תקנות הנמלים, 1943

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הנמלים, 1943}}

{{ח:קטע3||תקנות שהתקין הנציב העליון במועצה עפ״י {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 38|הסעיפים 4}} {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 60|ו־17}}.}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ע״ר 1943, תוס׳ 2, 231|תקנות החופים}}; {{ח:תיבה|1944, תוס׳ 2, 866|תיקון}}; {{ח:תיבה|1946, תוס׳ 2, 727|תיקון}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 1|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}, {{ח:תיבה|39|פקודת המטבע|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ט, תוס׳ א׳, 50|פקודת הנמלים (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312704.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ט, 1|חוק המעבר|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208911.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשי״ב, 182|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0219.pdf}}, {{ח:תיבה|997|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0275.pdf}}, {{ח:תיבה|1284|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0292.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשי״ג, 132|תיקון לפקודת הנמלים|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_210350.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשי״ד, 180|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0405.pdf}}, {{ח:תיבה|548|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0434.pdf}}, {{ח:תיבה|1232|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0468.pdf}}; {{ח:תיבה|תשט״ו, 269|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0491.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ח, 652|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0766.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ב, 995|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1241.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ו, 598|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1818.pdf}}, {{ח:תיבה|894|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1437.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ז, 1846|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2071.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 350|תקנות הנמלים|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2650.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 921|תקנות הנמלים (החלת תקנות בנמל חדרה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4592.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 222|תקנות הנמלים [תשל״א] (תיקון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7886.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף הסמכויות המסורות לו {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 38|בסעיפים 4}} {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 60|ו־17}} של {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|פקודת הנמלים}}, התקין הנציב העליון במועצה את התקנות דלקמן:–

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים#סעיף 291|תקנה 291 לתקנות הנמלים, תשל״א–1971}}, כפי שתוקנה בתקנה 41 לתקנות הנמלים (תיקון), התשע״ח–2017, ולפי {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (החלת תקנות בנמל חדרה)|תקנות הנמלים (החלת תקנות בנמל חדרה), התשמ״ד–1984}}, תקנות אלו לא יחולי על נמלי חיפה, אשדוד, אילת, אשקלון וחדרה. התקנות ימשיכו לחול על נמלי טבריה, יפו, עכו ותל־אביב.}}
{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|בסעיף 15 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, כל מקום בו נאמר בחוק ”פלשתינה (א״י)“ ייקרא מעתה ”ישראל“. מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 11|בסעיף 11 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}} – לפיו החוק הקיים בארץ־ישראל נשאר בתקפו, בשינויים הנובעים מתוך הקמת המדינה ורשויותיה – מקום בו נאמר ”מחלקת המכס, האקסייז והמסחר“ ייקרא מעתה ”אגף המכס והבלו“. לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf|סעיף 2 לפקודת המטבע, תש״ח–1948}}, כל מקום בו נאמר ”פונט“ הכוונה היא ללירה ישראלית. לפי {{ח:חיצוני|חוק המעבר#סעיף 13|סעיף 13 לחוק המעבר, תש״ט–1949}}, כל מקום בו נאמר בחוק ”עתון רשמי“ ייקרא מעתה ”רשומות“. לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312704.pdf|פקודת הנמלים (תיקון), תש״ט–1949}}, בכל מקום בו נאמר ”פקודת החופים“ קרי ”פקודת הנמלים“ ובכל מקום בו נאמר ”רשות החופים“ קרי ”רשות הנמלים“; בהתאם, כל מקום בו נאמר ”חוף“ קרי ”נמל“; לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_210350.pdf|חוק לתיקון פקודת הנמלים, תשי״ג–1953}}, במקום ”פקיד ממונה על נמל“ קרי ”מנהל נמל“.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|השם ותחילת התוקף|תיקון: תש״ט}}
{{ח:ת}} תקנות אלה תקראנה {{ח:הערה|”}}תקנות הנמלים, 1943{{ח:הערה|“}} {{ח:הערה|[במקור: תקנות החופים, 1943]}}, והן תקבלנה תוקף ביום 1 באפריל, 1943.

{{ח:סעיף|2|פירוש}}
{{ח:ת}} המונח ”יום פגרה רשמי“ שבתקנות אלה פירושו כל יום שהוכרז כיום פגרה רשמי לצורך {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}}.

{{ח:קטע2||הפלגתן של ספינות}}

{{ח:סעיף|3|תשלום מסים והוצאות לפני ההפלגה|תיקון: תש״ט}}
{{ח:ת}} אסור לשום ספינה לעזוב נמל עד שלא תשולמנה כל האגרות וההוצאות המגיעות ממנה או על חשבונה או עד שלא ניתנה ערבות מאושרת ונתקבלה תעודה על כך והוגשה לפקיד מוסמך של הנמל, ולאח״כ רשאי הפקיד המוסמך של הנמל ליתן לספינה את הרשות הדרושה לעזוב את הנמל בתנאי שתתקבל תעודת פיטורין מן המכס ותעודה על חופש ההפלגה.

{{ח:קטע2||הטיפול במטענים, סידור החשבונות ופיקוח כללי כשהספינה בנמל|תיקון: תש״ט}}

{{ח:סעיף|4|מסירת מניפסט–יבוא בהגיע הספינה|תיקון: תש״ט}}
{{ח:ת}} אנית סוחר שהגיעה לנמל בין כשהיא טעונה ובין כשהיא בעקל, חייב רב־חובלה או סוכנה להגיש לפקיד המוסמך של הנמל תוך 24 שעה משעת בואה העתק של מניפסט היבוא של מטען הספינה והמציין את המידות והמשקלות ששולמו בעדם דמי הובלה ורשימה של הנוסעים העולים אל החוף.

{{ח:סעיף|5|מסירת מניפסט–יצוא בהפליג הספינה|תיקון: תש״ט}}
{{ח:ת}} אנית סוחר שהפליגה מנמל, בין כשהיא טעונה ובין כשהיא בעקל, חייב רב חובלה או סוכנה, בטרם תנתן לספינה תעודת הפלגה, למסור לפקיד המוסמך של הנמל רשימה של הנוסעים העולים אל החוף בצירוף מניפסט היצוא או הדו״ח בכתב הטוב ביותר שהוא יכול לתיתו על המינים, הכמויות והמשקל של כל המטענים שטענו על ספינתו בנמל; בתנאי כי אם יש לספינה סוכן בנמל, יוכלו אותה הרשימה אותו מניפסט או אותו דו״ח בכתב להיות נמסרים ע״י אותו סוכן תוך אותו זמן הוגן שפקיד המוסמך על הנמל יאבה לדרוש.

{{ח:סעיף|6|מזג האויר בנמל|תיקון: תש״ט, ס״ח תשי״ג}}
{{ח:תת|(1)}} מנהל נמל רשאי להגביל או לאסור את טעינתן או פריקתן של סחורות ואת עליתם או ירידתם של אנשים כל אימת שהוא סבור כי מזג האויר עשוי להסב היזק או הפסד לסחורות שטענון או שפרקון או לגרום סכנה לחייהם של בני אדם העולים מן האניה או יורדים אליה.
{{ח:תת|(2)}} במזג אויר יפה אסור לטעון שום ספינה עד מתחת לקו הטעינה העליון המסומן בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 20|לתקנה 5 מן התקנות בענין רישומן של ספינות ומתן רשיונות להן}}, ובמזג אויר רע אסור לטעון ספינה עד מתחת לקו־הטעינה התחתון המסומן כאמור.
{{ח:תת|(3)}} במזג אויר רע אסור לטעון שום ספינה עד לגובה של יותר ממטר אחד למעלה מן הקצה העליון של ירכתי הספינה בלא נטילת רשות מאת מנהל הנמל.
{{ח:תת|(4)}} לצורך תקנה זו מנהל הנמל הוא שיחליט מהו מצב מזג האויר.

{{ח:סעיף|7|עיכוב נפרז בטעינה או בפריקה וצפיפות בנמל|תיקון: תש״ט, ס״ח תשי״ג}}
{{ח:תת|(1)}} ספינה שלא קבלה או פרקה את מטענה באותה מהירות שמנהל הנמל ימצא אותה הוגנת, והספינה תופשת מקום מעגן הדרוש לספינה אחרת לטעינה או לפריקה של מטען, רשאי המנהל לצוות להעתיק ממקום מעגנה את הספינה המוזכרת לראשונה על אחריותו ותוצאותיו של בעליה.
{{ח:תת|(2)}} מנהל הנמל רשאי להפסיק או לצמצם בכל עת את הטעינה{{ח:הערה|,}} הפריקה, ההעלאה מספינה לספינה, הקבלה והמסירה של סחורות בנמל, אם סבור הוא כי פעולות אלה עשויות לגרום צפיפות נפרזת באזור הנמל.
{{ח:תת|(3)}} בעל סחורה שיובאה דרך נמל, בין שהסחורה חייבת במכס ובין שאינה חייבת במס {{ח:הערה|[צ״ל: במכס]}}, שלא הכין רשימה מלאה של סחורתו תוך ששה ימים (ובכללם יום ראשון וימות פגרא רשמיים) מן היום אשר בו השלימה הספינה המביאה את הסחורה את פריקת המטען בנמל, בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}}, רשאי מנהל הנמל אם סבור הוא כי אי־העתקת הסחורה ממחסן הטרנזיט או מאזור הערימה גורמת צפיפות בנמל, לצוות להעתיק אותה סחורה לכל מחסן סחורה, אזור או מקום שנתאשר ע״י אגף המכס והבלו {{ח:הערה|[במקור: מחלקת המכס, האקסייז והמסחר]}}. כל דמי סבלות נוספים שהיה צריך לשלם כתוצאה מהעתקת הסחורה כאמור, ישולמו ע״י היבואן {{ח:הערה|[במקור: האימפורטר]}} או בעל הסחורה או ע״י סוכנו של כל אחד מהם בטרם תוצא הסחורה מפיקוחה של רשות המכס.

{{ח:קטע2||סחורות שאין להן תובעין}}

{{ח:סעיף|8|השמוש בדמי המכירה של סחורות שאין להן תובעין|תיקון: 1946, תש״ח, תש״ט, תשי״ח}}
{{ח:תת|(1)}} דמי המכירה של סחורות שנמכרו בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 21|סעיף 14(ד׳) של פקודת הנמלים}} ישמשו ראשית לתשלום דמי המכס המגיעים בעד אותן סחורות, שנית – לתשלום דמי הנמל, דמי הסבלות ושאר הוצאות המגיעים לרשות הנמלים בגין הסחורות וכל דמי־סבלות או משימות אחרות, המגיעים לכל אדם המורשה מטעם רשות הנמלים, לבצע את העבודה, שתמורתה מגיעים אותם דמי־סבלות או משימות אחרות בגין הסחורות, שלישית – לתשלום דמי ההובלה והטעינה המגיעים בעד אותן סחורות, ואם נותר איזה סכום לאחר תשלומים אלה – יוחזר המותר לבעל הסחורות לאחר שיגיש בקשה לכך, בתנאי שהבקשה תתקבל ע״י רשות הנמלים תוך שנה אחת מתאריך מכירת הסחורות, והוכח תוך אותה שנה להנחת דעתה שיבוא הסחורות אינו אסור על פי צו שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת היבוא והיצוא|פקודת הסמכויות בענין היבוא, היצוא והמכס (הגנה), 1939}}. לא נתקבלו הבקשה וההוכחה כאמור, על ידי רשות הנמלים, תוך אותה תקופה, תוחרם יתרת דמי המכירה לטובת המדינה.
{{ח:תת|(2)}} אם ניתנה פקודה למכור את הסחורות הללו לשם תצרוכת בארץ, ואי אפשר למכרן בסכום שיספיק לתשלום דמי המכס, דמי הנמל ושאר הוצאות, או – אם ניתנה פקודה למכור את הסחורות ליצוא {{ח:הערה|[במקור: לאקספורט]}} בין בדרך הים ובין בצורה אחרת – ואי אפשר למכרן בסכום שיספיק לתשלום דמי הנמל ושאר הוצאות, תמסרנה הסחורות לאגף המכס והבלו {{ח:הערה|[במקור: למחלקת המכס, האקסייז והמסחר]}}, ומותר להשמידן או לעשות בהן ככל אשר יאבה להורות מנהל אגף המכס והבלו {{ח:הערה|[במקור: מנהל המכס, האקסייז והמסחר]}}.
{{ח:תת|(3)}} כל סחורות שנמכרו ע״י רשות הנמלים עפ״י הוראות התקנות האלה, חייב הקונה להעתיקן תוך שבעה ימים מיום קנייתן או תוך ארכא נוספת שרשות הנמלים רשאית לקצוב. אם לא העתיק הקונה את הסחורות הללו תוך שבעה ימים או תוך אותה ארכא נוספת, תוחרמנה הסחורות לטובת ממשלת ישראל ותמכרנה ע״י רשות הנמלים, ואילו אם הן חסרות כל ערך – תושמדנה. בדמי המכירה תעשה רשות הנמלים כפי שנקבע בתקנת־משנה (1) מתקנה זו.

{{ח:סעיף|9|מודעה על מכירת סחורות שאין להן תובעין|תיקון: תש״ט, תש״ט־2, תשכ״ז}}
{{ח:תת|(1)}} מודעה על מכירה של סחורה על ידי רשות הנמלים לפי הוראות תקנות אלה תינתן בדרך שנקבעה {{ח:חיצוני|תקנות המכס#פרק 11|בתקנה 35 לתקנות המכס}}.
{{ח:תת|(2)}} לא תמסר כל מודעה, זולת המודעה הקבועה בתקנת־משנה (1) של תקנה זו ולא יהא צורך לרשות הנמלים להודיע את מקבל הסחורה, או בעליה או את סוכנם של אחד האנשים האלה, כי יש בדעתו להוציא את הסחורה למכירה.

{{ח:קטע2||הפיקוח על בניני הנמלים ועל התנועה בהם, והוראות כלליות|תיקון: תש״ט}}

{{ח:סעיף|10|ימי עבודה, שעות עבודה ושכר עבודה נוספת|תיקון: 1944, תש״ח־2, תש״ט, תשי״ב, תשי״ב־2, תשי״ב־3, ס״ח תשי״ג, תשי״ד־2, תשי״ד־3, תשכ״ב, תשכ״ו, תשכ״ו־2}}
{{ח:תת|(1)|(א)}} ימי העבודה לעבודת הנמל יהיו כל יום פרט לימי המנוחה הקבועים {{ח:חיצוני|פקודת ימי המנוחה|בפקודת ימי המנוחה, תש״ח–1948}}, ויום העצמאות;
{{ח:תתת|(ב)}} שעות העבודה בימי העבודה יהיו:
{{ח:תתתת|(I)}} בנמל חיפה – בשעות בין 6.30 לבין 15.30 לצורך עבודה באניות ובשעות בין 6.30 לבין 18.00 לכל צורך אחר;
{{ח:תתתת|(II)}} בנמלים תל־אביב–יפו בשעות בין 8.00 לבין 16.00, הן
{{ח:תתתת|(III)}} בנמל אילת – לצורך עבודה באניות ובמטענים כולל מתן שירותים על ידי הסירות, פרט לימי ששי –
{{ח:תתתתת}} בתקופת הקיץ, בשעות שבין 05.30 ובין 13.30;
{{ח:תתתתת}} בתקופת החורף, בשעות שבין 06.00 ובין 14.00;
{{ח:תתתת}} בימי ששי –
{{ח:תתתתת}} בתקופת הקיץ, בשעות שבין 05.30 ובין 12.30;
{{ח:תתתתת}} בתקופת החורף, בשעות שבין 06.00 לבין 13.00;
{{ח:תתתת}} לכל צורך אחר, פרט לימי ששי –
{{ח:תתתתת}} בתקופת הקיץ, בשעות שבין 07.00 ובין 14.00;
{{ח:תתתתת}} בתקופת החורף, בשעות שבין 07.00 ובין 15.00;
{{ח:תתתת}} בימי ששי – בשעות שבין 07.00 ובין 12.00;
{{ח:תתתת}} בפסקה זו –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”תקופת חורף“ לצורך עבודה באניות ובמטענים –
{{ח:תתתתת}} ימי העבודה שבין ה־16 באוקטובר ובין ה־14 במאי;
{{ח:תתתתת}} לכל צורך אחר –
{{ח:תתתתת}} ימי העבודה שבין ה־1 באוקטובר ובין ה־31 במאי;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”תקופת קיץ“, לצורך עבודה באניות ובמטענים –
{{ח:תתתתת}} ימי העבודה שבין ה־15 במאי ובין ה־15 באוקטובר;
{{ח:תתתתת}} לכל צורך אחר –
{{ח:תתתתת}} ימי העבודה שבין ה־1 ביוני ובין ה־30 בספטמבר;
{{ח:תתתת|(IV)}} בנמל אשדוד –
{{ח:תתתת}} לצורך עבודה באניות ובמטענים, פרט לימי ששי –
{{ח:תתתתת}} בשעות שבין 06.30 ובין 15.30;
{{ח:תתתתת}} בימי ששי בשעות שבין 06.30 ובין 13.30;
{{ח:תתתת}} לכל צורך אחר, פרט לימי ששי –
{{ח:תתתתת}} בשעות שבין 07.30 ובין 15.30 בתקופת החורף;
{{ח:תתתתת}} בשעות שבין 07.30 ובין 14.00 בתקופת הקיץ;
{{ח:תתתת}} בימי ששי –
{{ח:תתתתת}} בתקופת החורף, בשעות שבין 7.30 ובין 14.00;
{{ח:תתתתת}} בתקופת הקיץ, בשעות שבין 07.30 ובין 13.00;
{{ח:תתתת}} בפסקה זו –
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”תקופת חורף“ – ימי העבודה שבין תום תקופת הקיץ ובין ה־15 ביוני;
{{ח:תתתת|סוג=הגדרה}} ”תקופת קיץ“ – ימי העבודה שבין ה־16 ביוני ובין ערב ראש השנה.
{{ח:תת|(2)}} לא תעשה כל עבודה בנמל בכל נמל שלא בימי העבודה ובשעות העבודה המפורטים בתקנת משנה (1) של תקנה זו אלא ברשות מאת מנהל הנמל.
{{ח:תת|(3)|(א)}} נוכח פקיד, לפי הזמנה, לצרכי השגחה על עבודה בנמל בימי העבודה ובשעות העבודה הקבועים בתקנה זו תשולם עבור כל פקיד, לכל שעה או חלק ממנה, אגרה בסך של 4.80 ל״י;
{{ח:תתת|(ב)}} נוכח פקיד, לפי הזמנה, בעבודה בנמל בימי העבודה מחוץ לשעות העבודה הקבועות בתקנה זו, או בימי המנוחה הקבועים {{ח:חיצוני|פקודת ימי המנוחה|בפקודת ימי המנוחה, תש״ח–1948}}, או ביום העצמאות, תשולם עבור כל פקיד, לכל שעה או חלק ממנה, אגרה בסך של 4.80 ל״י.
{{ח:תת}} בתנאי –
{{ח:תתת|(א)}} שאם לפני הזמן שבו צריך פקיד כל שהוא להיות נוכח באותה עבודה מודיע בעל הבקשה לאותה נוכחות למנהל הנמל, כי שירותיו של אותו פקיד המיוחד לאותה נוכחות אינם דרושים, לא תשולם אותו מס, וכן
{{ח:תתת|(ב)}} שאם לאחר התחלת נוכחותו של פקיד כל שהוא באותה עבודה כאמור לעיל, מודיע בעל הבקשה לאותה נוכחות למנהל הנמל, כי שירותיו של הפקיד המיוחד לאותה נוכחות אינם דרושים, או שאינם דרושים יותר, יהיה המס שיש לשלמו, אותו המס שיש לשלמו בעד התקופה המתחילה בשעת התחלת נוכחותו של הפקיד, והמסתיימת בשעת קבלת אותה הודעה על־ידי מנהל הנמל או המסתיימת בשעה שהפקיד הנוכח מפסיק להשאר בתפקידו לאותה עבודה כאמור לעיל, הכול לפי התקופה הקצרה יותר.
{{ח:תת|(4)}} מקום, ששני מבקשים או יותר פונים בבקשה לנוכחותו, במשך אותה תקופה עצמה, של פקיד כל שהוא באותה עבודה כאמור לעיל, ישולם המס הנקוב בתקנת־משנה (3) של תקנה זו בשלמותו על ידי כל מבקש ומבקש, בעד כל התקופה שבה היה נוכח פקיד כל שהוא באותה עבודה, למרות זה שאותו פקיד עצמו היה נוכח בעבודה בשביל שני מבקשים או יותר משנים במשך אותה תקופה עצמה.

{{ח:סעיף|11|סגירת כבישים, רציפים וכו׳|תיקון: תש״ט, ס״ח תשי״ג}}
{{ח:ת}} מנהל הנמל רשאי, כשהוא סבור כי רצוי לעשות זאת, לסגור כל שערי מבוא, כביש, שובר־גלים, רציף או מחסן סחורה או כל חלק מהם, והוא יוכל לאסור את השמוש בהם או להרשותו בתנאים שימצא לנכון להטיל.

{{ח:סעיף|12|איסור עישון וכו׳|תיקון: תש״ט, תשי״ח}}
{{ח:תת|(1)}} אסור לעשן או להשתמש במאור חשוף בכל מחסן, מחסן סחורה, חצר, או חלק אחר של הנמל הכפוף לפיקוחה של רשות הנמלים.
{{ח:תת|(2)}} לא יצלם אדם בנמל אלא על פי רשיון בכתב מאת מנהל הנמל או מאת אדם שהוסמך על ידיו לכך ובהתאם לתנאי הרשיון.

{{ח:סעיף|13|הפיקוח על הכניסה אל הנמל והיציאה מתוכו|תיקון: תש״ט, ס״ח תשי״ג}}
{{ח:ת}} מנהל הנמל רשאי להגביל או לאסור את כניסתם של בני אדם, בעלי־חיים או כלי רכב {{ח:הערה|[במקור: מרכבות]}} אל הנמל או את יציאתם מתוכו.

{{ח:סעיף|14|מאורותיהן של ספינות העוברות בנמל|תיקון: תש״ט}}
{{ח:ת}} כל בעל ספינות או ספן הממונה על ספינה שיש לה רשיון עפ״י {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 9|סעיף 9 {{ח:הערה|[צ״ל: סעיף 8]}} של פקודת הנמלים}} חייב לדאוג לכך כי יהיה בספינה בכל אותן השעות שבהן עובדת הספינה בין שקיעת החמה ועלות השחר מאור לבן בהיר אשר יראה בצורה בולטת את מספר הספינה ולהראותו או להניפו מעל לירכתי הספינה באופן שכל ספינה או סירה מתקרבת תוכל לראותו יפה.

{{ח:סעיף|15|שכר שומר הספינה|תיקון: תש״ח־2}}
{{ח:ת}} השכר שיש לשלם בעד כל שומר־ספינה שיעמידוהו בספינה יהא מאתים וחמישים פרוטה בעד כל מעת־לעת או חלק הימנו.

{{ח:סעיף|16|שכר שקילה|תיקון: תש״ח־2, תש״ט, תשי״ב, תשי״ב־2, תשי״ד, תשכ״ב, תשכ״ו־2}}
{{ח:תת|(1)}} ואלה האגרות שישולמו בעד כל שירות שקילה, שניתן על־ידי רשות הנמלים:
{{ח:תתת|(א)}} בעד כל שקילה במאזני גשר של רכב עמוס לרבות שקילה טרה – 120 אגורות {{ח:הערה|(של לירות)}}
{{ח:תתת|(ב)}} בעד כל שקילה שלא במאזני גשר – 25 אגורות {{ח:הערה|(של לירות)}}
{{ח:תת|(2)}} נוסף למסים שנקבעו בתקנת־משנה (1) של תקנה זו בעד שירותי שקילה יש לשלם דמי סבלות לפי תעריף דמי הסבלות שיש לו תוקף בעד כל שירות סבלות שנעשה בקשר לאותם שירותי שקילה.

{{ח:סעיף|17|מתן תעודת אישור ותשלום אגרות|תיקון: תש״ח־2, תש״ט, תשי״ב, תשי״ד־2, תשט״ו, תשכ״ו־2}}
{{ח:תת|(1)}} מנהל נמל רשאי לאשר בתעודה בכתב נוהל מסויים בשחרור מטען והוא רשאי לאשר כאמור כי שולמו כדין סכומים כאגרות רשיון, כאגרות מגדלור, כאגרות עגינה או בעד שירות הכרוך בעבודה בנמל או לכל מטרה אחרת שרשות הנמלים תורה לאשר.
{{ח:תת|(2)}} בעד תעודת אישור כאמור בתקנת משנה (1) תשולם אגרה בסך – .5 לירות.

{{ח:סעיף|18|ביטול}}
{{ח:ת}} תקנות החופים {{ח:הערה|(חא״י, כרך ג׳, עמ׳ 2082)}} מבוטלות בזה.

{{ח:חתימות|25 במרץ, 1943}}
* '''ג. ט. פארליי'''
סופר הועד הפועל הממשלתי
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]