חוק האחריות למוצרים פגומים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק האחריות למוצרים פגומים, תש״ם–1980}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000173}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״ם, 86|חוק האחריות למוצרים פגומים|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_210190.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן“ – אדם העוסק למטרות מסחריות בייצור מוצרים או בהרכבתם, לרבות –
{{ח:תתת|(1)}} המציג עצמו כיצרן של מוצר במתן שמו או סימנו המסחרי או בכל דרך אחרת;
{{ח:תתת|(2)}} יבואן שייבא בישראל למטרות מסחריות מוצר שיוצר בחוץ לארץ;
{{ח:תתת|(3)}} ספק של מוצר שהיצרן שלו בארץ או היבואן שלו אינם ניתנים לזיהוי על פניו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ייצור“ – יפורש בהתאם להגדרת ”יצרן“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר“ – לרבות רכיב ואריזה של מוצר, מוצר המחובר למקרקעין, ובנין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נזק גוף“ – מוות, מחלה, פגיעה או ליקוי גופני, נפשי או שכלי.

{{ח:סעיף|2|אחריות היצרן}}
{{ח:תת|(א)}} יצרן חייב לפצות את מי שנגרם לו נזק גוף כתוצאה מפגם במוצר שייצר (להלן – הנפגע), ואין נפקא מינה אם היה או לא היה אשם מצד היצרן.
{{ח:תת|(ב)}} נגרם הנזק על ידי רכיב פגום, יהיו אחראים הן יצרן המוצר והן יצרן הרכיב.
{{ח:תת|(ג)}} מוצר שהיצרן שלו בארץ או היבואן שלו אינם ניתנים לזיהוי על פניו יהיה הספק שלו פטור מאחריות לפי חוק זה אם מסר לנפגע, תוך זמן סביר לאחר דרישתו, פרטים שלפיהם ניתן לאתר את שם היצרן, היבואן או ספק שממנו קנה את המוצר, ואת המען המלא של מקום עסקם.

{{ח:סעיף|3|מוצר פגום}}
{{ח:תת|(א)}} מוצר הוא פגום בכל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מחמת ליקוי בו הוא עלול לגרום נזק גוף;
{{ח:תתת|(2)}} בנסיבות הענין נדרשות אזהרות או הוראות טיפול ושימוש מטעמי בטיחות והן לא ניתנו או שאינן מתאימות בהתחשב בסכנה הכרוכה במוצר.
{{ח:תת|(ב)}} חזקה שהמוצר היה פגום אם נסיבות המקרה מתיישבות יותר עם המסקנה שהיה פגום מאשר עם המסקנה שהיה תקין.

{{ח:סעיף|4|הגנות}}
{{ח:תת|(א)}} בתובענה לפי חוק זה לא תהא ליצרן הגנה אלא באחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הפגם שגרם לנזק נוצר אחרי שהמוצר יצא משליטתו; הוכיח היצרן שהמוצר המסויים עבר בדיקות בטיחות סבירות לפני שיצא משליטתו, חזקה שהנזק נגרם לנפגע על ידי פגם שנוצר לאחר מכן;
{{ח:תתת|(2)}} לפי רמת ההתפתחות המדעית והטכנולוגית שהיתה בעת שהמוצר יצא משליטתו, לא יכול היה היצרן לדעת שמבחינת התכנון לא עמד המוצר ברמת הבטיחות הסבירה;
{{ח:תתת|(3)}} המוצר יצא משליטת היצרן שלא מרצונו, והוא נקט באמצעים סבירים למניעת יציאתו משליטתו, ולהזהרת הציבור הנוגע בדבר בפני הסיכון הכרוך במוצר;
{{ח:תתת|(4)}} הנפגע ידע על הפגם במוצר ועל הסיכון הכרוך בו, וחשף עצמו מרצונו לסיכון זה.
{{ח:תת|(ב)}} לא תהיה זו הגנה ליצרן שהתרשלות הנפגע תרמה לגרימת הנזק, אולם אם נהג הנפגע בהתרשלות חמורה, רשאי בית המשפט להפחית את סכום הפיצויים בהתחשב במידת התרשלותו.
{{ח:תת|(ג)}} היה הנפגע למטה מגיל 12 –
{{ח:תתת|(1)}} לא תחול ההגנה האמורה בסעיף קטן (א)(4);
{{ח:תתת|(2)}} לא יפחית בית משפט פיצויים לפי סעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|5|פיצויים}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב הפיצויים לפי חוק זה בשל אבדן השתכרות ואבדן כושר השתכרות לא תובא בחשבון הכנסה העולה על שילוש השכר הממוצע במשק לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ערב קביעת הפיצויים; היו הפיצויים פטורים ממס הכנסה, יחושבו הפסדי הנפגע לענין פיצויים אלה לפי הכנסתו לאחר ניכוי מס הכנסה החל עליה בעת קביעתם, ובלבד שההפחתה בשל ניכוי המס כאמור לא תעלה על 25 אחוזים מן ההכנסה שלפיה חושבו פיצויים אלה.
{{ח:תת|(ב)}} פיצויים לפי חוק זה בשל נזק שאינו נזק ממון לא יעלו על חמישים אלף שקלים; שר המשפטים רשאי, בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, להגדיל את הסכום האמור; הסכום יהיה צמוד למדד המחירים לצרכן מיום קבלת חוק זה בכנסת או מיום הגדלת הסכום, לפי הענין.

{{ח:סעיף|6|התיישנות}}
{{ח:תת|(א)}} תקופת ההתיישנות של תביעה לפי חוק זה תהא שלוש שנים.
{{ח:תת|(ב)}} לא תוגש תובענה לפי חוק זה אלא תוך עשר שנים מתום השנה שבה יצא המוצר משליטת היצרן.

{{ח:סעיף|7|התניה}}
{{ח:ת}} המתנה על אחריות לפי חוק זה, תנאי בטל; אין בהוראה זו כדי לגרוע מזכות היצרן לשיפוי מאחר, ובלבד שלא ישפה עצמו ממי שהמוצר הגיע לרשותו לצרכים אישיים, משפחתיים או ביתיים.

{{ח:סעיף|8|תחולת {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין}}}}
{{ח:ת}} לכל ענין שאין לגביו הוראה מיוחדת בחוק זה יחולו על גרימת נזק על ידי מוצר פגום הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין [נוסח חדש]}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|9|סייג לתחולה}}
{{ח:תת|(א)}} חוק זה לא יחול על –
{{ח:תתת|(1)}} בהמות, עופות ודגים חיים;
{{ח:תתת|(2)}} תוצרת חקלאית אחרת שאינה מעובדת; לענין זה, ניקוי, בירור, הבחלה, אריזה, החסנה וקירור לא ייחשבו כעיבוד.
{{ח:תת|(ב)}} חוק זה לא יחול על נזק שנגרם מחוץ לישראל.

{{ח:סעיף|10|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} חוק זה אינו בא לגרוע מזכויות לפי {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין [נוסח חדש]}} או לפי כל דין אחר.

{{ח:סעיף|11|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, באישור ועדת החוק חוק ומשפט של הכנסת, להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.

{{ח:סעיף|12|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה באחד לחודש שלאחר תום ששה חדשים מיום קבלתו בכנסת.
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]