חוק שמירת הסביבה החופית

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק שמירת הסביבה החופית, התשס״ד–2004}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000018}} {{ח:תיבה|ס״ח תשס״ד, 540|חוק שמירת הסביבה החופית|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300986.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 16|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300111.pdf}}, {{ח:תיבה|461|חוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300830.pdf}}, {{ח:תיבה|537|חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300698.pdf}}, {{ח:תיבה|873|חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300127.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 146|תיקון מס׳ 2 לחוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301058.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 104|תיקון מס׳ 3 לחוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300694.pdf}}, {{ח:תיבה|747|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301171.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|מטרות}}
{{ח:ת}} מטרות חוק זה הן:
{{ח:תת|(1)}} להגן על הסביבה החופית ואוצרות הטבע והמורשת שבה, לשקמם ולשמרם כמשאב בעל ערכים ייחודיים וכן למנוע ולצמצם במידת האפשר פגיעה בהם;
{{ח:תת|(2)}} לשמור את הסביבה החופית והחול החופי לתועלת ולהנאת הציבור, ולדורות הבאים;
{{ח:תת|(3)}} לקבוע עקרונות והגבלות לניהול, לפיתוח ולשימוש בני קיימא של הסביבה החופית.

{{ח:סעיף|2|הגדרות|תיקון: תשס״ח, תשס״ח־2, תשע״א, תשע״א־2}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חול חופי“ – חול לא מיוצב המצוי בתחום חוף הים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק איסור נהיגה ברכב“ – {{ח:חיצוני|חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים|חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים, התשנ״ז–1997}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק גנים לאומיים“ – {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ״ח–1998}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הסדרת מקומות רחצה“ – {{ח:חיצוני|חוק הסדרת מקומות רחצה|חוק הסדרת מקומות רחצה, התשכ״ד–1964}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק העתיקות“ – {{ח:חיצוני|חוק העתיקות|חוק העתיקות, התשל״ח–1978}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התכנון והבניה“ – {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק שמירת הנקיון“ – {{ח:חיצוני|חוק שמירת הנקיון|חוק שמירת הנקיון, התשמ״ד–1984}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום התחילה“ –
{{ח:תתת|(1)}} לעניין הים התיכון – יום תחילתו של חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין ים סוף – יום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300111.pdf|חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון), התשס״ח–2007}};
{{ח:תתת|(3)}} לעניין ים כנרת – יום פרסומו של {{ח:חיצוני|חוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת|חוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת, התשס״ח–2008}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן ביטחוני“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה#סעיף 159|בסעיף 159 לחוק התכנון והבניה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח הגנת הסביבה“ – עובד המשרד להגנת הסביבה שהוסמך בידי השר להגנת הסביבה לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע״א–2011}} (בחוק זה – חוק הגנת הסביבה);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נהיגה“, ”רכב“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים|בחוק איסור נהיגה ברכב}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נמל“ – נמלי אשדוד, אשקלון, חדרה וחיפה כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|בפקודת הנמלים [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, וכן נמל אילת כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|בפקודה האמורה}}, בתחום שיועד לו בתכנית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סביבה חופית“ – תחום של 300 מטר שיימדד מקו החוף של הים התיכון מקו החוף של ים סוף או מקו החוף של ים כנרת, לפי העניין, לכיוון היבשה וכן התחום שיימדד מקו החוף של הים התיכון או מקו החוף של ים סוף, לפי העניין, לכיוון הים עד סוף מימי החופין ולעניין ים כנרת – כל תחום ים כנרת, והכל, לרבות, ביבשה – פני הקרקע ותת הקרקע, בים – קרקעית הים ותת הקרקעית, וכן משאבי הטבע והנוף, וערכי הטבע והמורשת, ועתיקות כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק העתיקות|בחוק העתיקות}}, שבהם ומעליהם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ערך טבע“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה|בחוק גנים לאומיים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פגיעה בסביבה החופית“ – פעולה של אדם בסביבה החופית, לרבות כל אחת מהפעולות המפורטות בפסקאות (1) עד (6) להלן, הגורמת לשינוי ניכר במהלך ההתפתחות הטבעית או בשימור של הסביבה החופית:
{{ח:תתת|(1)}} פגיעה במערכות אקולוגיות המתקיימות בסביבה החופית;
{{ח:תתת|(2)}} פגיעה בטבלאות גידוד ומסלע, במערות ובמצוקים טבעיים, בדיונות חול ובאזורי שפך של נחלים, המצויים בסביבה החופית;
{{ח:תתת|(3)}} פגיעה בקו המגע בין הים ליבשה ושינויו;
{{ח:תתת|(4)}} פגיעה בזרימה ובתנועה הטבעית של החול החופי ומי הים;
{{ח:תתת|(5)}} גרימת סיכון או נזק לאזורי מחיה של מיני צומח או בעלי חיים ולרבייתם בסביבה החופית;
{{ח:תתת|(6)}} פגיעה באתרי מורשת ועתיקות כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק העתיקות|בחוק העתיקות}}, הנמצאים בסביבה החופית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קו החוף“ – קו מוגדר בקואורדינטות ומסומן על מפה, בגובה 0.75 מטר מעל אפס האיזון הארצי, לאורך חופי הים התיכון או לאורך חופי ים סוף, לפי העניין, וכן קו כאמור בגובה 208.80 מטר מתחת לאפס האיזון הארצי לאורך חופי ים כנרת כפי שייקבע בידי המנהל, כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המדידות|בפקודת המדידות}}, ויפורסם ברשומות בתוך שנה מיום התחילה לעניין חופי הים התיכון או ים כנרת, לפי העניין, ובתוך שישה חודשים מתחילת {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300111.pdf|חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון), התשס״ח–2007}}, לעניין חופי ים סוף ועד לפרסום האמור, כפי שיימדד בידי מודד בעל רישיון כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המדידות|בפקודת המדידות}} ולפי {{ח:חיצוני|פקודת המדידות|הפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטח סגור“ – שטח הסגור בצו סגירה לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 125|תקנה 125 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}} (בחוק זה – תקנות ההגנה);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תחום חוף הים“ – תחום של 100 מטרים שיימדד מקו החוף לכיוון היבשה וכן התחום שיימדד מקו החוף לכיוון הים, לעניין הים התיכון – עד לקו עומק מים של 30 מטרים בתוך הים או עד למרחק של 1 מיל ימי, לפי הרחוק מקו החוף שביניהם, לעניין ים סוף – עד סוף מימי החופין ולעניין ים כנרת – כל תחום ים כנרת שיימדד מקו החוף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – השר לאיכות הסביבה.

{{ח:סעיף|3|צמצום הפגיעה בסביבה החופית|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} רשות המוסמכת לתת רישיון היתר או הוראה לפעולה בתחום חוף הים, תעשה זאת, ככל האפשר, באופן שיהיה בו כדי לצמצם את הפגיעה בסביבה החופית.
{{ח:תת|(ב)}} הוראת סעיף קטן (א) לא תחול על רשות מוסמכת לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה}} ויחולו עליה ההוראות הקבועות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה}}.

{{ח:סעיף|4|איסור פגיעה בסביבה החופית|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יבצע אדם פעולה המהווה או העלולה להוות פגיעה בסביבה החופית אלא אם כן מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא פעל כשבידיו אישור, רישיון או היתר שניתן לו לפי כל דין, ובהתאם לתנאיו, ולענין עבודה או שימוש שלגביהם לא נדרש היתר לפי כל דין – הוא פעל בהתאם לתכנית החלה על המקרקעין;
{{ח:תתת|(2)}} הפעולה המהווה או העלולה להוות פגיעה בסביבה החופית נדרשה לצורך מימוש האישור, הרישיון, ההיתר או התכנית כאמור בפסקה (1), לפי הענין;
{{ח:תתת|(3)}} הוא נקט את האמצעים שנקבעו, ככל שנקבעו, באישור, ברישיון, בהיתר או בתכנית כדי לצמצם את הפגיעה בסביבה החופית ולשקם במידת האפשר את הסביבה החופית ולהשיב את המצב לקדמותו.
{{ח:תת|(ב)}} עם סיום הפעולה כאמור בסעיף קטן (א), ינקוט מי שבידיו האישור, הרישיון או ההיתר, או המשתמש או מבצע העבודה, לפי הענין, את האמצעים שנקבעו, אם נקבעו, באישור, ברישיון, בהיתר או בתכנית, כדי לשקם את הסביבה החופית ולהשיב, במידת האפשר, את המצב לקדמותו.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי אדם לבצע פעולה המהווה או העלולה להוות פגיעה בסביבה החופית של ים כנרת, אם הפעולה נעשתה לשם ניהול ים כנרת כמקור מים לפי כל דין, ובלבד שהפעולה תיעשה, ככל האפשר, באופן שיהיה בו כדי לצמצם את הפגיעה בסביבה החופית.

{{ח:סעיף|4א|חזקה על אדם הנוהג ברכב בתחום חוף הים|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} נהג אדם ברכב בתחום חוף הים או במקום רחצה מוכרז כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הסדרת מקומות רחצה|בחוק הסדרת מקומות רחצה, התשכ״ד–1964}}, אף אם הוא חורג מתחום חוף הים, חזקה היא כי ביצע פעולה המהווה או העלולה להוות פגיעה בסביבה החופית, זולת אם הוכיח כי הורשה לנהוג ברכב בתחום חוף הים או במקום רחצה כאמור, לאחת ממטרות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המטרות המנויות {{ח:חיצוני|חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים#סעיף 3|בסעיף 3 לחוק איסור נהיגה ברכב}};
{{ח:תתת|(2)}} ביצוע פעולות על פי דין, שאי־אפשר לבצען אלא על ידי שימוש ברכב;
{{ח:תתת|(3)}} ביצוע פעולות בתחום שמורת טבע או גן לאומי כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה|בחוק גנים לאומיים}}, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה|החוק האמור}};
{{ח:תתת|(4)}} ביצוע פעולות בתחום אתר עתיקות כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העתיקות|בחוק העתיקות}}, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העתיקות|החוק האמור}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} האמור בסעיף קטן (א) לא יחול במקומות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} תחום נמל מהנמלים המנויים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, בתחום שיועד להם בתכנית, שיש בו שימוש נמלי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק רשות הספנות והנמלים|בחוק רשות הספנות והנמלים, התשס״ד–2004}}, או שטח נוסף בתחום נמל המנוי {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, ששר התחבורה והבטיחות בדרכים קבע בהסכמת השר;
{{ח:תתתת|(ב)}} דרכים שהוסדרו על פי חיקוק, ובכלל זה תחום שרשות מקומית פרסמה הודעה כי הוא מיועד להורדת כלי שיט לים, וחניונים;
{{ח:תתתת|(ג)}} תחום מעגן, בתחום שיועד לו בתכנית, המשמש בפועל למטרה זו.
{{ח:תתת|(2)}} שר התחבורה והבטיחות בדרכים בהסכמת השר, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}.

{{ח:סעיף|4ב|הרחבת התחום לתחולת החזקה|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} לשם מניעת פגיעה בסביבה החופית, רשאי השר, בצו, להוסיף שטחים לתחום שבו תחול החזקה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4א|בסעיף 4א}}, ובלבד שלא יחרגו מתחום הסביבה החופית; הוספת שטחים כאמור הנוגעת לתחום נמל כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|בפקודת הנמלים [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, תיעשה בהסכמת שר התחבורה והבטיחות בדרכים.
{{ח:תת|(ב)}} שטח שהוסף לפי סעיף קטן (א), יסומן בידי מי שהשר הסמיך לכך, באופן שקבע השר לאחר התייעצות עם שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

{{ח:סעיף|5|זכות הציבור למעבר חופשי|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} תחום חוף הים יהיה פתוח להליכה רגלית לכל אורכו, בכפוף להוראות סעיף זה.
{{ח:תת|(ב)}} אין באמור בסעיף זה, כדי למנוע הקמת מכשול מלאכותי, גדר או מעצור אחר, החוסם את המעבר החופשי לאורך תחום חוף הים, אם הדבר נעשה בהתאם לתכנית או היתר.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (א), לא יחולו באזורים או במיתקנים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} מיתקן ביטחוני ושטח סגור;
{{ח:תתת|(2)}} נמל;
{{ח:תתת|(2א)}} מיתקן להפקת מים, אגירתם, הובלתם, הטייתם, החדרתם לתת הקרקע, הספקתם, מדידתם, ויסותם, ניטורם וכן מיתקן להולכת מי שפכים, שהוקמו כדין בתחום חוף הים של ים כנרת, ובלבד שתחומם של מיתקנים כאמור שאינו פתוח להליכה רגלית הוא התחום המזערי החיוני הנחוץ להפעלתם;
{{ח:תתת|(3)}} מיתקן אחסון דלק או גז, מיתקן להתפלת מים ותחנת כוח;
{{ח:תתת|(4)}} מיתקן גז טבעי, אלא אם כן אין הדבר סביר בנסיבות הענין;
{{ח:תתת|(5)}} מקום רחצה מוכרז שהכניסה אליו כרוכה בתשלום דמי כניסה בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הסדרת מקומות רחצה|לחוק הסדרת מקומות רחצה}};
{{ח:תתת|(6)}} מקום רחצה מוכרז המיועד באופן קבוע או זמני לרחצה בלעדית של גברים, נשים וטף;
{{ח:תתת|(7)}} שמורת טבע וגן לאומי כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה|בחוק גנים לאומיים}};
{{ח:תתת|(8)}} מקרקעין בתחום חוף הים כמפורט בפסקאות משנה (א) ו־(ב) להלן:
{{ח:תתתת|(א)}} מקרקעין שערב יום התחילה אינם מקרקעי ישראל כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: מקרקעי ישראל|בחוק־יסוד: מקרקעי ישראל}} (בפסקה זו – מקרקעי ישראל), כל עוד אין למדינה, לרשות הפיתוח או לקרן הקיימת לישראל זכות להחזיק בהם;
{{ח:תתתת|(ב)}} מקרקעי ישראל שערב יום התחילה היתה לאדם זכות שכירות לגביהם – כל עוד זכות השכירות לא פקעה;
{{ח:תתת|(9)}} אזורים או מיתקנים אחרים שקבע השר בצו, ובכלל זה אזור או מיתקן שהכניסה אליו והשימוש בו מוגבלים מטעמי ביטחון, בטיחות או הגנה על ערכי טבע, וכן אזורים בתחום חוף הים של ים סוף המשמשים את נמל אילת, שקבע שר התחבורה והבטיחות בדרכים, בהסכמת השר, ובלבד שמתקיימת בהם פעילות של תפעול הנמל.
{{ח:תת|(ד)}} אם קיימת במקרקעין כאמור בסעיף קטן (ג) זכות מעבר וגישה לציבור באותם מקרקעין או בחלקם, בין אם מכוח תכנית ובין אם מכוח כל דין אחר, לא יהיה באמור בסעיף קטן (ג) כדי להביא לשלילת זכות זו.

{{ח:סעיף|6|היטל להגנת הסביבה החופית|תיקון: תשס״ח־4}}
{{ח:תת|(א)}} השר, באישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, יקבע בתקנות היטל להגנת הסביבה החופית, על בעל, מחזיק או מפעיל של מיתקן הנמצא בתחום חוף הים, שהוא מסוג המיתקנים שקבע השר; היטל לפי סעיף זה ישולם לקרן לשמירת הניקיון כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שמירת הניקיון|בחוק שמירת הניקיון}} (להלן – הקרן לשמירת הניקיון), וישמש למטרות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}}.
{{ח:תת|(ב)}} בתקנות כאמור בסעיף קטן (א) יקבע השר סוגי מיתקנים אשר הקמתם, קיומם או הפעלתם גורמים לפגיעה בסביבה החופית.
{{ח:תת|(ג)}} שיעור ההיטל, אופן הצמדתו, דרכי תשלומו וגבייתו ייקבעו בהסכמת שר האוצר.

{{ח:סעיף|7|עונשין|תיקון: תשס״ח־4, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שישה חודשים או כפל הקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (להלן – חוק העונשין); נעברה העבירה בידי תאגיד, דינו – ארבע פעמים הקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} מבצע פעולה המהווה או העלולה להוות פגיעה בסביבה החופית, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} אינו נוקט את האמצעים לשיקום הסביבה החופית ולהשבת המצב לקדמותו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} מקים מכשול, גדר או מעצור אחר החוסם את המעבר החופשי לאורך תחום חוף הים, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} מי שאינו מבצע צו שנמסר לו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, דינו – מאסר שנה או קנס, כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}; נעברה העבירה בידי תאגיד, דינו – כפל הקנס האמור.
{{ח:תת|(ב1)}} עבר אדם עבירה לפי סעיף קטן (א) בנסיבות מחמירות, דינו – מאסר שלוש שנים או כפל הקנס הקבוע לעבירה; בסעיף זה, ”נסיבות מחמירות“ – מעשה שגרם נזק או פגיעה מהותית בסביבה.
{{ח:תת|(ב2)}} עבירה לפי סעיף זה היא עבירה מסוג העבירות של אחריות קפידה.
{{ח:תת|(ב3)}} על עבירה לפי סעיף קטן (א), שנעשתה באמצעות רכב, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27|סעיפים 27}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 27ב|ו־27ב לפקודת התעבורה}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} היתה העבירה עבירה נמשכת, רשאי בית המשפט להטיל קנס נוסף, בשיעור של חמישה אחוזים מהקנס הקבוע לאותה עבירה, לכל יום שבו נמשכת העבירה, מיום מסירת התראה, או ממועד מאוחר יותר שנקבע בה אם נקבע; על מסירה לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 237|סעיף 237 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}, בענין המצאת מסמכים, בשינויים המחויבים; לענין זה, ”התראה“ – התראה בכתב בידי מי שהשר הסמיכו לענין זה.
{{ח:תת|(ג1)|(1)}} בשל עבירה שעבר אדם לפי סעיפים קטנים (א) או (ב1), שכתוצאה ממנה השיג טובת הנאה או רווח, לעצמו או לאחר, רשאי בית המשפט להטיל עליו קנס בשיעור טובת ההנאה או הרווח שהשיג כאמור, נוסף על כל עונש אחר.
{{ח:תתת|(2)}} לעניין סעיף קטן זה, ”טובת הנאה“ – לרבות הוצאה שנחסכה.
{{ח:תתת|(3)}} אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 63|סעיף 63 לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ד)}} קנס שהוטל בשל עבירה לפי חוק זה ישולם לקרן לשמירת הניקיון וישמש למטרות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}}.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ד), קנס שהטיל עובד של רשות מקומית או שהוטל בבית משפט עקב הפעלת סמכותו של עובד רשות מקומית, ישולם לקופת הרשות המקומית.

{{ח:סעיף|7א|עבירות קנס|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי להכריז, בצו שיפורסם ברשומות, על עבירה לפי חוק זה כעל עבירת קנס; הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 221|סעיף 221(ד) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}} (בחוק זה – חוק סדר הדין הפלילי), לא יחולו לעניין הכרזה על עבירת קנס לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 221|סעיף 221(ב) לחוק סדר הדין הפלילי}}, רשאי השר, בהסכמת שר המשפטים, לקבוע שיעור קנס העולה על סכום הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 221|בסעיף האמור}} לעבירה לפי חוק זה שנקבעה כעבירת קנס, וכן לעבירת קנס חוזרת, נוספת או נמשכת שעבר אותו אדם, או בהתחשב בסוג העבירה ובנסיבות ביצועה, ובלבד שסכום הקנס לא יעלה על עשרה אחוזים מסכום הקנס המרבי הקבוע לאותה עבירה.

{{ח:סעיף|8|אחריות נושא משרה בתאגיד}}
{{ח:תת|(א)}} נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שאפשר למניעת עבירות לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}} בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}; לענין סעיף זה, ”נושא משרה בתאגיד“ – מנהל פעיל בתאגיד, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}} בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח כי עשה ככל האפשר כדי למלא את חובתו.

{{ח:סעיף|9|צו למניעה או להסרתה של הפגיעה בסביבה|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} נוכח השר או מי שהוא הסמיך לענין זה כי נגרמת פגיעה בסביבה החופית בניגוד להוראות חוק זה או כי קיימת הסתברות גבוהה שתיגרם פגיעה כאמור, וטרם הוגש כתב אישום, רשאי הוא לצוות על מי שגרם לפגיעה או על מי שעומד לעשות כן, להפסיק את הפעולה הגורמת לפגיעה ולנקוט את האמצעים הדרושים לשיקום הסביבה החופית, ולהשבת המצב לקדמותו, ככל האפשר, או להימנע מעשיית הפעולה, לפי הענין, הכל באופן ובתוך תקופת הזמן שתיקבע בצו ושתחילתה במועד מסירתו; לעניין סעיף זה, ”פגיעה בסביבה החופית“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, לרבות הקמת מכשול, גדר או מעצור אחר החוסם את המעבר החופשי לאורך תחום חוף הים, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}.
{{ח:תת|(ב)}} צו לפי סעיף זה, לגבי פעילות ביטחונית, יינתן בהסכמת שר הביטחון.
{{ח:תת|(ג)}} מי שלא קיים הוראות צו שניתן לפי סעיף זה, רשאי השר או מי שהוא הסמיך לענין זה, לבצע את הנדרש לפי הצו; משעשה כן, יהיה מי שנצטווה אך לא מילא אחר הוראות הצו חייב בתשלום כפל ההוצאות שהוצאו, לקרן לשמירת הניקיון; על גבייתן של הוצאות שהוצאו לפי סעיף זה תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.
{{ח:תת|(ד)}} מי שהשר הסמיך לענין ביצוע צו כאמור בסעיף קטן (ב), יהיו נתונות לו הסמכויות הנתונות למפקח לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12(ג)}}.
{{ח:תת|(ה)}} על מסירת צו לפי חוק זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 237|סעיף 237 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}, בדבר המצאת מסמכים, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|10|בקשה לביטול צו על ידי בית משפט}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע על ידי צו שהוצא לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, רשאי להגיש לבית המשפט, המוסמך לדון בעבירה נושא הצו, בקשה לביטולו.
{{ח:תת|(ב)}} הגשת בקשה לביטול צו, לפי הוראות סעיף קטן (א), אינה מתלה את תוקפו של הצו, כל עוד לא החליט בית המשפט אחרת; החליט בית המשפט להתלות את תוקפו של הצו במעמד צד אחד, תידון הבקשה במעמד הצדדים בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מתום שבעה ימים מיום ההחלטה.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט רשאי לבטל את הצו, לאשרו או לשנותו.

{{ח:סעיף|11|סמכויות בית משפט|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} הוגש כתב אישום בשל עבירה לפי חוק זה, רשאי בית משפט ליתן צו עשה, צו אל תעשה וכל סעד אחר, ככל שיראה לנכון בנסיבות הענין, לרבות לביצוע צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, והכל כדי למנוע, להפסיק או לצמצם פגיעה בסביבה החופית כתוצאה מביצוע העבירה או כדי לשמור את תחום חוף הים במצב נקי, ולמנוע את הישנות העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} על צו שהוציא בית משפט לפי סעיף קטן (א) יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המים#סעיף 20כג|סעיף 20כג(ב) ו־(ד) עד (ח) לחוק המים, התשי״ט–1959}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט שהרשיע אדם בעבירה לפי חוק זה, רשאי, בגזר הדין, נוסף על כל עונש שיטיל –
{{ח:תתת|(1)}} לצוות עליו לתקן כל פגיעה שגרם לסביבה החופית ולשקמה, או לנקות את תחום חוף הים, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} לחייבו בתשלום ההוצאות שהוצאו לתיקון הפגיעה, לשיקום הסביבה החופית או לניקוי תחום חוף הים כאמור בפסקה (1), אם הגיש התובע או מי שהוציאן בקשה לבית המשפט; לענין סעיף קטן זה, ”הוצאות“ – לרבות הוצאות סבירות לתכנון ופיקוח על שיקום הסביבה החופית, או על ניקיון תחום חוף הים, אם פיקוח כאמור נדרש;
{{ח:תתת|(3)}} בוצעה העבירה באמצעות רכב – לפסול אותו אדם מהחזיק ברישיון נהיגה לתקופה שלא תעלה על 120 ימים; החליט בית המשפט על פסילת רישיון כאמור, יודיע על כך לרשות הרישוי, כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 1|בפקודת התעבורה}}; על סעיף זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 42|סעיף 42 לפקודת התעבורה}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד)}} הורשעו בעבירה יותר מאדם אחד, רשאי בית המשפט, בהחלטה כאמור בסעיף קטן (ג)(2), להטיל את תשלום ההוצאות על כולם או על חלקם, יחד או לחוד, או לחלק את התשלום ביניהם, הכל כפי שייראה לו בנסיבות הענין.
{{ח:תת|(ה)}} על גביית סכום ההוצאות שנקבע לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}}.
{{ח:תת|(ו)}} לא פסק בית המשפט בבקשה לפי סעיף זה לגופה, לא יגרע הדבר מזכותו של מי שהוציא את ההוצאות לתבען בתובענה רגילה.

{{ח:סעיף|12|מפקחים|תיקון: תשס״ח־3, תשס״ט, תשע״א, תשע״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מסמכות השר למנות מפקחי הגנת הסביבה, רשאי השר להסמיך מפקחים לעניין חוק זה מקרב כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} עובדי המדינה שאינם עובדי משרדו;
{{ח:תתת|(2)}} עובדי רשות העתיקות;
{{ח:תתת|(3)}} עובדי הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים.
{{ח:תת|(ב)}} לא ימונה מפקח לפי הוראות חוק זה, אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} משטרת ישראל הודיעה, לא יאוחר משלושה חודשים מיום קבלת פרטי העובד, כי היא אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי;
{{ח:תתת|(2)}} הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי חוק זה, כפי שהורה השר בהסכמת השר לביטחון הפנים;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שמירת הסביבה החופית (הכשרת מפקחים)|תקנות שמירת הסביבה החופית (הכשרת מפקחים)}} (ק״ת תשס״ט, 504).}}
{{ח:תתת|(3)}} הוא עומד בתנאי כשירות נוספים ככל שהורה השר, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.
{{ח:תת|(ג)}} לשם פיקוח על ביצוע הוראות חוק זה, רשאי מפקח שהוסמך לפי סעיף קטן (א) (בסעיף זה – מפקח) –
{{ח:תתת|(1)}} לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;
{{ח:תתת|(2)}} לערוך מדידות או ליטול דגימות של חומרים, וכן למסור את המדידות והדגימות למעבדה, לשמור אותן או לנהוג בהן בדרך אחרת;
{{ח:תתת|(3)}} להיכנס למקום, לרבות לכלי תחבורה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|בחוק הגנת הסביבה}} כשהוא נייח, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים, אלא על פי צו של בית משפט.
{{ח:תת|(ד)}} התעורר חשד לביצוע עבירה לפי הוראות חוק זה, רשאי מפקח שהוא עובד הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים –
{{ח:תתת|(1)}} לחקור כל אדם הקשור לעבירה כאמור, או שעשויות להיות לו ידיעות הנוגעות לעבירה כאמור; על חקירה לפי פסקה זו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|ו־3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}, בשינויים המחויבים;
{{ח:תתת|(2)}} לבקש מבית המשפט צו חיפוש ולבצעו לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 23|סעיפים 23}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 24|ו־24(א)(1) לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}} (בסעיף זה – פקודת מעצר וחיפוש); על חיפוש ותפיסת חפצים יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 26|סעיפים 26 עד 29}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 33|ו־33 עד 42 לפקודת מעצר וחיפוש}}, בשינויים המחויבים, כאילו הם נעשו בידי שוטר או קצין משטרה, לפי העניין.
{{ח:תת|(ה)}} לשם גילוי עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(א)}}, שנעשתה באמצעות רכב, יהיו נתונות למפקח שהוסמך לעניין חוק זה ולעניין פסקה (2) – גם למפקח הגנת הסביבה, גם סמכויות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סירב אדם להיענות לדרישת מפקח, על פי סמכותו בהתאם להוראות סעיף זה, והיה חשש שיימלט או שזהותו אינה ידועה, רשאי המפקח לעכבו עד לבואו של שוטר, ויחולו על עיכוב כאמור הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 75|סעיף 75(ב) ו־(ג) לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}}, בשינויים המחויבים;
{{ח:תתת|(2)}} היה למפקח או למפקח הגנת הסביבה יסוד להניח כי נעברה לעיניו עבירה לפי חוק זה, ברכב שאינו נושא תו רישום או סימן זיהוי אחר שנקבע לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, רשאי הוא לעכבו בתחום חוף הים או במקום רחצה מוכרז, לפי העניין, או בסמיכות לאזורים אלה, למעט באזור מיושב או בדרך עירונית, דרך שאינה דרך עירונית ודרך מהירה, כדי לאפשר את הפעלת סמכויותיו לפי סעיף זה או לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)#פרק ג|פרק ג׳ לחוק הגנת הסביבה}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ו)}} מפקח לא יפעיל את סמכויותיו לפי חוק זה כלפי המדינה ומוסדותיה, ואולם מפקח שהוא עובד המדינה רשאי להפעיל את סמכויותיו כלפי המדינה ומוסדותיה, למעט כלפי מערכת הביטחון, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)#סעיף 10|בסעיף 10 לחוק הגנת הסביבה}}.

{{ח:סעיף|13|תחולה על המדינה}}
{{ח:ת}} חוק זה חל על המדינה.

{{ח:סעיף|14|מערכת הבטחון – סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 4|ו־4}} לא יחולו על מיתקן ביטחוני ובתחומו, לרבות על פעילות המתבצעת בו או בקשר אליו או להקמתו, על הסמכות, על ההליכים ועל התנאים למתן היתר למיתקן כאמור, לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה#פרק ו|פרק ו׳ לחוק התכנון והבניה}}, וכן על פעילות ביטחונית המתבצעת בשטח סגור; ואולם בהליכים למתן היתר למיתקן ביטחוני בתחום חוף הים, תתחשב הועדה למיתקנים ביטחוניים, כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה#סעיף 160|בסעיף 160(1) לחוק התכנון והבניה}}, ככל האפשר, בהוראות חוק זה, ופעילות המתבצעת בידי מערכת הביטחון בתחום הסביבה החופית שאינה טעונה היתר לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה}} תבוצע ככל האפשר, בהתאם להוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|15|שמירת דינים|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין, ואין בהן כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק שמירת הניקיון|חוק שמירת הניקיון}}, {{ח:חיצוני|חוק הסדרת מקומות רחצה|חוק הסדרת מקומות רחצה, התשכ״ד–1964}}, לרבות סמכות שר הפנים לאשר גביית דמי כניסה למקום רחצה, {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה|חוק גנים לאומיים}} {{ח:חיצוני|חוק העתיקות|וחוק העתיקות}}.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין ים כנרת, אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק המים|חוק המים, התשי״ט–1959}}, {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על קידוחי מים|חוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט״ו–1955}}, {{ח:חיצוני|חוק הניקוז וההגנה מפני שיטפונות|חוק הניקוז וההגנה מפני שיטפונות, התשי״ח–1957}}, {{ח:חיצוני|חוק תאגידי מים וביוב|חוק תאגידי מים וביוב, התשס״א–2001}}, וכן מסמכויותיהם לפי כל דין של מנהל הרשות הממשלתית למים ולביוב, מועצת הרשות האמורה ומועצת המים, כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק המים|בחוק המים}}.

{{ח:סעיף|16|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר לאיכות הסביבה ממונה על ביצוע חוק זה, למעט תיקון {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה}} לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21 להלן}}, והוא רשאי, באישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:סעיף|17|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק שמירת הנקיון|בחוק שמירת הנקיון, התשנ״ב–1992}}.}}

{{ח:סעיף|18|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות)|בחוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות), התשנ״ב–1992}}.}}

{{ח:סעיף|19|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הסדרת מקומות רחצה|בחוק הסדרת מקומות רחצה, התשכ״ד–1964}}.}}

{{ח:סעיף|20|הוראות מעבר|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לפגוע בכל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} עיסוק, פעולה, שימוש או עבודה שניתן לגביהם אישור, היתר או רישיון כדין לפני יום התחילה;
{{ח:תת|(2)}} תכנית שהיא בת תוקף ערב יום התחילה, וכל עוד התכנית בת תוקף או תבנית מפורטת המקיימת את כל הוראותיה של תכנית מיתאר מקומית שהיא בת תוקף כאמור;
{{ח:תת|(3)}} התחייבות חוזית כתובה וחתומה, שענינה זכויות בניה או שימוש במקרקעין בתחום הסביבה החופית, ושניתנה כדין ובסמכות בידי המדינה, ערב פרסומה של הצעת חוק שמירת הסביבה החופית, התשס״ג–2003, ברשומות.

{{ח:סעיף|21|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}}.}}

{{ח:סעיף|22|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילת חוק זה בתום 3 חודשים מיום פרסומו ברשומות.

{{ח:קטע3|תוספת|תוספת|תיקון: תשע״א}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 4א|סעיף 4א}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} נמל אילת; נמל אשדוד; נמל אשקלון; נמל חדרה; נמל חיפה; נמל יפו; נמל מעגנות ים סוף; נמל מרינה – לי הרצליה; נמל מרינה אשדוד; נמל מרינה אשקלון; נמל מרינה אתרים תל אביב; נמל עכו; נמל תל אביב; נמל מרינה אילת.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום י״ז באב התשס״ד (4 באוגוסט 2004).}}
* '''אריאל שרון'''
ראש הממשלה
* '''יהודית נאות'''
השרה לאיכות הסביבה
* '''משה קצב'''
נשיא המדינה
* '''ראובן ריבלין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]