}, {{ח:פנימי|סעיף 449|449}}, {{ח:פנימי|סעיף 452|452}}, {{ח:פנימי|סעיף 453|453}}, {{ח:פנימי|סעיף 454|454}}, {{ח:פנימי|סעיף 455|455}}, {{ח:פנימי|סעיף 456|456}}, {{ח:פנימי|סעיף 458|458}}, {{ח:פנימי|סעיף 461|461}}, {{ח:פנימי|סעיף 462|462}}, {{ח:פנימי|סעיף 463|463}}, {{ח:פנימי|סעיף 464|464}} {{ח:פנימי|סעיף 466|ו־466}} יחולו על נוסע במונית, בשינויים המחוייבים.

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 5|פרק חמישי: מונים|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|509|הסעה לפי מונה|תיקון: תשמ״ה־4, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסיע אדם נוסע במונית אלא אם כן הותקן בה מונה והמונה מופעל בה בהתאם לתקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתקין אדם מונה, ולא יפעיל אדם מונית או יסיע בה נוסע, אלא אם כן המונה הותקן במרכז לוח השעונים של הרכב, באופן שלא יסתיר לנהג את שדה הראייה, וצג המונה יהיה גלוי לעיני הנוסעים במונית מכל מושביה במהלך כל הנסיעה.

{{ח:סעיף|509א|פרטים שיותקנו במפתח|תיקון: תשס״ו־4, תש״ף־4, תש״ף־5, תש״ף־12}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייצור אדם מפתח, לא יתקין בו תוכנה ולא ישנה תוכנה שהותקנה בו אלא אם כן הוסמך לכך בידי הרשות.
{{ח:תת|(ב)}} במפתח תותקן תוכנה הכוללת, בין השאר, פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שמו ומספר זהותו של נהג המונית שבה מותקן המונה ושלו ניתן המפתח;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(3)}} פרטים נוספים כפי שתורה הרשות.

{{ח:סעיף|509ב|הפעלת מונה במפתח|תיקון: תשס״ו־4}}
{{ח:ת}} נוהג במונית שהותקן בה מונה, יפעיל עם תחילת עבודתו בהסעת נוסעים את המונה במפתח שתוכנתו בו שמו ומספר זהותו, ובסיומה ינעל את המונה במפתח ויוציאו מהמונה.

{{ח:סעיף|509ג|איסור העברת מפתח|תיקון: תשס״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעביר נהג מונית לאחר את המפתח שבו תוכנתו פרטיו בכל דרך מדרכי ההעברה ולא ירשה לאחר להשתמש בו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ישתמש נהג מונית במפתח של נהג אחר.

{{ח:סעיף|510|הפעלת מונה|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשס״ג־4, תשס״ד־7, תשס״ו־4, תש״ף־4, תש״ף־5, תש״ף־12}}
{{ח:תת|(א)}} בנסיעה מיוחדת, הנוהג במונית יפעיל את המונה עם העמדתה לרשות הנוסע, ויפסיק את הפעלתו בסיום הנסיעה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} רשאי אדם להסיע נוסעים במונית בנסיעה מיוחדת המבוצעת במסגרת הסכם בכתב לביצוע נסיעות קבועות אם נתמלאו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ההסעה מבוצעת במונית העומדת לרשות תאגיד שמטרתו מתן שירות הסעה בנסיעות מיוחדות במוניות או במונית שבבעלות תאגיד כאמור (בתקנת משנה זו – התאגיד);
{{ח:תתתת|(ב)}} למזמין הנסיעה הסכם בכתב עם התאגיד למתן השירות;
{{ח:תתתת|(ג)}} תקופת ההסכם לא תפחת משנה אחת;
{{ח:תתתת|(ד)}} המונה הופעל במצב ”נסיעה לפי הסכם“;
{{ח:תתתת|(ה)}} בעת הנסיעה יימצא במונית אישור שנתן מנהל התאגיד או סדרן בתאגיד לנהג, לפי {{ח:פנימי|תוספת 4 חלק ג|הטופס שבחלק ג׳ בתוספת הרביעית}}, כי הנסיעה מבוצעת במסגרת ההסכם.
{{ח:תת|(ג)}} לא יופעל מונה בנסיעת שירות.

{{ח:סעיף|511|הצגת מונה במונית פנויה|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} במונית הפנויה להסעת נוסעים בנסיעה מיוחדת, יציג הנהג את המונה במצב ”פנוי“ כשהוא מואר.

{{ח:סעיף|511א||תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|511ב||תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|511ג||תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|511ד||תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|512|שכר הסעה לפי מונה|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשס״ד־7, תש״ף־4, תש״ף־5, תש״ף־11}}
{{ח:ת}} לא ידרוש אדם ולא יגבה ולא ירשה לאחר לדרוש או לגבות –
{{ח:תת|(1)}} שכר הסעה יותר מכפי שיראה המונה בסיום הנסיעה;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(2א)}} בנסיעה לפי הסכם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 510|בתקנה 510(ב)(2)}} – שכר הסעה העולה על הקבוע בהסכם;
{{ח:תת|(3)}} כל תשלום אחר שאיננו קבוע בשכר ההסעה.

{{ח:סעיף|512א||תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|513|כיוונון המונה לאחר החלפת אבזרים ברכב|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} הוחלף צמיג מהצמיגים שעל גלגלי הסרן המחובר למונה בצמיג מסוג, בגודל, מתוצרת או בעל מספר רבדים אחר, או בצמיג שחודש, או הוחלף חלק או אבזר בתיבת ההילוכים או בסרן האחורי, בחלקים או באבזרים בגודל או מידה אחרים, חייבים בעל המונית והנהג, תוך ארבעים ושמונה שעות מזמן ההחלפה, להבטיח את כיוונון המונה על ידי נותן שירות מוסמך, לשם התאמתו לגודל הצמיגים, החלקים או האבזרים שהוחלפו.
{{ח:תת|(ב)}} בחישוב התקופה של ארבעים ושמונה שעות לפי תקנת משנה (א), לא יובאו בחשבון ימי מנוחה ומועדים שנקבעו על פי דין.
{{ח:תת|(ג)}} רישום השינוי בצמיגים, בחלקים או באבזרים שהוחלפו כאמור בתקנת משנה (א), יבוצע בהתאם להוראות הרשות.

{{ח:סעיף|514|הצגת הוראות במונית|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} בעל מונית או מי שהמונית בשליטתו יציגו במונית כל הוראות, לוח, תדריך, שכר הסעה או חומר אחר כפי שהורתה הרשות ובמקום שהורתה.

{{ח:סעיף|515|הסרת מונה|תיקון: תשמ״ה־4, תשס״ד־7}}
{{ח:תת|(א)}} מונית שאין עליה רשיון הסעה בר־תוקף, ושבעליה הפסיק את השימוש בה והודיע על כך לרשות הרישוי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 290|בתקנה 290}}, או שהותקן והורכב בה מונה שלא מן הסוג המותר לשימוש, חייב בעל המונית, או מי שהמונית בשליטתו, להתייצב אצל נותן שירות מוסמך לשם הסרתו.
{{ח:תת|(ב)}} חוייב בעל מונית או מי שהמונית בשליטתו בהסרת מונה לפי תקנת משנה (א), ולא הסירו, יראו את המונה כאילו הותקן והורכב במונית בניגוד להוראות {{ח:פנימי|חלק ו פרק 5|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 6|פרק ששי: הסדרים לגבי נמל התעופה בן־גוריון|תיקון: תשמ״ה־4}}

{{ח:סעיף|516|הסעה מנמל התעופה בן־גוריון|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכללים“ – {{ח:חיצוני|כללי רשות שדות התעופה (הסעת נוסעים במוניות מנמל התעופה בן-גוריון)|כללי רשות שדות התעופה (הסעת נוסעים במוניות מנמל התעופה בן־גוריון), התשמ״ג–1983}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הנמל“ – נמל התעופה בן־גוריון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נסיעה מיוחדת“ ו”נסיעת שירות“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|כללי רשות שדות התעופה (הסעת נוסעים במוניות מנמל התעופה בן-גוריון)|בכללים}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יסיע אדם ולא ירשה לאחר להסיע מהנמל נוסעים במונית בנסיעת שירות או בנסיעח מיוחדת אלא לפי רשיון שנתנה לו הרשות ובהתאם לתנאיו וכן בהתאם {{ח:חיצוני|כללי רשות שדות התעופה (הסעת נוסעים במוניות מנמל התעופה בן-גוריון)|לכללים}} ולתנאי ההיתר או האישור שניתנו לו לפי {{ח:חיצוני|כללי רשות שדות התעופה (הסעת נוסעים במוניות מנמל התעופה בן-גוריון)|הכללים}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא יעמיד אדם, לא יחנה ולא ירשה לאחר להעמיד או להחנות רכב אלא בהתאם {{ח:חיצוני|כללי רשות שדות התעופה (הסעת נוסעים במוניות מנמל התעופה בן-גוריון)|לכללים}}.

{{ח:סעיף|517|איסור שידול נוסעים לנסוע במונית|תיקון: תשכ״ו־7, תש״ם־7, תשמ״ד־4, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} לא ישדל אדם נוסע לנסוע במונית מהנמל או להוביל את מטענו בכל דרך שהיא, לרבות על ידי קריאה, עשיית סימן וכיוצא באלה.

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 7|פרק שביעי: מתן רשיון להפעלת מונית|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תשמ״ט־4, תש״ן־3}}

{{ח:סעיף|518|הגדרות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״ז־9}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ו פרק 7|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועד הקובע“ – יום ז׳ בתשרי התשנ״ח (8 באוקטובר 1997);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכה“ – נכה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הנכים (תגמולים ושיקום)|בחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי״ט–1959 [נוסח משולב]}}, או בן משפחה של חייל שנספה במערכה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|בחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש״י–1950}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת המוניות“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14א|בסעיף 14א לפקודה}}.

{{ח:סעיף|519|מועד להגשת בקשות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״ז־9}}
{{ח:ת}} המבקש לקבל רשיון להפעלת מונית מהרשיונות שהוקצו במכסה לשנת 1997 ({{ח:פנימי|חלק ו פרק 7|בפרק זה}} – המבקש) או נכה המבקש לקבל רשיון להפעלת מונית מתוך חלק המכסה שהוקצה לנכים בהודעה בדבר קביעת מכסה שנתית של רשיונות ({{ח:פנימי|חלק ו פרק 7|בפרק זה}} – מבקש נכה), רשאי להגיש בקשה על כך ({{ח:פנימי|חלק ו פרק 7|בפרק זה}} – בקשה) החל ביום י״ד באלול התשנ״ז (16 בספטמבר 1997) ולא יאוחר מהמועד הקובע.

{{ח:סעיף|520|מספר הבקשות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3}}
{{ח:תת|(א)}} רשאי להגיש בקשה רק מי שמלאו לו שמונה עשרה שנים במועד הקובע.
{{ח:תת|(ב)}} מי שרשאי להגיש בקשה יגיש בקשה אחת בשמו בלבד.

{{ח:סעיף|520א||תיקון: תשכ״ה, תשכ״ו־7, תשל״ז־6, תשמ״ד־4, תשמ״ה־4, תשמ״ו־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|520ב||תיקון: תשמ״ו־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|520ג||תיקון: תשמ״ו־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|520ד||תיקון: תשמ״ו־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|521|סדרי הגשת בקשות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תשמ״ו־4, תשמ״ז־2, תש״ן־3, תשנ״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש יגיש את הבקשה למפקח על התעבורה בירושלים באמצעות בנק הדואר; מבקש נכה יגיש את בקשתו לאגף השיקום במשרד הבטחון.
{{ח:תת|(ב)}} הבקשה תהא בטופס שקבע המפקח על התעבורה שניתן להשיגו במשרדיו בירושלים, בתל אביב ובחיפה או באגף השיקום במשרד הבטחון, לפי הענין.
{{ח:תת|(ג)}} נתקבלה בקשה בבנק הדואר, יטביע עליה עובד הבנק את חותמת הבנק בציון התאריך שבו קיבל את הבקשה ויראו אותו כתאריך הגשתה; עובד בנק הדואר ימסור למבקש אישור על הגשת הבקשה.

{{ח:סעיף|522|העברת בקשות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} בנק הדואר ואגף השיקום במשרד הבטחון יעבירו למפקח על התעבורה את הבקשות שנתקבלו אצלם סמוך לאחר קבלתם.

{{ח:סעיף|522א||תיקון: תשל״ו, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|523|דיון בבקשות|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת המוניות לא תדון בבקשה שנתקבלה לאחר המועד הקובע, אם לא נתקיים בה האמור {{ח:פנימי|סעיף 520|בתקנות 520}} {{ח:פנימי|סעיף 521|ו־521}}.
{{ח:תת|(ב)}} אחרי קבלת הבקשה לא יתקבלו כל מסמכים וראיות נוספים אלא בהסכמת ועדת המוניות או לפי דרישתה.

{{ח:סעיף|524|מתן רשיון|תיקון: תש״ם־7, תשמ״א־6, תשמ״ג־3, תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״ז־9}}
{{ח:תת|(א)}} אישרה ועדת המוניות בקשה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ד|סעיף 14ד(ג) או (ה) לפקודה}}, יוציא המפקח על התעבורה למבקש רשיון להפעלת מונית, לאחר שהמציא אישור מבנק הדואר על תשלום המחצית השניה של האגרה.
{{ח:תת|(ב)}} אישרה ועדת המוניות בקשה של מבקש נכה, יוציא לו המפקח על התעבורה רשיון להפעלת מונית לאחר שהמציא אישור מבנק הדואר על תשלום מלוא האגרה.

{{ח:סעיף|524א||תיקון: תשל״ח־8, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|525|דיון חוזר בועדת המוניות|תיקון: תש״ל־8, תשל״א, תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} הובא לידיעת ועדת המוניות כי אישרה או דחתה בקשה בהסתמך על נתונים שהוגשו לה בטעות או במרמה, רשאית הועדה לדון מחדש בענין ולאחר שתשמע את טענות המבקש, לשנות את החלטתה.

{{ח:סעיף|526|אגרות|תיקון: תש״ל־8, תשל״א, תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״ז־9}}
{{ח:ת}} אגרה בעד הגשת בקשה לרשיון להפעלת מונית לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ג|סעיף 14ג(ד) לפקודה}}, אגרה בעד מתן רשיון להפעלת מונית ואגרה בעד מתן היתר להעברת רשיון להפעלת מונית לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ה|סעיף 14ה לפקודה}}, תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ד|בחלק ד׳ בתוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|527||תיקון: תשכ״ט־6, תש״ל־8, תשל״א, תשל״א־4, תשל״ב־5, תשל״ב־6, תשל״ד, תשל״ו־4, תשל״ז־5, תשל״ז־8, תש״ם־3, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״ז־9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע2|חלק ו פרק 8|פרק שמיני: מתן רשיון להפעלת מונית|תיקון: תשכ״ח־2, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ב־6, תשנ״ח־8}}

{{ח:סעיף|528|הגשת בקשה|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״א־2, תשל״א־4, תשל״ב־5, תשל״ב־6, תשל״ז־5, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ב־6, תשנ״ב־7, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} המבקש לקבל רשיון להפעלת מונית רשאי להגיש בקשה על כך (להלן – בקשה) למפקח על התעבורה (להלן – המפקח) במשרדו בירושלים.

{{ח:סעיף|529|בקשה מאת נהג מונית כעיסוק עיקרי|תיקון: תשכ״ח־2, תשכ״ט־6, תש״ל־4, תשל״א, תשל״א־3, תשל״ב־5, תשל״ב־6, תשל״ד, תשל״ה־6, תשל״ו־4, תשל״ז־5, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תשמ״ו־3, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ב־6, תשנ״ח־8, תשס״ב־5}}
{{ח:ת}} מי שהוא בעל רשיון נהיגה בר־תוקף למונית ונהג בישראל במונית כעיסוק עיקרי במשך תקופה של 5 שנים לפחות שקדמה למועד הגשת הבקשה, ממנה שנתיים וחצי לפחות בישראל ולא קיבל מעולם רשיון להפעלת מונית מהמפקח, למעט רשיון שהועבר אליו על פי היתר לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ד|סעיף 14ד לפקודה}}, רשאי להגיש בקשה אחת בשמו בלבד; לענין {{ח:פנימי|חלק ו פרק 8|פרק זה}}, ”עיסוק עיקרי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ה|בסעיף 14ה(א)(1) לפקודה}}.

{{ח:סעיף|529א||תיקון: תשל״ד, תשל״ז־5, תשל״ז־8, תשל״ט־6, תשמ״א־7, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|529א1||תיקון: תש״ם, תשמ״א־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|529ב||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״א־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|530|בקשה בטופס|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ב־6, תשל״ג־2, תשל״ד, תשל״ה, תשל״ו־4, תשל״ז־5, תשל״ז־8, תש״ם־3, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} בקשה תוגש בתצהיר לפי טופס שהורה עליו המפקח ושניתן להשיגו במשרדי המפקח בירושלים, בתל אביב ובחיפה.

{{ח:סעיף|531|מסמכים|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ב־6, תשל״ד, תשל״ו־4, תשל״ז־5, תשל״ט־6, תש״ם־3, תש״ם־7, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ח־8, תשס״ב־5, תשס״ד־7}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש יצרף לבקשה את המסמכים הבאים לאימותה:
{{ח:תתת|(1)}} אישור מאת משרד הפנים שהוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הסכמה לכך שועדת המוניות תקבל את פרטי המרשם הפלילי המתנהל לגביו לפי {{ח:חיצוני|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ״א–1981}};
{{ח:תתת|(3)}} אישור על תשלום אגרה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ב|סעיף 14ב(ג) לפקודה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מילא המבקש אחר האמור {{ח:פנימי|סעיף 529|בתקנה 529}}, יצרף לבקשתו גם את כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} אישור מאת רשות הרישוי כי הוא בעל רשיון נהיגה בר־תוקף למוניות ומועד הוצאת הרשיון;
{{ח:תתת|(2)}} אישור מאת פקיד השומה שהמבקש הגיש לו דו״חות שנתיים לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}} לגבי תקופת עיסוקו בנהיגת מונית שבהם הצהיר כי עיקר עיסוקו בתקופה האמורה היה בנהיגת מונית;
{{ח:תתת|(3)}} תצהיר כי עיקר עיסוקו ב־5 השנים שקדמו להגשת הבקשה היה בנהיגת מונית וכי הוא לא קיבל מעולם רשיון להפעלת מונית מאת המפקח, למעט רשיון שהועבר אליו על פי היתר לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ד|סעיף 14ד לפקודה}};
{{ח:תתת|(4)}} אישור מאת המוסד לביטוח לאומי כי המבקש רשום אצלם כנהג מונית;
{{ח:תתת|(5)}} אישור מאת רשויות מס ערך מוסף כי המבקש הוא עוסק מורשה לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1976}};
{{ח:תתת|(6)}} מבקש שעיסוקו העיקרי כולל עבודה בפועל בנהיגת מונית בחוץ לארץ יצרף לבקשתו גם מסמכים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} רישיון נהיגה במונית שניתן לו מאת הרשות המוסמכת לכך במדינה שבה הוצא הרישיון;
{{ח:תתתת|(ב)}} תצהיר בדבר עיסוקו כנהג מונית בחוץ לארץ;
{{ח:תתתת|(ג)}} אישורים על עיסוקו כנהג מונית בחוץ לארץ;
{{ח:תתתת|(ד)}} כל אישור אחר שידרוש יושב ראש ועדת המוניות.

{{ח:סעיף|531א||תיקון: תשל״ט־6, תשמ״א־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|532|דיון בבקשה|תיקון: תשכ״ח־2, תשכ״ט־6, תש״ל־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ז־5, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ב־6, תשנ״ח־8}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת המוניות לא תדון בבקשה שלא הוגשה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 530|בתקנות 530}} {{ח:פנימי|סעיף 531|ו־531}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתקבלו מסמכים נוספים לאחר קבלת בקשה אלא בהסכמת ועדת המוניות.

{{ח:סעיף|533|מתן רשיון|תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״א־3, תשל״ב־2, תשל״ב־5, תשל״ג־2, תשל״ז־5, תשל״ז־8, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} החליטה ועדת המוניות כי מתקיימים במבקש כל תנאי הכשירות לקבלת רשיון להפעלת מונית, יוציא המפקח על התעבורה רשיון להפעלת מונית לאחר שהמבקש המציא אישור על תשלום האגרה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ה|סעיף 14ה(א) לפקודה}}.

{{ח:סעיף|533א||תיקון: תשל״ב־2, תשל״ז־5}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|534||תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ז־5, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|535||תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ז־5, תשל״ט, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|536||תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ז־5, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537||תיקון: תשכ״ח־2, תש״ל־4, תשל״א, תשל״ב־5, תשל״ז־5, תשמ״ה־4, תשמ״ט־4, תש״ן־3, תשנ״ח־8}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537א||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ב||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ג||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״א־7, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ד||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ה||תיקון: תשל״ז־5, תש״ם־7, תשמ״א־7, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ו||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״א־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ז||תיקון: תשל״ז־5, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ח||תיקון: תשל״ח, תשמ״ב, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|537ט||תיקון: תשל״ח, תשמ״א־7, תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|538||תיקון: תשכ״ט, תשל״א, תשמ״ה־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|539||תיקון: תשכ״ט, תשל״א, תשמ״ה־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|540||תיקון: תשכ״ט, תשל״א, תשל״א־4, תשל״ז־6, תש״ם־3, תשמ״ה־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|541||תיקון: תשכ״ט, תשל״א, תשמ״ה־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|542||תיקון: תשכ״ט, תשכ״ג־2, תשל״א, תשל״א־4, תשל״ז־6, תשמ״ה־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|543||תיקון: תשכ״ט, תשל״א, תשל״ז־5, תשל״ח־7, תש״ם־3, תשמ״א־7, תשמ״ה־4, תש״ן־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע1|חלק ז|חלק ז׳: שיטת הניקוד בעבירות תעבורה|תיקון: תשכ״ז־3, תשמ״א־2, תשס״ג־2}}

{{ח:סעיף|544|חיוב בנקודות|תיקון: תשכ״ט, תשמ״א־2, תשמ״א־4, תשס״ג־2, תשע״א־5}}
{{ח:ת}} הורשע בעל רישיון נהיגה (להלן {{ח:פנימי|חלק ז|בחלק זה}} – נהג) בעבירה מן העבירות המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 6|בתוספת השישית}}, יחויב בנקודות כמספר שנקבע בה לצד אותה עבירה שבה הורשע ({{ח:פנימי|חלק ז|בחלק זה}} – נקודות).

{{ח:סעיף|545|ניהול מרשם עבירות|תיקון: תשכ״ט, תשמ״א־2, תשס״ג־2, תשע״א־5}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תנהל לגבי כל נהג במאגר מידע ממוחשב, מרשם של הרשעות בעבירות תעבורה (להלן – מרשם עבירות) בהתאם למידע שהתקבל לפי {{ח:חיצוני|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים#סעיף 10|סעיף 10 לחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ״א–1981}}.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי תרשום נקודות במרשם העבירות, ואולם על אף האמור בתקנה זו, לא תרשום רשות הרישוי נקודות בשל הרשעות בעבירות שהמידע לגביהן התקבל 12 חודשים או יותר ממועד ההרשעה.
{{ח:תת|(ג)}} הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי בוטלה הרשעתו של נהג, תמחוק רשות הרישוי את ההרשעה בשל אותה עבירה שנרשמה במרשם העבירות.
{{ח:תת|(ג1)}} הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי נהג ערער על הרשעתו, לא תביא רשות הרישוי בחשבון את הנקודות בשל העבירה האמורה, עד למתן פסק דין סופי.
{{ח:תת|(ד)}} שינוי או סטיה בתיאורה של עבירה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 6|בתוספת השישית}} לא יפגעו ברישום הנקודות לחובתו של הנהג שעבר את העבירה.

{{ח:סעיף|546|רישום נקודות לענין כתב אישום אחד|תיקון: תש״ל־4, תשמ״א־2, תשס״ג־2, תשע״א־5}}
{{ח:תת|(א)}} הורשע נהג בכמה עבירות שנכללו בכתב אישום אחד, יירשמו לו במרשם העבירות הנקודות בשל העבירה שבה הורשע אשר לה נקבע מספר הנקודות הגבוה ביותר.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|547|סיכום נקודות וצבירתן|תיקון: תש״ל־4, תשמ״א־2, תשס״ג־2, תשע״א־5}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הרישוי תסכם את מספר הנקודות התקפות הרשומות לחובת נהג בכל פעם שחל שינוי במספר הנקודות הרשומות לחובתו; לעניין זה, ”נקודות תקפות“ – נקודות שטרם חלפה מיום ביצוע העבירה שבשלה נרשמו, התקופה האמורה בתקנת משנה (ב) או (ג), לפי העניין, או שטרם בוצעו כל אמצעי התיקון שהטילה רשות הרישוי בשלהן, אם הטילה (להלן {{ח:פנימי|חלק ז|בחלק זה}} – נקודות תקפות).
{{ח:תת|(ב)}} נקודות יהיו תקפות במשך שנתיים מיום ביצוע העבירה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (ב), אם הצטברו לחובתו של נהג 22 נקודות או יותר בתוך פחות משנתיים, הנקודות יהיו תקפות למשך 4 שנים מיום ביצוע העבירה.
{{ח:תת|(ג1)}} מועד רישום הנקודות במרשם העבירות אינו משפיע על מניין התקופות כאמור בתקנות משנה (ב) ו־(ג).
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ה)}} חדלו נקודות מלהיות נקודות תקפות, ולאחר מכן נרשמו לחובתו של נהג נקודות בשל עבירה שבוצעה בתוך התקופה האמורה בתקנת משנה (ב) או (ג), לפי העניין, יראו את כל הנקודות האמורות כנקודות תקפות ויחולו עליהן הוראות תקנות משנה (ב) ו־(ג), לפי העניין.

{{ח:סעיף|548|אמצעי תיקון|תיקון: תש״ל־4, תשמ״א־2, תשמ״ב־4, תשמ״ז, תשס״ג־2, תשע״א־5}}
{{ח:ת}} אמצעי התיקון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 547|בתקנה 547(א)}} הם אלה, כולם או מקצתם:
{{ח:תת|(1)}} קורסים בנהיגה נכונה ומבחן בסופם;
{{ח:תת|(2)}} מבחן עיוני בנהיגה;
{{ח:תת|(3)}} מבחן מעשי בנהיגה;
{{ח:תת|(4)}} פסילתו של נהג מהחזיק ברישיון נהיגה לתקופה או עד למילוי תנאים שקבעה רשות הרישוי;
{{ח:תת|(5)}} בדיקות רפואיות.

{{ח:סעיף|549|הטלת אמצעי תיקון|תיקון: תש״ל־4, תשמ״א־2, תשמ״ז, תשמ״ט־6, תשס״ג־2, תשס״ז־8, תשע״א־5, תשע״ז־3, תש״ף־10, תש״ף־11, תשפ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} נהג שלחובתו רשומות 12 עד 22 נקודות תקפות יחויב לקבל הדרכה בנהיגה נכונה בקורס בסיסי מטעם רשות הרישוי ולעמוד בהצלחה במבחן.
{{ח:תת|(ב)}} נהג שלחובתו רשומות 24 עד 34 נקודות תקפות יחויב לקבל הדרכה בנהיגה נכונה בקורס מתקדם מטעם רשות הרישוי ולעמוד בהצלחה במבחן ואולם לא יעבור נהג הדרכה כאמור בתקנת משנה זו, בטרם עבר את ההדרכה שבה חויב לפי תקנת משנה (א) ועמד בהצלחה במבחן.
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב), לא יחויב נהג בהדרכה כאמור בהן בטרם חלפה שנה לפחות מיום שחויב באותה הדרכה, לפי העניין, בשל נקודות שנרשמו לחובתו קודם לכן.
{{ח:תת|(ג)}} נהג שלחובתו רשומות 36 נקודות תקפות או יותר, ייפסל מהחזיק ברישיון נהיגה למשך 3 חודשים, ורשות הרישוי תחדש את רישיונו בתום התקופה שבה פסול רישיונו לפי תקנת משנה זו.
{{ח:תת|(ד)}} נהג שלחובתו רשומות 72 נקודות תקפות או יותר, או נהג שהוטלה עליו פסילה לפי תקנת משנה (ג), ורשומות לחובתו 36 נקודות תקפות או יותר בטרם חלפו שש שנים ממועד ביצוע העבירה האחרונה מבין העבירות שבשלהן הוטלה הפסילה האמורה, ייפסל רישיונו ל־9 חודשים ויחודש בתום התקופה האמורה רק לאחר שיעמוד בבדיקות רפואיות אצל הרופא המוסמך ובבחינות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 202|בתקנות 202 עד 210}}.
{{ח:תת|(ה)}} אמצעי תיקון שהוטלו על נהג לפי תקנה זו, יהיו מצטברים, ואין בהטלתם כדי לגרוע מכל סמכות אחרת הנתונה לרשות הרישוי.
{{ח:תת|(ו)}} נקודות שבשלהן הוטל אמצעי תיקון מסוים, לא יוטל בשלהן אותו אמצעי תיקון פעם נוספת, למעט מבחן עיוני בנהיגה.

{{ח:סעיף|550|הודעות לנהג|תיקון: תש״ל־4, תשמ״א־2, תשס״ג־2, תשע״א־5}}
{{ח:תת|(א)}} צבר הנהג נקודות במספר המחייב אמצעי תיקון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 549|בתקנה 549}}, תודיע לו על כך רשות הרישוי וההודעה תכלול פרטים בדבר אופן ביצועו; היה אמצעי התיקון פסילת רישיון, תפרט בהודעה את מועד תחילת פסילת הרישיון ואת החובה להפקיד; ההודעה תישלח לנהג בדואר רשום, לפי הכתובת הרשומה במאגר נתוני הנהגים שבמשרד התחבורה או תימסר אישית לידיו.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על אמצעי תיקון לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549(א) ו־(ב)}} שנשלחה כאמור בתקנת משנה (א), יראו אותה כמסורה לנהג בתום 15 ימים מיום משלוחה, זולת אם הוכיח שלא קיבל את ההודעה מסיבות שאינן תלויות בו ולא עקב הימנעותו מלקבלה.
{{ח:תת|(ג)}} נמסרה אישית לידיו של הנהג הודעה על פסילת רישיונו לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549}}, שלא באמצעות דואר רשום, יראו אותו כמי שיודע על הפסילה ומועד תחילתה יהיה 30 ימים מיום מסירת ההודעה.

{{ח:סעיף|551|ביצוע אמצעי תיקון|תיקון: תש״ל־4, תשמ״א־2, תשס״ג־2, תשס״ו־2, תשע״א־5, תש״ף־7, תש״ף־16, תשפ״ב־3, תשפ״ב־6}}
{{ח:תת|(א)}} נהג יבצע את אמצעי התיקון שהחליטה עליהם רשות הרישוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549}}, על פי הפרטים שמסרה בהודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 550|תקנה 550(א)}}; אמצעי תיקון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 549|בתקנה 549(א) או (ב)}} יבוצעו בתוך שישה חודשים מיום שההודעה על אמצעי התיקון נמסרה לנהג כאמור {{ח:פנימי|סעיף 550|בתקנה 550}}, אלא אם כן נקבע אחרת בתקנה זו.
{{ח:תת|(א1)}} נהג שהוטל עליו אמצעי תיקון לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549(א) או (ב)}} ונעדר מעל 20% משעות הלימוד בקורס, או נכשל שלוש פעמים במבחן שבסופו, יראו אותו כמי שלא ביצע את אמצעי התיקון.
{{ח:תת|(א2)}} נהג שהוטל עליו אמצעי תיקון לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549(א) או (ב)}} רשאי, בתוך שישה חודשים מיום שנמסרה לו ההודעה על אמצעי התיקון לפי {{ח:פנימי|סעיף 550|תקנה 550}}, לפנות בבקשה לרשות הרישוי לדחות את מועד ביצועו; פנה נהג בבקשה כאמור – תדחה רשות הרישוי את מועד ביצוע אמצעי התיקון; דחייה כאמור תיעשה פעם אחת בלבד ולתקופה של שישה חודשים מיום שקיבלה רשות הרישוי את הבקשה; בפסקה זו, ”בקשה“ – לרבות בקשה המוגשת באמצעי דיגיטלי המפורט באתר האינטרנט של משרד התחבורה.
{{ח:תת|(ב)}} נהג שהוטלו עליו אמצעי תיקון לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549(ג) או (ד)}}, רשאי לפנות בכתב לרשות הרישוי בתוך 30 ימים מיום שהודע לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 550|תקנה 550}} בבקשה להשמיע את טענותיו; פנה נהג כאמור – יידחה ביצוע אמצעי התיקון.
{{ח:תת|(ג)}} לאחר שנתנה לנהג הזדמנות להשמיע את טענותיו, כאמור בתקנת משנה (ב), תיתן רשות הרישוי את החלטתה לענין אמצעי התיקון שבהם יחויב הנהג; החליטה הרשות כי אמצעי התיקון יהיה פסילה, תודיע לו על המועד שבו תחל; החליטה הרשות כי אמצעי התיקון יהיה אמצעי תיקון לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549(א) או (ב)}}, תודיע לנהג על כך ותציין בהודעה את התקופה לביצועו, שתתחיל ביום מסירת ההודעה כאמור.
{{ח:תת|(ג1)}} הטילה רשות הרישוי על נהג אמצעי תיקון שהוא פסילה, היא תתחיל מיום שקבעה רשות הרישוי בהודעה לנהג לפי {{ח:פנימי|סעיף 550|תקנה 550(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 551|או 551(ג)}}, לפי העניין, ובחישוב תקופתה לא תובא במניין התקופה שחלפה עד שהפקיד את רישיונו.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 549|בתקנה 549}}, רשאית רשות הרישוי במקרה מסוים, מטעמים מיוחדים שתרשום בהחלטתה, להטיל על נהג אמצעי תיקון אחר במקום אמצעי התיקון שנקבע בתקנה זו או להוסיף עליהם; החליטה הרשות להוסיף אמצעי תיקון, יחול האמור בתקנות משנה (ב) ו־(ג) על ההחלטה האמורה.
{{ח:תת|(ה)}} חלף המועד, לפי תקנה זו, לביצוע של אמצעי התיקון שהוטלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549(א) או (ב)}}, והנהג לא ביצעם, רשאית רשות הרישוי להתלות את רישיונו של הנהג בהודעה שתינתן בדרך האמורה {{ח:פנימי|סעיף 550|בתקנה 550(א)}} והוראות {{ח:פנימי|סעיף 550|תקנה 550(ב)}} יחולו עליה; נהג שקיבל הודעה על התליה כאמור, יפקיד את רישיונו בידי רשות הרישוי בתוך 7 ימים מיום שהומצאה לו ההודעה והוא יחודש לאחר שיבוצעו אמצעי התיקון שהוטלו עליו, בכפוף להוראות תקנות אלה.

{{ח:סעיף|552||תיקון: תש״ל־4, תשל״א־2, תשמ״א־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע1|חלק ח|חלק ח׳: המצאת רשיונות לאחר פסילה|תיקון: תש״ם־3}}

{{ח:סעיף|553|רישום תנאים ברשיון|תיקון: תשל״ז־6, תש״ם־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון נהיגה שנמסרה לו החלטה של רשות הרישוי על התנאת תנאים ברשיונו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 53|סעיף 53 לפקודה}}, ימציא את רשיונו לרשות הרישוי תוך שבעה ימים מיום המסירה או תוך תקופה אחרת שקבעה רשות הרישוי בהחלטתה.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הרישוי תחזיר את הרשיון לבעליו אחרי שרשמה בו את התנאים שקבעה בהחלטתה.

{{ח:סעיף|554|פסילת רשיון או התלייתו על ידי רשות הרישוי|תיקון: תשל״ז־6, תש״ם־3, תשמ״א־6}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון נהיגה שנמסרה לו החלטה על פסילתו מהחזיק ברשיונו או על התליית רשיונו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 51|סעיפים 51}}, {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 52|52}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 56|או 56}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 69א|ו־69א לפקודה}}, ימציא את רשיונו לרשות הרישוי תוך שבעה ימים מיום המסירה או תוך תקופה קצרה מזו שקבעה הרשות בהחלטתה, והרשיון לא יוחזר לבעלו אלא לאחר תום התקופה ובתנאים שקבעה רשות הרישוי.
{{ח:תת|(ב)}} ערער בעל הרשיון על החלטתה של רשות הרישוי תפעל רשות הרישוי לפי פסק הדין של בית משפט לערעורים באותו ענין.

{{ח:סעיף|555|פסילה על פי צו קצין משטרה|תיקון: תשל״ז־6, תש״ם־3}}
{{ח:תת|(א)}} נפסל בעל רשיון נהיגה מהחזיק ברשיונו בצו של קצין משטרה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 47|סעיף 47 לפקודה}}, ימציא בעל הרשיון את רשיונו, מיד לאחר מסירת הצו לידיו, לקצין המשטרה שחתם על הצו או לשוטר שמסר אותו לידיו.
{{ח:תת|(ב)}} קצין המשטרה יודיע לרשות הרישוי על הפסילה ועל תקופת הפסילה.
{{ח:תת|(ג)}} קצין משטרה יחזיר את רשיון הנהיגה שנפסל כאמור לבעלו לאחר תום התקופה שנקבעה בצו או במועד שקבע בית המשפט אם בוטלה הפסילה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 48|סעיפים 48}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 49|או 49 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|556|פסילה על ידי בית המשפט|תיקון: תשל״ז־6, תש״ם־3, תשמ״ה, תשמ״ז, תשס״ג־4}}
{{ח:תת|(א)}} נפסל בעל רשיון נהיגה על ידי בית משפט מהחזיק ברשיונו, ימציא בעל הרשיון את רשיון הנהיגה שלו לאותו בית המשפט שהורה על פסילתו מיד לאחר שהודע לו על הפסילה; אם שוכנע בית המשפט שהרשיון אינו בידי בעלו אותה שעה ימציאו בעל הרשיון, תוך התקופה שקבע בית המשפט, לאחר שניתנה ערבות להמצאת הרשיון ובתנאים שקבע בית המשפט.
{{ח:תת|(ב)}} מזכיר בית המשפט שהומצא לו רישיון נהיגה שבעליו נפסל מהחזיק בו, יודיע לרשות הרישוי פרטים על הפסילה או על עונש המאסר שהוטל, ואת מספר התיק של בית המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} ביטל או שינה בית המשפט את ההרשעה, הפסילה או העונש האחר שהוטלו על בעל רשיון נהיגה, יודיע מזכיר בית המשפט לרשות הרישוי על השינוי או על הביטול.

{{ח:סעיף|557|רשיון שפקע תוקפו, שהומצא לרשות או שאבד|תיקון: תשל״ז־6, תש״ם־3, תשס״ג־4, תשע״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} הודע לבעל הרשיון על פסילת רשיונו או על התלייתו על ידי בית המשפט או לפי צו של קצין משטרה או לפי החלטה של רשות הרישוי, לפי הענין, ימציא את רשיונו כאמור {{ח:פנימי|חלק ח|בחלק זה}} אף אם רשיונו אינו בר־תוקף אותה שעה.
{{ח:תת|(ב)}} הוכח על פי תצהיר לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, למזכיר של בית המשפט שהרשיע בעל רשיון נהיגה, או לקצין משטרה או לרשות הרישוי, לפי הענין, כי רשיונו של בעל רשיון נהיגה שנפסל כאמור {{ח:פנימי|חלק ח|בחלק זה}} אבד ואין בידו כל עותק של הרשיון, יתחיל מירוץ תקופת הפסילה מיום שהומצאה ההצהרה לרשות שהטילה אותה.
{{ח:תת|(ג)}} מצא בעל הרשיון את הרשיון שאבד ימציאו מיד לבית המשפט, לקצין משטרה או לרשות הרישוי שהחליטה על הפסילה.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ה)}} המציא בעל הרישיון את הרישיון לרשות לפי {{ח:פנימי|חלק ח|חלק זה}}, וחלה עליו, בשל פסילה אחרת, חובה להמציאו פעם נוספת לרשות לפי {{ח:פנימי|חלק ח|חלק זה}}, ימציא לה אישור על ההמצאה הקודמת, שנתנה לו הרשות שלה המציא את הרישיון, ומירוץ תקופת הפסילה הנוספת לא יתחיל לפני שהמציא את האישור כאמור.

{{ח:סעיף|558|משלוח הודעות לרשות הרישוי|תיקון: תשל״ז־6, תש״ם־3}}
{{ח:ת}} הודעות שנשלחות לפי {{ח:פנימי|חלק ח|חלק זה}} על ידי בית משפט או על ידי קצין משטרה לרשות הרישוי יכול שייעשו בדרך של מידע הניתן באמצעי איחסון מגנטי.

{{ח:סעיף|559||תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|560||תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|561||תיקון: תש״ם־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:קטע1|חלק ט|חלק ט׳: תנועה בין־לאומית}}

{{ח:סעיף|562|הגדרות|תיקון: תשכ״ט־4, תשל״ח־4, תשל״ט, תשמ״ב־6, תשמ״ג־2, תשמ״ט־7, תשס״ב־7, תשע״ח־3, תשע״ח־7}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ט|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האמנה“ – האמנה בדבר תנועה בדרכים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אגודה“ – תאגיד שהשר הסמיכו בהודעה ברשומות לענין {{ח:פנימי|חלק ט|חלק זה}};
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמה הודעה על הסמכת אגודות לפי תקנות התעבורה (י״פ תשע״ח, 718; תשפ״א, 3419, 7208; תשפ״ב, 10102, 10636; תשפ״ג, 2472, 9132), לפיה השר הסמיך את התאגידים המפורטים להלן לאגודה לעניין {{ח:פנימי|חלק ט|חלק ט׳}}: (1) פמי פרימיום בע״מ, ח״פ 51-267620-6; (2) איסתא ישראל בע״מ, ח״פ 51-375481-2.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודה“ – תעודת רישום רכב שניתנה בהתאם לאמנה, או תרגום אותה תעודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אישור“ – אישור שייערך בטופס שנקבע על ידי רשות הרישוי ושאפשר להשיגו במשרד האגודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון נהיגה בין־לאומי“ – רשיון נהיגה שניתן בהתאם לנספח 7 לאמנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון נהיגה לאומי“ – רשיון נהיגה בר־תוקף שניתן בארץ המוצא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון נהיגה זר“ – רישיון נהיגה בין־לאומי או רישיון נהיגה לאומי שניתן במדינת חוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תווית מסים“ – תעודה שניתנה –
{{ח:תתת|(1)}} על ידי מנהל המכס והבלו או מי שהוסמך על ידיו בדבר תשלום מכס או מס קניה, או פטור מהם;
{{ח:תתת|(2)}} על ידי רשות הרישוי – בדבר תשלום אגרות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב פרטי“ – רכב נוסעים פרטי ואופנוע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארץ מוצא“ – ארץ שנהג או בעל רכב הוא תושבה או ארץ בה ניתן רשיון נהיגה לאומי או רשיון נהיגה בין־לאומי או תעודה או ארץ בה נרשם הרכב, הכל לפי הענין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 170|בתקנה 170}}.

{{ח:סעיף|563|סמכויות האגודה או רשות הרישוי|תיקון: תשפ״א־3}}
{{ח:ת}} האגודה או רשות הרישוי רשאית לתת רישיון נהיגה בין־לאומי, אישור או תעודה.

{{ח:סעיף|564|מתן תעודה, אישור או רשיון נהיגה בין־לאומי|תיקון: תשל״א־4, תשמ״ה־4, תשס״ב־7, תשפ״א־3}}
{{ח:ת}} הרוצה ברשיון נהיגה בין־לאומי, או באישור או בתעודת רישום, יגיש בקשה לאגודה או לרשות הרישוי והיא תתן –
{{ח:תת|(1)}} רשיון נהיגה בין־לאומי או אישור בהתאם לסוג רשיון נהיגה בר־תוקף שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}}; לענין פסקה זו יראו רשיון נהיגה שניתן מאת רשות הרישוי באזור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 578א|בתקנה 578א}} כרשיון שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}};
{{ח:תת|(2)}} תעודה, לאחר שהוכח לה –
{{ח:תתת|(א)}} שהרכב רשום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}};
{{ח:תתת|(ב)}} שמותקנים עליו מספר הרישום וכן סימן האבחנה של ישראל בהתאם לאמנה;
{{ח:תתת|(ג)}} שיש עליו רשיון רכב בר־תוקף.

{{ח:סעיף|565|תוקף רשיון בין־לאומי ותעודה|תיקון: תשכ״א, תשכ״ה־4, תשפ״א־3}}
{{ח:ת}} תקופת תוקפה או של תעודה יהיה לתקופה שלא תעלה על שנה אחת, ותקופת תוקפו של רישיון נהיגה בין־לאומי יהיה לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים, או עד מועד פקיעת רישיון הנהיגה הלאומי, לפי המוקדם משניהם.

{{ח:סעיף|566||תיקון: תשל״ו־5, תשל״ט־7, תש״ם־2, תש״ס־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|567|רישיון נהיגה זר|תיקון: תשכ״ח־3, תשל״ה־4, תשל״ו־3, תשל״ז, תשמ״א־8, תשמ״ב־6, תשמ״ז, תשנ״ה־4, תשס״ב־7, תשס״ה־4, תשע״ד־13, תשפ״ד־9}}
{{ח:תת|(א)}} מי שאינו תושב ישראל ואינו תושב אזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 578|בתקנה 578}} ובידו רישיון נהיגה זר בר־תוקף, יראו אותו כבעל רישיון נהיגה בר־תוקף בישראל בדרגה המקבילה לדרגת רישיון הנהיגה שלו, אם נתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תנאי הגיל האמורים {{ח:פנימי|סעיף 188|בתקנות 188 עד 190}};
{{ח:תתת|(1א)}} הוא אינו פסול מלקבל רישיון נהיגה בישראל, ואם יש לו רישיון נהיגה שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 11|סעיף 11 לפקודה}} – הוא אינו פסול מלהחזיק בו;
{{ח:תתת|(2)}} אם הוא נוהג רכב כאמור –
{{ח:תתתת|(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 181}} – שהותו בישראל, מיום כניסתו האחרונה, אינה עולה על שנה;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנות 182 עד 185}} – שהותו בישראל, מיום כניסתו האחרונה, אינה עולה על שלושה חודשים.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין תקנה זו, ”כניסתו האחרונה“ – כניסתו האחרונה לישראל שברצוף לפניה שהה מחוץ לישראל שלושה חודשים רצופים לפחות.
{{ח:תת|(ג)}} מי שאינו תושב ישראל ואינו תושב אזור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 578|בתקנה 578}} ובידו רישיון נהיגה זר, יראו אותו כאילו התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 39טז|בתקנה 39טז(א)(3)}}.

{{ח:סעיף|567א|רישיון נהיגה לתושב ישראל ששהה מחוץ לישראל|תיקון: תשס״ב־7, תשע״ח־7}}
{{ח:ת}} תושב ישראל אשר שהה מחוץ לישראל במשך תקופה של שנה רצופה אחת לפחות, בשנתיים שלפני יום כניסתו האחרונה לישראל, ובידו רישיון נהיגה זר בר־תוקף, יראו אותו כבעל רישיון נהיגה בר־תוקף בישראל, ברכב המתאים לדרגת רישיון הנהיגה הזר שלו, בתנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 567|בפסקאות (1) ו־(1א) שבתקנה 567(א)}}, למשך שנה אחת מיום כניסתו האחרונה לישראל; לעניין תקנה זו, ”כניסתו האחרונה לישראל“ – שלפניה הוא שהה מחוץ לישראל תקופה של 14 ימים רצופים.

{{ח:סעיף|567ב|רישיון נהיגה זר לנכנס בלא אשרה|תיקון: תשע״ד־13}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 567|בתקנה 567}}, מי {{ח:פנימי|סעיף 567|שהתקנה האמורה}} חלה עליו אך כניסתו האחרונה בפועל לישראל היתה בלא שניתנה לו אשרה, לא יראו רישיון נהיגה זר שברשותו כרישיון נהיגה בר־תוקף בישראל; לעניין תקנה זו, ”אשרה“ – אשרה לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל#סעיף 2|סעיף 2(א)(1) עד (4) לחוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}}.

{{ח:סעיף|568|נהיגה ברכב שאינו רשום בארץ|תיקון: תשכ״ט־4, תשל״ו־3, תשל״ט, תשמ״א, תשמ״ב־6}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב הרשום בארץ מוצאו ושאינו רשום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} אלא אם פוטר מחובת רישום ורשיון רכב לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק ט|חלק זה}}, ואם נתקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} ברשותו תעודה לגבי אותו רכב וכן תווית מסים;
{{ח:תת|(2)}} בעלו או מי שעל שמו ניתנה תווית המסים או בן זוגו נוהגים ברכב או נמצאים בתוכו, זולת אם הוכח כי קיים צידוק סביר להעדרם או אם הנסיעה היא לשם תיקון הרכב;
{{ח:תת|(3)}} נתמלאו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|פקודת הביטוח}}.

{{ח:סעיף|568א||תיקון: תשמ״א, תשמ״ב־2, תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|569|הצגת מסמכים}}
{{ח:ת}} נוהג רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 568|בתקנה 568}} יציג את הרשיון, התעודה ותווית המסים לכל שוטר, לפי דרישתו, או לאדם שהוסמך לכך על ידי המפקח על התעבורה.

{{ח:סעיף|570|סימני אבחנה ומספרי רישום}}
{{ח:ת}} נוהג רכב הרשום בארץ מוצאו ואינו רשום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} יציג לפחות מאחורי הרכב – על גבי הרכב עצמו או על גבי לוחית –
{{ח:תת|(1)}} סימן אבחנה של ארץ מוצאו של הרכב בצורה שנקבעה בנספח 4 לאמנה;
{{ח:תת|(2)}} מספר הרישום של הרכב כפי שנקבע בארץ מוצאו – ואם הרכב גורר אחריו גרור – סימן האבחנה ומספר הרישום גם מאחורי הגרור.

{{ח:סעיף|571|סימני אבחנה בהתאם לאמנה}}
{{ח:ת}} לא ינהג אדם רכב הנושא סימן אבחנה בהתאם לאמנה אלא אם הוצג הסימן בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 570|תקנה 570}}, ובלבד שמותר לנהוג בכל עת רכב הנושא את סימן האבחנה של ישראל.

{{ח:סעיף|572|פטור לרכב פרטי מחובת רישום ורשיון רכב|תיקון: תשל״ב־4, תשל״ו־5, תשמ״ב־6}}
{{ח:ת}} רכב פרטי הרשום בארץ מוצאו פטור מחובת רישום ורשיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}, תוך שנה מיום כניסתו לישראל, אם הרכב נמצא באופן זמני בארץ ועומד לרשותו של אדם שהוא תושב קבוע בחוץ לארץ. לענין תקנה זו, מי שנעדר מהארץ במשך שנה רצופה לפחות והוא נמצא בארץ באופן זמני ייחשב תושב קבוע בחוץ לארץ.

{{ח:סעיף|573|פטור לאוטובוס ולרכב מסחרי מחובת רישום ורשיון רכב|תיקון: תשל״ז־6, תשמ״ב־6}}
{{ח:ת}} רכב מסחרי או אוטובוס יהיו פטורים מחובת רישום ורשיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}, אם נתקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} הרכב נכנס לישראל על פי הסכם בין מדינת ישראל לבין ארץ מוצאו, לגבי הובלת טובין או הסעת נוסעים בין שתי הארצות האמורות;
{{ח:תת|(2)}} הרכב נמצא בתחום מדינת ישראל לתקופה שלא תעלה על 60 ימים.

{{ח:סעיף|574||תיקון: תשכ״א־2, תשמ״ב־6, תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|575|אגרות לרכב פרטי|תיקון: תשמ״ב־6}}
{{ח:ת}} בעד כניסתו של רכב פרטי לישראל ושהותו בה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 572|בתקנה 572}} תשולם אגרה כלהלן:
{{ח:תת|(1)}} בעד התקופה הראשונה של שישה חדשים מיום כניסתו לישראל – פטור מתשלום אגרה;
{{ח:תת|(2)}} בעד כל תקופה של שלושה חדשים או חלק ממנה, שתבוא לאחר התקופה האמורה בפסקה (1), שבה נשאר הרכב בישראל, תשולם אגרה בשיעור של רבע מאגרת הרשיון השנתית הקבועה {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} לרכב מאותו סוג.

{{ח:סעיף|576|רישום רכב פרטי|תיקון: תשמ״ב־6}}
{{ח:ת}} נשאר רכב פרטי בישראל לאחר שעברה שנה מיום כניסתו לישראל, יירשם הרכב בהתאם {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|לפקודה}} אלא אם התירה רשות הרישוי הפעלתו ללא רישום כאמור בתנאים או ללא תנאים, ובלבד שתשולם לגביו האגרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 575|בתקנה 575}}.

{{ח:סעיף|577|אגרות לרכב מסחרי ואוטובוס|תיקון: תשכ״ה־9, תשמ״ב־6}}
{{ח:ת}} בעד כניסתו של רכב מסחרי או אוטובוס לישראל ושהותו בה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 573|בתקנה 573}} תשולם אגרה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}.

{{ח:קטע1|חלק ט1|חלק ט׳1: תנועה מהאזור|תיקון: תשס״ב־7}}

{{ח:סעיף|578|הגדרות|תיקון: תשמ״ב־6, תשס״ב־7, תשס״ח־14}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק ט1|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור“ – כל אחד מאלה: יהודה והשומרון ורצועת עזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם הביניים“ – הסכם ביניים ישראלי–פלסטיני בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב אזור“ – מי שהוא תושב האזור ואינו רשום במרשם האוכלוסין לפי {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}}.

{{ח:סעיף|578א|רישיון נהיגה לתושב אזור|תיקון: תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} תושב אזור שבידו רישיון נהיגה בר־תוקף שניתן באזור לפי סעיף 38 לתוספת 1 בנספח iii להסכם הביניים, יראו אותו כבעל רישיון נהיגה בר־תוקף בישראל בדרגה מקבילה לדרגת רישיון הנהיגה שלו אם נתקיימו בו תנאי הגיל האמורים {{ח:פנימי|סעיף 188|בתקנות 188 עד 190}}.

{{ח:סעיף|578ב|נהיגת רכב שאינו רשום באזור|תיקון: תשס״ב־7, תשס״ח־14}}
{{ח:ת}} לא ינהג תושב אזור רכב שאינו רשום באזור אלא אם כן –
{{ח:תת|(1)}} אם הוא תושב יהודה והשומרון – יש בידו היתר לכך מאת מפקד כוחות צה״ל באזור יהודה והשומרון או מי שהוא הסמיך לכך;
{{ח:תת|(2)}} אם הוא תושב רצועת עזה – יש בידו היתר לכך מאת שר התחבורה והבטיחות בדרכים או מי שהוא הסמיך לכך.

{{ח:סעיף|578ג|פטור מחובת רישיון רכב|תיקון: תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} רכב הרשום באזור לפי סעיף 38 לתוספת 1 בנספח iii להסכם הביניים, פטור מחובת רישום רכב ומחובת רישיון רכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|סעיף 2 לפקודה}}, ובלבד שיש לו רישיון רכב תקף שניתן לו באזור ומותקנות ברכב שתי לוחיות המציגות את מספר הרישום של הרכב כפי שנקבע באזור ואם הרכב גורר אחריו גרור – גם לוחית המציגה את מספר הרישום של הרכב מאחורי הגרור.

{{ח:סעיף|578ד|הצגת מסמכים|תיקון: תשס״ב־7}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 569|תקנה 569}} יחולו, בשינויים המחויבים, גם על נהיגת רכב לפי {{ח:פנימי|חלק ט1|חלק זה}}.

{{ח:קטע1|חלק י|חלק י׳: סדרי בטיחות בהפעלת כלי רכב במפעלים|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב}}

{{ח:סעיף|579|הגדרות|תיקון: תשכ״ד־3, תשכ״ה־5, תשל״ב, תשל״ח־6, תשל״ט־8, תשנ״א, תשנ״א־7, תשס״ה־4, תשע״ד־3, תשע״ז־2, תשע״ט־7, תש״ף־14}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק י|בחלק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל“ כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מיזם, עסק, תאגיד או מוסד, שרשומים על שמו, או שהוא מפעיל, כלי רכב מסוג כמפורט להלן בטור א׳ במספר שאינו פחות מהנקוב לצדו בטור ב׳:

{{מוקטן|טור א׳}}	{{מוקטן|טור ב׳}}

{{ח:תת|(א)}} רכב מסוג M1 שסיווג המשנה שלו הוא פרטי או שצוין ברישיונו כמרכב אחוד, לרבות רכב החכר ורכב השכרה; רכב מסוג N1‏, O1‏, O2‏, OT‏, L‏, T
40

{{ח:תת|(ב)}} אמבולנס, מונית שהיא בבעלות תאגיד או אדם יחיד, רכב סיור, רכב מדברי, רכב עבודה, רכב מסוג M2 למעט אוטובוס ומונית הפועלת בקו שירות, רכב מסוג M3‏, N2‏, O3‏, O4
20

{{ח:תת|(ג)}} חלקם מהסוג שבפסקה (א) וחלקם מהסוג שבפסקה (ב) או סוג אחר
20

{{ח:תת|(ד)}} מונית הפועלת בקו שירות ואוטובוס
1

{{ח:תתת|(2)|(א)}} בעל רישיון מוביל כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה#פרק 2|בפרק השני לתקנות שירותי הובלה, התשס״א–2001}} (להלן – תקנות שירותי הובלה);
{{ח:תתתת|(ב)}} ”משרד להסעות“ כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב), התשמ״ה–1985}} למעט משרד להסעות העוסק במתן שירות של הסעת סיור ברכב סיור כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב)#סעיף 23|בסעיף 23 לצו האמור}} ושאינו נותן שירות הסעת סיור באוטובוס ולמעט משרד להסעות העוסק במתן שירות של הסעת סיור ברכב מדברי כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב)#סעיף 24|בסעיף 24 לצו האמור}}, ולמעט לגבי רכב השכרה מסוג M;
{{ח:תתתת|(ג)}} רשות מקומית שבבעלותה אוטובוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל מפעל“ – לרבות מנהל, שותף או מי שבידו השליטה על המפעל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – רשות הרישוי כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קצין בטיחות“ – אדם שהרשות הסמיכה אותו לקצין בטיחות, לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}} בכתב הסמכה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כתב הסמכה“ – תעודה הניתנת לקצין בטיחות שהוסמך על ידי הרשות לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אישור“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי רכב“ – רכב מנועי, גרור ונתמך, למעט רכב שאינו חייב ברישום וברישוי לפי הפקודה אלא אם כן הרכב הוא מסוג מכונה ניידת הרשומה לפי {{ח:חיצוני|חוק רישום ציוד הנדסי|חוק רישום ציוד הנדסי, התשי״ז–1957}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משרה מלאה“ – 5 או 6 ימים בשבוע בהתאם למספר ימי העבודה, כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק שעות עבודה ומנוחה|בחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי״א–1951}}, הנהוגים במפעל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב החכר“ – רכב שנרשמו ברישיונו המילים ”השכרה – החכר“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב השכרה“ – רכב שנרשמה ברשיונו המילה ”השכרה“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי בטיחות“ – פיקוח על סדרי הבטיחות התחבורתיים במפעל לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאונת דרכים“ – אירוע שבו היה מעורב כלי רכב במהלך נסיעה או חניה שכתוצאה ממנו נגרמה פגיעה באדם, בבעל חיים או ברכוש.

{{ח:סעיף|580|העסקת קצין בטיחות|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשנ״א־7, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מפעל יעסיק במפעלו קצין בטיחות שיש לו רשיון נהיגה לסוגי הרכב המופעלים במפעלו, באישור הרשות לפי {{ח:פנימי|סעיף 584א|תקנה 584א}}.
{{ח:תת|(ב)}} קצין בטיחות יעמוד לרשות המפעל בלבד ולא יעסוק במפעל בכל תפקיד זולת תפקידו כקצין בטיחות, ובעל המפעל לא יעסיק קצין בטיחות במפעלו בכל תפקיד זולת קצין בטיחות.
{{ח:תת|(ג)}} הרשות רשאית, בתנאים שתקבע, לאשר העסקת אותו קצין בטיחות ביותר ממפעל אחד, לפי {{ח:פנימי|סעיף 584ב|תקנה 584ב}}.
{{ח:תת|(ד)}} מתן השירותים של קצין בטיחות במפעל יהיה בהיקף משרה ביחס למספר כלי הרכב בהתאם לקבוע {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת החמש עשרה}}, והרשות רשאית לקבוע למפעל הסדרי פיקוח פחותים מהקבוע {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת זו}} אם מתקיימים לגביו אחד או יותר מאלה ובלבד ששיעור ההפחתה כאמור בהיקף המשרה של קציני הבטיחות למפעל לא יעלה על 40% מהנקוב {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת}}:
{{ח:תתת|(1)}} בבעלות המפעל או בהחזקתו מוסך מורשה כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 585|בתקנה 585(א)(13)}};
{{ח:תתת|(2)}} המפעל הוא בעלים או מחזיק של בית ספר לנהיגה בעל רישיון לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 15|סעיף 15 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנת משנה (ד) {{ח:פנימי|תוספת 15|ובתוספת החמש עשרה}}, לגבי רכב השכרה ורכב החכר מסוג M1 שבבעלות מפעל שהוא משרד להסעות בעל רישיון לשירות השכרת רכב, ושנמצא בחזקת המפעל, מתן השירותים של קצין הבטיחות יהיה בהיקף משרה ביחס של קצין בטיחות אחד לכל מספר של נהגים עד 250; לעניין זה, ”משרד להסעות“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב), התשמ״ה–1985}}.

{{ח:סעיף|581|חובת הודעה|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשנ״א־7, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מפעל יודיע לרשות בכתב על סיום קבלת שירותי בטיחות מקצין בטיחות במפעלו, 30 ימים לפחות לפני הסיום, או מיד עם היוודע לו דבר סיום קבלת השירותים, לפי המוקדם מביניהם; בהודעה יפרט בעל המפעל את שמו ופרטיו האישיים של קצין הבטיחות וכן את פרטי כתב הסמכתו.
{{ח:תת|(ב)}} בעל מפעל יודיע בכתב לרשות על אי־קבלת שירותי בטיחות בשל היעדרות של קצין הבטיחות העולה על 30 ימים ויודיע מי קצין הבטיחות שיחליפו במפעל בתקופת ההיעדרות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} קצין בטיחות יודיע בכתב לרשות על הפסקת מתן שירותי בטיחות למפעל, 30 ימים לפני סיום תפקידו, וכן יודיע על היעדרות העולה על 30 ימים; בלי לגרוע מהאמור בכל תקופת היעדרות יוודא בעל המפעל כי הסדרי הבטיחות מתקיימים כתקנם בתקופת היעדרותו של קצין הבטיחות.
{{ח:תת|(ד)}} הודיע בעל מפעל או קצין בטיחות על סיום מתן שירותים מקצין הבטיחות כאמור בתקנה זו, תבטל הרשות את האישור שנתנה לבעל המפעל לפי {{ח:פנימי|סעיף 584א|תקנה 584א}}.

{{ח:סעיף|582|מתן כתב הסמכה|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשל״ז־6, תש״ם־3, תשמ״ה־4, תשמ״ז, תשמ״ט־6, תשנ״א־7, תשנ״ג־3, תשע״ט־7, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן כתב הסמכה לאדם, אלא אם הוכיח, להנחת דעתה של הרשות, כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} סיים שתים עשרה שנות לימוד לפחות;
{{ח:תתתת|(ב)}} זכאי לתעודת בגרות בישראל;
{{ח:תתתת|(ג)}} זכאי לתואר אקדמי ממוסד מוכר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 9|בסעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי״ח–1958}};
{{ח:תתתת|(ד)}} זכאי לתואר הנדסאי ממכללה טכנולוגית מוכרת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים|בחוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע״ג–2012}} (להלן – חוק ההנדסאים והטכנאים);
{{ח:תתת|(2)}} הוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} מתקיים בו האמור בפסקת משנה (א) או האמור בפסקת משנה (ב) שלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא מקיים את אחד מהתנאים המפורטים בפסקאות משנה (1) ו־(2) שלהלן או שבידו אחת מהתעודות המפורטות בפסקאות משנה (3) ו־(4) שלהלן:
{{ח:תתתתת|(1)}} הנדסאי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים|בחוק ההנדסאים והטכנאים}} או מי שזכאי להירשם כמהנדס בפנקס המהנדסים והאדריכלים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים|בחוק המהנדסים והאדריכלים, התשי״ח–1958}}, שהם בעלי התמחות ברכב;
{{ח:תתתתת|(2)}} טכנאי מוסמך כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים|בחוק ההנדסאים והטכנאים}} בענף הנדסת מכונות בכל המדורים בתחום הרכב, בעל שלוש שנות ניסיון לפחות באחד מהמקצועות המפורטים בתקנת משנה (א)(3)(ב)(1)(ב)(1);
{{ח:תתתתת|(3)}} תעודת סוג 2 ומעלה במכונאות רכב;
{{ח:תתתתת|(4)}} תעודת סיום קורס אוטוטק מטעם משרד העבודה, קורס אוטוטרוניקה מתקדמת מטעם משרד העבודה או קורס אחר מטעם משרד העבודה שהרשות אישרה כי הוא מקביל לקורסים האמורים;
{{ח:תתתת|(ב)|(1)}} התקיים בו האמור בפסקת משנה (א) ובפסקת משנה (ב) שלהלן:
{{ח:תתתתתת|(א)}} המציא תעודה בדבר השלמת אחד מהקורסים המפורטים להלן מטעם משרד העבודה:
{{ח:תתתתתתת|(1)}} מכינה בנושא מערכות הרכב (טרום קורס קציני בטיחות בתעבורה);
{{ח:תתתתתתת|(2)}} מבוא לאוטוטק/אוטוטרוניקה מתקדמת;
{{ח:תתתתתתת|(3)}} השלים קורס אחר מטעם משרד העבודה שהרשות אישרה כי הוא מקביל לאחד מהקורסים המפורטים בפסקת משנה זו;
{{ח:תתתתתת|(ב)}} הוא עסק במשך שלוש שנים לפחות באחד מהמקצועות בתחום התחבורה היבשתית המפורטים בפסקת משנה (1)(א) עד (ג) או במקצוע שהרשות אישרה מתוך רשימת המקצועות המפורטת בפסקת משנה (1)(ד) או (ה):
{{ח:תתתתתתת|(1)}} רשימת המקצועות:
{{ח:תתתתתתתת|(א)}} נהיגת רכב ציבורי שמשקלו מעל 5,000 ק״ג;
{{ח:תתתתתתתת|(ב)}} נהיגת רכב מסחרי שמשקלו מעל 10,000 ק״ג;
{{ח:תתתתתתתת|(ג)}} הוראת נהיגה לרבות בחינת נהיגה;
{{ח:תתתתתתתת|(ד)}} מקצועות שירותי תחזוקה לרכב לרבות בוחני תנועה במשטרת ישראל ובעלי תעודת בוחן;
{{ח:תתתתתתתת|(ה)}} מקצועות ניהול ציי רכב;
{{ח:תתתתת|(2)}} הרשות תפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים את הקורסים או המקצועות שאישרה כאמור בפסקאות משנה (ב)(1)(א)(3) ו־{{ח:הערה|(}}ב{{ח:הערה|)}}(1)(ב), לפי העניין;
{{ח:תתת|(4)}} הוא בעל רישיון נהיגה דרגה C1 ומעלה;
{{ח:תתת|(5)}} לא נתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 15ב|בתקנה 15ב}};
{{ח:תתת|(6)}} סיים בהצלחה קורס לקציני בטיחות, מאושר על ידי הרשות ובהתאם לתכנית לימודים שאושרה על ידיה;
{{ח:תתת|(7)}} עמד בהצלחה בבחינות לקציני בטיחות בהתאם לתכנית בחינות שנקבעה או אושרה על ידי הרשות;
{{ח:תתת|(8)}} עמד בהצלחה במבחן אישיות לקציני בטיחות שאושר על ידי הרשות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתקבל אדם לקורס קציני בטיחות כאמור בתקנת משנה (א)(6) אלא אם כן הוכיח להנחת דעת הרשות עמידה בהוראות תקנות משנה (א)(1) עד (3).
{{ח:תת|(ג)}} עמד מבקש בתנאים המפורטים בתקנת משנה (א), רשאית הרשות לתת לו כתב הסמכה בהתאם לדרגה שלרישיון הנהיגה שבידיו ובלבד שהשלים את ההכשרה המתאימה לאותה דרגה.
{{ח:תת|(ד)}} על קצין הבטיחות לעבור השתלמות מקצועית, שתוכנה אושר על ידי הרשות, אחת לשנה, וכן לעבור כל השתלמות מקצועית נוספת כפי שתורה לו הרשות.

{{ח:סעיף|583|מתן אישור|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשנ״א־7, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} הרשות רשאית ליתן בנסיבות מיוחדות אישור לשמש קצין בטיחות גם אם המבקש אינו בעל כתב הסמכה בתנאי שיוכיח להנחת דעתה כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} התקיים במבקש האמור {{ח:פנימי|סעיף 582|בתקנה 582(א) פסקאות (1) עד (5) ו־(8)}};
{{ח:תת|(2)}} הוא התחייב להשתתף בקורס קציני בטיחות שאושר על ידי הרשות, בתנאים ובמועדים שייקבעו על ידי הרשות באישור.

{{ח:סעיף|583א|תקופת תוקף כתב הסמכה|תיקון: תשנ״א־7, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית לתת כתב הסמכה או לחדשו לתקופה של חמש שנים.
{{ח:תת|(ב)}} קבלת כתב הסמכה או חידושו ייעשו בידי מבקש כתב ההסמכה או בעל כתב הסמכה, לפי העניין, בכפוף לתשלום אגרה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 11|בפרט 11 בחלק א׳ לתוספת הראשונה}}, ובלבד שהוא מקיים את כל הוראות {{ח:פנימי|סעיף 582|תקנה 582}}.

{{ח:סעיף|584|מינוי ועדת הסמכה|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשל״ח־6, תשמ״ג־4, תש״ס־3, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית למנות ועדת הסמכה להסמכת קציני בטיחות שמתפקידה להמליץ בפני הרשות:
{{ח:תתת|(1)}} על תכניות לימודים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 582|בתקנה 582(א)(6)}} ותכנית בחינות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 582|בתקנה 582(א)(7)}};
{{ח:תתת|(2)}} על תכניות להכשרה, להשתלמות ולהדרכה של קציני בטיחות;
{{ח:תתת|(3)}} על הסמכת קציני בטיחות כאמור {{ח:פנימי|חלק י|בחלק זה}};
{{ח:תתת|(4)}} על מתן פטור מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 582|תקנה 582(א)(1) ו־(3)}}, כולן או חלקן, לצורך הסמכת קצין בטיחות בהתחשב בכישוריו של המבקש;
{{ח:תתת|(5)}} על הוראות נוהל והדרכה הנוגעות לתחילת עבודתו של קצין הבטיחות במפעל.
{{ח:תת|(א1)}} ועדת ההסמכה תשמש גם כועדה מקצועית שמתפקידה להמליץ בפני הרשות בענינים הנוגעים לתפקודו המקצועי של קצין הבטיחות, ובענינים הנוגעים {{ח:פנימי|סעיף 15ב|לתקנה 15ב}}.
{{ח:תת|(ב)}} הועדה תהיה בת ששה חברים שהם:
{{ח:תתת|(1)}} שלושה נציגים של משרד התחבורה ובהם היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} נציג אחד של משטרת ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} שני נציגים של הארגון הארצי המייצג את המספר הגדול ביותר של קציני בטיחות.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת ההסמכה תדון בהרכב של שלושה חברים לפחות ובלבד שיהיה בהרכב נציג אחד מכל אחד מן הגופים המרכיבים את הועדה לפי תקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ד)}} החלטות הועדה יתקבלו ברוב קולות; במקרה של קולות שקולים תכריע דעתו של היושב ראש, ובהיעדרו – דעתו של נציג משרד התחבורה.
{{ח:תת|(ה)}} הועדה תודיע לרשות בכתב את המלצותיה.

{{ח:סעיף|584א|אישור למתן שירותי בטיחות ולקבלתם|תיקון: תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מפעל לא יקבל שירותי בטיחות מקצין בטיחות אלא אם כן ניתן לו אישור לכך מהרשות, וקצין בטיחות לא ייתן שירותי בטיחות למפעל אלא אם כן ניתן לו אישור לכך מהרשות, זאת לאחר שמצאה כי מתקיימות הוראות {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לשם קבלת אישור כאמור בתקנת משנה (א), יגיש בעל המפעל לרשות בקשה בכתב ויכלול בה פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שם המפעל, כתובתו ומספר מזהה שלו;
{{ח:תתת|(2)}} מספר כלי הרכב במפעל וסוגם, והמקום שממנו הם פועלים;
{{ח:תתת|(3)}} רישיון הנהיגה שברשות קצין הבטיחות המתאים לסוגי דרגות רישיון הנהיגה הנדרשות לכל כלי רכב שבמפעל;
{{ח:תתת|(4)}} היקף הימים והשעות שבהם מבקש המפעל לקבל שירותי בטיחות מקצין הבטיחות;
{{ח:תתת|(5)}} הסכמים של בעל המפעל או של קצין הבטיחות עם רשות הרישוי לעניין קבלת מידע לפי {{ח:פנימי|סעיף 585ב|תקנה 585ב(ג)}}.
{{ח:תת|(ג)}} הרשות רשאית לתת אישור כאמור בתקנת משנה (א), ולהתנותו בתנאים.
{{ח:תת|(ד)}} אישור לקבלת שירותי בטיחות לפיקוח על כלי רכב המוביל חומרים מסוכנים או למתן שירותים כאמור, יינתן רק לגבי שירותי בטיחות של קצין בטיחות שברשותו תעודת הסמכה לשמש אחראי על בטיחות ההובלה של חומרים מסוכנים לפי {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה#סעיף 12|תקנה 12 לתקנות שירותי הובלה, התשס״א–2001}}.
{{ח:תת|(ה)}} ניתן אישור לפי תקנה זו יחזיקו בעל המפעל וקצין הבטיחות, באופן מקוון, רשימות של מספרי הרישוי של כלי הרכב שבאחריות אותו קצין בטיחות; קצין הבטיחות יפקח על כלי הרכב במפעל הכלולים ברשימות אלה.

{{ח:סעיף|584ב|אישור למתן שירותי בטיחות בהיקף חלקי|תיקון: תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית לאשר לקצין בטיחות לתת שירותי בטיחות למפעל בחלק מימי הפעילות במפעל וכן לאשר לו לתת שירותי בטיחות למפעל נוסף כאמור {{ח:פנימי|סעיף 580|בתקנה 580(ג)}}, בהתחשב, בין השאר, במספר כלי הרכב במפעל ובסוגיהם, בפריסה הגאוגרפית של פעילות המפעל, באמצעים העומדים לרשותו לצורך מתן שירותי הבטיחות במפעל ובזמן הפנוי העומד לרשותו כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת החמש עשרה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לשם קבלת אישור כאמור בתקנת משנה (א), יגיש קצין בטיחות לרשות בקשה בכתב ויכלול בה פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שם המפעל, כתובתו ומספר מזהה שלו;
{{ח:תתת|(2)}} סוג רישיון הנהיגה שברשותו;
{{ח:תתת|(3)}} מספר כלי הרכב במפעל, סוגם והמקום שממנו הם פועלים;
{{ח:תתת|(4)}} פירוט המפעלים שבהם הוא מבקש לתת שירותי בטיחות והיקף הימים והשעות של מתן השירותים בכל מפעל;
{{ח:תתת|(5)}} הזמן המוקדש לעבודה נוספת בעסק או במשלח יד במהלך השבוע.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), לא יינתן אישור לקצין בטיחות לתת שירותי בטיחות למפעל נוסף, אם ניתן לו אישור לשמש קצין בטיחות במשרה מלאה במפעל.

{{ח:סעיף|585|תפקידי קצין בטיחות|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} אלה תפקידי קצין בטיחות:
{{ח:תתת|(1)}} לפקח על כך שהנהגים המועסקים על ידי המפעל או הנוהגים ברכבו ימלאו אחר הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} והתקנות על פיה (להלן – דיני התעבורה);
{{ח:תתת|(2)}} לפקח על כך שהרכב של המפעל או המופעל על ידו יהיה בכל עת במצב תקין ושיתמלאו בו הוראות דיני התעבורה;
{{ח:תתת|(3)}} לפקח על הוראות כל דין הנוגע לבטיחותם של עוברי דרך ולתקינותו של רכב בתחום המפעל;
{{ח:תתת|(4)}} לפקח על כך שמצב בריאותם של הנהגים כאמור בפסקה (1) יהיה תואם את דרישות דיני התעבורה;
{{ח:תתת|(5)}} להדריך את הנהגים כאמור בפסקה (1) בעניני נהיגה, טעינה, פריקה, טיפול ברכב ודיני תעבורה;
{{ח:תתת|(6)}} להמליץ בפני בעל המפעל בכל הנוגע להכשרתם ולהשתלמותם של הנהגים במפעל ולהנהגת סדרי בטיחות במפעל ובכל הנוגע לבטיחותם של הנהגים ושל הרכב;
{{ח:תתת|(7)}} להגיש דינים וחשבונות לבעל המפעל בכל הנוגע לתפקידיו לפי תקנה זו;
{{ח:תתת|(8)}} לנהל כרטסת ורישומים לגבי רכב ונהגים על פי הפרטים שהורתה הרשות;
{{ח:תתת|(9)}} בלי לגרוע {{ח:פנימי|סעיף 585א|מתקנה 585א}}, לפקח על כך שרישיון הנהיגה של הנוהג ברכב של המפעל בתוקף ומתאים לסוג הרכב שבו הוא נוהג כלהלן:
{{ח:תתתת|(א)}} לגבי נוהג המועסק בתפקיד נהג – בכל תקופת העסקתו;
{{ח:תתתת|(ב)}} לגבי נוהג אחר מהאמור בפרט (א) – עם קבלת הרכב לידיו לראשונה;
{{ח:תתת|(10)}} לפקח על כך שרישיון המוביל כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה#פרק 2|בפרק השני לתקנות שירותי הובלה}} שניתן לגבי רכב של המפעל בתוקף;
{{ח:תתת|(11)}} לקיים פגישות אישיות עם אדם שעיקר עיסוקו במפעל הוא נהיגה או שעיסוקו במפעל מחייב נהיגה במשך רוב שעות העבודה שלו אחת לשלושה חודשים ולתעד את תוכנן בכתב;
{{ח:תתת|(12)}} לוודא את ביצוען של הדרכות מקצועיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 587ב|תקנה 587ב(ח)}} ולהודיע על ביצוען לרשות;
{{ח:תתת|(13)}} לפקח על כך שהרכב יתוקן רק במוסך שניתן לו רישיון לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 127|סעיף 127 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016}}, בנוגע לפעולות המחייבות טיפול במוסך בהתאם {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב#סעיף 128|לסעיף 128 לחוק האמור}};
{{ח:תתת|(14)}} לבצע, אחת לחודש, בדיקת תקינות המערכות שבאוטובוס, ברכב ציבורי, וברכב מסחרי החייב ברישיון מוביל, ולוודא את קיום המסמכים הנדרשים לגבי כל אחד מהם, הכול כמפורט בטופס המתאים לסוג הרכב כפי שמובא {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השלוש עשרה}} ולמלא אותו, וזאת לאחר שנערכה לרכב בדיקת תקינות על ידי קצין הבטיחות או על ידי מוסך כמפורט בפסקה (13) או על ידי מכון רישוי בהתאם לצורכי הבדיקה הנדרשת, ובתום הבדיקה יאשר בחתימתו על גבי רישיון ההפעלה או רישיון המוביל, לפי סוג הרכב, את תקינות הרכב;
{{ח:תתת|(15)}} לבצע בדיקת תקינות מערכות לרכב אחר מזה שפורט בפסקה (14) ולוודא את קיום מסמכיו, ולמלא את הטופס המתאים לסוג הרכב כפי שמובא {{ח:פנימי|תוספת 13 חלק ג|בחלק ג׳ בתוספת השלוש עשרה}}, וזאת בפרקי הזמן האלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לגבי רכב, למעט רכב השכרה ורכב החכר, אשר נמצא בחצר משרד להסעות, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}, בעל רישיון לשירות השכרת רכב – אחת לשישה חודשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} לגבי רכב השכרה ורכב החכר אשר נמצא בחצר משרד להסעות, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}, בעל רישיון לשירות השכרת רכב – אחת לשלוש שנים;
{{ח:תתתת|(ג)}} על אף האמור בפסקאות משנה (א) ו־(ב), לגבי רכב שגילו מעל שלוש שנים – אחת לשלושה חודשים;
{{ח:תתת|(16)}} לבדוק את דיסקות הטכוגרף המותקנות ברכב, לפענח ולטפל בחריגות כדי לפקח על שעות הנהיגה והמנוחה ועל מהירות הנסיעה של הנהגים במפעל, לתעד את פענוח הדיסקות וכן לתעד את הדיסקות המעידות על החריגות, ולשמור את התיעוד האמור במשרדו במשך 180 ימים לפחות;
{{ח:תתת|(17)}} לערוך תיעוד בדבר ביצוע ההמלצות בנושאי בטיחות שמסר לבעל המפעל לפי {{ח:פנימי|סעיף 587|תקנות 587}} {{ח:פנימי|סעיף 587א1|ו־587א1}} ולדווח לרשות על אי־ביצוען;
{{ח:תתת|(18)}} לערוך תחקיר פנימי במפעל בנוגע לתאונות דרכים והפקת לקחים, במקרים שבהם נגרם נזק לכלי רכב או לאדם ולבצע מעקב אחר יישומם; ואולם לא יבוצע תחקיר פנימי כאמור בנוגע לתאונה שבה נגרם נזק לאדם, אלא אם כן פנה קצין הבטיחות בכתב אל הקצין הממונה על החקירה במשטרת ישראל בבקשה לביצוע תחקיר כאמור, והקצין אישר בכתב את עריכתו; אי־מתן מענה מהקצין הממונה על החקירה בתוך 21 ימים ממועד קבלת הבקשה במשטרה, ייחשב כהסכמה מטעמו לעריכת התחקיר;
{{ח:תתת|(19)}} להכין הוראות נוהל בטיחות פרטניות לפעילות כלי הרכב במפעל;
{{ח:תתת|(20)}} לפעול בהתאם להנחיות הרשות והוראותיה ולמלא את תפקידו לפי כל דין;
{{ח:תתת|(21)}} לדווח לבעל המפעל, אחת לרבעון, על ריכוז המידע הנמצא בידו לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה לתקנות}}, ובכלל זה על הנהגים וכלי הרכב במפעל.

{{ח:סעיף|585א|בדיקת רישיונות ומידע תעבורתי|תיקון: תשע״ז־2}}
{{ח:תת|(א)}} נוסף על האמור {{ח:פנימי|סעיף 585|בתקנה 585}}, אם התקיימו התנאים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 585ב|בתקנה 585ב}}, קצין בטיחות במפעל –
{{ח:תתת|(1)}} יבדוק לגבי מי שמיועד להיות מועסק במפעל בתפקיד נהג או מועסק במפעל בתפקיד כאמור, את פרטי רישיון הנהיגה שלו וכן את המידע התעבורתי הנוגע אליו;
{{ח:תתת|(2)}} ייתן לבעל המפעל, על יסוד בדיקתו כאמור בפסקה (1), המלצה מנומקת אם להעסיקו או אם להמשיך להעסיקו כנהג, לפי העניין, ויציג לפניו את ממצאי הבדיקה שערך לפי פסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} יבדוק לגבי מי שנוהג או מיועד לנהוג ברכב של המפעל, את פרטי רישיון הנהיגה שלו.
{{ח:תת|(ב)}} אם מצא כי רישיון הנהיגה של נהג כאמור בפסקה (1) או (3) בתקנת משנה (א) אינו בתוקף או כי אינו מתאים לנהיגה ברכב של המפעל שבו הוא מיועד לנהוג או נוהג, יודיע לנהג כאמור בפסקאות האמורות על הממצא, וכן ידווח על הממצא לבעל המפעל.
{{ח:תת|(ג)}} דיווח קצין הבטיחות לבעל המפעל שרישיונו של נהג אינו בתוקף או כי אינו מתאים לנהיגה ברכב של המפעל שבו הוא מיועד לנהוג או נוהג כאמור בתקנת משנה (ב), לא יעסיק אותו בעל המפעל או יחדל מלהעסיק אותו בתפקיד של נהג, לפי העניין, ולא יתיר לו לנהוג ברכב של המפעל, ובלבד שבטרם יעשה כן ייתן בעל המפעל לנהג הזדמנות להשמיע את טענותיו לגבי תוקף הרישיון או לגבי התאמת רישיונו לנהיגה ברכב כאמור, לפי העניין; אין באמור בתקנת משנה זו כדי למנוע מבעל המפעל להעסיק נהג או להעמיד לרשותו של אדם רכב של המפעל, מסוג אשר לפי פרטי רישיון הנהיגה שלו יש לו רישיון נהיגה תקף ומתאים לנהיגה בו.
{{ח:תת|(ד)}} קצין בטיחות העומד לרשותו של בעל רישיון מוביל או המועסק אצלו במתן שירותי פיקוח כאמור {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה#סעיף 2|בתקנות 2}} {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה#סעיף 3|ו־3 לתקנות שירותי הובלה}}, יבדוק את פרטי רישיון הנהיגה ומידע תעבורתי של מי שנוהג או מיועד לנהוג ברכב המסחרי שלגביו ניתן רישיון המוביל ואשר לבעלו של אותו רישיון קצין הבטיחות נותן שירותי פיקוח או שוקל להתקשר עמו למתן שירותים כאמור; מצא קצין הבטיחות כי רישיון הנהיגה של נהג כאמור אינו בתוקף או כי אינו מתאים לנהיגה ברכב שבאמצעותו הוא מבצע שירותי הובלה, יודיע לבעל רישיון המוביל על הממצא; היה הנהג האמור בעל רישיון המוביל – לא ייתן לו קצין הבטיחות או יחדל מלתת לו שירותי פיקוח כאמור, לפי העניין; היה הנהג האמור מועסק אצל בעל רישיון המוביל, ייתן קצין הבטיחות לבעל רישיון המוביל המלצה כאמור בתקנת משנה (א)(2).
{{ח:תת|(ה)}} לא יבדוק קצין בטיחות פרטי רישיון נהיגה ומידע תעבורתי אלא לפי תקנה זו.
{{ח:תת|(ו)}} קצין בטיחות יערוך בדיקה כאמור בתקנות משנה (א)(1) ו־(ד) – אחת לחצי שנה, וכאמור בתקנת משנה (א)(3) – אחת לשלוש שנים, ורשאי הוא לערוך בדיקות אלה גם במועדים נוספים לגבי נהג מסוים, אם היה לו יסוד סביר להניח שחל שינוי בפרטי הרישיון או במידע התעבורתי לגביו מאז הבדיקה האחרונה שערך לפי תקנת משנה זו.
{{ח:תת|(ז)}} מי שהגיע לידיו מידע על נהג לפי תקנה זו לא יעשה בו כל שימוש ולא יגלה אותו לאחר, אלא במידה הנדרשת לביצוע הוראות תקנה זו או על פי צו של בית משפט.
{{ח:תת|(ח)}} לעניין תקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מידע תעבורתי“ – מידע על מועדיה ותחולתה של כל פסילה התקפה במועד הבדיקה, ולמעט לעניין הגבלות רישיון – גם זהות הגורם שהטיל את הפסילה; מידע על פסילה שהסתיימה ושתוקפה היה לתקופה של 3 חודשים או יותר ובלבד שהוטלה במהלכן של חמש השנים קודם למועד הבדיקה, למעט הגבלה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66א|סעיף 66א(6) לחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות#סעיף 7א|סעיף 7א(ג)(6) לחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}}, ולפי {{ח:חיצוני|חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין)#סעיף 2|סעיף 2(א)(3) לחוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין), התשנ״ה–1995}} ({{ח:פנימי|חלק י|בחלק זה}} – הגבלת רישיון); מידע על הנקודות שנרשמו לחובתו של הנהג, לרבות מועד ביצוע כל אחת מן העבירות שבשלהן נרשמו ומספר הנקודות עקב כל אחת מן העבירות האמורות, וכן את אמצעי התיקון כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 548|בתקנה 548}}, אם הוטלו עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 549|תקנה 549}}, והמועד שבו ביצע אותם, אם ביצע, והכול לעניין חמש השנים שקדמו למועד הבדיקה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פסילה“ – פסילת רישיון נהיגה לרבות התליה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} והגבלת רישיון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פרטי רישיון נהיגה“ – תוקף רישיון הנהיגה במועד הבדיקה, דרגותיו לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ב|סימן ב׳ בפרק השני לחלק ג׳}}, מועד נתינתו לראשונה, מועד תום תקופת תוקפו, ותנאים שכללה בו רשות הרישוי שהם בתוקף במועד הבדיקה, הנוגעים למאפייני הרכב שבו רשאי נהג לנהוג או לתנאי הנהיגה למעט תנאים שהם חובות המוטלות על הנהג בלבד, וכן מידע על קיומה של פסילה התקפה במועד הבדיקה ועל מועד סיומה, אם הוא ידוע.

{{ח:סעיף|585ב|תקשורת מקוונת עם רשות הרישוי|תיקון: תשע״ז־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יועבר מידע לפי {{ח:פנימי|סעיף 585א|תקנה 585א}} באופן מקוון אלא אם כן יופעלו בידי רשות הרישוי ובידי המפעל אמצעי אבטחת מידע נאותים כדי לצמצם ככל האפשר את הסיכון לשימוש לא מורשה במידע שמקורו במאגר רשות הרישוי, שיבושו, חשיפתו או העתקתו בלא רשות כדין, והכול בהתאם לנוהל אבטחת מידע שתקבע רשות הרישוי, בהתייעצות עם רשם מאגרי המידע כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות#סעיף 7|בסעיף 7 לחוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}} (בתקנה זו – נוהל אבטחת מידע).
{{ח:תת|(ב)}} בנוהל אבטחת המידע יפורטו האמצעים הטכנולוגיים שבהם ייעשה שימוש לתכלית האמורה בתקנת משנה (א) ובכלל זה אמצעים לעניין אופן זיהוי קציני הבטיחות, בקרת הגישה למידע ותיעוד אירועים המעלים חשש לפגיעה בשלמות המידע, לשימוש בו בלא הרשאה או בחריגה מהרשאה.
{{ח:תת|(ג)}} לשם ביצוע האמור {{ח:פנימי|סעיף 585א|בתקנה 585א(א)}} והבטחת העברת המידע בהתאם לנוהל אבטחת המידע ונקיטת אמצעי אבטחת המידע הנדרשים בידי המפעל, יתקשר המפעל בהסכם עם רשות הרישוי כדי שהיא תעמיד לרשות קצין הבטיחות באופן מקוון את המידע הדרוש לו; לשם ביצוע האמור {{ח:פנימי|סעיף 585א|בתקנה 585א(ד)}} יתקשר קצין בטיחות כאמור עם רשות הרישוי במישרין; הסכם כאמור יכלול בין השאר התחייבויות והסדרי אבטחה שיבטיחו כי המידע על פרטי רישיון נהיגה או מידע תעבורתי (להלן – המידע), יימסר רק לקצין בטיחות ויכלול רק את המידע שקצין הבטיחות רשאי לעיין בו לפי {{ח:פנימי|סעיף 585א|תקנה 585א}}; כמו כן הסכם כאמור יכלול את נוהל אבטחת המידע שיהווה חלק בלתי נפרד ממנו.
{{ח:תת|(ד)}} לא יימסר מידע לקצין הבטיחות אלא לאחר שהצהיר באופן מקוון כי הוא מבקש את המידע במסגרת מילוי תפקידו ובהתאם {{ח:פנימי|סעיף 585א|לתקנה 585א(א)(1), (3) או (ד)}}, לפי העניין, כי הודיע לאדם שהוא מבקש לגביו את המידע כי הוא עומד לעשות כן ואת התוצאות האפשריות של העיון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 585א|בתקנה 585א(א) עד (ד)}}, וכי ידוע לו שעיון במידע שלא בהתאם לאמור {{ח:פנימי|סעיף 585א|בתקנה 585א}} או שלא בהתאם לאמור בתקנה זו מהווה עבירה.
{{ח:תת|(ה)}} מסירת המידע לפי {{ח:פנימי|סעיף 585א|תקנה 585א}} לקצין הבטיחות תהיה מותנית בציון מספר הזהות ומספר רישיון הנהיגה של הנהג שלגביו ביקש את המידע.
{{ח:תת|(ו)}} מצאה הרשות כי הפר קצין בטיחות, בעל מפעל או מפעל את התחייבויותיו לפי ההסכם עם רשות הרישוי או לפי תקנות אלה, תודיע על כך לרשות הרישוי; הודיעה הרשות לרשות הרישוי כאמור, או נודע לרשות הרישוי בדרך אחרת כי קיים חשש ממשי כי הופרו התחייבויות כאמור, רשאית היא לנתק את התקשורת המקוונת עם אותו מפעל או קצין בטיחות, עד שיתקיימו תנאים שעליהם תורה לשם הבטחת עמידתו בהוראות תקנות אלה ובהתחייבויותיו לפי ההסכם.

{{ח:סעיף|586|סמכויות קצין הבטיחות לגבי רכב|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשנ״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} קצין בטיחות רשאי לאסור את השימוש ברכב שבבעלות המפעל או הנמצא בשליטתו ולהתנות את השימוש בו בתיקונו והבאתו למצב שלא יפגע, לדעתו, בבטיחות התנועה, ובלבד ששוכנע כי נתקיימו ברכב הוראות {{ח:פנימי|סעיף 308|תקנה 308(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} העתק מההודעה האוסרת שימוש כאמור בתקנת משנה (א) תישלח בו ביום על ידי קצין הבטיחות לרשות הרישוי.

{{ח:סעיף|587|דוח על שינוי והודעה על הפרה|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ב, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} קצין בטיחות יודיע בכתב לבעל המפעל על כל ליקוי שמצא ברכב של המפעל או הנמצא בשליטתו העלול לסכן את התנועה ועל כל פגם בעבודות הנהגים ובהתנהגותם בדרך וכן על כל ליקוי במצב בריאותם של הנהגים שמצא קצין הבטיחות או שהובא לידיעתו.
{{ח:תת|(ב)}} מצא קצין בטיחות, לאחר שבדק את דיסקות הטכוגרף ברכב שמופעל במפעל, כי נהג המפעל הפר את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 168|תקנה 168}}, יודיע על כך בכתב לבעל המפעל וימליץ לפניו על הדרך המתאימה למניעת ההפרה כאמור בעתיד.
{{ח:תת|(ג)}} מצא קצין הבטיחות כי נהג המפעל מפר את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 168|תקנה 168}} בשתי ביקורות, יודיע על כך לרשות ויצרף להודעתו את ההודעות שמסר לבעל המפעל בעניין.
{{ח:תת|(ד)}} קצין הבטיחות ידווח לרשות על כל תאונת דרכים שבה נהרג אדם ושבה היה מעורב רכב שתחת פיקוחו בתוך 24 שעות מקרות התאונה.

{{ח:סעיף|587א|תיקונים על פי הודעות|תיקון: תשל״ב, תשנ״ז־8}}
{{ח:ת}} הודיע קצין הבטיחות לבעל המפעל על ליקויים ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 587|בתקנה 587}}, חייב בעל המפעל לבצע כל תיקון המפורט בהודעת קצין הבטיחות, זולת אם בעל המפעל הביא תוך יומיים את הרכב, שלגביו ניתנה הודעת קצין הבטיחות, בפני רשות הרישוי לבדיקה ונמצא שהרכב תקין וכשיר לתנועה בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 273|לתקנה 273}}.

{{ח:סעיף|587א1|הודעה על ליקוי במערכות הבטיחות ברכב|תיקון: תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} הודיע קצין בטיחות בכתב לבעל המפעל כי קיים ליקוי בטיחות באחת ממערכות הבטיחות ברכב, יצרף להודעתו המלצה על הדרך המתאימה לטיפול בליקוי.
{{ח:תת|(ב)}} סבר קצין בטיחות כי ליקוי הבטיחות שמצא באחת ממערכות הבטיחות ברכב מסכן את הבטיחות ויש לאסור את השימוש ברכב בשל הליקוי כאמור, ימליץ לבעל המפעל בכתב לא להשתמש ברכב ויחתים את בעל המפעל על המלצתו כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} סירב בעל מפעל לחתום על המלצת קצין הבטיחות כאמור בתקנת משנה (ב), יודיע על כך קצין הבטיחות לרשות בכתב.

{{ח:סעיף|587ב|חובות בעל המפעל|תיקון: תשל״ב, תשנ״א־7, תשס״ז־11, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} בעל המפעל יביא לידיעת העובדים את דבר מינויו של קצין הבטיחות במפעל ותפקידיו.
{{ח:תת|(ב)}} בעל המפעל יספק לקצין הבטיחות את כל האמצעים הדרושים למילוי תפקידו ויאפשר לו למלא את תפקידו כיאות לפי הוראות כל דין.
{{ח:תת|(ג)}} בעל המפעל לא יאפשר נהיגה ברכב מפעל, לנהג שלגביו הודיע לו קצין הבטיחות בכתב כי רישיון הנהיגה שלו אינו בתוקף או שדרגת רישיונו אינה מתאימה לסוג הרכב המופעל במפעל.
{{ח:תת|(ד)}} בעל המפעל יעדכן את קצין הבטיחות בדבר אדם חדש שעיקר עיסוקו במפעל הוא נהיגה או שעיסוקו במפעל מחייב נהיגה במשך רוב שעות העבודה שלו, שבכוונתו להעסיק במפעל, ויקבל את חוות דעתו בדבר התאמתו לנהיגת כלי הרכב במפעל, טרם העסקתו כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} בעל המפעל לא יאפשר נהיגה ברכב מפעל, שלגביו הודיע לו קצין הבטיחות בכתב כי קיים בו ליקוי בטיחות המסכן את הבטיחות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 587א1|בתקנה 587א1(ב)}}, שטרם תוקן.
{{ח:תת|(ו)}} בעל המפעל יבטיח כי תיקון מערכות הבטיחות של כלי רכב במפעל ייעשה במוסך כאמור {{ח:פנימי|סעיף 585|בתקנה 585(א)(13)}}.
{{ח:תת|(ז)}} בעל המפעל יבטיח את פעילות הנהגים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 168|לתקנה 168}} לעניין שעות הנהיגה והמנוחה של הנהגים במפעל.
{{ח:תת|(ח)}} בעל המפעל יכין אחת לשנה תכנית הדרכות מקצועיות שנתית לנהגים במפעל, לפי רשימת נושאים והכול כפי שקבעה לו הרשות ובדרך שאישרה לו; התכנית תכלול הדרכות מקצועיות, לאדם שעיקר עיסוקו במפעל הוא נהיגה או שעיסוקו במפעל מחייב נהיגה במשך רוב שעות העבודה שלו – פעמיים בשנה לפחות, שאחת מהן תתקיים לקראת החורף ואחת מהן תתקיים לקראת הקיץ, ולנהג שאינו כאמור – אחת לשנה לפחות; משך כל הדרכה לא יפחת משלוש שעות והיא תתועד בתיק הדרכות ובתיק הנהג.
{{ח:תת|(ט)}} בעל המפעל יישם את הוראות נוהל הבטיחות של כלי הרכב במפעל כפי שהוכנו על ידי קצין הבטיחות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 585|בתקנה 585(א)(19)}}.
{{ח:תת|(י)}} הודיע קצין הבטיחות לבעל המפעל על ליקוי במצב בריאותם של הנהגים, ידווח בעל המפעל לרשות, מיד עם קבלת ההודעה כאמור; לא דיווח בעל המפעל לרשות על ליקוי במצב בריאותם של הנהגים, תוך שבעה ימים מיום קבלת ההודעה, ידווח קצין הבטיחות עצמו לרשות ולרופא המוסמך כאמור {{ח:פנימי|סעיף 193|בתקנה 193(ב)}}.

{{ח:סעיף|587ב1|מדבקה|תיקון: תשע״ב־11}}
{{ח:ת}} במדבקה שיש להדביקה על כלי רכב שברשות תאגיד לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65ד|סעיף 65ד(ג) לפקודה}} יתקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} המדבקה תהיה מלבנית ומידותיה לא יפחתו מהמפורט להלן: ברכב מסוג M1‏, M2 ו־N1 – רוחבה לא יפחת מ־10 ס״מ ואורכה לא יפחת מ־40 ס״מ; ברכב מסוג N2‏, N3 ו־M3 – רוחבה לא יפחת מ־15 ס״מ ואורכה לא יפחת מ־50 ס״מ;
{{ח:תת|(2)}} הרקע שלה יהיה לבן או צהוב והאותיות והספרות בצבע שחור או כחול;
{{ח:תת|(3)}} ייכתב עליה מספר טלפון מקוצר המכיל לא יותר מ־5 ספרות ומתחת למספר הטלפון ייכתבו המילים ”איך אני נוהג/ת?“ או ”איך הנהיגה שלי?“;
{{ח:תת|(4)}} גודל האותיות המופיעות עליה לא יפחת מהמפורט להלן: ברכב מסוג M1‏, M2 ו־N1 גובהן לא יפחת מ־2.5 ס״מ ועוביין לא יפחת מ־1 ס״מ; ברכב מסוג N2‏, N3 ו־M3 – גובהן לא יפחת מ־6 ס״מ ועוביין לא יפחת מ־1.5 ס״מ;
{{ח:תת|(5)}} גודל המספרים המופיעים עליה לא יפחת מהמפורט להלן: ברכב מסוג M1‏, M2 ו־N1 – גובהם לא יפחת מ־4.5 ס״מ ועוביים לא יפחת מ־1 ס״מ; ברכב מסוג N2‏, N3 ו־M3 – גובהם לא יפחת מ־6 ס״מ ועוביים לא יפחת מ־1.5 ס״מ;
{{ח:תת|(6)}} היא תודבק בחלק האחורי של הרכב, בצד שמאל ככל האפשר, במקום הנראה לעין, ואם הדבר לא ניתן עקב העדר מקום מתאים, תודבק המדבקה על הדלת הקדמית השמאלית של הרכב.

{{ח:סעיף|587ב2|דוח תקופתי ומידע על נהג|תיקון: תשע״ב־11}}
{{ח:תת|(א)}} מדי שנה ולא יאוחר מיום 31 בינואר בכל שנה ימסור תאגיד כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65ד|בסעיף 65ד לפקודה}}, לרשות, דוח לשנה שלפניה שיכלול פרטים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} מספר התלונות שקיבל כל נהג בתאגיד או מי שהנהג הרשה לו לנהוג ברכב של התאגיד, מהות התלונה ואופן הטיפול בה;
{{ח:תתת|(2)}} מספר תאונות הדרכים שבהן נהרג אדם או נחבל חבלה של ממש שבהן היה מעורב כל נהג בתאגיד או מי שהנהג הרשה לו לנהוג ברכב של התאגיד.
{{ח:תת|(ב)}} קיבל התאגיד יותר מארבעה דיווחים על עבירות שביצע נהג בתאגיד יודיע על כך לרשות מיד לאחר קבלת התלונה החמישית ויודיע על אופן הטיפול בה.
{{ח:תת|(ג)}} דיווח כאמור בתקנה זו לא יכלול מידע שיש בו כדי לזהות אדם שאליו מתייחסים הדיווחים.

{{ח:סעיף|587ג|הוראות הרשות|תיקון: תשל״ב, תשנ״א־7}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית להורות לבעל מפעל או לקצין בטיחות כל הוראה שיש בה לדעתה צורך לקיום סדרי הבטיחות במפעל לפי הוראות {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעל מפעל או קצין בטיחות שקיבל הוראה כאמור בתקנת משנה (א) חייב למלא אחריה.
{{ח:תת|(ג)}} הרשות רשאית להזמין בכל עת בעל מפעל או קצין בטיחות להתיצב בפניה במקום ובמועד הנקובים בהזמנה לשם בירור כל ענין לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}}, כפי שיפורט בהזמנה.

{{ח:סעיף|587ד|פטור|תיקון: תשל״ב, תשע״ט־7}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית לפטור מהוראות {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}}, כולן או מקצתן, באופן כללי או למקרה מסויים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}} לא יחולו על רכב של צה״ל אשר חלות לגביו הוראות הבטיחות שנקבעו בפקודות הצבא כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק השיפוט הצבאי|בחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955}}, בשים לב להוראות לפי {{ח:פנימי|חלק י|חלק זה}}, ושהובאו לידיעת הרשות עם קביעתן או שינוין או לפי דרישתה.

{{ח:קטע1|חלק יא|חלק י״א: רשות פיקוח|תיקון: תשל״ד־2}}

{{ח:סעיף|587ה|הגדרות|תיקון: תשל״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|חלק יא|בחלק זה}}, ”פקח“ – מי ששר התחבורה מינהו לפקח על ביצוע {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} או התקנות לפיה והוא נושא עמו בשעת מילוי תפקידיו תעודה חתומה ביד המפקח על התעבורה או רשות הרישוי, לפי הענין, ועל בגדיו סימני היכר שהם קבעו.

{{ח:סעיף|587ו|סמכויות|תיקון: תשל״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} פקח רשאי לצורך מילוי תפקידיו לאותת לנוהג ברכב מנועי שיעצור את רכבו, והוא רשאי להיכנס לרכב כאמור כדי לבדוק אם נתקיימו ברכב או בנוהג הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} והתקנות לפיה.
{{ח:תת|(ב)}} פקח רשאי לצורך מילוי תפקידיו ליתן כל הוראה לנוהג רכב מנועי או לעובר דרך לצורך קיום הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה}} והתקנות לפיה.
{{ח:תת|(ג)}} נוהג רכב מנועי, מי שהשליטה על רכב כאמור בידיו וכל עובר דרך חייבים לציית לאותות או להוראות הניתנים מאת פקח לפי תקנה זו.

{{ח:קטע1|חלק יב|חלק י״ב: הוראות שונות|תיקון: תשכ״ד־3, תשל״ד־2}}

{{ח:סעיף|588|ביטול|תיקון: תשכ״א־2, תשכ״ד־3}}
{{ח:ת}} בטלים חיקוקים אלה:
{{ח:תת|(1)}} תקנות התעבורה;
{{ח:תת|(2)}} תקנות התעבורה (עגלות ציבוריות), 1935;
{{ח:תת|(3)}} תקנות התעבורה (תנועת מכוניות בין־לאומיות), 1937;
{{ח:תת|(4)}} תקנות התעבורה (שדה התעופה לוד), תשי״א–1951;
{{ח:תת|(5)}} תקנות התעבורה (מונים), תשי״ב–1952;
{{ח:תת|(6)}} צו התעבורה (הגבלת נסיעה באופנוע בתל אביב יפו), תשי״ב–1952;
{{ח:תת|(7)}} תקנות התעבורה (בתי ספר לנהיגה, הוראה והדרכה), תשי״ג–1953;
{{ח:תת|(8)}} תקנות התעבורה (המצאת רשיונות), תשי״ג–1953;
{{ח:תת|(9)}} תקנות התעבורה (סדרי תנועה), תשי״ג–1953;
{{ח:תת|(10)}} תקנות התעבורה (שירותי הולכה), תשי״ד–1954;
{{ח:תת|(11)}} תקנות התעבורה (רישוי נהגים), תשט״ז–1955;
{{ח:תת|(12)}} צו המכריז על תקנות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|שסעיף 18(י) {{ח:הערה|לפקודה}}}} חל עליהן;
{{ח:תת|(13)}} צו התעבורה (פטור), תשי״ח–1958;
{{ח:תת|(14)}} תקנות התעבורה (מוניות), תשי״ט–1959;
{{ח:תת|(15)}} תקנות התעבורה (פטור מאגרת רשיון נהיגה), תש״ך–1959;
{{ח:תת|(16)}} תקנות התעבורה (פטור מאגרת רישום ורשיון רכב), תש״ך–1959;
{{ח:תת|(17)}} תקנות התעבורה (אגרות רשיונות לרכב מנועי), תש״ך–1959;
{{ח:תת|(18)}} תקנות התעבורה (רישוי רכב, מבנהו וציודו), תש״ך–1960;
{{ח:תת|(19)}} תקנות התעבורה (רשות לקביעת תעריפים בשירות התעבורה), תשכ״א–1960.

{{ח:סעיף|589|תחילה|תיקון: תשכ״א, תשכ״ד־3, תשכ״ה־8, תשכ״ה־10, תשכ״ז־4, תשכ״ז־8}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה לגבי:
{{ח:תת|(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 504|התקנות 504 עד 514}} והוראות {{ח:פנימי|חלק ו|חלק ו׳}} לגבי נסיעה בין־אזורית או כל קו שירות – ביום שייקבע על ידי רשות הרישוי בהודעה ברשומות;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 329|תקנה 329}}, תקנת משנה (ג), לגבי גרור או נתמך, למעט גרור או נתמך הנגררים על ידי טרקטור שכבר רשום ביום תחילתן של תקנות אלה – במועד הקבוע ברשיון לחידושו;
{{ח:תת|(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 339|תקנה 339}}, תקנת משנה (א), לגבי אופנוע עם רכב צדי – ביום מתן רשיון הרכב או במועד הקבוע ברשיון לחידושו, הכל לפי התאריך המוקדם יותר (להלן – יום מתן הרשיון);
{{ח:תת|(4)}} {{ח:פנימי|סעיף 342|תקנה 342}} לגבי אופנוע {{ח:פנימי|סעיף 373|ותקנה 373}} – ביום מתן הרשיון;
{{ח:תת|(5)}} {{ח:פנימי|סעיף 344|תקנות 344}} {{ח:פנימי|סעיף 346|ו־346}} – ביום מתן הרשיון אך לא יאוחר מיום כ״ה בטבת תשכ״א (1 בינואר 1961) {{ח:הערה|[צ״ל: כ״ה בטבת תשכ״ב (1 בינואר 1962)]}};
{{ח:תת|(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 281|תקנה 281(א) ו־(ב)}} – ביום ה׳ בטבת תשכ״ג (1 בינואר 1963);
{{ח:תת|(7)}} שאר התקנות – ביום י״ט באב תשכ״א (1 באוגוסט 1961);
{{ח:תת|(8)}} לגבי {{ח:פנימי|סעיף 78|תקנות 78(ו)}}, {{ח:פנימי|סעיף 94|94}}, {{ח:פנימי|סעיף 367א|367א}}, {{ח:פנימי|סעיף 383א|383א–383ט}} – ביום ג׳ באלול תשכ״ה (31 באוגוסט 1965);
{{ח:תת|(9)}} {{ח:פנימי|סעיף 101|תקנות 101(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 223|ו־223(ב)}} – בתום שמונה חדשים מיום פרסומן ברשומות;
{{ח:תת|(10)}} {{ח:פנימי|סעיף 276ג|תקנות 276ג}} {{ח:פנימי|סעיף 364א|ו־364א}}, לענין רכב חדש – ביום כ״א באדר ב׳ תשכ״ז (2 באפריל 1967), ולענין רכב שהיה רשום ערב פרסומן של התקנות האמורות ברשומות – ביום שייקבע על ידי שר התחבורה בהודעה ברשומות.

{{ח:סעיף|589א|בחינה לפי {{ח:חיצוני|חוק עקרונות האסדרה|חוק עקרונות האסדרה}}|תיקון: תשפ״ד־15}}
{{ח:ת}} בחינה ראשונה לפי {{ח:חיצוני|חוק עקרונות האסדרה#סעיף 24|סעיף 24 לחוק עקרונות האסדרה, התשפ״ב–2021}}, לגבי התקנות המפורטות להלן תתבצע במועד המצוין לצידן:
{{ח:תת|(1)}} תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 4), התשפ״ד–2024 – בתום 10 שנים מיום תחילתן.

{{ח:סעיף|590|השם|תיקון: תשכ״ד־3}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות התעבורה, תשכ״א–1961“.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע3|תוספת 1 חלק א|חלק א׳: אגרות בעד רישיונות נהיגה, כתב הסמכה לקצין בטיחות, בחינות נהיגה ובעד בדיקה רפואית לנהג|תיקון: תשנ״א־7}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|{{מוקטן|[תיקון עדכון סכומים: תשכ״ו־5, תש״ל־6, תשל״ו־5, תשל״ח־2, תשל״ט־4, תש״ם־2, תשמ״א־6, תשמ״א־8, תשמ״ב־5, תשמ״ג־5, תשמ״ד־3, תשמ״ד־5, תשמ״ה־3, תשמ״ה־5, תשמ״ט, תשמ״ט־3, [הודעות]]}}}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(כל הסכומים מעודכנים ליום 1.4.2025):}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשס״ז־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 1}}
{{ח:ת}} בעד בחינה עיונית לפי {{ח:פנימי|סעיף 203|תקנה 203}}, בעת הגשת הבקשה לבחינה, או בעד בחינה עיונית נוספת לפי {{ח:פנימי|סעיף 210|תקנה 210}}, בעת קביעת המועד הנוסף – 56 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשס״ז־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2}}
{{ח:ת}} בעד בחינה מעשית לפי {{ח:פנימי|סעיף 203|תקנה 203}}, בעת הגשת הבקשה לבחינה, או בעד בחינה מעשית נוספת לפי {{ח:פנימי|סעיף 210|תקנה 210}}, בעת קביעת המועד הנוסף – 161 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2א||תיקון: תשנ״ד־6, תשס״ב־7|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2א}}
{{ח:ת}} בעד כל מבחן שליטה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 216|בתקנה 216}} – 78 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2ב||תיקון: תשס״ו־5, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2ב}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של עשר שנים – 503 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2ג||תיקון: תשס״ו־5, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2ג}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של תשע שנים – 459 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2ד||תיקון: תשס״ו־5, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2ד}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של שמונה שנים – 403 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2ה||תיקון: תשס״ו־5, תשס״ט־2, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2ה}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של שבע שנים – 356 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2ו||תיקון: תשס״ו־5, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2ו}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של שש שנים – 309 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2ז||תיקון: תשפ״א־5|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 2ז}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו, לתקופה של מעל עשר שנים ועד למועד שבו חלה חובת בדיקות רפואיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 196|תקנה 196(ב)}} – 587 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|3||תיקון: תשנ״א־9, תשס״ו־5, תשס״ט־2, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 3}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של חמש שנים – 262 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|4||תיקון: תשנ״א־9, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 4}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של ארבע שנים – 212 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|5||תיקון: תשנ״א־9, תשס״ו־5, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 5}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של שלוש שנים – 161 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|6||תיקון: תשנ״א־9, תשס״ו־5, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 6}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של שנתיים – 107 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|7||תיקון: תשנ״א־9, תשס״ט־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 7}}
{{ח:ת}} בעד רישיון נהיגה או בעד חידושו לתקופה של שנה – 59 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|8||תיקון: תשנ״א־9, תשנ״א־11, תשס״ו־5|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 8}}
{{ח:ת}} נוסף על האמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 7}}, לפי העניין, בעד רישיון נהיגה או חידושו לתקופה שאינה של שנים שלמות, בעד כל חודש או חלק ממנו הנוסף על השנים השלמות, לפי העניין – 1⁄12 מההפרש שבין האגרה לתקופה של שנים שלמות כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 7}}, הארוכה מהתקופה שבעדה מבוקש הרשיון והקרובה אליה ביותר (להלן בפרט זה – התקופה השלמה) לבין האגרה לתקופה הקצרה בשנה מהתקופה השלמה

{{ח:סעיף*|8א||תיקון: תשפ״ב־2|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 8א}}
{{ח:ת}} בעל רישיון נהיגה שבידו רישיון נהיגה לאחת הדרגות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 176|בתקנות 176 עד 181}} (להלן בפרט זה – הדרגה המקורית) ושילם אגרה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ז|בפרט 2ז}}, והוסיף לרישיונו דרגה מן הדרגות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 182|בתקנות 182 עד 185}}, וכן בעל היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 84|תקנות 84(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 190|ו־190}} ומורה מוסמך (להלן בפרט זה – הדרגה הנוספת), יחולו לגביו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא רשאי להשתמש, ממועד הוספת הדרגה, רק ברישיון הנהיגה לדרגה הנוספת, לאחר ששילם אגרה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 2ו}} {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 3|ובפרטים 3 עד 7}} לפי העניין, לאחר שהופחת ממנה החלק היחסי ששילם בעד הדרגה המקורית בכפוף לפסקה (2), ואולם סכום האגרה שישלם לא יפחת מ־11 שקלים חדשים.
{{ח:תת}} בפרט זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”החלק יחסי“ – החלק של האגרה לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ז|פרט 2ז}} הנוגע לתקופה שממועד הוספת הדרגה עד לתום התקופה שבה ניתנה הדרגה המקורית;
{{ח:תת|(2)}} בחישוב החלק היחסי, סכום האגרה לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ז|פרט 2ז}} יהיה סכום האגרה כפי שהתעדכן לפי {{ח:פנימי|סעיף 15א|תקנה 15א}} במועד העדכון האחרון לפני הוספת הדרגה כאמור בפסקה (1).
{{ח:תת|(3)}} אם רישיונו לדרגה הנוספת בוטל, הוא רשאי להשתמש ברישיון הנהיגה בדרגה המקורית ממועד הביטול עד לתום התקופה של הדרגה הנוספת שבעדה שולמה האגרה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרט 2ב עד 2ו}} {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 3|ובפרטים 3 עד 7}} לפי העניין ולא יידרש לשלם תשלום נוסף של אגרה בעד אותה תקופה.
{{ח:תת|(4)}} בתום התקופה האמורה בפסקה (3) יחויב באגרה בעד חידוש רישיונו כאמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2|בפרט 2 עד 7}}, לפי העניין.

{{ח:סעיף*|9||תיקון: תשנ״א־9, תש״ע־13, תשפ״א־7|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 9}}
{{ח:ת}} בעד כפל רישיון – 23 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|9א||תיקון: תשנ״ד־5, תש״ע־13|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 9א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נמחק)}}

{{ח:סעיף*|9ב||תיקון: תשנ״ד־5, תשס״ו־20, תש״ע־13|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 9ב}}
{{ח:ת}} בעד הנפקה חוזרת של רישיון הנהיגה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 9}} {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 9ג|ו־9ג}}, באמצעות פקיד בסניף של רשות הרישוי, למעט אם ההנפקה כאמור היתה מותנית במבחני נהיגה או נדרשה עקב שינוי בדרגת הרישיון של הנהג תוספת של – 31 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|9ג||תיקון: תשס״ט־2, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 9ג}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 9ב}}, בעד רישיון נהיגה או חידושו לכל תקופת תוקף, למי שאישר צה״ל כי הוא חייל מילואים פעיל – 13 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|9ד||תיקון: תשע״א־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 9ד}}
{{ח:ת}} אגרה בעד טיפול בהנפקת רישיון נהיגה, לרבות הנפקה חוזרת, למי שפטור מאגרה לפי תקנות אלה בעד רישיונות נהיגה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 8}} – 25 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|10||תיקון: תשנ״א־9, תשנ״ה־5, תשנ״ז, תשנ״ז־2, תשנ״ח־3, תשס״ח, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 10}}
{{ח:ת}} בדיקה רפואית לנהג, למבקש רישיון נהיגה או תעודה:
{{ח:תת|(1)}} בעד בדיקה רפואית של מבקש רישיון נהיגה או בעל רישיון נהיגה לפי {{ח:פנימי|חלק ג פרק 2 סימן ג|סימן ג׳ בפרק השני לחלק ג׳}} למעט בדיקה כאמור בפרט משנה (7) – 726 שקלים חדשים
{{ח:תת|(2)}} בעד בדיקה חוזרת – 373 שקלים חדשים
{{ח:תת|(3)}} בעד ערר לועדת ערר – 1,234 שקלים חדשים
{{ח:תת|(4)}} בעד בדיקה לבקשה לרישיון נהיגה לרכב ציבורי – 1,136 שקלים חדשים
{{ח:תת|(5)}} בעד בדיקה למבקש רישיון נהיגה לרכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 14,999 ק״ג – 1,136 שקלים חדשים
{{ח:תת|(6)}} בעד בדיקת מסמכים רפואיים בהעדר הנבדק – 136 שקלים חדשים
{{ח:תת|(7)}} בעד בדיקת שתן לאיתור סמים מסוכנים או תוצרי חילוף חומרים של סמים מסוכנים – 257 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|11||תיקון: תשנ״א־9, תש״ס־3|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 11}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נמחק)}}

{{ח:סעיף*|12||תיקון: תשנ״א־7, תשנ״א־9, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק א פרט 12}}
{{ח:תת|(1)}} בעד מתן כתב הסמכה לקצין בטיחות או בעד חידושו ל־5 שנים – 527 שקלים חדשים
{{ח:תת|(2)}} בעד כפל כתב הסמכה – 45 שקלים חדשים

{{ח:קטע3|תוספת 1 חלק ב|חלק ב׳: אגרות בעד רישיונות לבתי ספר לנהיגה או בעד רישיונות להוראה והדרכה של נהיגה}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|{{מוקטן|[תיקון עדכון סכומים: תשכ״ו־5, תש״ל־6, תשל״ו־5, תשל״ח־2, תשל״ט־4, תש״ם־2, תשמ״א־6, תשמ״א־8, תשמ״ב־5, תשמ״ג־5, תשמ״ד־3, תשמ״ד־5, תשמ״ה־3, תשמ״ה־5, תשמ״ט, תשמ״ט־3, [הודעות]]}}}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(כל הסכומים מעודכנים ליום 1.4.2025):}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ב פרט 1}}
{{ח:תת|(א)}} בעד רישיון לבית ספר לנהיגה או בעד חידושו כשתוקפו עד שנה, כשלרשותו של בית הספר עומד לצורכי הוראה רכב אחד בלבד – 486 שקלים חדשים
{{ח:תת|(ב)}} בעד רישיון לבית ספר לנהיגה או בעד חידושו כשתוקפו עד שנה, כשלרשותו של בית הספר עומד לצורכי הוראה יותר מרכב אחד – 966 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשנ״ד־4, תשס״ו־5, תש״ע־13, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ב פרט 2}}
{{ח:תת|(א)}} בעד רישיון להוראת נהיגה או בעד חידושו –
{{ח:תתת|(1)}} לתקופה של עשר שנים – 1,321 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(2)}} לתקופה של תשע שנים – 1,207 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(3)}} לתקופה של שמונה שנים – 1,093 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(4)}} לתקופה של שבע שנים – 980 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(5)}} לתקופה של שש שנים – 866 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(6)}} לתקופה של חמש שנים – 735 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(7)}} לתקופה של ארבע שנים – 602 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(8)}} לתקופה של שלוש שנים – 467 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(9)}} לתקופה של שנתיים – 320 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(10)}} לתקופה של שנה – 159 שקלים חדשים
{{ח:תתת|(11)}} נוסף על האמור בפרטי משנה (1) עד (10), לפי העניין, בעד רישיון להוראת נהיגה או חידושו לתקופה שאינה של שנים שלמות, בעד כל חודש או חלק ממנו הנוסף על השנים השלמות, לפי העניין – 1⁄12 מההפרש שבין האגרה לתקופה של שנים שלמות כמפורט בפרטי משנה (1) עד (10) הארוכה מהתקופה שבעדה מבוקש הרישיון או חידושו והקרובה אליה ביותר (להלן בפרט משנה זה – התקופה השלמה) לבין האגרה לתקופה הקצרה בשנה מהתקופה השלמה.
{{ח:תת}} האגרות לפי פרט משנה זה יבואו במקום האגרות הקבועות {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א פרט 2ב|בפרטים 2ב עד 9ג בחלק א׳ לתוספת זו}}, ואולם מי שקיבל לראשונה רישיון להוראה והדרכה של נהיגה בעת שרישיון הנהיגה שלו היה בתוקף, ישלם אגרה לפי פרט משנה זה נוסף על כל אגרה ששילם לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק א|חלק א׳ לתוספת זו}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעד בחינה לקבלת רישיון להוראת נהיגה – 159 שקלים חדשים
{{ח:תת|(ג)}} בעד בחינה לקבלת היתר לניהול מקצועי – 159 שקלים חדשים
{{ח:תת|(ד)}} בעד כל בחינה נוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 253|בתקנה 253}} – 78 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|3||תיקון: תשפ״א־7|עוגן=תוספת 1 חלק ב פרט 3}}
{{ח:ת}} בעד כפל רישיון או היתר לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ב|חלק זה}} – 23 שקלים חדשים

{{ח:קטע3|תוספת 1 חלק ג|חלק ג׳: אגרות בעד רישיונות ושינוי רישום הבעלות לכלי רכב ובעד בדיקתם}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|{{מוקטן|[תיקון עדכון סכומים: תשכ״ו־5, תש״ל־6, תשל״ו־5, תשל״ח־2, תשל״ט־4, תש״ם־2, תשמ״א־6, תשמ״א־8, תשמ״ב־5, תשמ״ג־5, תשמ״ד־3, תשמ״ד־5, תשמ״ה־3, תשמ״ה־5, תשמ״ט, תשמ״ט־3, [הודעות]]}}}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(כל הסכומים מעודכנים ליום 1.4.2025):}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשנ״א, תשנ״ה־2, תשנ״ו, תשס״ג־3, תשס״ג־4, תשע״ו־8, תשפ״א־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 1}}
{{ח:ת}} אגרה בעד שינוי רישום הבעלות ברכב היא:
{{ח:תת|(א)}} קטנוע, אופנוע לרבות תלת־אופנוע ואופנוע עם רכב צדי –
{{ח:תתת|(1)}} בהעברת בעלות לפי {{ח:פנימי|סעיף 284|תקנה 284(א)}} – 85 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(2)}} בהעברת בעלות לפי {{ח:פנימי|סעיף 284|תקנה 284(ו)}} – 70 שקלים חדשים;
{{ח:תת|(ב)}} רכב מכל סוג למעט רכב המפורט בפרט משנה (א), (ג) ו־(ד) –
{{ח:תתת|(1)}} בהעברה לפי {{ח:פנימי|סעיף 284|תקנה 284(א)}} – 250 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(2)}} בהעברת בעלות לפי {{ח:פנימי|סעיף 284|תקנה 284(ו)}} – 235 שקלים חדשים;
{{ח:תת|(ג)}} רכב מנועי מכל סוג, כשהוא נרשם על שם בעל רישיון סחר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 284|בתקנה 284(א)(2א)}} – 42 שקלים חדשים
{{ח:תת|(ד)}} רכב לא מנועי מכל סוג – 85 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשנ״ו־4, תשנ״ז, תשנ״ז־4, תשנ״ז־6, תשנ״ח־4, תשס״ג־3, תשס״ד־3, תשס״ה־5, תשס״ה־12, תשס״ו־15, תשס״ו־20, תשס״ז־13, תשס״ח־8, תשס״ח־12, תשע״ו־6, תשע״ו־8, תשע״ז־11, תשע״ח־3, תשע״ח־15|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 2}}
{{ח:תת|(א)}} אגרה בעד רישיון לרכב נוסעים פרטי, למעט אופנוע ואוטובוס פרטי, שנרשם לראשונה ביום י״ב בניסן התשנ״ו (1 באפריל 1996) (להלן – היום הקובע) או לאחריו, מקבוצת מחיר מן המפורטות בטבלאות {{ח:פנימי|תוספת 1 נספח א|שבנספח א׳}}, לפי העניין (להלן – קבוצת מחיר), כמצוין בטור א׳ בטבלה שלהלן, או בעד חידוש רישיון כאמור, תהיה כקבוע לצד כל קבוצה בטורים ב׳ עד ה׳, לפי העניין:
{{ח:תת}}

האגרה בשקלים חדשים כשהרישיון ניתן לתקופה של שנה

א	ב	ג	ד	ה

קבוצת מחיר	ששנת ייצורו או מועד עלייתו לכביש

עד 3 שנים	4 עד 6 שנים	7 עד 10 שנים	מעל 10 שנים

1	1,233	1,080	947	827

2	1,568	1,368	1,198	1,048

3	1,891	1,654	1,449	1,264

4	2,255	1,918	1,631	1,386

5	2,583	2,128	1,756	1,451

6	3,667	2,750	2,063	1,544

7	5,226	3,657	2,560	1,793

{{ח:תת|(א1)}} אגרה בעד רישיון לרכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר הוא עד 3,500 ק״ג ושנרשם לראשונה ביום ה׳ בשבט התשנ״ח (1 בפברואר 1998) או לאחריו, מקבוצת מחיר מן המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 1 נספח א|בטבלה 1א שבנספח א׳}}, כמצוין בטור א׳ בטבלה שבפרט משנה (א), או בעד חידוש רישיון כאמור, תהיה כקבוע לצד כל קבוצה בטורים ב׳ עד ה׳ באותה טבלה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} אגרה בעד רישיון לרכב כאמור בפרט משנה (א) וכמפורט בטור א׳ בטבלה שבנספח ב׳, שנרשם לראשונה לפני היום הקובע או בעד חידוש רישיון כאמור, תהיה לפי קבוצת המחיר המצוינת לצדו בטור ב׳, כקבוע לצד כל קבוצה בטבלה שבפרט משנה (א) בטורים ב׳ עד ה׳, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב1)}} אגרה בעד רישיון לרכב כאמור בפרט משנה (א1) או שנרשם לראשונה לפני יום ה׳ בשבט התשנ״ח (1 בפברואר 1998) או בעד חידוש רישיון כאמור, היא כמפורט בטור א׳ בטבלה שבנספח ג׳ לפי קבוצת המחיר המצוינת לצדו בטור ב׳, כקבוע לצד כל קבוצה בטבלה שבפרט משנה (א) בטורים ב׳ עד ה׳ לפי הענין.
{{ח:תת|(ב2)}} על אף האמור בפרטי משנה (א) עד (ב1), אגרה בעד רישיון לרכב המצוין ברישיונו כרכב לימוד נהיגה או בעד חידוש רישיון כאמור, תהיה לפי קבוצת המחיר שנרשמה ברישיונו, כקבוע לצד כל קבוצה בטבלה שבפרט משנה (א) בטורים (ב) עד (ה) לפי הענין, ובהפחתה של 277 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ב3)|(1)}} על אף האמור בטבלה שבפרט משנה (א), סכומי האגרה לעניין פרטי משנה (א) ו־(א1), יופחתו בסכומים ובמועדים האמורים בפסקה (2), בעד רכב שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הרכב הוא מסוג M1 או N1, משנת ייצור 2000 או מאוחר יותר, ונרשם לראשונה עד יום ה׳ באייר התשע״ז (1 במאי 2017);
{{ח:תתתת|(ב)}} הרכב רשום על שם יחיד ובלבד שרישום הרכב על שמו לא נעשה לפי {{ח:פנימי|סעיף 284|תקנה 284(ב)}}, או שיחיד מחזיק בו מכוח הסכם להחכר מימון כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 272א|בתקנה 272א(א)(2)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} מתקין מורשה מסר באופן מקוון אישור לרשות הרישוי, לאחר שהתקשר עם משרד התחבורה והבטיחות בדרכים בחוזה לעניין זה, שלפיו התקין מערכות בטיחות ברכב שהן חדשות ולא היו מותקנות בעבר ברכב אחר;
{{ח:תתתת|(ד)}} אישור כאמור בפסקת משנה (ג) נמסר לרשות הרישוי לא יאוחר מחודשיים לפני יום חידוש רישיון הרכב; נמסר האישור במועד מאוחר יותר, תידחה ההפחתה למועד הבא שבו יחודש רישיון אותו רכב;
{{ח:תתתת|(ה)}} במועד ביצוע כל אחד משלבי הפחתת האגרה כמפורט בפסקה (2), לא התקיימה ברכב אחת מן העילות לפטור מאגרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 290א|תקנה 290א(א)}};
{{ח:תתתת|(ו)}} במועד ביצוע התקנת מערכות בטיחות הרכב טרם בוצעו התקנות מערכות בטיחות ברכב במספר שרשות הרישוי הודיעה עליו לפי פסקה (5);
{{ח:תתת|(2)}} האגרה תופחת בסכום כולל של 1,500 שקלים חדשים, לפי השלבים המפורטים להלן ובסכומים האמורים בהם, ובלבד שסכום האגרה לתשלום אחרי ההפחתה, בכל אחד מהשלבים, לא יפחת מעשרה שקלים חדשים, בתוספת הסכום הנוסף לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 84|סעיף 84 לפקודה}};
{{ח:תתתת|(א)}} במועד חידוש רישיון הרכב הראשון אחרי שבעל הרכב הוכיח כי הרכב עומד בתנאים האמורים בפסקה (1) – 700 שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(ב)}} במועד חידוש רישיון הרכב הראשון אחרי שהופחת סכום האגרה כאמור בפסקת משנה (א) – 700 שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(ג)}} במועד חידוש רישיון הרכב השני אחרי שהופחת סכום האגרה כאמור בפסקת משנה (א) – 100 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(3)}} פרט משנה זה יחול על כלי הרכב שבהם הותקנו מערכות בטיחות – ברכב ושמתקיים בהם האמור בפסקה (1) לפי המכסה שלהלן ובתקופה המפורטת לצדן;
{{ח:תתתת|(א)}} עד 80,000 כלי רכב מיום תחילתן של תקנות התעבורה (תיקון מס׳ 11), התשע״ז–2017;
{{ח:תתתת|(ב)}} עד 40,000 כלי רכב בשנת 2018;
{{ח:תתת|(4)}} בתום כל אחת מהתקופות האמורות בפסקה (3), תבדוק רשות הרישוי אם נוצלה כל המכסה לאותה תקופה, ואם מצאה הרשות כי נותרה יתרה, תעבור יתרת המכסה לשנה הבאה; האמור יחול גם על השנים הבאות אחרי שנת 2018, עד שתנוצל בשלמותה המכסה שנותרה;
{{ח:תתת|(5)}} רשות הרישוי תפרסם באתר האינטרנט של המשרד את מכסת כלי הרכב לכל תקופה כמפורט בפסקאות (3) ו־(4), וכן תפרסם דרך קבע את יתרת המכסה שטרם נוצלה לאותה תקופה;
{{ח:תתת|(6)}} לעניין פרט משנה זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מערכות בטיחות ברכב“ – מערכת התרעה מפני התנגשות לפנים וכן מערכת התרעה על סטייה מנתיב, מן הסוג המפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 29|בפרטים 29}} {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג פרט 30|ו־30 בחלק ג׳ בתוספת השניה}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מתקין מורשה“ – מי שהתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 364ו|בתקנה 364ו(ב)(2)}}, והרשות נתנה לו רישיון ייצור לעניין פרט משנה זה לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם)#סעיף 4|סעיף 4 לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם), התשמ״ג–1982}}.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}
{{ח:תת|(ד1)}} על אף האמור בפרטי משנה (א) ו־(א1), אגרה בעד רישיון או בעד חידוש רישיון לרכב מאחד הסוגים המנויים בפרטי המשנה האמורים, שהוא רכב גמיש תדלוק, תהיה לפי קבוצת המחיר שנרשמה ברישיונו, כמצוין בטור א׳ בטבלה שבפרט משנה (א), כקבוע לצד כל קבוצה בטורים (ב) עד (ה), לפי העניין, ובהפחתת הסכומים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} אם מועד מתן הרישיון או חידושו חל בתוך שנתיים ממועד הנפקת הוראת רישום, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 370|בתקנה 370}}, הראשונה בישראל לרכב גמיש תדלוק מכל סוג שהוא – סכום של 1,622 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(2)}} אם מועד מתן הרישיון או חידושו חל בתקופה שבין שנתיים לבין ארבע שנים ממועד הנפקת הוראת רישום, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 370|בתקנה 370}}, הראשונה בישראל לרכב גמיש תדלוק מכל סוג שהוא – סכום של 811 שקלים חדשים;
{{ח:תת|(ה)}} בפרט זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שנת ייצורו“ – השנה שנרשמה ברישיון הרכב כשנת ייצורו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מועד עלייתו לכביש“ – החודש שבו עלה הרכב לכביש כפי שנרשם ברישיון הרכב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכב גמיש תדלוק (FFV)“ – רכב שברישיון הרכב שלו נרשם כי הוא רכב גמיש תדלוק, על בסיס הצהרת יצרן הרכב כי הרכב מותאם להנעה באמצעות תערובת דלק של בנזין ומתנול שבה ריכוז המתנול הוא 85% לפחות.

{{ח:סעיף*|3||תיקון: תשנ״ד, תשנ״ו־4, תשנ״ח־4, תשע״ג־2, תשע״ו־8, תשפ״ד־14|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 3}}
{{ח:תת|(א)}} אגרה בעד רישיון לרכב מסחרי שמשקלו המותר 3,501 ק״ג או יותר, רכב מדברי, רכב עבודה, אמבולנס, רכב לכיבוי שריפות, רכב חילוץ, המופעלים על ידי מנוע שאינו מנוע דיזל או בעד חידוש הרישיון תהיה 440 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ב)}} אגרה בעד רישיון לרכב מן המפורטים בפרט משנה (א), המופעל על ידי מנוע דיזל או בעד חידוש הרישיון תהיה כמפורט להלן:

כשמשקלו הכולל המותר בק״ג	האגרה בשקלים חדשים {{ש}} כשהרישיון ניתן לתקופה של שנה

עד 16,000	2,233

מ־16,001 עד 20,000	2,803

מ־20,001 ומעלה	3,862

{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בפרט זה, האגרה בעד רישיון לרכב מן הסוג האמור {{ח:פנימי|סעיף 330ב|בתקנה 330ב(ג)(2א) ו־(3)}} שהותקנה בו מערכת בקרת יציבות, תופחת בתקופות ובשיעורים המפורטים להלן, ובלבד שההפחתה כאמור לא תחול על רכב מן הסוג האמור {{ח:פנימי|סעיף 330ב|בתקנה 330ב(ג)(2א)(א)}} לאחר יום ט״ו בחשוון התשע״ג (31 באוקטובר 2012):
{{ח:תתת|(1)}} עד יום י״ח בטבת התשע״ג (31 בדצמבר 2012) – 142 שקלים חדשים בעבור כל חודש שבו רישיון הרכב הוא בתוקף;
{{ח:תתת|(2)}} מיום י״ט בטבת התשע״ג (1 בינואר 2013) עד יום כ״ח בטבת התשע״ד (31 בדצמבר 2013) – 95 שקלים חדשים בעבור כל חודש שבו רישיון הרכב הוא בתוקף;
{{ח:תתת|(3)}} מיום כ״ט בטבת התשע״ד (1 בינואר 2014) עד יום ז׳ בחשוון התשע״ה (31 באוקטובר 2014) – 47 שקלים חדשים בעבור כל חודש שבו רישיון הרכב הוא בתוקף.

{{ח:סעיף*|4||תיקון: תשנ״ד, תשנ״ו־4, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 4}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון לרכב אספנות או אגרה בעד חידוש הרישיון, לתקופה של שנה אחת, תהיה בשיעור של 258 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|5||תיקון: תשנ״א, תשנ״ה־2, תשנ״ו־4, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 5}}
{{ח:תת|(א)}} אגרה בעד רישיון לאופנוע, לתלת־אופנוע, ואופנוע עם רכב צדי היא:
{{ח:תת}}

כשתפוסת גלילי המנוע בסמ״ק	בשקלים חדשים {{ש}} כשהרישיון ניתן לתקופה של שנה

עד 50	51

מ־51 עד 150	189

151 ומעלה	348

{{ח:תת|(ב)}} אגרה בעד אופנוע המונע במנוע חשמלי – 51 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|6||תיקון: תשנ״ד, תשנ״ו־3, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 6}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון לטיולית, לאוטובוס או בעד חידוש רישיון כאשר הרישיון ניתן לתקופה של שנה היא:
{{ח:ת}} כשהטיולית או האוטובוס מופעלים –
{{ח:תת}} על ידי מנוע שאינו מנוע דיזל – 639 שקלים חדשים
{{ח:תת}} על ידי מנוע דיזל – 1,183 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|7||תיקון: תשנ״ה, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 7}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון למונית ולרכב פרטי להסעת סיור, שניתן לגביו רישיון לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב), התשמ״ה–1985}}, או בעד חידושם היא:
{{ח:תת|(א)}} כשאינם מופעלים על ידי מנוע דיזל:
{{ח:תת}}

כשמספר מקומות הישיבה {{ש}} לנוסעים מלבד הנהג	בשקלים חדשים {{ש}} כאשר הרישיון ניתן לתקופה של שנה

עד 4	159

5 ומעלה	217

{{ח:תת|(ב)}} כשהם מופעלים על ידי מנוע דיזל:
{{ח:תת}}

כשמספר מקומות הישיבה {{ש}} לנוסעים מלבד הנהג	בשקלים חדשים {{ש}} כאשר הרישיון ניתן לתקופה של שנה

עד 4	750

5 ומעלה	1,224

{{ח:סעיף*|8||תיקון: תשנ״ד־4, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 8}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון לטרקטור או בעד חידוש הרישיון היא:
{{ח:תת}}

כשהטרקטור מופעל –	בשקלים חדשים כאשר הרישיון ניתן לתקופה של

שנה	שנתיים

על ידי מנוע בנזין	266	534

על ידי מנוע דיזל או אחר	783	1,562

{{ח:סעיף*|9||תיקון: תשנ״ד־4, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 9}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון לגרור המיועד לשמש להובלת טובין או בעד חידוש רישיון היא:
{{ח:תת}}

כשמשקלו הכולל המותר בק״ג	בשקלים חדשים כשהרישיון ניתן לתקופה של שנה

עד 4,000	78

מ־4,001 עד 8,000	189

מ־8,001 ומעלה	429

{{ח:סעיף*|10||תיקון: תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 10}}
{{ח:ת}} אגרה שנתית בעד רישיון לנתמך או בעד חידוש הרישיון היא 429 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|10א||תיקון: תש״ן־2|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 10א}}
{{ח:ת}} האגרה בעד רישיון לרכב לתקופה של פחות משנה תהיה בשיעור של 1⁄12 מן האגרה השנתית הקבוע {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|בפרטים 2 עד 10}}, לפי העניין, בעד כל חודש מלא או חלק ממנו.

{{ח:סעיף*|11||תיקון: תשמ״ט־7, תשנ״א, תשנ״ד־4, תשס״ג־4, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 11}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רכב של נכה לפי {{ח:פנימי|סעיף 272א|תקנה 272א}} היא 30 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|11א||תיקון: תשע״א־6, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 11א}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|בפרטים 2}}, {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 5|5}} {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 11|ו־11}} האגרה בעד רישיון של רכב מזכה, הרשום על שם אדם כמפורט בטור א׳ בטבלה שלהלן, תופחת בסכום בשקלים חדשים כמפורט בטור ב׳ לצדו:

{{מוקטן|טור א׳}}	{{מוקטן|טור ב׳}}

חייל מילואים פעיל שאינו זכאי לתגמול נוסף וכן חייל מילואים פעיל הזכאי לתגמול נוסף השווה לנקודת זיכוי אחת	68

חייל מילואים פעיל הזכאי לתגמול נוסף השווה לאחת וחצי נקודות זיכוי	137

חייל מילואים פעיל הזכאי לתגמול נוסף השווה לשתי נקודות זיכוי	205

{{ח:תת|(ב)}} הפחתת האגרה תחול על רכב מזכה אחד, החייב באגרה החל בחודש מאי שלאחר השנה של תקופת שירות המילואים המזכה, לתקופה של שנה.
{{ח:תת|(ג)}} היו בבעלותו של חייל מילואים יותר מרכב אחד שהוראות פרט משנה (א) חלות עליו, תופחת האגרה בעד רישיון הרכב אשר מועד תשלומה הוא המוקדם מביניהם בלבד; ואולם אם קיים הפרש בין סכום ההפחתה שלה היה זכאי בשל רכב מזכה אחר שבבעלותו לבין סכום ההפחתה בשל הרכב שלגביו הופחתה האגרה, זכאי חייל המילואים לקבל החזר בגובה ההפרש שבין סכומי ההפחתה כאמור; היו מועדי תשלום האגרה זהים, תופחת האגרה בעד רישיון הרכב שסכומה הוא הגבוה מביניהם, בלבד.
{{ח:תת|(ד)}} חייל מילואים פעיל שישלם, לאחר תחילתן של תקנות אלה, אגרה בעד רישיון רכב של רכב מזכה בלא הפחתה כאמור בפרט זה, זכאי לקבל החזר בגובה ההפחתה.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בפרט זה, סכום האגרה לאחר הפחתה בשל כל רכב מזכה לא יפחת מ־12 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ו)}} בפרט זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חייל מילואים פעיל“ – חייל מילואים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירות המילואים|בחוק שירות המילואים, התשס״ח–2008}}, המחזיק בתעודת חייל מילואים פעיל תקפה שניתנה לו בידי צבא־הגנה לישראל ושפרטיו הועברו למשרד התחבורה, באופן ממוחשב, בידי משרד הביטחון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נקודת זיכוי“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 33א|בסעיף 33א לפקודת מס הכנסה [נוסח חדש]}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכב מזכה“ – רכב מסוג L ורכב מסוג M1 שסיווג המשנה שלו הוא פרטי, או שצוין ברישיונו כמרכב אחוד, למעט רכב הרשום על שם תאגיד בלבד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תגמול נוסף“, ”תקופת שירות המילואים המזכה“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק שירות המילואים|בחוק שירות המילואים, התשס״ח–2008}}.

{{ח:סעיף*|11ב||תיקון: תשע״ב־5, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 11ב}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון רכב לרכב רפואי בבעלות משרד הביטחון, המשמש נכה שנקבעה לו דרגת נכות מיוחדת כמשמעותה {{ח:חיצוני|תקנות הנכים (כללים לקביעת דרגת נכות מיוחדת)|בתקנות הנכים (כללים לקביעת דרגת נכות מיוחדת), תשכ״ו–1965}}, היא 30 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|11ג||תיקון: תשע״ח־15|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 11ג}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון או חידוש רישיון לרכב מאחד הסוגים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|בפרטים 2}}, {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 3|3}} {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 6|ו־6}}, שברישיונו נרשם כי הוא רכב להוראת נהיגה, אשר מועד מתן רישיונו או חידושו חל בין יום כ״ד בטבת התשע״ט (1 בינואר 2019) לבין יום ז׳ בטבת התשפ״ג (31 בדצמבר 2022), תהיה לפי הסכום הנקוב בפרטים האמורים, לפי העניין, בהפחתה של 869 שקלים חדשים לשנה, נוסף על כל הפחתה אחרת לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג|חלק זה}}.

{{ח:סעיף*|11ד||תיקון: תשע״ח־15|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 11ד}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג|בחלק זה}}, אגרה בעד מתן רישיון או חידוש רישיון לרכב מנועי שמשקלו מעל 3,500 ק״ג, שברישיון הרכב שלו נרשם כי הוא מונע על ידי מנוע גז טבעי דחוס (גט״ד), אשר מועד מתן רישיונו או חידושו חל בין יום כ״ד בטבת התשע״ט (1 בינואר 2019) לבין יום י״ט בטבת התשפ״ד (31 בדצמבר 2023) תהיה 12 שקלים חדשים לשנה.

{{ח:סעיף*|12||תיקון: תשנ״ד|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 12}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נמחק).}}

{{ח:סעיף*|12א||תיקון: תשע״ח־15|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 12א}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|בפרטים 2 עד 11ד}}, סכום האגרה בעד רישיון רכב או חידושו, לאחר ביצוע כל ההפחתות הנקובות {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|בפרטים האמורים}}, החלות בנסיבות העניין, לא יפחת מ־11 שקלים חדשים לשנה.
{{ח:תת|(ב)}} כל ההפחתות של סכום האגרה בעד מתן רישיון רכב או חידושו כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|בפרטים 2 עד 11ד}}, החלות בנסיבות העניין, יהיו תקפות ביחס למועד חישוב סכום האגרה השנתי, ואינן ניתנות לצבירה או להעברה משנה לשנה.

{{ח:סעיף*|13||תיקון: תשע״א־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 13}}
{{ח:ת}} אגרה שנתית בעד רישיון סחר שניתן לאחת מן המטרות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 293|בתקנה 293(א)}} או בעד חידושו, למעט רישיון שניתן למטרה המנויה {{ח:פנימי|סעיף 293|בתקנה 293(א)(5א)}}, היא 1,455 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|13א||תיקון: תשע״א־8, תשע״ח|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 13א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נמחק).}}

{{ח:סעיף*|14||עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 14}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון רכב מיוחד שניתן לצורך נסיעה חד־פעמית לפי {{ח:פנימי|סעיף 278|תקנה 278}} היא 45 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|15||תיקון: תשנ״ח־3, תשע״ח־3, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 15}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת זו}} תהיה האגרה השנתית בעד רישיון רכב הרשום על שם מוסד לסיוע טכני או אגודה לעזרה וצדקה –
{{ח:תת|(1)}} מוסד לסיוע טכני שהוכר על ידי שר התחבורה והניתן לאחד מכלי הרכב המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת זו}} – 30 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(2)}} אגודה לעזרה וצדקה של עדה דתית שהוכרה בידי שר התחבורה והניתן לרכב שאינו משמש אלא להובלת מתים – 30 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(3)}} ”אילן“ – איגוד ישראלי לילדים נפגעים, לרכב המשמש להסעת ילדים נפגעים – 30 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(4)}} ”אקים“ – אגודה לאומית לקימום אנשים עם מוגבלות שכלית בישראל, לרכב המשמש להסעת אנשים עם מוגבלות שכלית – 30 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(5)}} ”אגודת יד שרה“ – לרכב המשמש להובלת נכים – 30 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|15א||תיקון: תש״ע־13|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 15א}}
{{ח:ת}} בעד חידוש רישיון רכב לפי {{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|פרטים 2 עד 15}} באמצעות פקיד בסניף של רשות הרישוי תוספת של 31 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|16||תיקון: תשנ״א־11, תשע״ב־8, תש״ע־13, תשע״ו־8, תשפ״א־7|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 16}}
{{ח:ת}} אגרה בעד כפל רישיון רכב, כפל אישור על תוקף רישיון רכב, כפל אישור רישום שינוי בעלות על רכב, או כפל רישיון סחר היא:
{{ח:תת}} כפל רישיון רכב או כפל אישור – 11 שקלים חדשים
{{ח:תת}} כפל רישיון סחר – 159 שקלים חדשים
{{ח:תת}} בעד כפל רישיון רכב או כפל אישור, אם ניתן באמצעות פקיד בסניף של רשות הרישוי, תוספת של 31 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|17||עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 17}}
{{ח:ת}} אגרה בעד בדיקה נוספת, בין בזמן הבדיקה השנתית ובין שלא בזמן הבדיקה השנתית, של רכב שאינו פטור מאגרת רישיון לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 17|פסקאות (2) ו־(3) לסעיף 17(א) לפקודה}}, היא 78 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|18||תיקון: תשע״ב־10, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 18}}
{{ח:ת}} אגרה בעד היתר לשינוי מבנה רכב הניתן לפי בקשת בעל הרישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 380|תקנה 380}}, למעט בקשה לאישור התקנת ערכת הסבה המאפשרת הנעת הרכב בגז פחמימני מעובה, היא 266 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|19||תיקון: תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 19}}
{{ח:ת}} האגרה בעד רישיון רכב מסוג נ״נ או חידושו היא 30 שקלים חדשים לשנה אם נתקיימו ברכב כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא נרשם לפי המלצת צה״ל על שם משק ספר ועודנו רשום כאמור;
{{ח:תת|(2)}} הותקנו בו מנוע דיזל ומערכת ספגות משוריינות כנגד מיקוש;
{{ח:תת|(3)}} הוגבלה תנועתו לנסיעה בדרכי עפר בגבולות שדות משק ספר בלבד.

{{ח:סעיף*|20||תיקון: תשנ״ה|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 20}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף*|21||תיקון: תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 21}}
{{ח:ת}} אגרה בעד בדיקת אב טיפוס של רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 282|בתקנה 282}} היא:
{{ח:תת}} רכב פרטי – 266 שקלים חדשים
{{ח:תת}} רכב מסחרי או רכב עבודה – 324 שקלים חדשים
{{ח:תת}} אוטובוס – 568 שקלים חדשים

{{ח:סעיף*|22||עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 22}}
{{ח:ת}} אגרה בעד רישיון לאופניים או לתלת־אופן, לרבות האגרה בעד לוחית מספר שתיקבע בחוק עזר שהתקינה מועצה של עיריה או מועצה מקומית, תהיה בסכום שלא יעלה על המפורט להלן:
{{ח:תת}} לאופניים – 45 שקלים חדשים;
{{ח:תת}} לתלת־אופן – 45 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|23||עוגן=תוספת 1 חלק ג פרט 23}}
{{ח:ת}} אגרה בעד כניסתו של רכב מסחרי או אוטובוס לישראל ושהותו בה לפי {{ח:פנימי|סעיף 577|תקנה 577}} תהיה לגבי רכב כנקוב להלן בטור א׳ בשיעור הנקוב לצידו בטור ב׳ בדולרים של ארצות הברית של אמריקה, או בשווי של הסכום בשקלים לפי השער היציג של הדולר כפי שפרסם בנק ישראל ביום התשלום:
{{ח:תת}}

{{מוקטן|טור א׳}}	{{מוקטן|טור ב׳}}

ארץ מוצא	סוג הרכב	משקל כולל מותר בק״ג	האגרה בדולרים של ארצות הברית

מצרים	אוטובוס ציבורי	פטור

מצרים	רכב מסחרי	מ־10,000 עד 20,000	15

מצרים	רכב מסחרי	מ־20,001 עד 40,000	30

מצרים	רכב מסחרי	מ־40,001 עד 55,000	35

{{ח:קטע3|תוספת 1 חלק ד|חלק ד׳: אגרות לרישיונות להפעלת מונית|תיקון: תשמ״ט־4}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 490א|תקנות 490א}}, {{ח:פנימי|סעיף 526|526}} {{ח:פנימי|סעיף 535|ו־535}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ג|וסעיפים 14ג(ד)}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 14ו|ו־14ו לפקודה}})}}|תיקון: תש״ן־3, תשנ״א־11, תשנ״ב־6, תשנ״ג־10, תשנ״ז־9}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|{{מוקטן|[תיקון עדכון סכומים: [הודעות]]}}}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(כל הסכומים מעודכנים ליום 1.4.2025):}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תש״ן־3, תשנ״א־10, תשנ״ב־6, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ד פרט 1}}
{{ח:ת}} בעד מתן רישיון להפעלת מונית –
{{ח:תת|(א)}} מהמכסה שנקבעה לשנת 1989 – 138,238 שקלים חדשים;
{{ח:תת|(ב)}} מהמכסות שהוקצו לשנים 1990 ו־1992 – 140,972 שקלים חדשים;
{{ח:תת|(ג)}} לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210816.pdf|חוק לתיקון פקודת התעבורה (רישיונות להפעלת מונית – הוראת שעה), התשנ״ב–1992}} – 140,972 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ד פרט 2}}
{{ח:ת}} אגרה בעד מתן היתר להעברת רישיון להפעלת מונית – 2,235 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|2א||תיקון: תשס״ח־10, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ד פרט 2א}}
{{ח:ת}} אגרה בעד מתן היתר להעברת רישיון להפעלת מונית לפי צו ירושה או צו קיום צוואה – 859 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|3||תיקון: תשנ״א־11|עוגן=תוספת 1 חלק ד פרט 3}}
{{ח:ת}} אגרה בעד מתן רישיון הסעה – 87 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף*|4||תיקון: תשנ״ז־9, תשע״ו־8|עוגן=תוספת 1 חלק ד פרט 4}}
{{ח:ת}} אגרה בעד הגשת בקשה לרישיון להפעלת מונית – 854 שקלים חדשים.

{{ח:קטע3|תוספת 1 חלק ה|חלק ה׳: אגרות בעד מידע מתוך מאגרי המידע של רשות הרישוי {{ח:הערה|(נמחק)}}|תיקון: תשע״ג־2, תשפ״א־5}}
{{ח:קטע3|תוספת 1 נספח א|נספח א׳|תיקון: תשנ״ו־4, תשנ״ז, תשנ״ז־6}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|פרט 2 מחלק ג׳}})}}|תיקון: תשס״ד־3}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ז־6, תשס״ז־2, תשפ״ד־6}}
{{ח:תת|(1)}} {{ח:פנימי|תוספת 1 נספח א|בנספח זה}}, ”מחיר הרכב לצרכן“ – מחיר בהתאם למחירון היבואן של רכב ראשון מדגם ביום רישומו לראשונה או ב־1 בינואר בכל שנה, המאוחר מבין השניים, לרבות כל האבזרים והמכללים שהתקין יצרן הרכב בתהליך הייצור כחבילה בסיסית ולרבות אבזרי חובה על פי דין גם אם הם מותקנים בארץ ותוספות כמפורט להלן גם כשאינן חלק מהחבילה הבסיסית: חלון בגג, כריות אוויר, מערכת לשמירת יציבות הרכב, תיבת הילוכים אוטומטית, מזגן אויר, הגה כוח ומערכת ABS וכולל מס ערך מוסף כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}} (להלן – מע״מ), ולמעט מחירי מבצע והנחות; ואם הוא רכב ביבוא אישי שאין לו יבוא מסחרי מקביל – ערך הרכב שנקבע לצורך המכס; בתוספת המכס, מס קניה ומע״מ שיש לשלמם בעת ייבואו או שהיה צריך לשלמם אלמלא נקבעו פטורים.
{{ח:תת|(2)}} מחיר הרכב לצרכן המפורט בטבלה, יעודכן ב־1 בינואר בכל שנה (להלן – יום העדכון) לפי מדד מחירי רכב חדש, כפי שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (מספר סדרה 140704), לפי שיעור השינוי בין מדד אוקטובר של השנה שבה מתבצע התחשיב למדד אוקטובר בשנה שקדמה לעדכון הקודם, ולעניין העדכון הראשון שלאחר אוקטובר 2023 – מדד ינואר שנת 2022, בעיגול ל־1,000 שקלים חדשים וזאת אם שיעור השינוי במדד כאמור הוא 1% או יותר.
{{ח:תת|(3)}} המנהל הכללי של משרד התחבורה יפרסם בהודעה ברשומות –
{{ח:תתת|(א)}} עדכון לטבלה האחרונה {{ח:פנימי|תוספת 1 נספח א|שבנספח זה}} שפורסמה ברשומות לגבי רכב שנרשם לראשונה ביום העדכון הקודם, ובו יצוין היום הקודם ליום העדכון כתאריך סיום תקופת הרישום שאליה נוגעת הטבלה;
{{ח:תתת|(ב)}} טבלה חדשה {{ח:פנימי|תוספת 1 נספח א|בנספח זה}} לגבי רכב שנרשם לראשונה ביום העדכון, ובה גבולות קבוצות המחיר המעודכנות כאמור בפסקה (1).

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ז־6, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין היום הקובע ובין כ״ב באדר ב׳ התשנ״ז (31 במרס 1997) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ז־6, תשנ״ז־7, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1א}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1א''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין כ״ג באדר ב׳ התשנ״ז (1 באפריל 1997) ובין ב׳ באדר התשנ״ח (28 בפברואר 1998) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ח־10, תשנ״ט־3, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ב}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ב''': רכב שנרשם לראשונה ביום ג׳ באדר התשנ״ח (1 במרס 1998) ועד י״ב בטבת התשנ״ט (31 בדצמבר 1998) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ט־3, תשנ״ט־5, תש״ס, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ג}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ג''': רכב שנרשם לראשונה ביום י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999) ועד כ״ב בטבת התש״ס (31 בדצמבר 1999) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ס, תשס״ב־6, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ד}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ד''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין כ״ג בטבת התש״ס (1 בינואר 2000) ובין י״ח באייר התשס״ב (30 באפריל 2002) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ב־6, תשס״ג־6, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ה}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ה''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין י״ט באייר התשס״ב (1 במאי 2002) ובין כ״ח בניסן התשס״ג (30 באפריל 2003) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ג־6, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ו}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ו''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין כ״ט בניסן התשס״ג (1 במאי 2003) ובין ו׳ בטבת התשס״ד (31 בדצמבר 2003) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ד־3, תשס״ה־19|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ז}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ז''': רכב שנרשם לראשונה ביום ז׳ בטבת התשס״ד (1 בינואר 2004) לבין יום י׳ באייר התשס״ד (1 במאי 2004) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ד־6, תשס״ה־8|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ח}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ח''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין י״א באייר התשס״ד (2 במאי 2004) ובין כ״א בניסן התשס״ה (30 באפריל 2005) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ה־8, תשס״ו־12|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1ט}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1ט''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין כ״ב בניסן התשס״ה (1 במאי 2005) לבין ב׳ באייר התשס״ו (30 באפריל 2006) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ו־12, תשס״ז־2|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1י}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1י''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין ג׳ באייר התשס״ו (1 במאי 2006) לבין י׳ בטבת התשס״ז (31 בדצמבר 2006) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ז־2, תשס״ח־6|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יא}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יא''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין י״א בטבת התשס״ז (1 בינואר 2007) ובין כ״ב בטבת התשס״ח (31 בדצמבר 2007) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ח־6, תש״ע־5|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יב}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יב''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין כ״ג בטבת התשס״ח (1 בינואר 2008) ובין י״ד בטבת התש״ע (31 בדצמבר 2009) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ע־5, תשע״ג־5|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יג}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יג''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין ט״ו בטבת התש״ע (1 בינואר 2010) ובין כ״ד בטבת התשע״א (31 בדצמבר 2010) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ג־5, תשע״ג־6|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יד}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יד''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין כ״ה בטבת התשע״א (1 בינואר 2011) ובין י״ח בטבת התשע״ג (31 בדצמבר 2012) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ג־6|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1טו}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1טו''': רכב שנרשם לראשונה ביום י״ט בטבת התשע״ג (1 בינואר 2013) {{ח:הערה|(הטבלה הושמטה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ז־4, תשפ״ב־7|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1טז}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1טז''': רכב שנרשם לראשונה בתקופה שבין ג׳ בטבת התשע״ז (1 בינואר 2017) ובין כ״ז בטבת התשפ״ב (31 בדצמבר 2021)
{{ח:ת}}

קבוצת מחיר	מחיר הרכב לצרכן בשקלים חדשים

1	עד 101,000

2	מ־101,001 עד 122,000

3	מ־122,001 עד 144,000

4	מ־144,001 עד 162,000

5	מ־162,001 עד 210,000

6	מ־210,001 עד 299,000

7	מ־299,001 ש״ח ומעלה

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשפ״ב־7, [הודעות]|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יז}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יז''': רכב שנרשם לראשונה ביום כ״ח בטבת התשפ״ב (1 בינואר 2022) עד יום י״ט בטבת התשפ״ד (31 בדצמבר 2023)
{{ח:ת}}

קבוצת מחיר	מחיר הרכב לצרכן בשקלים חדשים

1	עד 106,000

2	מ־106,001 עד 128,000

3	מ־128,001 עד 151,000

4	מ־151,001 עד 170,000

5	מ־170,001 עד 221,000

6	מ־221,001 עד 314,000

7	מ־314,001 ומעלה

{{ח:סעיף*|||תיקון: [הודעות]|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יח}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יח''': רכב שנרשם לראשונה ביום כ׳ בטבת התשפ״ד (1 בינואר 2024) או לאחריו בתקופה שעד יום ל׳ בכסלו התשפ״ה (31 בדצמבר 2024)
{{ח:ת}}

קבוצת מחיר	מחיר הרכב לצרכן בשקלים חדשים

1	עד 111,000

2	מ־111,001 עד 135,000

3	מ־135,001 עד 159,000

4	מ־159,001 עד 179,000

5	מ־179,001 עד 232,000

6	מ־232,001 עד 330,000

7	מ־330,001 ומעלה

{{ח:סעיף*|||תיקון: [הודעות]|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1יט}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1יט''': רכב שנרשם לראשונה ביום א׳ בטבת התשפ״ה (1 בינואר 2025) או לאחריו בתקופה שעד יום י״א בטבת התשפ״ו (31 בדצמבר 2025)
{{ח:ת}}

קבוצת מחיר	מחיר הרכב לצרכן בשקלים חדשים

1	עד 114,000

2	מ־114,001 עד 138,000

3	מ־138,001 עד 162,000

4	מ־162,001 עד 183,000

5	מ־183,001 עד 238,000

6	מ־238,001 עד 338,000

7	מ־338,001 ומעלה

{{ח:סעיף*|||תיקון: [הודעות]|עוגן=תוספת 1 נספח א טבלה 1כ}}
{{ח:ת}} '''טבלה 1כ''': רכב שנרשם לראשונה ביום י״ב בטבת התשפ״ו
{{ח:ת}}

קבוצת מחיר	מחיר הרכב לצרכן בשקלים חדשים

1	עד 117,000

2	מ־117,001 עד 141,000

3	מ־141,001 עד 167,000

4	מ־167,001 עד 188,000

5	מ־188,001 עד 244,000

6	מ־244,001 עד 347,000

7	מ־347,001 ומעלה

{{ח:קטע3|תוספת 1 נספח ב|נספח ב׳|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ז־6}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ז|עוגן=תוספת 1 נספח ב טבלה 2}}
{{ח:ת}} '''טבלה 2''': {{ח:הערה|(נמחקה)}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח ב חלק א}}
{{ח:ת}} '''חלק א'''': כלי רכב ששנת יצורם עד 1979

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ח־8, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח ב חלק ב}}
{{ח:ת}} '''חלק ב'''': כלי רכב ששנת יצורם 1980 ואילך

{{ח:קטע3|תוספת 1 נספח ג|נספח ג׳|תיקון: תשנ״ח־4}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|תוספת 1 חלק ג פרט 2|פרט 2(ב1)}})}}}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח ג חלק א}}
{{ח:ת}} '''חלק א'''': כלי רכב ששנת יצורם עד 1987

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשנ״ח־5, תשנ״ח־8, תשס״ד־3|עוגן=תוספת 1 נספח ג חלק ב}}
{{ח:ת}} '''חלק ב'''': כלי רכב ששנת יצורם עד 1988 ואילך

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה|תיקון: תשכ״ו־7, תשמ״ח־3, תש״ן־4, תשנ״א}}
{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק א|חלק א׳: הגדרות}}

{{ח:סעיף*|א||תיקון: תשנ״ב־3, תשנ״ב־5, תשנ״ו־2, תשנ״ט־2, תשס״ה־4, תשע״ה־6, תשע״ו־9, תשע״ח־2|עוגן=תוספת 2 חלק א פרט א}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת זו}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן ישראלי – ת״י“ – תקן ישראלי שפורסם לפי {{ח:חיצוני|חוק התקנים|חוק התקנים, התשי״ג–1953}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפרט מכון – מפמ״כ“ – מפרט שפרסם מכון התקנים הישראלי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן I.S.O{{ח:הערה|.}}‎“ – תקן שפרסם ארגון התקינה הבין־לאומי (International Standard Organization);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן DIN“ – תקן שפרסם מכון התקינה הגרמני (Deutsches Institut fuer Normung);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן B.S“ – תקן שפרסם מכון התקנים הבריטי (British Standard Institution);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן J.I.S.‎“ – תקן שפרסם מכון התקנים היפני (Japan Industrial Standard);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן EN“ – תקן טכני, שפורסם על ידי אחד מהמוסדות האירופיים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} CEN – European Committee for Standardization;
{{ח:תתת|(2)}} Cenelec – European Committee for Electrotechnical Standardization;
{{ח:תתת|(3)}} ETSI – European Telecommunications Standards Institute;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפרט S.A.E“ – מפרט שפרסמה אגודת מהנדסי הרכב של ארצות הברית של אמריקה (להלן – ארה״ב) (Society of Automotive Engineers);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנת E.C.E.‎“ – תקנה (Regulation) שפרסמו מוסדות האו״ם על סמך הסכם E/ECE/324‏ – E/ECE/TRANS/505 בדבר אימוץ תנאים אחידים לאישור והכרה הדדית של ציוד לרכב מנועי וחלקיו, שנחתם בז׳נבה ביום 20 במרס 1958;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנחיית E.E.C“ – הנחיה (Directive) שפרסמה מועצת הקהיליות האירופית (Council of European Communities), בדבר דרישות טכניות לרכב מנועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן EEC ‏(EC)“ – תקנה (Regulation) שפרסמה מועצת הקהיליות האירופית (Council of European Communities), בדבר דרישות טכניות לרכב מנועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן F.M.V.S.S.‎“ – תקן בטיחות פדרלי של ארה״ב (Federal Motor Vehicle Safety Standard) שפרסם משרד התחבורה של ארצות הברית, (U.S. Department of Transportation);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן CFR“ – התקנות הפדרליות של ארצות הברית של אמריקה (Code of Federal Regulations) בדבר תקני רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודת A.B.E“ – הרשאה לשימוש בציוד וחלקי רכב (Allgemeine Betriebserlaubnis) על פי תקנות התעבורה של הרפובליקה הפדרלית המערב גרמנית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אישור T.P.D.S.E.‎“ – הרשאה לשימוש בציוד וחלקי רכב של ממשלת צרפת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודת D.G.M.‎“ – הרשאה לשימוש בציוד וחלקי רכב של משרד התחבורה של איטליה, Direzeone Generale Motorizzazione;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודת A.A.M.V.A“ – תעודת איגוד מינהלי הרכב של ארצות הברית (American Association of Motor Vehicle Administrators) בדבר בדיקת מוצר תעבורה על ידי מעבדה מוסמכת על פי דרישות האיגוד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן CMVSS“ – תקני בטיחות לכלי רכב (Canadian Motor Vehicle Safety Standards) שפרסם משרד התחבורה של קנדה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון ייצור“ – רשיון ייצור שניתן ליצרן של מוצר תעבורה על פי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם), התשמ״ג–1983}} (להלן – צו הפיקוח);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פח מצופה מחזיר אור“ – פח מצופה חומר מחזיר אור לפי ת״י 341 – מיון 103.2 בעל כושר החזרת אור מס׳ 1 – מיון 103.3 והוא מסומן כנדרש בסעיף 105.1 לת״י 341 ולידו סימון מ.ת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרישות חובה“ – דרישות טכניות לענין רישומו של רכב, שפרסם אגף הרכב ושניתן לעיין בהן במשרדי אגף הרכב במשרד התחבורה, בשעות העבודה הרגילות של המשרד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ABG“ – אישור שנותן משרד התחבורה של גרמניה, המעיד על התאמה לתקן.

{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק ב|חלק ב׳: סימונים}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 1}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|תו תקן – ניתן על־ידי מינהלת תו תקן במכון התקנים הישראלי, ומעיד על התאמת המוצר לת״י|הסימון: [[Image:Tav Teken Israeli.svg|40px|top|link=]]}}

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשנ״ג־3|עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 2}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן תקן בטיחות – ניתן על ידי מינהלת תו־תקן במכון התקנים הישראלי ומעיד על התאמת המוצר למפמ״כ|הסימון: [[Image:Tav Teken Betichut.png|40px|top|link=]]}}

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 3}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן העפיפון (Kite Mark) – ניתן על ידי מכון התקנים הבריטי ומעיד על התאמת המוצר לתקן B.S.‎|הסימון: [[Image:Kitemark.png|40px|top|link=]]}}

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 4}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן J.I.S.‎ – ניתן על ידי מכון התקנים היפני ומעיד על התאמת המוצר לתקן J.I.S.‎|הסימון: [[Image:JIS mark.svg|40px|top|link=]]}}

{{ח:סעיף*|5||תיקון: תשנ״ח|עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 5}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן E.C.E – ניתן על ידי מוסדות האו״ם ומעיד על התאמת המוצר לתקנת E.C.E|הסימון: [[Image:ECE E4 Mark.png|40px|top|link=]]}}
{{ח:ת}} הערות
{{ח:תת|א.}} המספר שבעיגול מזהה את המדינה שבה נבדק המוצר (להבדיל מארץ הייצור) לפי הסימול הבא:
{{ח:תת}} {{עמודות|3|1. גרמניה המערבית {{ש}} 2. צרפת {{ש}} 3. איטליה {{ש}} 4. הולנד {{ש}} 5. שבדיה {{ש}} 6. בלגיה {{ש}} 7. הונגריה {{ש}} 8. צ׳כוסלובקיה {{ש}} 9. ספרד {{ש}} 10. יוגוסלביה {{ש}} 11. הממלכה המאוחדת {{ש}} 12. אוסטריה {{ש}} 13. לוקסמבורג {{ש}} 14. שוויץ {{ש}} 15. גרמניה המזרחית {{ש}} 16. נורבגיה {{ש}} 17. פינלנד {{ש}} 18. דנמרק {{ש}} 19. רומניה {{ש}} 20. פולין {{ש}} 21. פורטוגל {{ש}} 22. ברית המועצות {{ש}} 23. יוון {{ש}} 24. (טרם הוקצה) {{ש}} 25. קרואטיה {{ש}} 26. סלובניה {{ש}} 27. סלובקיה {{ש}} 28. בלרוס {{ש}} 29. אסטוניה {{ש}} 30. טורקיה}}
{{ח:תת|ב.}} המספר שמתחת לעיגול מזהה את מספר האישור שניתן למוצר, ובלעדיו אין הסימון תקף.

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 6}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן E.E.C.‎ ניתן על ידי מועצת הקהיליות האירופיות (השוק המשותף) ומעיד על התאמה להנחיית E.E.C.‎ כמפורט|הסימון: [[Image:EEC Mark.png|40px|top|link=]]}}
{{ח:ת}} הערה: שיטות הספרור זהות לאלה {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ב פרט 5|שבסימן 5}} (E.C.E)

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 7}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן D.O.T.‎ – ניתן על ידי מחלקת התחבורה הפדרלית של ארה״ב ומעיד על התאמה לתקן FMVSS|הסימון: '''D.O.T.‎'''}}
{{ח:ת}} הערה: במקרים מסויימים מחייבים תקני FMVSS סימונים נוספים על פי המפורט בגוף התקן כדוגמת סימוני עומס, לחץ אוויר וכיו״ב בצמיגים.

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 8}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן K.B.A.‎ – ניתן על ידי משרד התחבורה המערב גרמני ומעיד על התאמה לתעודת A.B.E.‎ (הספרה זהה לזו של תעודת ה־A.B.E.‎)|הסימון: '''KBA 123456'''}}

{{ח:סעיף*|9||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 9}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן D.G.M.‎ – ניתן על ידי משרד התחבורה של איטליה ומעיד על התאמת המוצר למפורט בתעודת D.G.M.‎|הסימון: '''D.G.M.‎'''}}

{{ח:סעיף*|10||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 10}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן S.A.E.‎ – מעיד על התאמת המוצר למפרט S.A.E.‎ –|הסימון: '''S.A.E. J1234'''}}

{{ח:סעיף*|11||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 11}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן מ.ת. – מעיד על התאמת המוצר לתנאי רשיון ייצור שניתן על פי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם)|צו הפיקוח}} –|הסימון: '''מ.ת. 3456'''}}

{{ח:סעיף*|12||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 12}}
{{ח:ת}} {{טור לשמאל|סימן DIN STVZO – מעיד על התאמה לדרישות משרד התחבורה המערב גרמני –|הסימון: '''DIN STVZO'''}}

{{ח:סעיף*|13||תיקון: תשנ״ב־8|עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 13}}
{{ח:ת}} סימן JWL – מעיד על התאמה לתקן היפני לאופנים ממתכת קלה (Japan Wheel Light Metal Standard)

{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק ג|חלק ג׳: תקנים, מפרטים וסימונים של מוצרי תעבורה}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשנ״א־11|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 1}}
{{ח:ת}} תווית נוהג חדש {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 9א|תקנה 9א}})}}
{{ח:תת|(1)}} נוסח התווית יהיה ”נהג חדש“, מידותיה 20×12 ס״מ ויהיה בה אמצעי להצמדתה לחלון.
{{ח:תת|(2)}} צבע האותיות בתווית יהיה שחור על רקע צהוב מחזיר אור, ומידותיהן: גובה – 40 מ״מ; רוחב – עד 35 מ״מ; עובי קו באות – 6 מ״מ.
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|1א||תיקון: תשע״ו־7, תשע״ט־5|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 1א}}
{{ח:ת}} רכינוע וגלגינוע {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 39יד|תקנות 39יד}}, {{ח:פנימי|סעיף 39יח1|39יח1}} {{ח:פנימי|סעיף 122ב|ו־122ב}})}}
{{ח:תת|(1)}} סימון הגלגינוע יהיה במדבקה בת־קיימא, רוחבה לא יפחת מ־60 מילימטר ואורכה מ־50 מילימטר, גודל אות בה לא יפחת מ־5 מילימטר, והיא תכלול את כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} שם היצרן, שם היבואן וסימנם המסחרי, אם קיים;
{{ח:תתת|(ב)}} הודעה בדבר הגבלת גיל הרכיבה, לגיל 16 לפחות;
{{ח:תתת|(ג)}} המספר הסידורי של הגלגינוע, כפי שסומן בידי היצרן;
{{ח:תתת|(ד)}} משקל עצמי של הגלגינוע;
{{ח:תתת|(ה)}} משקל מרבי של רוכב;
{{ח:תתת|(ו)}} הספק מרבי;
{{ח:תתת|(ז)}} מהירות מרבית;
{{ח:תתת|(ח)}} בגלגינוע עם צמיג פניאומטי – לחץ אוויר בצמיגים;
{{ח:תת|(2)}} קסדות לרוכבי רכינוע וגלגינוע יסומנו על ידי היצרן או היבואן בסימן EN-1078 או בסימן CPSC; סימון כאמור יהיה לפי הוראות התקן האירופי EN-1078 או לפי הוראות התקן האמריקני CPSC-16, לפי הענין, כאמור בתקן הרשמי ת״י 1613 של מכון התקנים הישראלי – קסדות מגן לרוכבי אופניים, שעותק שלו מופקד לעיון הציבור במשרדי מכון התקנים הישראלי, והפניה אליו מצויה באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים שכתובתו www.mot.gov.il.

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשנ״ב־3|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 2}}
{{ח:ת}} פנס אזהרה מהבהב או מסתובב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 62|תקנות 62(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 101|ו־101}})}}
{{ח:תת|(1)}} הפנס יהיה בצורת כיפה שקופה המאפשרת ראיית האור שבו מכל עבריו.
{{ח:תת|(2)}} בפנס ייקבע אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} נורית או זוג נוריות שהספקן הכולל לא יפחת מ־40W ולא יעלה על 55W; הנוריות תידלקנה ותכבינה לחלופין בקצב שלא יפחת מ־80 פעימות בדקה ולא יעלה על 100 פעימות בדקה; מקום שהותקנו בפנס זוג נוריות – תידלקנה ותכבינה בעת ובעונה אחת;
{{ח:תתת|(ב)}} נורית שהספקה לא יפחת מ־40W ולא יעלה על 55W שתדלוק דרך קבע ובו קבועה מראה קעורה מסתובבת המשמשת לשליחת קרן האור המשתקפת מאור הנורית; מהירות הסיבוב של המראה לא תפחת מ־80 סיבובים לדקה ולא תעלה על 100 סיבובים לדקה וקרן האור תהיה מקבילה לקרקע;
{{ח:תתת|(ג)}} פנס המתאים לתקן ECE Reg. 65.

{{ח:סעיף*|3||תיקון: תשנ״ב־5, תשס״א־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 3}}
{{ח:ת}} שלט ”ילדים“ ושלט ”נוסעים“ {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 83|תקנות 83(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 84|ו־84(ג)}})}}
{{ח:תת|(1)}} מידות השלט – 12.5×30 ס״מ.
{{ח:תת|(2)}} החומר – פח מצופה בצבע מחזיר אור לבן ואם מותקנת בשלט תאורת LED, פח בצבע שחור.
{{ח:תת|(3)}} צבע אותיות המלה ”ילדים“ או ”נוסעים“ יהיה שחור ואם מותקנת תאורת LED בכל צבע, למעט צבע אדום, ומידותיהן:
{{ח:תת}} גובה – 70 מ״מ; רוחב – עד 54 מ״מ; עובי – 15 מ״מ.
{{ח:תת|(4)}} סימון: סימון לפי ת״י 341 סעיף 105.1 וסימון מ.ת. באותיות שגובהן לא יעלה על 3 מ״מ; הסימון יהיה בפינה השמאלית התחתונה של השלט.

{{ח:סעיף*|4||תיקון: תשנ״א־2, תשנ״ו־7, תשס״ה|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 4}}
{{ח:ת}} מושב בטיחות ומושב מגביה {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 83א|תקנה 83א(א)}})}}
{{ח:תת|(א)}} מושב בטיחות ומושב מגביה יהיו מתאימים לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} FMVSS 213;
{{ח:תתת|(2)}} ECE R 44/03 ועדכוניו כפי שתורה מנהלת אגף הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} מושב הבטיחות והמושב המגביה יישאו סימון במידות 8×12 ס״מ בנוסח זה:
{{ח:תתת}} תוצרת חב׳ . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . {{ש}} דגם . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . {{ש}} מתאים לתקן . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . {{ש}} אישור משרד התחבורה מיום . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . {{ש}} מתאים לשימושו של ילד מגיל . . . . . עד גיל . . . . . {{ש}} או ממשקל . . . . . . . . . . . . ק״ג עד . . . . . . . . . . . ק״ג {{ש}} היבואן: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . {{ש}} מען: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . {{ש}} טלפון: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|4א||תיקון: תשנ״ב־5, תשנ״ג־4, תשנ״ט־2|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 4א}}
{{ח:ת}} מרכב תקני לרכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 84|תקנה 84(א) ו־(ב)}})}}
{{ח:תת|(1)}} באוטובוס זעיר – יתאים לדרישות החובה לאוטובוסים;
{{ח:תת|(2)}} ברכב מסחרי בלתי אחוד – יתאים למפמ״כ 63;
{{ח:תת|(3)}} ברכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 4,000 ק״ג – יתאים לדרישות החובה לרכב דו תכליתי שמשקלו הכולל המותר מעל 4,000 ק״ג;
{{ח:תת|(4)}} בטיולית – יתאים לדרישות החובה לרכב מסוג טיולית;
{{ח:תת|(5)}} ברכב מדברי – יתאים לדרישות החובה לרכב מסוג רכב מדברי;
{{ח:תת|(6)}} ברכב מסחרי להובלת נפטרים – יתאים לדרישות החובה לרכב מסוג רכב להובלת נפטרים.

{{ח:סעיף*|4ב||תיקון: תשפ״א־12|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 4ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 5}}
{{ח:ת}} שלט לסימון רכב מסחרי המוביל מטען חורג {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 85|תקנה 85(ז)}})}}
{{ח:תת|(1)}} מידות השלט: 40×50 ס״מ
{{ח:תת|(2)}} החומר: פח מצופה מחזיר אור לבן
{{ח:תת|(3)}} כתובת בנוסח אחד מאלה:
{{ח:תת}} {{טורים שווים ממורכז |

זהירות {{ש}} מטען חורג

|

זהירות {{ש}} מטען רחב

|

זהירות {{ש}} מטען ארוך

}}
{{ח:תת}} צבע האותיות במלים יהיה אדום ומידות האותיות: גובה – 70 מ״מ; רוחב עד – 45 מ״מ; עובי – 15 מ״מ.
{{ח:תת|(4)}} סימון: סימון לפי ת״י 341 סעיף 105.1 וסימון מ.ת. באותיות שגובהן לא יעלה על 3 מ״מ; הסימון יהיה בפינה השמאלית התחתונה של השלט.

{{ח:סעיף*|6||תיקון: תשנ״ג־3, תשע״ה־6, תשע״ו־9|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 6}}
{{ח:ת}} התקני חיבור סובב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 85א|תקנה 85א(ב)}})}}
{{ח:ת}} התקני חיבור סובב המתאימים לאחד מהתקנים האלה:
{{ח:תת|(1)}} למפמ״כ 120;
{{ח:תת|(2)}} לתקן I.S.O;
{{ח:תת|(3)}} לתקן EN;
{{ח:תת|(4)}} לתקן DIN.

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 7}}
{{ח:ת}} משולש לסימון מטען חורג {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 88|תקנה 88(ג)}})}}
{{ח:תת|(1)}} מידות: משולש שווה צלעות שצלעו 60 ס״מ, וקדקדיו מעוגלים ברדיוס של 40 מ״מ.
{{ח:תת|(2)}} החומר: פח מצופה מחזיר אור לבן.
{{ח:תת|(3)}} סימון: סימון לפי ת״י 341 סעיף 105.1 לסימון מ.ת. באותיות שגבהן לא יעלה על 3 מ״מ; הסימון יהיה בפינה השמאלית התחתונה של בסיס המשולש.
{{ח:תת|(4)}} צבע המשולש –
{{ח:תתת|(א)}} לסימון מטען חורג קדמי – יהיה לבן מחזיר אור משני צדיו;
{{ח:תתת|(ב)}} לסימון מטען חורג אחורי – יהיה לבן מחזיר אור משני צדיו ולו מסגרת בצבע אדום מחזיר אור לאורך היקף המשולש משני צדיו; רוחב המסגרת יהיה 7.5 ס״מ.

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 8}}
{{ח:ת}} שלט סימון לגורר ולנגרר {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 90|תקנה 90(ב) ו־(ג)}})}}
{{ח:תת|(1)}} מידות השלט לגורר: 12.5×30 ס״מ; לנגרר 40×50 ס״מ.
{{ח:תת|(2)}} החומר: פח מצופה מחזיר אור לבן.
{{ח:תת|(3)}} כתובת בנוסח אחד מאלה:
{{ח:תת}} {{טורים שווים ממורכז |

גורר

|

נגרר על ידי {{ש}} 12-345-67

}}
{{ח:תת|(4)}} צבע האותיות יהיה שחור ומידותיהן:
{{ח:תת}} גובה – 70 מ״מ;
{{ח:תת}} רוחב – עד 45 מ״מ;
{{ח:תת}} רוחב – 15 מ״מ.
{{ח:תת|(5)}} סימון: הסימון לפי ת״י 341 סעיף 105.1 וסימון מ.ת. באותיות שגובהן לא יעלה על 3 מ״מ; הסימון יהיה בפינה השמאלית התחתונה של השלט.

{{ח:סעיף*|9||תיקון: תשנ״ד־4, תשנ״ה־4, תשנ״ו־2, תשנ״ז־8, תשע״ט־5|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 9}}
{{ח:ת}} קסדות לרוכבי אופנוע ולרוכבי טרקטורון {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 39ג|תקנות 39ג(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 119|119}} {{ח:פנימי|סעיף 223|ו־223}})}}
{{ח:ת}} קסדות מגן לרוכבי אופנוע ולרוכבי טרקטורון יהיו לפי אחד התקנים המפורטים והמסומנים להלן:
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(2)}} תקנת E.C.E REG. 22 – סימון: E.C.E 22;
{{ח:תת|(3)}} תקן FMVSS 218 – סימון: D.O.T;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(6)}} תקן יפני JIS-T8133, ‏Type C בלבד – סימון JIS.

{{ח:סעיף*|9א||תיקון: תשנ״ה־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 9א}}
{{ח:ת}} מחזיר אור לאופניים ולתלת אופן {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 130|תקנות 130(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 136|ו־136(ב)}})}}
{{ח:ת}} מחזיר אור לאופניים יהיה אחד מאלה –
{{ח:תת|(1)}} מחזיר אור קשיח שצבעו אדום ולפי תקן מן המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(א)}} תקנת ECE REG No. 3 – סימון: ECE;
{{ח:תתת|(ב)}} הנחיית ‎757/76{{ח:הערה|/}}EEC – סימון: EEC;
{{ח:תתת|(ג)}} הנחיות SAE {{ח:הערה|J}}1594 – סימון: SAE;
{{ח:תתת|(ד)}} תקן FMVSS 218 – סימון: D.O.T;
{{ח:תתת|(ה)}} תקן B.S 5361{{ח:הערה|:1976}} – סימון: סימן העפיפון;
{{ח:תתת|(ו)}} תקן DIN 4848 – סימון: DIN.
{{ח:תת|(2)}} מחזיר אור גמיש להדבקה על הכנף האחורית שצבעו אדום ומידותיו 2.5×15 ס״מ, לפי תקן ישראלי ת״י 341 מיון 103.1 ובעל כושר החזרת אור 103.3 או 103.4.

{{ח:סעיף*|9ב||תיקון: תשס״ה־19|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 9ב}}
{{ח:ת}} שלט סימון לרכב בבדיקה {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 190א|תקנה 190א(ד)}})}}
{{ח:תת|(1)}} מידות השלט 25×45 ס״מ, מידות האותיות 25×20 מ״מ;
{{ח:תת|(2)}} השלט יהיה בצבע לבן מחזיר אור וצבע האותיות יהיה אדום;
{{ח:תת|(3)}} כתובת בנוסח כלהלן:
{{ח:תת}}

רכב בבדיקת מבחן {{ש}} שם המוסך ______________ {{ש}} מספר רישיון המוסך ______________

{{ח:סעיף*|10||תיקון: תשנ״ה־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 10}}
{{ח:ת}} מספר זיהוי רכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282}})}}
{{ח:תת|1.}} מספר הזיהוי של הרכב (Vehicle Identification Number – VIN) – יהיה כקבוע בתקן ISO 3779 או במפרט SAE J272.
{{ח:תת|2.}} מבנה מס׳ זיהוי (VIN)
{{ח:תת}}

מס׳ רץ ומפעל הרכב	שנת ייצור	תכונות שונות של הרכב	יצרן וארץ ייצור

17	16	15	14	13	11	10	9	8	7	6	5	4	3	2	1

{{ח:תת|3.}} קוד סימון שנת ייצור:
{{ח:תת}}

קוד	שנה

V	1997

W	1998

X	1999

Y	2000

1	2001

2	2002

3	2003

4	2004

5	2005

6	2006

7	2007

8	2008

9	2009

A	2010

{{ח:סעיף*|10א||תיקון: תשנ״ב־3, תשנ״ב־4, תשנ״ג־6, תשנ״ג־9, תשנ״ד, תשנ״ד־6, תשנ״ו־2, תשע״ח־3|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 10א}}
{{ח:ת}} תקנים למניעת זיהום אויר, תצרוכת והתאמת דלק ומניעת רעש מרכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 282א|תקנה 282א}})}}
{{ח:תת|(1)}} '''זיהום אויר מרכב המופעל במנוע בנזין'''
{{ח:תת}}

למן שנת הייצור	נפח המנוע בסמ״ק	משקל כולל מותר בק״ג	נוסעים פרטי, מונית ורכב סיור מסחרי	זוטובוס, אוטובוס זעיר ורכב סיור	אופנוע

1977	כל נפח	עד 3500	‎74/290/EEC {{ש}} או ECE 15.01	‎74/290/EEC {{ש}} או ECE 15.01

1985	כל נפח	עד 3500	‎78/665/EEC {{ש}} או ECE 15.03	‎78/665/EEC

1989	כל נפח	עד 3500	‎83/351/EEC {{ש}} או ECE 15.04 {{ש}} או CFR 40.86	‎83/351/EEC {{ש}} או ECE 15.04 {{ש}} או CFR 40.86

עד 50	ECE 47

מעל 50	ECE 40

1992	מעל 2000	‎88/76/EEC {{ש}} או ‎88/436/EEC {{ש}} או ‎89/458/EEC {{ש}} או ‎89/491/EEC {{ש}} או ‎91/441/EEC {{ש}} או CFR 40.86

1993	מעל 1600

1994	כל נפח

1995	עד 3500	‎93/59/EEC {{ש}} או לרכב מתוצרת ארה״ב EPA (49 States) LDT 40 CFR Part 68 as of 1/1/94

1996 לרכב שייצורו נמשך משנת הדגם 1995	כל נפח	עד 3500	‎93/59{{ח:הערה|/}}EEC או ‎94/12{{ח:הערה|/}}EEC

1996 לדגם חדש שהוחל בייצורו ב־1 בינואר 1996	כל נפח	עד 2500 {{ש}} 2500–3500	‎93/59{{ח:הערה|/}}EEC או ‎94/12{{ח:הערה|/}}EEC

עד 3500	לרכב מתוצרת ארה״ב ECA (49 States)‎ מקסיקו וקנדה – כל דגמי 1996

‎40 CFR Part 86 as of 1.1.94	LDT 40 CFR Part 86 as of 1.1.94

{{ח:תת|(2)}} '''זיהום אויר מרכב המופעל במנוע דיזל'''
{{ח:תת}}

שנת הייצור	סוג הרכב	משקל כולל מותר בק״ג	תקני עשן מחוייבים	תקני גזים מחייבים

לפי EEC	לרכב מתוצרת ארה״ב

עד 1993	כל הסוגים	כל משקל	‎72/306/EEC {{ש}} או ECE 24

למן 1994	רכב נוסעים פרטי, מונית, רכב סיור, רכב מסחרי	עד 2349	‎72/306/EEC {{ש}} או ECE 24	‎91/441/EEC

אוטובוס רכב מסחרי	3,500 ומעלה	‎72/306/EEC {{ש}} או ECE 24	‎88/77/EEC

מונית או רכב סיור בעל מרכב זוטובוס ואוטובוס זעיר	מ־2350 עד 3500	‎72/306/EEC {{ש}} או ECE 24	‎88/77/EEC או ‎91/441/EEC

למן 1995	מסחרי	עד 3500	‎72/306/EEC {{ש}} או ECE 24	‎93/59/EEC	EPA (49 States) LDT 40 CFR Part 86 as of 1.1.94

מעל 3500	‎91/542/EEC	EPA (49 States) GDT 1991 1993 YM

1996	פרטי, מונית, רכב סיור, זוטובוס, אוטובוס זעיר	עד 2,500	‎72/306{{ח:הערה|/}}EEC או ECE 24	רכב שייצורו נמשך מ־1995: ‎93/59{{ח:הערה|/}}EEC או ‎94/12{{ח:הערה|/}}EEC {{ש}} דגם חדש שהוחל בייצורו מ־1.1.96: ‎94/12{{ח:הערה|/}}EEC	EPM (49 States) CDT 40 CFR Part 86 as of 1.1.94

מסחרי, זוטובוס, אוטובוס זעיר ורכב סיור	מ־2,501 עד 3,500	‎93/59{{ח:הערה|/}}EEC או ‎91/542{{ח:הערה|/}}EEC	EPM (49 States) LDT 40 CFR Part 86 as of 1.1.94

מעל 3,501	‎91/542{{ח:הערה|/}}EEC	EPM (49 States) HDT 40 CFR Part 86 as of 1/1/94

{{ח:תת|(3)}} '''תצרוכת והתאמת דלק'''
{{ח:תת}}

למן שנת הייצור	נוסעים פרטי ומונית	מסחרי

ממשקל כולל 400 ק״ג עד 2200 ק״ג	ממשקל כולל 2201 ק״ג כולל ומעלה	מעל 400 ק״ג ממשקל כולל מותר

1986 ולאחריה	‎80/1268{{ח:הערה|/}}EEC או ECE 15.04

1991	הצהרת יצרן הרכב כי המנוע מותאם לשימוש בבנזין לפי תקן ישראלי מס׳ 90 עם או בלי תוספים לדלק.

1992	הצהרת יצרן הרכב כי המנוע מותאם לשימוש (1) בבנזין לפי ת״י מס׳ 90 עם או בלי תוספים; (2) בבנזין נטול עופרת המשווק בישראל.

1994	הצהרת יצרן הרכב, לגבי רכב המונע במנוע דיזל, כי המנוע מותאם לשימוש בסולר לפי ת״י 107.

{{ח:תת|(4)}} '''רעש מכלי רכב'''
{{ח:תת}}

שנת הייצור	רכב בעל 4 גלגלים או יותר	רכב בעל 2 או 3 גלגלים עם מנוע מעל 50 סמ״ק	רכב בעל 2 או 3 גלגלים עם מנוע עד 50 סמ״ק

1977–1986	ECE 9 או ‎70/157/EEC

1987 ולאחריה	‎77/212{{ח:הערה|/}}EEC או ‎81/334{{ח:הערה|/}}EEC או ‎84/372{{ח:הערה|/EEC}} או ECE 9.01 או ECE 51	ECE 41 או ‎78/1015{{ח:הערה|/}}EEC	ECE 63

1995	‎84/424{{ח:הערה|/}}EEC או ‎89/491{{ח:הערה|/}}EEC	–	–

{{ח:סעיף*|11||תיקון: תשנ״ב־3, תשס״ה־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 11}}
{{ח:ת}} רפידות בלם ומצמד {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 282ב|תקנה 282ב}})}}
{{ח:ת}} רפידות הבלם והמצמד יעמדו באחד מתקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} מפרט SAE J866A ומסומנות בהתאם;
{{ח:תת|(2)}} תעודת ABE ומסומנות בצדן האחורי בסימון K.B.A.‎.

{{ח:סעיף*|11א||תיקון: תשנ״א־11, תשנ״ב־3|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 11א}}
{{ח:ת}} תקנים למניעת הפרעות קשר {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 282ג|תקנה 282ג}})}}
{{ח:ת}} תקנים למניעת הפרעות קשר יהיו מתאימים לאחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} ‎72/245{{ח:הערה|/}}EEC;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחק);}}
{{ח:תת|(3)}} ECE 10;
{{ח:תת|(4)}} ת״י 81;
{{ח:תת|(5)}} ת״י 87.

{{ח:סעיף*|11ב||תיקון: תשנ״ו־2, תשנ״ז־8, תשס״ט־5|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 11ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נמחק).}}

{{ח:סעיף*|12||תיקון: תשנ״ג־3|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 12}}
{{ח:ת}} מערכת הפליטה {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 318|תקנה 318(ב)}})}}
{{ח:ת}} מערכת הפליטה תתאים לאחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} מפמ״כ 144;
{{ח:תת|(2)}} הנחיית EEC מס׳ ‎334/81/EEC;
{{ח:תת|(3)}} תעודת ABE;
{{ח:תת|(4)}} תקן BS‏ – BS AU 193{{ח:הערה|:}}1983‎;
{{ח:ת}} סימונים:
{{ח:תת|(1)}} תו תקן;
{{ח:תת|(2)}} EEC;
{{ח:תת|(3)}} KBA;
{{ח:תת|(4)}} סימן העפיפון.

{{ח:סעיף*|13||תיקון: תשנ״ב־8, תשנ״ג־3, תשנ״ד־6, תשנ״ה־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 13}}
{{ח:ת}} אופנים ברכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 321|תקנה 321}})}}
{{ח:ת}} האופנים ברכב יהיו עשויים לפי אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} פלדה כבושה במידות שקבע יצרן הרכב לשימוש בסוג ובדגם הרכב הנדון בלבד;
{{ח:תת}} סימון: תו תקן;
{{ח:תת|(2)}} נתך קל, ומתאימים למפמ״כ 240;
{{ח:תת|(3)}} נתך קל, ואושרו בתעודת ABE;
{{ח:תת|(4)}} נתך קל המסומן DOT;
{{ח:תת|(5)}} נתך קל ואושר בתעודת JWL;
{{ח:תת|(6)}} נתך קל ואושר בתעודת JIS.

{{ח:סעיף*|14||תיקון: תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 14}}
{{ח:ת}} צמיגי גומי פנאומטיים {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 322|תקנה 322(א)}})}}
{{ח:ת}} הצמיגים יתאימו לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} FMVSS 109 או CMVSS 109;
{{ח:תת|(2)}} FMVSS 119 או CMVSS 119;
{{ח:תת|(3)}} J.I.S.‎ 4230;
{{ח:תת|(4)}} E.C.E.‎ 30;
{{ח:תת|(5)}} E.C.E.‎ 54.
{{ח:ת}} סימונים: D.O.T.‎‏, E.C.E.‎‏, J.I.S.‎.
{{ח:ת}} הערה: הסימונים בכל הנוגע למידותיו, מבנהו וכושר ההעמסה של הצמיג, כמתחייב מהתקן יהיו בולטים על דופן הצמיג וייעשו בידי יצרן הצמיג.

{{ח:סעיף*|15||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 15}}
{{ח:ת}} חיבורים לבדיקת לחץ האוויר במערכות בלמי אוויר {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 326|תקנה 326(א)}})}}
{{ח:ת}} החיבורים לבדיקת לחץ האוויר יתאימו בכל פרטיהם לתקן – I.S.O. 3583/1975.

{{ח:סעיף*|15א||תיקון: תשנ״ב־8, תשנ״ד, תשס״ה־4, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 15א}}
{{ח:ת}} מיתקן למניעת נעילה (ABS) {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 330א|תקנה 330א}})}}
{{ח:תת|(א)}} המיתקן למניעת נעילה יתאים לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ‎88/194/ECC Annex 10;
{{ח:תתת|(2)}} ECE 13.06 Annex 13
{{ח:תת}} ובלבד שהמיתקן כולל חיישן למהירות סיבוב גלגלי הרכב ובקר המפעיל את המיתקן.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 330א|בתקנה 330א}} יתאים המיתקן גם לקבוע ב־Category 1 שב־Annex 10 וב־Annex 13 האמורים בפרט משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} במונית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 330א|בתקנה 330א(א)(3)}} יתאים המיתקן לאמור בפרט משנה (א).
{{ח:תת|(ד)}} ברכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 330א|בתקנה 330א(א)(4)}} יתאים המיתקן גם לקבוע ב־Category A שב־Annex 10 וב־Annex 13 האמורים בפרט משנה (א).
{{ח:תת|(ה)}} המיתקן יתאים לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} תקן ‎71/320/EEC‏ + ‎98/12/EC;
{{ח:תתת|(2)}} לרכב המיוצר במדינות NAFTA יתאים המיתקן לאחד מאלה ובהתאם לסיווגי הרכב כמפורט בתקנים:
{{ח:תתתת|(א)}} לרכב עם בלמים הידראוליים, כמפורט באחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} FMVSS 105;
{{ח:תתתתת|(2)}} CMVSS 105;
{{ח:תתתתת|(3)}} FMVSS 135;
{{ח:תתתתת|(4)}} CMVSS 135;
{{ח:תתתת|(ב)}} FMVSS 121 לרכב עם בלמי אוויר.

{{ח:סעיף*|16||תיקון: תשנ״ב־3, תשנ״ב־8, תשנ״ג, תשנ״ג־3, תשנ״ד, תשנ״ד־6, תשנ״ז־8, תשס״ה, תשס״ה־4, תשס״ה־16, תשס״ט־4, תשע״ה־4, תשע״ה־6, תשע״ט־8|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 16}}
{{ח:ת}} פנסים ואורות {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 351|תקנה 351(ב)}})}}
{{ח:תת|(1)}} פנסי החזית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 334|בתקנה 334}} יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ‎89/517/EEC;
{{ח:תתת|(ב)}} ECE 1;
{{ח:תתת|(ג)}} ECE 2;
{{ח:תתת|(ד)}} ECE 5;
{{ח:תתת|(ה)}} ECE 8;
{{ח:תתת|(ו)}} ECE 20;
{{ח:תתת|(ז)}} ECE 31;
{{ח:תתת|(ח)}} ECE 56;
{{ח:תתת|(ט)}} ECE 57;
{{ח:תתת|(י)}} FMVSS 108 מסוג Guide‏ HB3 ו־HB4 שאישר מנהל אגף הרכב לדגם הרכב;
{{ח:תתת|(י)}} FMVSS 108;
{{ח:תתת|(יא)}} {{ח:הערה|(בוטל);}}
{{ח:תתת|(יב)}} C.M.V.S.S 108.
{{ח:תת|(2)}} פנסי הסימון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 339|בתקנות 339}}, {{ח:פנימי|סעיף 340|340}}, {{ח:פנימי|סעיף 341|341}} {{ח:פנימי|סעיף 369|ו־369(ב)}}, לרכב ששנת ייצורו 1973 ולאחריה יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} מפמ״כ 341;
{{ח:תתת|(ב)}} ECE REG. 7;
{{ח:תתת|(ג)}} ‎97/30/EC ו־‎76/758/EEC;
{{ח:תת}} וכן לענין פנסים לפי –
{{ח:תתת}} {{ח:פנימי|סעיף 339|תקנה 339}} – תקן SAE‏, SAE J222;
{{ח:תתת}} {{ח:פנימי|סעיף 340|תקנות 340}} {{ח:פנימי|סעיף 369|ו־369}} – תקן SAE‏, SAE J592;
{{ח:תתת}} {{ח:פנימי|סעיף 341|תקנה 341}} – תקן SAE‏, SAE J585.
{{ח:תת|(3)}} פנסי האיתות והבלימה כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 342|בתקנות 342}} {{ח:פנימי|סעיף 344|ו־344}}, לרכב ששנת ייצורו 1973 ולאחריה, יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} מפמ״כ 341;
{{ח:תתת|(ב)}} ECE REG. 56;
{{ח:תתת|(ג)}} ECE REG. 6;
{{ח:תתת|(ד)}} ECE REG. 48;
{{ח:תתת|(ה)}} ‎759/76/EEC;
{{ח:תתת|(ו)}} ‎97/30/EC ו־‎76/758/EEC;
{{ח:תת}} וכן לענין פנסים לפי –
{{ח:תתת}} {{ח:פנימי|סעיף 342|תקנה 342}} – תקן SAE‏, SAE J586;
{{ח:תתת}} {{ח:פנימי|סעיף 344|תקנה 344}} – תקן SAE‏, SAE J588.
{{ח:תת|(3א)}} פנס הבלימה הנוסף כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 342|בתקנה 342}} יתאים לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} SAE {{ח:הערה|J}}186A
{{ח:תת|(2)}} ECE Reg. 7
{{ח:תת}} סימונים: DOT‏, ECE‏, SAE;
{{ח:תת}} הערה: פנס המותקן מצדה הפנימי של השמשה האחורית יהיה פטור מסעיפי מפרט SAE {{ח:הערה|J}}186A הנוגעים להגנה מפני לחות, אבק וקורוזיה.
{{ח:תת|(4)}} הפנסים להארת לוחית הזיהוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 343|תקנה 343}}, לרכב ששנת ייצורו 1973 ולאחריה, יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ECE REG. 4;
{{ח:תתת|(ב)}} ‎760/76/EEC;
{{ח:תתת|(ג)}} SAE J587.
{{ח:תת|(5)}} פנסי ערפל קדמיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 347|תקנה 347(א)}} יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ECE REG. 19;
{{ח:תתת|(ב)}} ‎762/76/EEC.
{{ח:תת|(6)}} פנסי ערפל אחוריים לפי {{ח:פנימי|סעיף 347א|תקנה 347א}} יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ECE REG. 38;
{{ח:תתת|(ב)}} ‎538/77{{ח:הערה|/}}EEC.
{{ח:תת|(6א)}} פנסי ערפל שיותקנו ברכב ששנת ייצורו 2005 ואילך יהיו –
{{ח:תתת|(א)}} בהתאם לתקן ‎1999/14/EC‏ + ‎77/538/EEC;
{{ח:תתת|(ב)}} בהתאם לתקני FMVSS לרכב המיוצר במדינות NAFTA;
{{ח:תתת|(ג)}} בהתאם לתקני CMVSS לרכב המיוצר בקנדה.
{{ח:תת|(7)}} הפנסים להארת הדרך בנסיעה לאחור, לפי {{ח:פנימי|סעיף 348|תקנה 348}} לרכב ששנת ייצורו 1973 ולאחריה, יתאימו לאחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ECE REG. 23;
{{ח:תתת|(ב)}} ‎77/539/EEC ו־‎97/32/EC;
{{ח:תתת|(ג)}} SAE J593.
{{ח:תת|(8)}} פנס החזית יהיה מסומן בסימן מובלט על העדשה או על הפנס באחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ECE;
{{ח:תתת|(ב)}} שם היצרן וסוג הפנס;
{{ח:תתת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל);}}
{{ח:תתת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל);}}
{{ח:תת}} ואולם ניתן לסמן את פנס החזית ברכב נוסעים פרטי על פי התקנים שנקבעו לענין זה בדרישות החובה לפי {{ח:פנימי|סעיף 282|תקנה 282}}.
{{ח:תת|(9)}} הנוריות לפנסי החזית יהיו מסומנות באחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ECE לפנס אירופאי;
{{ח:תתת|(ב)}} ECE או DOT, שם יצרן וסוג נורה על פי FMVSS לפנס אמריקאי;
{{ח:תתת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל);}}
{{ח:תתת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(10)}} עדשות הפנסים המפורטים, בפסקאות (2) עד (7) יהיו מסומנים באחד מסימונים אלה:
{{ח:תתת|(א)}} תו תקן;
{{ח:תתת|(ב)}} E.C.E;
{{ח:תתת|(ג)}} E.E.C;
{{ח:תתת|(ד)}} D.O.T.‎;
{{ח:תתת|(ה)}} S.A.E.‎;
{{ח:תתת|(ו)}} מ.ת.
{{ח:תת|(11)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף*|16א||תיקון: תשס״ה־4, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 16א}}
{{ח:ת}} מחווני כיוון {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 344|תקנה 344(יב)}})}}
{{ח:ת}} מחווני הכיוון ברכב יהיו –
{{ח:תת|(1)}} בהתאם לתקן ‎97/28/EC‏ + ‎76/756/EEC;
{{ח:תת|(2)}} בהתאם לתקני FMVSS לרכב המיוצר במדינות NAFTA.
{{ח:תת|(2)}} בהתאם לתקני FMVSS;
{{ח:תת|(3)}} בהתאם לתקני CMVSS לרכב המיוצר בקנדה.

{{ח:סעיף*|17||תיקון: תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 17}}
{{ח:ת}} מחזירי אור {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 345|תקנה 345}})}}
{{ח:ת}} מחזיר אור יהיה מתאים לאחר מתקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} ‎757/76/EEC;
{{ח:תת|(2)}} ECE REG. 3;
{{ח:תת|(3)}} FMVSS 108 או CMVSS 108;
{{ח:תת|(4)}} SAE {{ח:הערה|J}}1594.
{{ח:ת}} סימונים:
{{ח:תת|(1)}} סימון EEC;
{{ח:תת|(2)}} סימון DOT;
{{ח:תת|(3)}} סימון מ.ת.;
{{ח:תת|(4)}} סימון ECE;
{{ח:תת|(5)}} סימון SAE.
{{ח:ת}} הערה: תקנים וסימונים אלה יבואו ברכב ששנת ייצורו 1973 ולאחריה בלבד.

{{ח:סעיף*|17א||תיקון: תשנ״ד־6, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 17א}}
{{ח:ת}} חומר לבנין פנים המרכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 352|תקנה 352(ב)}})}}
{{ח:ת}} כל חומר שממנו בנוי פנים המרכב יתאים לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} FMVSS 302 או CMVSS 302;
{{ח:תת|(2)}} מפמ״כ 373 או 400.
{{ח:ת}} הערה: בדיקת החומר תיעשה לפי תקן ISO 3795 כאשר מהירות הבעירה של החומר לא תעלה על 250 מ״מ לדקה.

{{ח:סעיף*|18||תיקון: תשנ״ג, תשנ״ד־4, תשנ״ד־6, תשס״ה־4, תשס״ה־18, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 18}}
{{ח:ת}} מושבים ברכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 355|תקנה 355(ג2) עד (ה)}})}}
{{ח:תת|(א)}} מושב יתאים לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} FMVSS 222;
{{ח:תתת|(2)}} מפמ״כ 363;
{{ח:תתת|(3)}} ECE REG. 17 לגבי חוזק התקנת המושבים;
{{ח:תתת|(4)}} ECE REG. 25 לגבי הלם משענת הראש;
{{ח:תתת|(5)}} ECE REG. 21 לגבי הלם גב המושב.
{{ח:תת|(ב)}} חומרי הריפוד והציפויים למושבים יתאימו לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} FMVSS 302;
{{ח:תתת|(2)}} מפמ״כ 373.
{{ח:תת}} הערה: בדיקת החומר תיעשה לפי תקן ISO 3795 כאשר מהירות הבעירה של החומר לא תעלה על 100 מ״מ לדקה.
{{ח:תת|(ג)}} משענת ראש שתותקן ברכב תהיה בהתאם לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנחיית ‎78/932/EEC;
{{ח:תתת|(2)}} תקן FMVSS 202 או תקן CMVSS 202 לרכב המיוצר בקנדה.

{{ח:סעיף*|19||תיקון: תשנ״א־11, תשנ״ה־4, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 19}}
{{ח:ת}} שמשות לרכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 356|תקנה 356(א) ו־(ג)}})}}
{{ח:תת|(א)}} השמשות לרכב יתאימו לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ת״י 546;
{{ח:תתת|(2)}} ECE Reg. 43;
{{ח:תתת|(3)}} ‎92/22/EEC;
{{ח:תתת|(4)}} FMVSS 205 או CMVSS 205.
{{ח:תת|(ב)}} שמשות לרכב שיובאו או יוצרו בישראל עד יום 1 ביולי 1992 יכול שיתאימו גם לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} BS AU 178{{ח:הערה|:1980}}
{{ח:תתת|(2)}} DGM
{{ח:תתת|(3)}} DIN
{{ח:תתת|(4)}} JIS R 3211{{ח:הערה|:1998}}
{{ח:תת|(ג)}} שמשות העשויות חומר שאינו זכוכית יהיו מן הסוג המיוצר על פי רשיון ייצור או שאושרו ליבוא בידי מנהל אגף הרכב.

{{ח:סעיף*|20||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 20}}
{{ח:ת}} צופר {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 359|תקנה 359(א) ו־(ד)}})}}
{{ח:ת}} הצופר ברכב יתאים לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} ECE REG. 28;
{{ח:תת|(2)}} ‎70/388/EEC.
{{ח:ת}} סימונים:
{{ח:תת|(1)}} E.C.E.‎;
{{ח:תת|(2)}} E.E.C.‎.

{{ח:סעיף*|21||תיקון: תשנ״ג־3, תשע״ה־4, תשע״ח־12|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 21}}
{{ח:ת}} מראות תשקיף מצלמות ומסכים {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 361|תקנה 361}})}}
{{ח:תת|(א)}} מראות התשקיף מצלמות ומסכים ברכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 361|תקנה 361}} יתאימו לאחד מתקנים אלה –
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(2)}} ECE REG. 46;
{{ח:תתת|(3)}} ‎71/127/EEC;
{{ח:תתת|(4)}} ‎79/795/EEC;
{{ח:תתת|(5)}} FMVSS 111.
{{ח:תת|(ב)}} סימונים:
{{ח:תתת|(1)}} תו תקן;
{{ח:תתת|(2)}} EEC;
{{ח:תתת|(3)}} ECE;
{{ח:תתת|(4)}} FMVSS;
{{ח:תתת|(5)}} מ.ת.

{{ח:סעיף*|22||תיקון: תשנ״ג־3, תשע״ט־8|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 22}}
{{ח:ת}} מיתקן להגנה בפני התנגשות תת־רכבית – פגוש אחורי {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 363א|תקנה 363א(א)}})}}
{{ח:ת}} המיתקן יתאים לאחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} מפמ״כ 241;
{{ח:תת|(2)}} ‎79/490/EEC ועדכונו – ‎81/333/EEC;
{{ח:תת|(3)}} תקן ישראלי 5841 – התקן הגנה תת־רכבי אחורי, מאוגוסט 2008 כתוקפו מזמן לזמן, שעותק שלו מופקד לעיון הציבור באגף לרכב ושירותי תחזוקה במשרד ובאתר האינטרנט של מכון התקנים;
{{ח:תת|(4)}} תקנת E.C.E 58 לרבות עדכונים שיתפרסמו לפיה וכתוקפה מזמן לזמן.
{{ח:ת}} סימונים:
{{ח:תת|(1)}} תו תקן;
{{ח:תת|(2)}} סימון E.E.C.‎.

{{ח:סעיף*|23||תיקון: תשס״ה־6, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 23}}
{{ח:ת}} חגורות בטיחות ברכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 39ד|תקנות 39ד(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 39ה|39ה(ד)}} {{ח:פנימי|סעיף 364א|ו־364א(ג), (ד) ו־(ה)}})}}
{{ח:תת|(א)}} חגורות הבטיחות לגבי כל נוסע יהיו אחת מאלה –
{{ח:תת}} חגורת מתניים: חגורה החובקת את חלקו הקדמי של אגן הירכיים של החוגר;
{{ח:תת}} חגורה אלכסונית: חגורה החובקת באלכסון את חזהו של החוגר מן הירך לכתף שמנגד;
{{ח:תת}} חגורת שלוש נקודות: מערכת חגורות המעוגנת בשלוש נקודות עיגון והמהווה שילוב של חגורת מתניים וחגורה אלכסונית;
{{ח:תת}} חגורה נצמדת: חגורת מתניים, או חגורת שלוש נקודות המצויידת בסליל קפיצי לקליטת רצועת החגורה, שאינו מגביל את תנועותיו של החוגר בתנאי נהיגה רגילים.
{{ח:תת|(ב)}} חגורות הבטיחות תתאמנה, לפי הענין, לאחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ת״י 543;
{{ח:תתת|(2)}} ECE REG. 16;
{{ח:תתת|(3)}} JIS D 4604{{ח:הערה|:1995}};
{{ח:תתת|(4)}} BS 3254{{ח:הערה|:1960}};
{{ח:תתת|(5)}} FMVSS 209 או CMVSS 209.
{{ח:תת|(ג)}} סימונים:
{{ח:תתת|(1)}} סימון תו תקן;
{{ח:תתת|(2)}} סימון E.C.E.‎;
{{ח:תתת|(3)}} סימון D.O.T.‎;
{{ח:תתת|(4)}} סימון J.I.S.‎;
{{ח:תתת|(5)}} סימון B.S.‎ (סמל העפיפון).

{{ח:סעיף*|24||תיקון: תשנ״ג־3|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 24}}
{{ח:ת}} מזגני אוויר ברכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ג|תקנה 364ג(ז)}})}}
{{ח:ת}} מזגן האוויר יתאים למפמ״כ 344.
{{ח:ת}} מזגן מייצור מקומי – יסומן על פי סעיף 5 שבמפמ״כ 344, בתו תקן או בסימן מ.ת.
{{ח:ת}} מזגן מיובא – יירשם עליו שם היצרן ודגם המזגן.

{{ח:סעיף*|24א||תיקון: תשנ״א־4, תשנ״ג, תשנ״ג־3, תשנ״ד־4, תשפ״א־9|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 24א}}
{{ח:ת}} טכוגרף ברכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ד|תקנה 364ד}})}}
{{ח:ת}} טכוגרף המותקן ברכב יתאים לנדרש בפרקים 1 עד 4 של Annex 1 להנחייה ‎3821/85{{ח:הערה|/}}EEC ויסומן בסימון EEC או שתינתן לגביו תעודה מאת מעבדה מוסמכת כי הוא תואם את הנדרש, כאמור.

{{ח:סעיף*|24א||תיקון: תשנ״א־4, תשנ״ג, תשנ״ג־3, תשנ״ד־4, תשפ״א־9|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 24א}}
{{ח:ת}} טכוגרף ברכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ד|תקנה 364ד}})}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל ממועד שפרסם שר התחבורה והבטיחות בדרכים ברשומות כי מדינת ישראל אישררה את האמנה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}}):}}
{{ח:ת}} טכוגרף המותקן ברכב, מאחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} טכוגרף בעל דיסקות – טכוגרף המתאים לנדרש בפרקים 1 עד 4 של ANNEX להנחיה ‎3821/85{{ח:הערה|/}}EEC המסומן בסימון EEC או שניתנה לגביו תעודה מאת מעבדה מוסמכת כי הוא תואם את הנדרש כאמור;
{{ח:תת|(2)}} טכוגרף דיגיטלי – מערכת טכוגרף המתאימה להגדרות בנספח 1 לאמנה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 168א|בתקנה 168א(א)}}, הכוללת מכשיר טכוגרף דיגיטלי שהותקן ברכב לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|חוק רישוי שירותים}}, ומסומן בסימון כמפורט באמנה.

{{ח:סעיף*|24ב||תיקון: תשנ״ו־2|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 24ב}}
{{ח:ת}} מיתקן מגביל מהירות {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ה|תקנה 364ה}})}}
{{ח:ת}} מיתקן מגביל המהירות יתאים ל־Annex 1 בהנחייה ‎92/24/EEC.

{{ח:סעיף*|25||תיקון: תשנ״א־11, תשנ״ג־3, תשס״ה־19, תשס״ט־5, תשע״ה־6|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 25}}
{{ח:ת}} משולשי אזהרה לרכב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 367|תקנה 367}})}}
{{ח:ת}} משולשי האזהרה יתאימו לאחד מתקנים אלה –
{{ח:תת|(1)}} ת״י 5384;
{{ח:תת|(2)}} ECE REG. 27 בהתאם לעדכון האחרון;
{{ח:תת|(3)}} FMVSS 125;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחק);}}
{{ח:תת|(5)}} CMVSS 125.
{{ח:ת}} סימונים:
{{ח:תת|(1)}} תו תקן;
{{ח:תת|(2)}} E.C.E;
{{ח:תת|(3)}} D.O.T.‎;
{{ח:תת|(4)}} FMVSS;
{{ח:תת|(5)}} CMVSS.

{{ח:סעיף*|26||תיקון: תשנ״ב־3, תשנ״ב־8, תשנ״ז־8, תשס״ה־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 26}}
{{ח:ת}} מטפים לשימוש ברכב מנועי {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 370|תקנה 370(א)}})}}
{{ח:ת}}

סוג הרכב	כושר כיבוי עפ״י ת״י 1012	כמות המטפים לרכב	תחילה (שנת ייצור הרכב)	הערות

מוניות ורכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר אינו עולה על 3,500 ק״ג	34ב׳	לפחות 1	עד 1992

55ב׳	לפחות 1	1993 ואילך

אמבולנסים	55ב׳	לפחות 1	כל שנות הייצור

רכב מסחרי או רכב עבודה שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק״ג לרבות תומך	55ב׳	לפחות 1	עד 1992

55ב׳	לפחות 2	מ־1993 ואילך

או 89ב׳	לפחות 1

אוטובוס או רכב מסחרי אשר לו היתר להסיע עד 15 נוסעים בנוסף לנהג	55ב׳	לפחות 1	כל שנות הייצור	האבקה תתאים גם לכיבוי מוצקים

אוטובוס אשר לו היתר להסיע מעל 15 נוסעים בנוסף לנהג	55ב׳	לפחות 2	כל שנות הייצור	האבקה תתאים גם לכיבוי מוצקים

או 89ב׳	לפחות 1

אוטובוס מפרקי	55ב׳	לפחות 3	כל שנות הייצור

אוטובוס דו־קומתי	55ב׳	לפחות 3	כל שנות הייצור

רכב מסחרי אשר לו היתר להסיע מעל 15 נוסעים בנוסף לנהג	34ב׳	לפחות 2	עד 1992

או 89ב׳	1

55ב׳	לפחות 2	מ־1993 ואילך

או 89ב׳	לפחות 1

מכלית להובלת גז דליק או דלק נוזלי	89ב׳	לפחות 3	עד 1992

בנתמך	89ב׳	לפחות 1	מ־1993 ואילך

במשאית	2

בגרור	1

במשאית המיועדת להובלת בקבוקי גז	183ב׳	לפחות 1	כל שנות הייצור

{{ח:ת}} הערות:
{{ח:תת|(א)}} המטפים יתאימו לת״י 570.
{{ח:תת|(ב)}} ברכב ששנת ייצורו עד 1991 מותר השימוש במטפים המתאימים לת״י 463.
{{ח:תת|(ג)}} ברכב ששנת ייצורו עד 1992 מותר השימוש במטפים המתאימים לת״י 987.
{{ח:תת|(ד)}} ברכב מהסוג המנוי בטבלה ששנת ייצורו עד 1996 מותר השימוש במטפים מהסוג האמור בטבלה או בהתאם לאמור בהערה (ה).
{{ח:תת|(ה)}} ברכב מהסוג המנוי בטבלה ששנת ייצורו 1997 או לאחריה לא יותר שימוש אלא במטפים בהתאם למפמ״כ 339 מנובמבר 1995 וסימונם יהיה:
{{ח:תתת|(1)}} ת״י 570 – לסוג המטפה;
{{ח:תתת|(2)}} ת״י 129 – לתחזוקתו התקופתית;
{{ח:תתת|(3)}} ת״י 1022 – להתאמת האבקה לכיבוי דלקות ממין א׳ למוצקים, ממין ב׳ לנוזלים וממין ג׳ לחשמל.

{{ח:סעיף*|27||תיקון: תשנ״ג־3, תשנ״ה־4, תשנ״ט־2, תש״ס־3, תשע״ו־9|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 27}}
{{ח:ת}} מתקני גרירה וריתום בגורר, בגרור, בתומך ובנתמך {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 371|תקנות 371}} {{ח:פנימי|סעיף 377|ו־377(א) ו־(ד)}})}}
{{ח:ת}} מיתקני גרירה וריתום יהיו לפי תקנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} חיבורי חשמל –
{{ח:תתת|(א)}} לרכב מסוג M1‏, M2‏, N1‏, O1‏, O2 – לפי תקן ISO 11446‏ (13 פינים 12V);
{{ח:תתת|(ב)}} לרכב מסוג N2‏, N3‏, O3‏, O4 – לפי תקן ISO 12098‏ (15 פינים 24V);
{{ח:תתת|(ג)}} לרכב מסוג M2‏, N2‏, N3‏, O3‏, O4 – לפי תקן ISO 1724‏ (7 פינים Type 12N);
{{ח:תתת|(ד)}} לכלי רכב המובילים חומרים מסוכנים – לפי אחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת}} ISO 7638:2003
{{ח:תתת}} ISO 12098:2004
{{ח:תתת}} ISO 25981:2008
{{ח:תתת}} EN 15207:2015.
{{ח:תת|(2)}} חיבורי אוויר וזרנוקים לבלמי אוויר לגוררים ונגררים לפי ת״י 273, ולפי SAE J318.
{{ח:תת|(3)}} ווי גרירה, עיני גרירה ותפוחי גרירה לפי אחד מאלה:
{{ח:תתת}} מפמ״כ 343
{{ח:תתת}} ISO 1102
{{ח:תתת}} ISO 1103
{{ח:תתת}} SAE {{ח:הערה|J}}847
{{ח:תתת}} MS 51118
{{ח:תתת}} MS 51135
{{ח:תתת}} MS 51137
{{ח:תתת}} DIN 74052
{{ח:תתת}} DIN 74058
{{ח:תתת}} BS AU 25
{{ח:תתת}} BS AU 113
{{ח:תתת}} תקן ‎94/20/EEC
{{ח:תת|(4)}} גלגל חמישי ופין לנתמך יהיו לפי אחד מתקנים אלה:
{{ח:תתת}} אישור ABG או מפמ״כ 71, או מפמ״כ 40 או מפמ״כ 277 ו־309.
{{ח:ת}} סימונים:
{{ח:תת|(א)}} תו תקן, גובה מרכז הגלגל החמישי בתומך יהיה לפי תקן ISO 1726;
{{ח:תת|(ב)}} ECE;
{{ח:תת|(ג)}} EEC;
{{ח:תת|(ד)}} תקן ‎94/20{{ח:הערה|/}}EC.

{{ח:סעיף*|28||תיקון: תשנ״ב־8, תשנ״ו־2, תשס״ט־5|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 28}}
{{ח:ת}} סימון רכב למטרות בטיחות {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 383א|תקנות 383א עד 383ח}})}}
{{ח:תת|(א)}} טבלאות מחזירות אור לפי {{ח:פנימי|סעיף 383א|תקנות 383א(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 383ו|383ו(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 383ז|ו־383ז(א) ו־(ב)}}
{{ח:תתת|(1)}} מידות: 30×60 ס״מ.
{{ח:תתת|(2)}} חומר: פח מצופה מחזיר אור לבן שהוא בעל כושר החזרת אור מס׳ 2 מיון 103.4.
{{ח:תתת|(3)}} על גבי הטבלה יעברו 7 פסים בצבעי אדום־לבן, מחזירי אור, לסירוגין בזווית של 45 מעלות לבסיס המלבן המהווה את הטבלה; רוחב הפסים יהיה שווה.
{{ח:תתת}} בטבלה המיועדת לצדו השמאלי של הרכב יעברו הפסים כך, שייווצרו שני משולשים שווי שוקיים לבנים, שאורך כל אחת משוקיהן 10 ס״מ, בפינה השמאלית העליונה ובפינה הימנית התחתונה של הטבלה;
{{ח:תתת}} בטבלה המיועדת לצד הימני של הרכב, ייווצרו המשולשים הלבנים האמורים בפינה השמאלית התחתונה והימנית העליונה.
{{ח:תת}} דוגמאות: {{ח:הערה|(הושמט)}}
{{ח:תת|(ב)}} מחזירי האור לפי {{ח:פנימי|סעיף 383ג|תקנות 383ג(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 383ה|383ה}}, {{ח:פנימי|סעיף 383ו|ו־383ו(א)}}
{{ח:תתת|(1)}} מידות (בהתאם לאמור בתקנות):
{{ח:תתת}} 2.5×15 ס״מ
{{ח:תתת}} 5×40 ס״מ
{{ח:תתת}} 10×80 ס״מ
{{ח:תתת|(2)}} חומר: מחזיר אור גמיש לפי מיון 103.1 או מחזיר אור קשיח לפי מיון 103.2 על פי ת״י 341, בעל כושר החזרת אור מס׳ 1 – מיון 103.3.
{{ח:תתת|(3)|(א)}} בצדו השמאלי של הרכב: מחזיר אור מלבני שבפינתו השמאלית העליונה והימנית התחתונה משולש שווה שוקיים אדום שכל אחת משוקיו כמידת גובה המלבן. השטח שבין יתרי שני המשולשים יחולק ל־5 פסים שווים מקבילים בצבע אדום־לבן מחזיר אור, לסירוגין, המקבילים ליתרי המשולשים בזווית של 45 מעלות לבסיס המלבן, כך שייווצרו שלושה פסים לבנים ושני פסים אדומים בין המשולשים האדומים שבקצות המלבן.
{{ח:תתתת|(ב)}} בצדו הימני של הרכב: מחזיר אור מלבני כאמור בפסקת משנה (א), אולם שני המשולשים האדומים ייקבעו בפינתו הימנית העליונה והשמאלית התחתונה של המלבן; חלוקת הפסים כמפורט לעיל:
{{ח:תתת}} דוגמאות: {{ח:הערה|(הושמט)}}
{{ח:תתת|(4)}} התקנה: מחזירי אור גמישים יודבקו במקומות הקבועים בכל תקנה לפי הענין; אם לא ניתן להדביק מחזיר אור כאמור, יותקן במקומו מחזיר אור קשיח באותן מידות.
{{ח:תת|(ג)}} מחזיר האור לפי {{ח:פנימי|סעיף 383ג|תקנה 383ג(ב)}} יהיה –
{{ח:תתת}} באורך – 37.5 ס״מ
{{ח:תתת}} ברוחב – 5 ס״מ
{{ח:תתת}} גובה ורוחב האותיות – 30 מ״מ
{{ח:תתת}} צבע האותיות לבן על רקע אדום
{{ח:תתת}} חומר המדבקה גמיש לפי סעיף 103.1 בת״י 341
{{ח:ת}} סימון: סימון לכל סוגי מחזירי האור יהיה כמפורט בסעיף 105.1 בת״י 341 ובתוספת סימון מ.ת..

{{ח:סעיף*|29||תיקון: תשע״ו־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 29}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה מפני התנגשות מלפנים {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ו|תקנה 364ו}})}}
{{ח:ת}} מערכת להתרעה מפני התנגשות לפנים תעמוד בתאימות אלקטרו־מגנטית; יצרן המערכת יתאים את המערכת לדגם הרכב; המערכת תעמוד בדרישות סעיפים 5.2 עד 6 (כולל) לתקנת ECE 131 או בדרישות סעיפים 1.2 עד 2.8 (כולל) לנספח 2 לתקנת נציבות האיחוד האירופי ‎(EU) No 347/2012 ולמעט הדרישות הנוגעות לבלימה אוטומטית של הרכב;
{{ח:ת}} הוכחת עמידת המערכת בדרישות המפורטות, תהיה באמצעות קבלת אישור מאחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} מעבדה מוסמכת;
{{ח:תת|(2)}} מעבדה לבדיקת רכב או חלקיו שהוסמכה ואושרה לפי דירקטיבה ‎2007/46/EC, על עדכוניה;
{{ח:תת|(3)}} יצרן הרכב, כי הוא מתקין את המערכת ברכבים שהוא מייצר בקו הייצור.

{{ח:סעיף*|30||תיקון: תשע״ו־4|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 30}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה על סטייה מנתיב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ו|תקנה 364ו}})}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה על סטייה מנתיב תעמוד בתאימות אלקטרו־מגנטית; יצרן המערכת יתאים את המערכת לדגם הרכב; המערכת תעמוד בדרישות סעיפים 5.1 עד 5.4 (כולל) וסעיפים 6.2 עד 6.7 (כולל) לתקנת ECE 130 או בדרישות סעיפים 1.1 עד 1.4 (כולל) וסעיפים 2.2 עד 2.7 (כולל) לנספח 2 לתקנת נציבות האיחוד האירופי ‎(EU) No. 351/2012;
{{ח:ת}} סימוני הנתיבים המשמשים לבדיקת התרעת המערכת על סטייה מנתיב לפי התקן האמור יהיו אלה שנקבעו במדינת ישראל;
{{ח:ת}} הוכחת עמידת המערכת בדרישות המפורטות, תהיה באמצעות קבלת אישור מאחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} מעבדה מוסמכת;
{{ח:תת|(2)}} מעבדה לבדיקת רכב או חלקיו שהוסמכה ואושרה לפי דירקטיבה ‎2007/46/EC, על עדכוניה;
{{ח:תת|(3)}} יצרן הרכב, כי הוא מתקין את המערכת ברכבים שהוא מייצר בקו הייצור.

{{ח:סעיף*|31||תיקון: תשע״ח־2|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 31}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה מפני התנגשות מלפנים {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ח|תקנה 364ח}})}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה מפני התנגשות מלפנים תקיים את הדרישות האלה:
{{ח:תת|(1)}} לגבי מערכת להתרעה מפני התנגשות מלפנים שהתקין יצרן הרכב בקו היצור – ניתן לגביה אישור כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 364ח|בתקנת משנה 364ח(ב)(1)}};
{{ח:תת|(2)}} לגבי מערכת להתרעה מפני התנגשות מלפנים שהותקנה בארץ – ניתן לגביה אישור מעבדה מוסמכת על כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} המערכת מתאימה לדגם הרכב;
{{ח:תתת|(ב)}} המערכת עומדת בדרישות תאימות אלקטרו־מגנטית בהתאם לתקן ECE 10;
{{ח:תתת|(ג)}} המערכת עומדת בדרישות סעיפים 5.2 עד 6 (כולל) לתקן ECE 131 או בדרישות סעיפים 1.2 עד 2.8 (כולל) לנספח 2 לתקן ‎(EU) EEC No 347/2012 ולמעט הדרישות הנוגעות לבלימה אוטומטית של הרכב.

{{ח:סעיף*|32||תיקון: תשע״ח־2|עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 32}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה על סטייה מנתיב {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ח|תקנה 364ח}})}}
{{ח:ת}} מערכת התרעה על סטייה מנתיב תקיים את הדרישות האלה:
{{ח:תת|(1)}} לגבי מערכת התרעה על סטייה מנתיב שהתקין יצרן הרכב בקו הייצור – ניתן לגביה אישור כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 364ח|בתקנת משנה 364ח(ב)(1)}};
{{ח:תת|(2)}} לגבי מערכת התרעה על סטייה מנתיב שהותקנה בארץ – ניתן לגביה אישור מעבדה מוסמכת על כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} המערכת מתאימה לדגם הרכב;
{{ח:תתת|(ב)}} המערכת עומדת בדרישות תאימות אלקטרו־מגנטית בהתאם לתקן ECE 10;
{{ח:תתת|(ג)}} המערכת עומדת בדרישות סעיפים 5.1 עד 5.4 (כולל) וסעיפים 6.2 עד 6.7 (כולל) לתקן ECE 130 או בדרישות סעיפים 1.1 עד 1.4 (כולל) וסעיפים 2.2 עד 2.7 (כולל) לנספח 2 לתקן ‎(EU) EEC No 351/2012; סימוני הנתיבים המשמשים לבדיקת התרעת המערכת על סטייה מנתיב לפי התקנים האמורים יהיו אלה שנקבעו במדינת ישראל.

{{ח:קטע2|תוספת 3|תוספת שלישית: לוחיות זיהוי|תיקון: תשכ״ט־7}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 300|תקנות 300(ב) ו־(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 301|ו־301(ג)}})}}|תיקון: תשנ״א־11, תשס״ה, תשע״ו־9}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשכ״ב־3, תשכ״ה־9, תשל״א־2, תשל״ה־7, תשל״ו־3, תשל״ז־6, תשל״ח־4, תש״ם־3, תשמ״ב־2, תשמ״ב־4, תשמ״ג, תשמ״ג־2, תשמ״ו, תשמ״ו־4, תשמ״ז, תשמ״ז־3, תשמ״ז־5, תשמ״ט־6, תשנ״א־11, תשנ״ג־6, תשנ״ד, תשנ״ד־6, תשנ״ט, תשנ״ט־6, תשס״ה, תשע״ד־7, תשע״ה־3, תשע״ו־9|עוגן=תוספת 3 פרט 1}}
{{ח:תת|(א)}} לוחיות הזיהוי יהיו על פי תקן ישראלי ת״י 5327 של מכון התקנים הישראלי (להלן – תקן 5327), שעותק ממנו מופקד באגף הרכב ושירותי תחזוקה של משרד התחבורה וכל אדם רשאי לעיין בו.
{{ח:תת|(ב)}} לוחיות הזיהוי יותאמו לסוג הרכב כמפורט בפרק ג׳ של תקן 5327: ”הלוחית המוגמרת – דרישות ובדיקות“;
{{ח:תת|(ג)}} צורתה וצבעיה של לוחית הזיהוי יהיו לפי אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} צבע לוחית הזיהוי כולה יהיה צהוב מחזיר אור, וצבע הספרות המוטבעות בה יהיה שחור כאמור בתקן 5327;
{{ח:תתת|(2)}} צבע לוחית הזיהוי יהיה כאמור בפסקה (1), למעט צדה השמאלי של הלוחית שיהיה כחול ועליו יוטבע, בשילוב הצבעים כחול ולבן, דגל המדינה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הדגל והסמל|בחוק הדגל והסמל, התש״ט–1949}}, האותיות IL כאמור בתקן 5327, המילה ”ישראל“ בעברית ובערבית;
{{ח:תתת|(3)}} כאמור בפסקה (2), כשהמילה ”ישראל“ בעברית בלבד, ובתנאי שלוחית כאמור הותקנה לפני יום כ״ב בחשון התש״ס (1 בנובמבר 1999).
{{ח:תתת|(4)}} על אף האמור בפסקה (1), לא יירשם טרקטורון או רכב שטח ולא יחודש רישיונו אלא אם כן צבע לוחית הזיהוי שלו ירוק מחזיר אור, ומתקיימות בה הדרישות המפורטות להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} להלן ספי החזרים מינימליים מומלצים להחזר (Retreflectivity) לזווית כניסה (Entrance angle) של 5 מעלות ו־0.333″, לפי תקן אירופי.
{{ח:תתתת}}

צבע	סף מינימלי מומלץ למקדם החזר

ירוק	6.5 cd ⋅ lx−1 ⋅ m−2 <

{{ח:תתתת|(ב)}} להלן תחום קואורדינטות הצבע (בדיקת יום) הרחב ביותר המומלץ:
{{ח:תתתת}}

ירוק

קואורדינטה	נקודה 1	נקודה 2	נקודה 3	נקודה 4

x	0.180	0.140	0.120	0.350

y	0.345	0.380	0.750	0.600

{{ח:תתתת|(ג)}} לוחית זיהוי לטרקטורון, רכב שטח:
{{ח:תתתת}} המידות: אורך – 225 מ״מ, גובה – 215 מ״מ
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|(תרשים הושמט)}}
{{ח:תתתת|(ד)}} גודל הספרות והאותיות – עבור לוחית זיהוי ירוקה לטרקטורון ורכב שטח
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|(תרשים הושמט)}}
{{ח:תת|(ד)}} צבע לוחית הזיהוי ברכב כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 17|בסעיף 17(א)(3) לפקודה}} יהיה לבן מחזיר אור כאמור במיפרט.
{{ח:תת|(ה)}} מספר הרישום על גבי הכנף הקדמית באופנוע יסומן בצבע שחור על רקע צהוב מחזיר אור וייראה משני עברי האופנוע; מידות הרקע הצהוב יהיו בהתאם למספר הספרות וגודלן ובלבד שגובה כל ספרה יהיה 30 ס״מ לפחות.
{{ח:תת|(ה1)}} לוחית הזיהוי האחורית בטרקטור יכול שתהיה גם על פי המפורט במיון 4.3 במיפרט 327 האמור בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ו)}} לוחיות זיהוי ישאו סימן השגחה על פי {{ח:חיצוני|חוק התקנים|חוק התקנים, התשי״ג–1953}}, או תו תקן, כאמור {{ח:חיצוני|צו התקנים (קביעת תווי תקן)|בצו התקנים (קביעת תווי תקן), התשנ״ב–1992}}.
{{ח:תת|(ז)}} לוחית זיהוי נוספת, בכלי רכב המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 9|בתוספת התשיעית}}, תותקן בחלקו האחורי של כלי הרכב, בגובה שלא יעלה על 1.7 מטר ולא יפחת מ־0.8 מטר מגובה פני הדרך.

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תשל״ו־3, תשס״ה־19|עוגן=תוספת 3 פרט 2}}
{{ח:תת|(א)}} דוגמה של לוחית זיהוי הניתנת לבעל רשיון סחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 295|תקנה 295}} היא:
{{ח:תתת}} במבחן {{ש}} 1000-10
{{ח:תת|(ב)}} מידות לוחית זיהוי כאמור הם:
{{ח:תת}} גובה – 250 מילימטרים
{{ח:תת}} אורך – 370 מילימטרים
{{ח:תת}} גובה האות – 70 מילימטרים
{{ח:תת}} רוחב האות – 35 מילימטרים
{{ח:תת}} גובה הספרה – 75 מילימטרים
{{ח:תת}} רוחב הספרה – 45 מילימטרים
{{ח:תת}} עובי האות או הספרה – 10 מילימטרים
{{ח:תת|(ג)}} צבע הלוחית יהיה לבן, וצבע האותיות והספרות – אדום.
{{ח:תת|(ד)}} בצד שמאל של הלוחית ליד המלה ”במבחן“ תצויין שנת הרשיון בשתי הספרות האחרונות של השנה לפי הלוח הגריגוריאני.

{{ח:סעיף*|3||תיקון: תשפ״ד־9, תשפ״ד{{=}}15|עוגן=תוספת 3 פרט 3}}
{{ח:תת|(א)}} לוחית זיהוי לרכב לתחבורה קלה תהיה לפי הוראות תקן 5327 בכל הנוגע ללוחיות לרכב לתחבורה קלה ותותאם לסוג הרכב בהתאם להוראותיו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 1|בפרט 1(ג)(1)}}, לעניין רכב לתחבורה קלה הרשום על שם חברה שפעילותה העסקית העיקרית היא בהעמדת רכב כאמור לשימוש אחרים בתמורה, צבע הלוחית יהיה לבן מחזיר אור ויתקיימו בה הדרישות המפורטות להלן:
{{ח:תתת|(1)}} להלן ספי החזרים מינימליים מומלצים להחזר (Retreflectivity) לזווית כניסה (Entrance angle) של 5 מעלות ו־0.333″, לפי תקן אירופי.
{{ח:תתת}}

צבע	סף מינימלי מומלץ למקדם החזר

לבן	6.5 cd ⋅ lx−1 ⋅ m−2 <

{{ח:תתת|(2)}} להלן תחום קואורדינטות הצבע (בדיקת יום) הרחב ביותר המומלץ:
{{ח:תתת}}

לבן

קואורדינטה	נקודה 1	נקודה 2	נקודה 3	נקודה 4

x	0.180	0.140	0.120	0.350

y	0.345	0.380	0.750	0.600

{{ח:קטע2|תוספת 4|תוספת רביעית|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:קטע3|תוספת 4 חלק א|חלק א׳: סימני היכר למונית|תיקון: תשמ״ה־4, תשמ״ו־5, תשנ״ד־2}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 507|תקנה 507}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} סימני היכר למוניות הם:
{{ח:תת|(1)}} קופסה על גג המונית או קופסה משולבת בגגון;
{{ח:תת|(2)}} מדבקה על כל אחת משתי הדלתות הקדמיות של המונית מצדה החיצוני.

{{ח:קטע3|תוספת 4 חלק ב|חלק ב׳: {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשל״ד־3, תשמ״ג־2, תשמ״ד־4, תשמ״ה־4, תשנ״ג־5, תש״ף־4}}
{{ח:קטע3|תוספת 4 חלק ג|חלק ג׳: טופס אישור על ביצוע נסיעה לפי הסכם|תיקון: תשכ״ה, תשל״ו־2, תשמ״ה־4, תשס״ד־7}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 510|תקנה 510(ג)(6)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} אישור על ביצוע נסיעה לפי הסכם
{{ח:ת}} שם התאגיד . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} שם מזמין הנסיעה . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} מספר הרישוי של המונית . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} מספר השירוי להפעלת המונית . . . . . . . . .
{{ח:ת}} תאריך הנסיעה והשעה . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} {{טורים שווים | {{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|חתימת מנהל התאגיד או סדרן בתאגיד}} }}

{{ח:קטע3|תוספת 4 חלק ד|חלק ד׳: {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשכ״ה, תשמ״ה־4}}
{{ח:קטע2|תוספת 5|תוספת חמישית|תיקון: תשכ״ח, תשל״א־2, תשל״ה־4, תש״ם־8}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 77|תקנה 77}})}}}}

{{ח:סעיף*|(א)||תיקון: תש״ם־9, תשמ״ב־2, תשמ״ב־4|עוגן=תוספת 5 פרט א}}
{{ח:ת}}

בשקלים

בין השעות
06:01-16:00	בין השעות
16:01-24:00	בין השעות
24:01-06:00

{{ח:תת|1.}} אגרה בעד הרחקת רכב ({{ח:פנימי|סעיף 77|תקנה 77(א)}})
358	448	538

{{ח:תת|2.}} תשלום בעד הרחקת רכב בידי מורשה לגרור ({{ח:פנימי|סעיף 77|תקנה 77(ב)}})
358	448	538

{{ח:תת|3.}} תשלום בעד החסנת רכב שהורחק, החל ביום השביעי –
10

{{ח:תת|4.}} האגרות והתשלומים שבפסקה זו יותאמו לשיעור העלאות המחירים לשירותי גרירה שאישר הממונה על המחירים לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים#סעיף 12|סעיף 16ז לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, תשי״ח–1957}}, ויעוגלו לשקל הקרוב.

{{ח:סעיף*|(ב)||תיקון: תש״ם־9|עוגן=תוספת 5 פרט ב}}
{{ח:ת}} הנוסח של טופס גרירת רכב, האישור על קבלת האגרה והודעת הזיכוי של הבנק יהיו כמפורט להלן: {{ח:הערה|(הושמט)}}

{{ח:סעיף*|(ג)||תיקון: תשמ״א־5|עוגן=תוספת 5 פרט ג}}
{{ח:ת}} הודעת רושם דו״ח לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27|סעיף 27 לפקודת התעבורה}}: {{ח:הערה|(הושמט)}}

{{ח:סעיף*|(ד)||תיקון: תשמ״א־5, תשע״ט־8|עוגן=תוספת 5 פרט ד}}
{{ח:ת}} דו״ח בוחן תנועה על תאונת דרכים: {{ח:הערה|(הושמט)}}

{{ח:קטע2|תוספת 6|תוספת שישית|תיקון: תשמ״א־2, תשס״ג־2}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 544|תקנה 544}})}}}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ה־8, תשע״ז־8, תשפ״א־11, תשפ״א־15}}
{{ח:ת}}

'''2 נקודות'''

מס״ד	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודה}}	תקנה	תיאור מקוצר של העבירה

1	{{ח:הערה|(נמחק)}}

2	{{ח:פנימי|סעיף 83ב|83ב(א)}}	נהיגה ברכב שבו נוסע לא חגור

3	{{ח:הערה|(נמחק)}}

4	{{ח:הערה|(נמחק)}}

5	{{ח:הערה|(נמחק)}}

6	{{ח:הערה|(נמחק)}}

7	{{ח:הערה|(נמחק)}}

8	{{ח:הערה|(נמחק)}}

9	{{ח:פנימי|סעיף 97|97(א), (ב) ו־(ג)}}	נסיעה בלא הפעלת אורות כנדרש

10	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65ב|65ב(ג)}}	אי־לבישת אפוד זוהר

'''4 נקודות'''

מס״ד	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודה}}	תקנה	תיאור מקוצר של העבירה

1	{{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב)(3)}}	הפרעה או עיכוב תנועה

2	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 64|64(ד)}}	אי ציות לתמרור ב–37 – אי עצירה בלבד

3	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	אי ציות לתמרור ב–48 – אי מעבר מצדו הימני של התמרור או אי מתן זכות קדימה לתנועה החוצה את הדרך במעגל התנועה

4	{{ח:הערה|(נמחק)}}

4א	{{ח:פנימי|סעיף 28א|28א(א)}}	נהיגה ברכב שבו לא מנותקת בזמן הנסיעה תצוגה הנראית לנהג

5	{{ח:פנימי|סעיף 36|36(ה)}}	כניסת רכב מסחרי לצומת שלא מהנתיב הימני

5א	{{ח:פנימי|סעיף 38|38(א)}}	נהיגה על מדרכה שלא לשם חצייתה

6	{{ח:פנימי|סעיף 45|45}}	נסיעה אחורנית תוך סיכון או פגיעה

7	{{ח:פנימי|סעיף 47|47(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 47|47(ה)(2)}}	עקיפה שלא מצד שמאל או עקיפה או סטיה אחרי תמרור א–30 לפני מפגש מסילת ברזל

8	{{ח:פנימי|סעיף 48|48(ב) ו־(ג)}}	עיכוב תנועה, אי ירידה לשפת הכביש או לשול מיוצב או אי עצירה

9	{{ח:הערה|(נמחק)}}

10	{{ח:הערה|(נמחק)}}

10א	{{ח:פנימי|סעיף 83ב|83ב(א)}}	נוסע שאינו חגור בחגורת בטיחות

10ב	{{ח:הערה|(פקע)}}

11	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(3)}}	הובלת מטען שלא בבטיחות ואינו מאובטח

12	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(2)(ב)}}	הובלת מטען המגביל שדה ראיה

12א	{{ח:פנימי|סעיף 90|90(ו)}}	גרירת רכב שלא בבטיחות

12ב	{{ח:פנימי|סעיף 91|91(א) עד (ג), (ו) ו־(ז)}}	אי־קיום סייגים בגרירה

13	{{ח:פנימי|סעיף 93|93(א)(1)}}	אי מתן זכות קדימה לרכב ביטחון

14	{{ח:הערה|(נמחק)}}

15	{{ח:פנימי|סעיף 96|96}}, {{ח:פנימי|סעיף 97|97(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 99|99(א)(1), (2) ו־(3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 101|101}} {{ח:פנימי|סעיף 103|ו־103}}	נסיעה בלא הפעלת אורות כנדרש

'''6 נקודות'''

מס״ד	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודה}}	תקנה	תיאור מקוצר של העבירה

1	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|2}}	נהיגה בלא רישיון רכב החייב ברישום וברישוי

2	{{ח:הערה|(נמחק)}}

3	{{ח:פנימי|סעיף 21|21(ג)}}	נהיגה בלא זהירות

4	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	אי ציות לתמרורים – איסורי כניסה לכלי רכב שונים: ב–1, ב–2, ב–12, ב–13, ב–14, ב–15, ב–16, ב–17, ב–18, ב–54, ב–60, ב–68

5	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	אי ציות לתמרורים – איסורי עקיפה לפי תמרור ב–8, ב–10

5א	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	פניות אסורות לפי תמרורים 428 עד 431

6	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 36|36(ד)}}	נסיעה בכיוונים שלא על פי תמרורים ב–40, ב–41, ב–42, ב–43, ב–44, ב–45, ב–46, ב–47, ב–50, ב–51, ה–4, או בניגוד לכיוון החץ שסומן על פני הדרך

7	{{ח:פנימי|סעיף 23|23(א)(1) ו־(2)}}	אי ציות להוראות או איתות של שוטר או פקח עירוני

8	{{ח:פנימי|סעיף 26|26(4)}}, {{ח:פנימי|סעיף 27|27(ג)}}	נהיגה תוך חוסר שליטה ברכב

9	{{ח:פנימי|סעיף 33|33(א)}}	נהיגה שלא בכביש למעט דו־גלגלי

10	{{ח:פנימי|סעיף 36|36(ג)}}	נהיגה תוך חציית קו הפרדה רצוף

11	{{ח:פנימי|סעיף 35|35}}, {{ח:פנימי|סעיף 46|46(א)}}	נהיגה שלא בימין הדרך

12	{{ח:פנימי|סעיף 37|37}}	נהיגת רכב בכיוון ההפוך בכביש חד־סיטרי

13	{{ח:פנימי|סעיף 39א|39א(א), (ג) ו־(ז)}}, {{ח:פנימי|סעיף 39ג|39ג(א), (ג) ו־(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 39ד|39ד(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 39ה|ו־39ה(א) ו־(ג)}}	נהיגת מכונה ניידת, טרקטורון, טרקטור משא או רכב שטח בניגוד לתקנות

14	{{ח:פנימי|סעיף 47|47(ה)(3) ו־(4)}}	עקיפות – לפני מעבר חציה, בצומת או אי השלמת עקיפה לפני צומת

14א	{{ח:פנימי|סעיף 56|56(ב)(2)}}	אי־פתיחה של חלון רכב או דלת אוטובוס, לפי העניין, בעצירה לפני מפגש מסילת ברזל

14ב	{{ח:פנימי|סעיף 57|57}}	חציית אוטובוס במפגש מסילת ברזל בדרך לא סלולה אספלט או בטון

{{ח:פנימי|סעיף 47|47(ח)}}	רכב מעל 4,000 ק״ג, העוקף שלא כדין רכב עוקף

15	{{ח:פנימי|סעיף 64|64(א)(1), (2) ו־(3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 64|64(ב)(1) ו־(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 66|66}}	אי מתן זכות קדימה – לרכב מימין, לרכב ממול בפניה שמאלה, לרכב שבדרך הסלולה, להולך רגל, לרכב הנע בכביש, לרכב שבא נגדו;

{{ח:פנימי|סעיף 68|68}}	אי מתן אפשרות להולך רגל לעבור בבטחה, כניסה למסלול תנועה תוך סיכון

16	{{ח:פנימי|סעיף 65|65}}	כניסה למפגש מסילת ברזל או צומת כשאין יכולת להמשיך בנסיעה

17	{{ח:פנימי|סעיף 83ב|83ב(א)}}	נהג שאינו חגור בחגורת בטיחות

17א	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(5)}}	הובלת מטען ברכב עד 14.99% מעל המשקל הכולל המותר

17ב	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(4)}}, {{ח:פנימי|סעיף 85|85(א1)}}	הובלת מטען שאינו מאובטח לרכב בהתאם לדרישות תקן אבטחת מטענים; הובלת מטען ברכב מסוג N3 על ידי נהג שלא עבר השתלמות מקצועית בנושא יישום תקן אבטחת מטענים

18	{{ח:פנימי|סעיף 86|86}}	הובלת מטען בתפזורת לא מכוסה או מכוסה בכיסוי שאינו מקיים את דרישות פרק ד׳ לתקן אבטחת מטענים

18א	{{ח:פנימי|סעיף 95ד|95ד}}	נהיגת רכב תפעולי שלא באזור שנקבע או שלא בהתאם להוראות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 95ד|בתקנה}}

18ב	{{ח:פנימי|סעיף 119|119(ג)}}	נהיגה או רכיבה על אופנוע בלי לחבוש קסדת מגן

19	{{ח:פנימי|סעיף 155|155}}	הפרשת חומרים הפוגעים בבטיחות

'''8 נקודות'''

מס״ד	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודה}}	תקנה	תיאור מקוצר של העבירה

1	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|10(א)}}	רישיון נהיגה לא תקף לאותו סוג רכב

1א	{{ח:פנימי|סעיף 12א1|12א1(ב)}}	נהיגת נהג חדש צעיר בלא מלווה

1ב	{{ח:פנימי|סעיף 12א2|12א2}}	נהיגת נהג חדש צעיר עם נוסעים במספר העולה על המותר בלא מלווה

1ג	{{ח:פנימי|סעיף 16|16(ב)}}	הוראת נהיגה תוך שימוש בטלפון בלא דיבורית

2	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 38|38(3)}}	{{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב)(2)}}	תאונת דרכים שבה נחבל אדם או התנהגות שגרמה לנזק לאדם

2א	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|62(2)}}	נהיגה בקלות ראש או ברשלנות

2ב	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|62(11)}}	שיבוש פעולת מיתקן מגביל מהירות

3	{{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב)(4)}}, {{ח:פנימי|סעיף 26|26(1)}}	התנהגות שעלולה לסכן חיי אדם, עוברי דרך

4	{{ח:פנימי|סעיף 27|27(א)}}	נהיגת רכב שבמצבו עלול לסכן עוברי דרך

4א	{{ח:פנימי|סעיף 28|28(ב)}}	נהיגה תוך שימוש בטלפון בלא דיבורית

5	{{ח:פנימי|סעיף 44|44(א)}}	פניית פרסה תוך סיכון עוברי דרך בנסיבות מחמירות לפי ההוראות בדבר נסיבות מחמירות של עבירות קנס (להלן – נסיבות מחמירות)

6	{{ח:פנימי|סעיף 47|47(ה)(1) ו־(ז)}}	עקיפה כשהראות לקויה לפני צומת, לפני מעבר חציה או לפני מפגש מסילת ברזל

7	{{ח:פנימי|סעיף 54|54(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	מהירות מעל 20 קמ״ש עד 30 קמ״ש מעל למותר בדרך עירונית

8	{{ח:פנימי|סעיף 54|54(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	מהירות מעל 25 קמ״ש עד 40 קמ״ש מעל למותר בדרך שאינה עירונית או בדרך מהירה

9	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65|65(א)(1) ו־(3)}}	{{ח:פנימי|סעיף 56|56(א)(1), (2) ו־(3)}}	אי עצירה לפני מפגש רכבת בנסיבות המפורטות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65|בסעיף}} {{ח:פנימי|סעיף 56|או בתקנה}}, לפי העניין

10	{{ח:פנימי|סעיף 64|64(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	נסיעה ברמזור באור אדום וצהוב יחד בניגוד לרמזור ה–2

11	{{ח:פנימי|סעיף 64|64(ה)}}	נסיעה ברמזור באור צהוב מהבהב בלי לאפשר להולך רגל לחצות בבטחה או בלי לאפשר לרכב הבא לצומת לחצות בבטחה את הצומת

11א	{{ח:פנימי|סעיף 67|67(א)}}	אי־מתן אפשרות להולך רגל להשלים את החצייה בבטחה

11ב	{{ח:פנימי|סעיף 83א|83א}}	הסעת ילד שאינו רתום במושב בטיחות או במושב מגביה, לפי העניין

12	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(4)}}	הובלת מטען שלא בבטיחות ואינו מאובטח

12א	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(5)}}	הובלת מטען ברכב מ־15% מעל המשקל הכולל המותר ועד 24.99%

13	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(ד)(1) ו־(ה)(3)}}	הובלת מטען החורג ממידות הרכב

14	{{ח:פנימי|סעיף 85א|85א(ו)(1), (3) ו־(4)}}	הובלת מכולה בניגוד לתקנות

15	{{ח:פנימי|סעיף 168|168}}	שעות נהיגה מעל המותר

16	{{ח:פנימי|סעיף 308|308(ד)}}	נהיגת רכב שנמסרה לגביו הודעת אי שימוש

17	{{ח:פנימי|סעיף 364ד|364ד(ב)}}	נהיגה בלא טכוגרף תקין

18	{{ח:פנימי|סעיף 364ה|364ה(ג)}}	נהיגה בלא מגביל מהירות תקין

'''10 נקודות'''

מס״ד	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודה}}	תקנה	תיאור מקוצר של העבירה

1	{{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 304|סעיף 304 לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} שחל עליו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 64|סעיף 64 לפקודה}}	גרימת מוות ברשלנות

1א	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 10|10(א)}}	נהיגת רכב בידי מי שלא ניתן לו רישיון נהיגה לאותו סוג רכב

2	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 64א|64א}}	הפקרה אחרי פגיעה

2א	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 64ד|64ד(א)}}	סירוב לבדיקת שכרות;

2ב	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 65|65(א)(2)}}	{{ח:פנימי|סעיף 56|56(א)(4)}}	אי־עצירה לפני מפגש מסילת ברזל כשהמחסום נע

3	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 54|54(א)}}	מהירות מעל 30 קמ״ש מעל למותר בדרך עירונית

4	{{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 54|54(א)}}	מהירות מעל 40 קמ״ש מעל למותר בדרך שאינה עירונית או בדרך מהירה

5	{{ח:פנימי|סעיף 47|47(ד) ו־(ה)(5)}}	עקיפת רכב כשהדרך לא פנויה או על קו הפרדה רצוף

6	{{ח:פנימי|סעיף 64|64(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	אי מתן זכות קדימה בתמרור ב–36

7	{{ח:פנימי|סעיף 64|64(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	אי מתן זכות קדימה בתמרור ב–37

8	{{ח:פנימי|סעיף 64|64(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(א)}}	נסיעה ברמזור באור אדום בניגוד לרמזור ה–1

9	{{ח:פנימי|סעיף 67|67(א)}}	לא איפשר להולך רגל להשלים חצייה בבטחה בנסיבות מחמירות

10	{{ח:פנימי|סעיף 85|85(א)(5)}}	הובלת מטען מעל 25% מהמשקל הכולל המותר

11	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 62|62(3)}}	{{ח:פנימי|סעיף 26|26(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 169ב|169ב}}	נהיגה תחת השפעת אלכוהול או סמים

12	{{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 67|67}}	נהיגת רכב בזמן פסילה

{{ח:קטע2|תוספת 7|תוספת שביעית|תיקון: תשמ״ג־2, תשנ״ב־3}}
{{ח:קטע3||ציוד לארגז עזרה ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 369א|תקנות 369א}} {{ח:פנימי|סעיף 408|ו־408}})}}|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־11}}

{{ח:סעיף*|א||תיקון: תשנ״ב־3|עוגן=תוספת 7 פרט א}}
{{ח:ת}} ציוד לארגז עזרה ראשונה לכל רכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 369א|בתקנה 369א(ב)}} ולכל אוטובוס יכלול הפריטים המפורטים להלן:
{{ח:תת|(1)}} 1 תחבושת אישית;
{{ח:תת|(2)}} 2 משולשי בד;
{{ח:תת|(3)}} 10 אגדים מדבקים;
{{ח:תת|(4)}} 5 פדים סטריליים שגודל כל אחד מהם 3×3 אינטש;
{{ח:תת|(5)}} 3 אגדים גליליים שגודל כל אחד מהם 3×3 אינטש;
{{ח:תת|(6)}} 2 סיכות בטחון;
{{ח:תת|(7)}} 1 זוג מספריים.

{{ח:סעיף*|ב||עוגן=תוספת 7 פרט ב}}
{{ח:ת}} באוטובוס ציבורי הפועל בקו עירוני או אזורי, ימצא – בנוסף לציוד המפורט {{ח:פנימי|תוספת 7 פרט א|בסעיף א׳}} – הציוד המפורט להלן, כשהוא ארוז באופן הרמטי:
{{ח:תת|(1)}} 5 תחבושות אישיות;
{{ח:תת|(2)}} 2 תחבושות בינוניות;
{{ח:תת|(3)}} 8 משולשי בד;
{{ח:תת|(4)}} 1 תחבושת כוויה מטלין;
{{ח:תת|(5)}} 1 גזה עליון.

{{ח:סעיף*|ג||תיקון: תשנ״ב־3|עוגן=תוספת 7 פרט ג}}
{{ח:ת}} בטיולית ובכל אוטובוס אחר, פרט לאוטובוס פרטי או אוטובוס ציבורי הפועל בקו עירוני או אזורי, ימצא – בנוסף לציוד המפורט {{ח:פנימי|תוספת 7 פרט א|בסעיף א׳}} – הציוד המפורט להלן כשהוא ארוז באופן הרמטי:
{{ח:תת|(1)}} 8 תחבושות אישיות קטנות;
{{ח:תת|(2)}} 2 תחבושות בינוניות;
{{ח:תת|(3)}} 1 תחבושת בטן גדולה;
{{ח:תת|(4)}} 10 משולשי בד;
{{ח:תת|(5)}} 1 תחבושת כוויה מטלין;
{{ח:תת|(6)}} 10 גזות סטריליות שגודל כל אחת מהן 3×3 אינטש;
{{ח:תת|(7)}} 1 חוסם עורקים מגומי;
{{ח:תת|(8)}} 1 גזה וזלין סטרילית;
{{ח:תת|(9)}} 1 זוג מספריים לחומר.

{{ח:סעיף*|ד||עוגן=תוספת 7 פרט ד}}
{{ח:ת}} הציוד המפורט {{ח:פנימי|תוספת 7 פרט ב|בסעיפים ב׳}} {{ח:פנימי|תוספת 7 פרט ג|ו־ג׳}} הוא לשימוש רק במקרה של פיגוע או תאונה ואם נעשה בו שימוש כאמור, יושלם מיד לכמות שפורטה כאמור וייסגר שוב באופן הרמטי.

{{ח:סעיף*|ה||תיקון: תשנ״א, תשנ״א־11|עוגן=תוספת 7 פרט ה}}
{{ח:ת}} ערכת חילוץ מסוג שאישר מפקח כבאות ראשי במשרד הפנים.

{{ח:קטע2|תוספת 8|תוספת שמינית|תיקון: תשנ״א־4}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ד|תקנה 364ד}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:תת|100}} תל־אביב – קהיר
{{ח:תת|392}} באר־שבע – אילת
{{ח:תת|393}} תל־אביב – אילת
{{ח:תת|394}} תל־אביב – אילת
{{ח:תת|395}} באר־שבע – אילת
{{ח:תת|444}} ירושלים – אילת
{{ח:תת|840}} תל־אביב – קרית־שמונה
{{ח:תת|841}} תל־אביב – קרית־שמונה
{{ח:תת|842}} תל־אביב – קרית־שמונה
{{ח:תת|963}} ירושלים – קרית־שמונה
{{ח:תת|964}} ירושלים – צפת
{{ח:תת|966}} חיפה – שפך־זוהר
{{ח:תת|991}} חיפה – אילת
{{ח:תת|995}} חיפה – באר־שבע

{{ח:קטע2|תוספת 9|תוספת תשיעית|תיקון: תשס״ג־4, תשס״ה־20}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 364ד|תקנה 364ד(ב1)(1)}})}}}}
{{ח:קטע3||יומן נסיעות חודשי אישי}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

שם פרטי ומשפחה	תעודת זהות	מס׳ רישיון נהיגה	מס׳ סידורי של היומן	מס׳ רישיון מוגבל	מס׳ העמוד

{{ח:ת}} מס׳ הרכב: _______________
{{ח:ת}}

מס׳ הרכב {{מוקטן|(במידה והנהג עובר מרכב לרכב)}}	תחילת עבודה	נהיגה בפועל	הפסקות או המתנות	מנוחה מחוץ לעבודה	סיום העבודה	סה״כ שעות עבודה	פרטי הנסיעה	רישום מד מרחק נסיעה	חתימת הנהג

{{מוקטן|תאריך}}	{{מוקטן|שעה}}	{{מוקטן|משעה}}	{{מוקטן|עד שעה}}	{{מוקטן|משעה}}	{{מוקטן|עד שעה}}	{{מוקטן|משעה}}	{{מוקטן|עד שעה}}	{{מוקטן|תאריך}}	{{מוקטן|שעה}}	{{מוקטן|שעות}}	{{מוקטן|דקות}}	{{מוקטן|ממקום}}	{{מוקטן|למקום}}	{{מוקטן|בהתחלה}}	{{מוקטן|בסיום}}

{{ח:ת}} {{מוקטן|הערה: שיטת מילוי השעות תיעשה לפי 24 שעות (אחרי 12 בצהריים: 13, 14 וכו׳)}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים | חתימה: _______________ | תאריך: _______________ }}

{{ח:קטע2|תוספת 10|תוספת עשירית|תיקון: תשס״ה, תשס״ו־8}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 300|תקנות 300(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 301|ו־301(ג)}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 10 פרט 1}}
{{ח:ת}} משא רכין

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 10 פרט 2}}
{{ח:ת}} משא אשפה בתפזורת

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 10 פרט 3}}
{{ח:ת}} משא רכין מנוף קדמי

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 10 פרט 4}}
{{ח:ת}} משא מגבה נוע

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 10 פרט 5}}
{{ח:ת}} משא מערבל בטון

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 10 פרט 6}}
{{ח:ת}} משא אשפה מגבה נוע

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 10 פרט 7}}
{{ח:ת}} משא מכל אבקה רכין

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 10 פרט 8}}
{{ח:ת}} גרורים שמשקלם הכולל עולה על 4 טון

{{ח:סעיף*|9||תיקון: תשס״ט־10|עוגן=תוספת 10 פרט 9}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נמחק)}}

{{ח:סעיף*|10||תיקון: תשס״ט־10|עוגן=תוספת 10 פרט 10}}
{{ח:ת}} רכב מסוג O4

{{ח:סעיף*|11||תיקון: תשס״ט־10|עוגן=תוספת 10 פרט 11}}
{{ח:ת}} רכב מסוג N3

{{ח:קטע2|תוספת 11|תוספת אחת עשרה|תיקון: תשס״ה־15}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495|תקנה 495}})}}}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 11 טופס 1}}
{{ח:ת}} '''טופס 1''': בקשה לקבלת רישיון לקו שירות במוניות {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495|תקנה 495(א)}})}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 11 טופס 2}}
{{ח:ת}} '''טופס 2''': פירוט המוניות שיעמדו לרשות התאגיד {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495|תקנה 495(ב)(3)}})}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ו־10|עוגן=תוספת 11 טופס 3}}
{{ח:ת}} '''טופס 3''': ערבות בנקאית {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495|תקנה 495(ב)(7)}})}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 11 טופס 4}}
{{ח:ת}} '''טופס 4''': התחייבות למילוי תנאי הרישיון {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495|תקנה 495(ג)}})}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 11 טופס 5}}
{{ח:ת}} '''טופס 5''': התחייבות לסימון מונית בצבע התאגיד {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495|תקנה 495(ג)}})}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשס״ו־10|עוגן=תוספת 11 טופס 6}}
{{ח:ת}} '''טופס 6''': ערבות בנקאית {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 495ז|תקנה 495ז}})}}

{{ח:קטע2|תוספת 12|תוספת שתים עשרה|תיקון: תש״ע־11}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 216|תקנות 216(ד)(3)}})}}}}
{{ח:קטע2|תוספת 13|תוספת שלוש עשרה|תיקון: תשע״ד־5}}
{{ח:קטע3|תוספת 13 חלק א|חלק א׳: טפסים לעניין רכב שנגרם לו נזק או נזק בטיחותי|תיקון: תשע״ד־11}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 309|תקנה 309}})}}}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק א טופס 1}}
{{ח:ת}} '''טופס 1''': תעודת בדיקה לפי {{ח:פנימי|סעיף 309|תקנה 309(א)‏}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק א טופס 2}}
{{ח:ת}} '''טופס 2''': הודעה לרשות הרישוי בדבר רכב שנגרם לו נזק בטיחותי‏

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק א טופס 3}}
{{ח:ת}} '''טופס 3''': הודעה בדבר תיקון רכב שנגרם לו נזק בטיחותי לפי {{ח:פנימי|סעיף 309|תקנה 309(ה)}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק א טופס 4}}
{{ח:ת}} '''טופס 4''': תעודה בדבר תקינות רכב‏

{{ח:קטע3|תוספת 13 חלק ב|חלק ב׳: טפסים לעניין רישום רישיון הפעלה למונית ברישיון רכב|תיקון: תשע״ד־11}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 276ה|תקנות 286ה {{מוקטן|[צ״ל: 276ה]}}}} {{ח:פנימי|סעיף 287ב|ו־287ב}})}}}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ד־11|עוגן=תוספת 13 חלק ב טופס 5}}
{{ח:ת}} '''טופס 5''': טופס לעניין הודעה על רישיון הפעלה למונית

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ד־11, תשע״ח־3|עוגן=תוספת 13 חלק ב טופס 6}}
{{ח:ת}} '''טופס 6''': טופס לעניין מחיקת רישיון הפעלה שפורט ברישיון רכב

{{ח:קטע3|תוספת 13 חלק ג|חלק ג׳: טפסים לעניין {{ח:פנימי|חלק י|חלק י׳}}|תיקון: תשע״ט־7}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 585|תקנה 585(א) (14) ו־(15)}})}}}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק ג טופס א}}
{{ח:ת}} '''טופס א'''': טופס בדיקת תקינות לרכב פרטי ומסחרי עד 9,999 ק״ג

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק ג טופס ב1}}
{{ח:ת}} '''טופס ב׳1''': טופס בדיקת תקינות בטיחותית לאוטובוס מס׳ סידורי . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק ג טופס ב2}}
{{ח:ת}} '''טופס ב׳2''': טופס בדיקת תקינות בטיחותית למונית

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק ג טופס ג}}
{{ח:ת}} '''טופס ג'''': טופס בדיקה בטיחותית לכלי רכב מעל 10,000 ק״ג

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת 13 חלק ג טופס ד}}
{{ח:ת}} '''טופס ד'''': טופס בדיקת תקינות לנתמך/גרור

{{ח:קטע2|תוספת 14|תוספת ארבע עשרה|תיקון: תשע״ד־12, תשע״ד־14}}
{{ח:קטע3||סימון אופניים עם מנוע עזר לפי התקן הרשמי}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 39טז|תקנה 39טז(2)(ב)(3)}})}}}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ו־7}}
{{ח:ת}} {{ממורכז|[[Image:Electric bicycle mark israel.png|425px|link=]]}}

{{ח:קטע2|תוספת 14|תוספת ארבע עשרה א׳|תיקון: תשע״ט־9, תש״ף, תש״ף־7, תשפ״ב־8}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 191א|תקנה 191א}})}}}}
{{ח:קטע3||הצהרה בדבר מצבו הרפואי של מבקש רישיון נהיגה {{ש}} טופס 1}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} יש לסמן את המבוקש {{ח:פנימי|תוספת 14א חלק א|בחלק א׳}}, למלא את {{ח:פנימי|תוספת 14א חלק ב|חלק ב׳}} ולהשיב ולסמן במקום המתאים לכך לצד השאלות {{ח:פנימי|תוספת 14א חלק ג|שבחלק ג׳}}:

{{ח:קטע3|תוספת 14 חלק א|חלק א׳:}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} מבקש להוציא רישיון לדרגה (אנא בחר) ‎1/A/A1/A2/B/C1
{{ח:ת}} הוספת דרגת רישיון נהיגה לדרגה (אנא בחר) C+E/D/D1/D2/D3/C
{{ח:ת}} מבקש להוסיף היתר לנהיגת אמבולנס / רכב לכיבוי שרפות / רכב שב״ס מבצעי / רכב חילוץ / רכב אחר שאישרה רשות הרישוי כרכב ביטחון / אופנוע להגשת עזרה ראשונה / טרקטורון / היתר לנהיגת כלי רכב לצורך בדיקה כשהם בלא נוסעים או מטען / היתר לנהיגת אוטובוס לצורך חניה בחניון כשהוא בלא נוסעים או מטען

{{ח:קטע3|תוספת 14 חלק ב|חלק ב׳: פרטים אישיים}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

שם פרטי	שם משפחה	מס׳ זהות	כתובת	טלפון	מס׳ טלפון נייד

{{ח:קטע3|תוספת 14 חלק ג|חלק ג׳: הצהרה רפואית}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

כן	לא

{{ח:תת|(1)}} האם עברת אירוע של איבוד הכרה ב־5 השנים האחרונות?

{{ח:תת|(2)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה חולה במחלת הכפיון (אפילפסיה)?

{{ח:תת|(3)}} האם אתה נוטל תרופות לטיפול במחלת הכפיון (אפילפסיה)?

{{ח:תת|(4)}} אם התשובה לשאלה הקודמת {{ח:פנימי|תוספת 14 חלק ג פרט 3|בפרט 3}} היא כן, האם סוג התרופה או מינונה שונה לאחרונה?

{{ח:תת|(5)}} האם עברת בעברך אירוע מוחי (STROKE) או אירוע מוחי חולף (TIA)?

{{ח:תת|(6)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מהפרעת קשב וריכוז (ADHD)?

{{ח:תת|(7)}} האם אתה נוטל תרופות לטיפול בהפרעת קשב וריכוז (ADHD)?

{{ח:תת|(8)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מהפרעה בתחושה, טווח תנועה או כוח גס של הגפיים?

{{ח:תת|(9)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה חולה במחלת לב?

{{ח:תת|(10)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מהפרעה בקצב הלב (ARRHYTHMIA)?

{{ח:תת|(11)}} האם הושתל לך קוצב לב (PACEMAKER) או קוצב (DEFIBRILLATOR)?

{{ח:תת|(12)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה חולה בסוכרת מטיפוס 1 (TYPE 1DM – נעורים)?

{{ח:תת|(13)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה חולה בסוכרת מטיפוס 2 (TYPE 2DM – מבוגרים)?

{{ח:תת|(14)}} האם אתה מטופל בשל מחלת סוכרת כאמור {{ח:פנימי|תוספת 14 חלק ג פרט 12|בפרט 12}} {{ח:פנימי|תוספת 14 חלק ג פרט 13|או 13}} באמצעות אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתת|1.}} כדורים;
{{ח:תתת|2.}} מזרק אינסולין;
{{ח:תתת|3.}} משאבת אינסולין.

{{ח:תת|(15)}} האם פסיכאטר או פסיכולוג נתן לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מבעיה בתחום בריאות הנפש?

{{ח:תת|(16)}} האם אתה מקבל טיפול תרופתי או אחר לבעיה בתחום בריאות הנפש שניתנה לגביה אבחנה רפואית כאמור {{ח:פנימי|תוספת 14 חלק ג פרט 15|בפרט 15}}?

{{ח:תת|(17)}} האם אתה חש עייפות ורצון להירדם במהלך היום?

{{ח:תת|(18)}} האם אתה נוטל תרופות מרשם באופן קבוע (למעט תרופות הקשורות להפרעות קשב וריכוז)?

{{ח:תת|(19)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מסחרחורת (VERTIGO)?

{{ח:תת|(20)}} האם סבלת מחבלת ראש בשנה האחרונה?

{{ח:תת|(21)}} האם עברת ניתוח ראש בעברך?

{{ח:תת|(22)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל ממחלה של מערכת העצבים (למשל פרקינסון, טרשת נפוצה וכיוצא באלה)?

{{ח:תת|(23)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מבעיה בזיכרון או בריכוז?

{{ח:תת|(24)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה חולה בסרטן?

{{ח:תת|(25)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל מהפרעת נשימה בשינה?

{{ח:תת|(26)}} האם ניתנה לך אבחנה רפואית כי אתה סובל ממחלת ריאות הדורשת טיפול תרופתי קבוע?

{{ח:תת|(27)}} האם ידוע לך על סיבה רפואית אחרת או נוספת על האמור בהצהרה זו שיכולה להפריע לך או למנוע ממך לנהוג?

{{מוקטן|* שים לב לאור {{ח:פנימי|סעיף 191א|תקנה 191א לתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}}, מילוי של תשובה חיובית בהצהרה רפואית זו אין משמעותה דחייה אוטומטית של הבקשה}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} אני החתום/ה מטה מצהיר/ה, כי הפרטים שמילאתי בהצהרה זו הם הפרטים המדויקים, המלאים והנכונים ביחס למצבי הרפואי בעבר ובהווה;
{{ח:ת}} ידוע לי כי אם הגשתי הצהרה הכוללת מידע כוזב או מטעה, רשות הרישוי רשאית לסרב לתת לי רישיון נהיגה, להתלותו או שלא לחדשו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191ב|בתקנה 191ב לתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}};
{{ח:ת}} לידיעתך –
{{ח:תת|(1)}} קיים איסור בחוק על נהיגה עם סמים או שרידיהם בגוף ועם אלכוהול בריכוז העולה על הקבוע בחוק;
{{ח:תת|(2)}} ישנה חובה להודיע על שינוי במצב רפואי לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|תקנה 13(ב) לתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים | חתימת מבקש הרישיון . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | תאריך . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . }}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוקטן|בכל מקום שבו הפנייה היא בלשון זכר, הכוונה גם ללשון נקבה}}

{{ח:קטע2|תוספת 15|תוספת חמש עשרה|תיקון: תשע״ט־7}}
{{ח:קטע3||חובת מתן שירותי בטיחות במשרה מלאה או מתן אישור לקצין בטיחות לתת שירותי בטיחות בחלק מימי פעילות המפעל או לתת שירותי בטיחות למפעל נוסף}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 580|תקנה 580(ד)}} {{ח:פנימי|סעיף 584ב|ו־584ב(א)}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 15 פרט 1}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת זו}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום עבודה“ – שמונה שעות עבודה לפחות שלא יחלו לאחר השעה 14:00 אם קדמו להן שעות עבודה נוספות באותו יום;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב החכר“ ו”רכב השכרה“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 579|בתקנה 579}}.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 15 פרט 2}}
{{ח:תת|(א)}} מתן שירותי קצין בטיחות במפעל יהיה בהיקף משרה כנקוב בטור ד׳ בהתאם למספר כלי הרכב כנקוב בטור ג׳ שלצדו.
{{ח:תת|(ב)}} עלה מספר כלי הרכב במפעל על מספר המחייב התקשרות עם קצין בטיחות בהיקף משרה מלאה (להלן {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת זו}} – המספר העודף של כלי הרכב), תידרש קבלת שירותי בטיחות מקצין בטיחות נוסף, בהתאם למספר העודף של כלי הרכב לפי היחס הקבוע {{ח:פנימי|תוספת 15|בתוספת זו}}.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

{{מוקטן|טור א׳}}	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} סוג הרכב או סוג המפעל	{{מוקטן|טור ג׳}} {{ש}} כמות כלי הרכב במפעל	{{מוקטן|טור ד׳}} {{ש}} מספר ימי עבודה בשבוע הנדרשים לפיקוח

1.	כלי רכב מסוג M1 שסיווג המשנה שלו הוא פרטי או שצוין ברישיונו כמרכב אחוד, רכב מסוג N1‏, O1‏, O2‏, OT‏, T‏, L, לרבות רכב החכר ורכב השכרה למעט כלי רכב או מפעל שמתקיים לגביו המפורט בפרט 2 או 5, לפי העניין	0 עד 44	1

45 עד 70	2

71 עד 80	3

81 עד 100	4

101 עד 250	משרה מלאה

2.	מפעל שהוא מוביל מסוג א ו־ה כמשמעותם {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הובלה#סעיף 4|בתקנה 4 לתקנות שירותי הובלה}}, שבו חלק מכלי הרכב מהסוגים המפורטים בפרט 1	1 עד 5	{{מוקטן|היקף משרה כפי שתקבע הרשות, באישור רשות הרישוי, לקצין הבטיחות ולמפעל בהתאם לכמות כלי הרכב במפעל ולסוגם}}

6 עד 15	1

16 עד 25	2

26 עד 40	3

41 עד 70	4

71 עד 120	משרה מלאה

3.	כלי רכב מסוג M1 או M2 או M3 שסיווג המשנה שלו הוא אוטובוס פרטי או אוטובוס ציבורי או מונית הפועלת בקו שירות	1 עד 15	1

16 עד 25	2

26 עד 40	3

41 עד 71	4

72 עד 120	משרה מלאה

4.	כלי רכב מסוג N3‏, O3‏* ‎- למעט רכב מסיווג משנה רכב עבודה, ו־N2, למעט לגבי מוביל כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירותי הובלה|בחוק שירותי הובלה, התשנ״ז–1997}} (להלן – חוק שירותי הובלה)	20 עד 60	2

61 עד 80	3

81 עד 120	4

121 עד 150	משרה מלאה

5.	כלי רכב מסוג O4*, וכן מפעל שהוא מוביל כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירותי הובלה|בחוק שירותי הובלה}} ובלבד שלא מתקיים לגביו כל המפורט בפרט 2	1 עד 5	{{מוקטן|היקף משרה כפי שתקבע הרשות, באישור רשות הרישוי, לקצין הבטיחות ולמפעל בהתאם לכמות כלי הרכב במפעל ולסוגם}}

6 עד 15	1

16 עד 25	2

26 עד 40	3

41 עד 70	4

71 עד 120	משרה מלאה

6.	אמבולנס, מונית למעט מונית הפועלת בקו שירות, רכב סיור, רכב מדברי, רכב עבודה	20 עד 40	1

41 עד 60	2

61 עד 90	3

91 עד 120	4

121 עד 180	משרה מלאה

{{ח:ת}} {{מוקטן|* לגבי כלי רכב מסוג O3 ו־O4 – גרור ונתמך יחושבו כיחידה אחת לצורך חישוב היקף כלי הרכב במפעל לקביעת היקף ימי העבודה הנדרשים של קצין בטיחות.}}

{{ח:חתימות|ט״ז בניסן תשכ״א (2 באפריל 1961)}}
* '''יצחק בן אהרן'''
שר התחבורה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]