פקודת רופאי השיניים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת רופאי השיניים [נוסח חדש], תשל״ט–1979}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000966}} '''חוקים קודמים:''' ''פקודת רופאי השינים:'' {{ח:תיבה|חא״י כרך א׳ פרק מ״ט, עמ׳ 588|פקודת רופאי השינים|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563324.pdf}}. ''פקודת רופאי־השיניים, 1945:'' {{ח:תיבה|ע״ר 1945, תוס׳ 1, 1|פקודת רופאי־השיניים, 1945|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562091.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1947, תוס׳ 1, 235|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562595.pdf}}, {{ח:תיבה|304|קביעות זמניות|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562663.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשי״א, 66|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_209405.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ח, 104|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_209404.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 54|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209403.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ח, 16|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_209402.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 68|חוק מקצועות רפואיים (אגרות)|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_203793.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 256|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209401.pdf}}.

'''נוסח חדש:''' {{ח:תיבה|דמ״י תשל״ט, 614|פקודת רופאי השיניים [נוסח חדש]|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_vn_525774.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ו, 76|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_211791.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 166|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210914.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 336|חוק זכויות החולה|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211755.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 186|חוק הסדרת פרסומת של בעלי מקצוע (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300210.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 743|תיקון מס׳ 15 לחוק בתי משפט לענינים מינהליים|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299627.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 358|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_320778.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 576|חוק זכות השגה על החלטה בעניין רישוי מקצועות בתחום הרפואה והבריאות (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_382424.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 17|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 521|חוק למניעת הפליה ברישוי מחמת מצב בריאותי (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_6192655.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
נוסח חדש זה יבוא במקומה של פקודת רופאי השיניים, 1945.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: ייחוד העיסוק בריפוי שיניים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: הזכאים לקבל רשיון}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: רישוי ריפוי שיניים}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן א׳: הועדה המייעצת לרישוי}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: הנוהל ברישוי}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: פיקוח רפואי}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: התארים בריפוי שיניים}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: פרסומת}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: השימוש בסמים}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: אמצעי משמעת}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: עבירות, שפיטה ועונשין}}

{{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|לוחהשוואה|לוח השוואה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ב, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} בפקודה זו –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיפלומה“ – לרבות כל תואר, תעודה, מעמד, הסמכה או כתב שניתנו מאת אוניברסיטה או גוף אחר, מאת הממשל של ארץ או מקום או מאת אנשים הפועלים מכוחו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הועדה המייעצת“ – ועדה שהוקמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועצה המדעית“ – המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל, ובהעדרה – מי שלדעת השר ממלא את תפקידיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות, לרבות משנהו וכל נושא משרה במשרד הבריאות שהמנהל מינה אותו למלא תפקידים על פי פקודה זו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר הבריאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחלה מסכנת“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרפא שיניים“ – מורשה לריפוי שיניים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(2)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עיסוק בריפוי שיניים“ – ניתוח, טיפול, ייעוץ או השגחה המבוצעים כרגיל בידי רופא שיניים, וכן פעולות כאמור הנעשות בהכנה לקראת התאמתן, הכנסתן, קביעתן או תיקונן של שיניים תותבות או בקשר לכך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא מורשה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים#סעיף 2|בסעיף 2 לפקודת הרופאים [נוסח חדש], תשל״ז–1976}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא שיניים“ – מורשה לריפוי שיניים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(1)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשיון“ – רשיון לעסוק בריפוי שיניים לפי פקודה זו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיננית“ – מי שהורשה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: ייחוד העיסוק בריפוי שיניים}}

{{ח:סעיף|2|מורשים לריפוי שיניים}}
{{ח:ת}} אלה מורשים לריפוי שיניים:
{{ח:תת|(1)}} רופא שיניים שהוא בעל רשיון או היתר זמני לעסוק בריפוי שיניים לפי פקודה זו;
{{ח:תת|(2)}} מרפא שיניים שהוא בעל תעודת היתר לעסוק בריפוי שיניים שניתנה לו על פי בקשה שהגיש עד כ״ט בטבת תשכ״ו (21 בינואר 1966).

{{ח:סעיף|3|ייחוד העיסוק}}
{{ח:תת|(א)}} מי שאינו מורשה לריפוי שיניים לא יעסוק בריפוי שיניים ולא יתחזה, במפורש או מכללא, כעוסק בריפוי שיניים או כמוכן לעסוק בו.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) אינו בא למנוע רופא מורשה מעיסוק בריפוי שיניים בכרוך לעיסוקו הרפואי.

{{ח:סעיף|3א|מרפאות של תאגידים|תיקון: תשמ״ו, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}} אינו בא למנוע מבית־חולים, מקופת־חולים, מרשות מקומית או מתאגיד אחר, לפתוח, להחזיק או לנהל רופאי שיניים מרפאת שיניים שבה עוסקים בריפוי שיניים אנשים המורשים לכך לפי פקודה זו, ובלבד שנתקבל לגביה רשיון מאת המנהל אם לא הופטרה מכך בתקנות לפי סעיף קטן (ב); המרפאה תהיה בהשגחתו ותחת פיקוחו של רופא שיניים אחראי.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות לגבי מרפאות כאמור בסעיף קטן (א), דרך כלל או לגבי סוגים מהן, הוראות בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} התנאים שיש לקיים במרפאות כדי להבטיח מתן שירותי ריפוי שיניים ברמה נאותה;
{{ח:תתת|(2)}} קביעת רופא שיניים אחראי למרפאה וקיום נוהלים להעסקת עוזרים מקצועיים ושינניות;
{{ח:תתת|(3)}} תקופת תקפו של הרשיון והנסיבות שבהן ניתן לבטלו;
{{ח:תתת|(4)}} מרפאות שיהיו פטורות מחובת רשיון;
{{ח:תתת|(5)}} דרכי הפיקוח שיקיים המנהל על המרפאות;
{{ח:תתת|(6)}} ניהול רשומות ודרכי דיווח למנהל;
{{ח:תתת|(7)}} האגרות שישולמו בעד קבלת רשיון ובעד חידושו.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה באות להוסיף על כל דין ולא לגרוע ממנו.

{{ח:סעיף|4|סייגים להעסקת עוזרים}}
{{ח:ת}} מורשה לריפוי שיניים רשאי להעסיק, בפיקוחו האישי, עוזרים בעבודתו המקצועית, אבל לא יתיר לעוזר כאמור – חוץ משיננית הפועלת לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} – לייעץ למתרפא, להשגיח עליו או לטפל בו או לבצע בו ניתוח כלשהו.

{{ח:סעיף|5|שיננית|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:ת}} המנהל הכללי רשאי בתקנות, לאחר התייעצות עם ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת –
{{ח:תת|(1)}} להגדיר כשירותה של שיננית ותנאי רישויה;
{{ח:תת|(2)}} להתיר לשיננית לבצע פעולות הכרוכות בחינוך לבריאות השן ובגיהות הפה והשיניים – לרבות ייעוץ בענין פעולות כאמור – בפיקוחו של מורשה לריפוי שיניים ובתנאים שנקבעו.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: הזכאים לקבל רשיון}}

{{ח:סעיף|6|מתן רשיון לבעלי השכלה מושלמת|תיקון: תשנ״ב, תשע״ו, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} מי שנתקיימו בו כל אלה זכאי לקבל רשיון:
{{ח:תתת|(1)}} הוא אדם הגון;
{{ח:תתת|(2)}} הוא בעל השכלה בריפוי שיניים;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עמד בבחינות שקבע המנהל בתקנות לאחר התייעצות עם המועצה המדעית;
{{ח:תתת|(4)}} הוא אזרח ישראלי או בעל רשיון לישיבת קבע או לישיבת ארעי בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} ואלה בעלי השכלה לענין סעיף קטן (א)(2):
{{ח:תתת|(1)}} מי שקיבל תואר המעיד על סיום חוק לימודיו כרופא שיניים בבית ספר לרפואת שיניים של מוסד להשכלה גבוהה בישראל שהמועצה להשכלה גבוהה הכירה בו;
{{ח:תתת|(2)}} מי שסיים חוק לימודיו ברפואת שיניים באוניברסיטה או בבית ספר לרפואת שיניים ברמה אוניברסיטאית בחוץ לארץ שהמנהל הכיר בהם ובידו דיפלומה שהמנהל הכיר בה.
{{ח:תת|(ג)}} השר, לאחר התייעצות עם המועצה המדעית ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות תנאים למתן פטור מחובת בחינות כאמור בסעיף קטן (א)(3), כולן או חלקן.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (בחינת רישוי)|תקנות רופאי השיניים (בחינת רישוי), התשנ״ב–1992}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (תנאים למתן פטור מחובת בחינה)|תקנות רופאי השיניים (תנאים למתן פטור מחובת בחינה), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|7||תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|8||תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|9||תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|10||תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11||תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: רישוי ריפוי שיניים}}
{{ח:קטע3|פרק ד סימן א|סימן א׳: הועדה המייעצת לרישוי}}

{{ח:סעיף|12|ועדה מייעצת לענין רשיונות}}
{{ח:תת|(א)}} לענין מתן רשיונות יקים השר ועדה של שלושה שחבריה הם רופא או רופא שיניים בשירות משרד הבריאות ושני מורשים לריפוי שיניים שלפחות אחד מהם הוא חבר של סגל ההוראה בבית ספר לרפואת שיניים בדרגת מרצה בכיר ומעלה; את שני המורשים האלה ימנה שר הבריאות מתוך רשימה שהגישה לו ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל, ואם לא הגישה לו תוך חדשיים מיום שקיבלה דרישה על כך – ימנה שר הבריאות שני מורשים לריפוי שיניים כפי שייראה לו.
{{ח:תת|(ב)}} השר ימנה את יושב ראש הועדה מבין חבריה.
{{ח:תת|(ג)}} לכל חבר של הועדה המייעצת ימנה השר ממלא מקום בדרך ובתנאים שמינה את החבר.
{{ח:תת|(ד)}} השר יפרסם ברשומות הודעה על מינוי חברי הועדה וממלאי מקומם.

{{ח:סעיף|13|תקופת כהונתו של חבר הועדה}}
{{ח:ת}} תקופת כהונתו של חבר הועדה המייעצת תהא שלוש שנים מיום מינויו והוא יכול להתמנות מחדש, ובלבד שלא יכהן יותר משלוש תקופות כהונה רצופות; חבר הועדה שתקופת כהונתו תמה יוסיף לכהן עד למינוי חבר אחר במקומו.

{{ח:סעיף|14|רופאי שיניים ממלאי מקום}}
{{ח:ת}} הועדה המייעצת תדון בכל ענין בהרכב שהחלה בו עד סיומו, אולם ממלא מקום של חבר הועדה יבוא במקומו, לפי קביעת יושב ראש הועדה –
{{ח:תת|(1)}} אם התפטר החבר או נפטר או נבצר ממנו למלא תפקידו;
{{ח:תת|(2)}} על פי בקשת חבר הועדה שנבצר ממנו זמנית למלא תפקידו או לגבי מבקש פלוני.

{{ח:סעיף|15|קיום תוקף}}
{{ח:ת}} תוקף החלטותיה של הועדה המייעצת לא ייפגע מחמת שנתפנה מקומו של חבר הועדה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו.

{{ח:סעיף|16|סדרי עבודת הועדה}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה המייעצת תחליט ברוב דעות של חבריה.
{{ח:תת|(ב)}} הועדה המייעצת תקבע את סדרי עבודתה ככל שלא נקבעו בפקודה זו או בתקנות לפיה.

{{ח:סעיף|17|בדיקת כשירות}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה המייעצת רשאית להזמין את המבקש להתייצב לפניה ולקבל ממנו פרטים על לימודיו בריפוי שיניים ועיסוקיו.
{{ח:תת|(ב)}} לא תמליץ הועדה המייעצת על סירוב למתן רשיון אלא אם נתנה הזדמנות למבקש להופיע לפניה ולטעון את טענותיו.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: הנוהל ברישוי}}

{{ח:סעיף|18|הגשת בקשה}}
{{ח:ת}} בקשת רשיון תוגש למנהל.

{{ח:סעיף|19|ראיות}}
{{ח:ת}} להוכחת קיומו של תנאי מן התנאים הנקובים {{ח:פנימי|פרק ג|בפרק ג׳}} לא ייזקק המנהל אלא לתעודות ציבוריות כמשמעותן {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|בפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל״א–1971}}, ובהעדרן – לפסק דין הצהרתי של בית משפט שלום בישראל.

{{ח:סעיף|20|רישוי בעל השכלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רשיון שנתקיימו בו כל התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}} – יתן לו המנהל רשיון; לא שוכנע המנהל שנתקיימו במבקש תנאי ההשכלה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6(ב)}} או היה סבור שיש להתנות את מתן הרשיון בבחינות או בהשתלמות אף על פי שנתקיימו כל התנאים האמורים – יעביר את הבקשה לחוות דעתה של הועדה המייעצת.
{{ח:תת|(ב)}} שוכנעה הועדה המייעצת שנתקיימו במבקש התנאים למתן רשיון, תמליץ על נתינתו; לא שוכנעה – רשאית היא להמליץ על אי מתן הרשיון או על נתינתו לאחר שהמבקש יעמוד בבחינות או בהשתלמות.

{{ח:סעיף|21|היתר זמני לעיסוק}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לתת היתר זמני לעסוק בריפוי שיניים לתקופה שאינה עולה על ששה חדשים בכל מקרה שראה צורך בכך או כל עוד לא הושלם הנוהל למתן רשיון.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לפי שיקול דעתו לחדש היתר זמני.
{{ח:תת|(ג)}} מי שיש לו היתר זמני יחזירנו למנהל ביום פקיעת תקפו.

{{ח:סעיף|22|מועד למתן החלטה בבקשה לרישיון|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} המנהל ייתן את החלטתו בבקשה למתן רישיון לא יאוחר מתום שישה חודשים מיום הגשת הבקשה.

{{ח:סעיף|22א|השגה על החלטה בבקשה לרישיון|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} מבקש רישיון רשאי, בתוך שלושים ימים מהיום שבו נמסרה לו החלטת המנהל בבקשתו (בסעיף זה – ההחלטה), להגיש השגה מנומקת בכתב על ההחלטה לוועדת השגות שמינה השר לפי הוראות סעיף קטן (ג) (בסעיף זה – ועדת ההשגות).
{{ח:תת|(ב)}} היועץ המשפטי למשרד הבריאות או נציגו רשאים, לבקשת מגיש ההשגה, להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (א), מטעמים מיוחדים שיירשמו, בשלושים ימים נוספים.
{{ח:תת|(ג)}} השר ימנה ועדת השגות שיהיו בה שלושה חברים והם:
{{ח:תתת|(1)}} המנהל הכללי של משרד הבריאות או משנהו, או רופא או רופא שיניים, והוא יהיה יושב הראש; רופא או רופא שיניים כאמור יהיה עובד משרד הבריאות שאינו עובד באגף שבו עובד מי שקיבל את ההחלטה, ושדרגתו היא לכל הפחות כדרגת מי שקיבל את ההחלטה;
{{ח:תתת|(2)}} היועץ המשפטי למשרד הבריאות או נציגו;
{{ח:תתת|(3)}} נציג ציבור שהוא רופא שיניים בעל ניסיון של 15 שנים לפחות כרופא שיניים.
{{ח:תת|(ד)}} חבר ועדת ההשגות יתמנה לתקופה של ארבע שנים, ואפשר לשוב ולמנותו לתקופה נוספת אחת של ארבע שנים.
{{ח:תת|(ה)}} חבר ועדת ההשגות לא ידון בהשגה על החלטה שהתקבלה על ידו.
{{ח:תת|(ו)}} ועדת ההשגות תחליט בהשגה מוקדם ככל האפשר ולא יאוחר משישים ימים ממועד הגשת ההשגה.
{{ח:תת|(ז)}} סדרי עבודתה של ועדת ההשגות יהיו כפי שקבע השר, וכל עוד לא קבע כאמור, תקבע ועדת ההשגות את סדרי עבודתה ותפרסמם באתר האינטרנט של משרד הבריאות.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: פיקוח רפואי}}

{{ח:סעיף|23|ועדה רפואית|תיקון: תשפ״ה}}
{{ח:ת}} לצורך בדיקת כשרו הרפואי של מבקש רשיון או של מורשה לריפוי שיניים במקרים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיפים 25}} {{ח:פנימי|סעיף 26|ו־26}}, ימנה המנהל ועדה של שלושה חברים, והם: שני רופאים מומחים כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|בפקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}}, ומורשה לריפוי שיניים (להלן – ועדה רפואית); המינוי יכול להיות כללי או למקרה מסויים.

{{ח:סעיף|24|סמכותה וחובתה של ועדה רפואית|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך בדיקה כאמור תהיה לועדה רפואית סמכות –
{{ח:תתת|(1)}} להזמין אדם לבוא לפניה ולהעיד או להציג דבר;
{{ח:תתת|(2)}} לחייב עד להעיד בשבועה או בהן צדק לפי הוראות לענין זה {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי|שבתקנות סדר הדין האזרחי, תשכ״ג–1963}};
{{ח:תתת|(3)}} לבקש מבית משפט לענינים מינהליים שבתחום שיפוטו היא יושבת ליתן צו לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 13|סעיף 13 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל״א–1971}};
{{ח:תתת|(4)}} לפסוק דמי נסיעה ולינה ושכר בטלה לעדים שהוזמנו מכוח סעיף זה כמו לעד שהוזמן להעיד בבית משפט.
{{ח:תת|(ב)}} דרשה ועדה רפואית מאדם להעיד או להציג דבר וסירב לעשות כן, ללא צידוק המניח את דעת הועדה, רשאי בית משפט לענינים מינהליים שבתחום שיפוטו יושבת הועדה לצוות על פי בקשת המנהל או יושב ראש הועדה לכפות את הציות להוראות הועדה בדרך שתיראה לו, לרבות מעצרו של הסרבן.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים יקבע סדרי דין לענין ביצוע סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (סדרי דיון בועדה רפואית)|תקנות רופאי השיניים (סדרי דיון בועדה רפואית), התשל״ז–1977}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} הועדה תגיש למנהל את ממצאיה ומסקנותיה המנומקים.

{{ח:סעיף|25|בדיקה רפואית למבקש רשיון|תיקון: תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל חשש סביר כי לאדם המבקש רישיון יש כושר לקוי, לרבות עקב מחלה, העלול לשלול ממנו, בנסיבות העניין, את היכולת לעסוק בריפוי שיניים לחלוטין, זמנית או חלקית, או שיש בו כדי לפגוע, בנסיבות העניין, בבריאות אנשים שבטיפולו, רשאי הוא לדרוש מהמבקש להתייצב לפני ועדה רפואית לשם בדיקה.
{{ח:תת|(ב)}} סירב המבקש לדרישת המנהל, לא יינתן לו רשיון כל עוד לא התייצב ונבדק.

{{ח:סעיף|26|בדיקה רפואית לבעל רשיון|תיקון: תשס״ה, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} ראה המנהל כי למורשה לריפוי שיניים כושר לקוי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25(א)}}, רשאי הוא לדרוש ממנו להתייצב לפני ועדה רפואית לשם בדיקה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} לא התייצב המורשה לריפוי שיניים במועד ובמקום שנקבעו לפי סעיף קטן (א), רשאי המנהל להתלות את רשיונו עד שייבדק.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי לפרסם התליה כאמור בכל דרך שתיראה לו ואין חובה לפרסם את הדבר ברשומות.

{{ח:סעיף|27|קבלת ראיות|תיקון: תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בטרם יחליט המנהל, לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}} {{ח:פנימי|סעיף 26|או 26}}, לדרוש ממבקש רשיון או ממורשה לריפוי שיניים שיתייצב לפני ועדה רפואית לפי {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23}} לשם בדיקה, רשאי המנהל –
{{ח:תתת|(1)}} אם יש לו יסוד להניח כי מידע העשוי להעיד על מצב בריאותו של אותו אדם נמצא בידיו של מוסד רפואי או של רופא שטיפלו בו, לדרוש מהם שימסרו לו את המידע;
{{ח:תתת|(2)}} אם יש לו יסוד להניח כי מסמך העשוי להעיד על מצב בריאותו של אותו אדם נמצא בידי אדם אחר, לדרוש ממנו שימסור לו את המסמך.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנדרש למסור מידע או מסמך לפי סעיף זה חייב לקיים את הדרישה.
{{ח:תת|(ג)}} לא יידרש מידע או מסמך כאמור בסעיף קטן (א) אלא במידה הנדרשת לצורך העניין.

{{ח:סעיף|28|התליית ביניים|תיקון: תשס״ה, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} נוכח המנהל כי כושר לקוי של מורשה לריפוי שיניים, לרבות עקב מחלה, גורם כה דחופה לציבור שאין לחכות לסיום ההליכים בועדה הרפואית רשאי המנהל להתלות רשיונו עד להחלטה הסופית לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}}, אך לא יותר משלושה חדשים ובתנאי שהעביר את הענין לטיפולה של הועדה הרפואית סמוך למתן החלטתו.
{{ח:תת|(ב)}} לא סיימה הועדה הרפואית את ההליכים עד תום תקופת ההתליה, רשאי המנהל בהסכמת הועדה להתלות את הרשיון לשלושה חדשים נוספים.
{{ח:תת|(ג)}} לא הסתיימו ההליכים עד תום התקופה השניה כאמור, רשאי המנהל בהסכמת הועדה, אם דחיפות ההתליה עומדת בעינה, להתלות את הרשיון לשלושה חדשים נוספים.

{{ח:סעיף|29|חובת סודיות|תיקון: תשס״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} מי שהגיע אליו מידע, על פי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיפים 23 עד 27}}, חייב לשומרו בסוד ולא לגלותו אלא במידה שיש בכך צורך לשם ביצוע הוראות {{ח:פנימי|סעיף 23|הסעיפים האמורים}}, או אם הורשה לכך מאת בית המשפט, או מכוח חובה לענות על שאלות שהציג לו מי שהוסמך לערוך חקירה על ביצוע עבירות.

{{ח:סעיף|30|ביצוע החלטת ועדה רפואית|תיקון: תשנ״ב, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} קבעה הועדה הרפואית כי למבקש רישיון או למורשה לריפוי שיניים יש כושר לקוי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25(א)}}, שבשלו הוא אינו כשיר לעסוק בריפוי שיניים, לחלוטין, חלקית או זמנית, או שבשלו הוא כשיר לעסוק בריפוי שיניים בהגבלות או בתנאים מסויימים, יסרב המנהל לתת לו רשיון, או יבטלו או יתלהו, הכל לפי הענין, או יתן לו רשיון מיוחד בכפוף להוראות פקודה זו ולפי המלצות הועדה הרפואית.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון מיוחד יהא בתוקף לתקופה שקבע בו המנהל.

{{ח:סעיף|31|דינו של רשיון מיוחד}}
{{ח:ת}} רשיון מיוחד שניתן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 30|בסעיף 30}} דינו, לגבי תחום העיסוק שנקבע בו, כדין רשיון; אולם מי שקיבל רשיון מיוחד כאמור לא יעסוק בריפוי שיניים אלא לפי התנאים שהמליצה עליהם הועדה הרפואית.

{{ח:סעיף|32||תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: התארים בריפוי שיניים}}

{{ח:סעיף|33|”רופא שיניים“}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם בכינוי ”רופא שיניים“, בין בצירוף מילות תיאור אחרות ובין בלעדיהן, אלא אם הוא מורשה לריפוי שיניים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(1)}}.

{{ח:סעיף|34|”מרפא שיניים“}}
{{ח:ת}} לא ישתמש אדם בכינוי ”מרפא שיניים“, בין בצירוף מילות תיאור אחרות ובין בלעדיהן, אלא אם הוא מורשה לריפוי שיניים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(2)}}.

{{ח:סעיף|35|תארי מומחה וכינוי ”דוקטור“}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי בתקנות, לאחר התייעצות בהסתדרות לרפואת שיניים בישראל –
{{ח:תתת|(1)}} לקבוע לרופאי שיניים שקיבלו רשיונם לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} תארי מומחה בענפי רפואת השיניים;
{{ח:תתת|(2)}} לקבוע תנאים שבהם יינתן לרופא שיניים אישור להשתמש בתארים כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} לחייב מבקש אישור לשימוש בתואר מומחה שיעמוד בבחינות ולקבוע צורתן, תכניתן ומועדיהן.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי שיניים (אישור תואר מומחה ובחינות)|תקנות רופאי שיניים (אישור תואר מומחה ובחינות), תשל״ז–1977}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי להתיר את השימוש בכינוי ”דוקטור“ גם למי שאין לו תואר אקדמאי ”דוקטור לרפואת שיניים“, אם סיים את חוק לימודיו ברפואת שיניים במוסד להשכלה גבוהה וקיבל דיפלומה שהמנהל הכיר בה.

{{ח:סעיף|36|איסור השימוש בכינוי שלא הורשה}}
{{ח:ת}} מורשה לריפוי שיניים לא יטול לעצמו כינוי או הגדר המסתברים כרמז שיש לו מעמד או כשירות מקצועיים זולת אלה שיש לו למעשה ושפורטו בבקשה שהגיש לרשיון או לתעודת היתר – או בבקשה אחרת אם רכש אותם לאחר מכן – ושהמנהל אישר אותם, ולא ישתמש בכינוי או הגדר כאמור בנוגע לעבודתו המקצועית או לחצריו ולא יציג אותם על חצריו.

{{ח:סעיף|37|התחזות כמורשה לריפוי שיניים}}
{{ח:ת}} מי שאינו מורשה לריפוי שיניים לא ישתמש בכינוי או בהגדר, בין של מלים ובין של אותיות, שמשתמע מהם כי יש לו כשירות בריפוי שיניים, ולא יתחזה, בין בהודעה שהציג במקום עבודתו או במקום אחר ובין באמצעים אחרים, כמי שמוכן לעשות דבר מן הדברים שבגדר עיסוק בריפוי שיניים.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: פרסומת}}

{{ח:סעיף|38|סייגים לפרסומת|תיקון: תש״ס, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} מורשה לריפוי שיניים או תאגיד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}} לא יעשה, במישרין או בעקיפין, פרסומת לעיסוקו שיש בה כדי להטעות או שיש בה משום פגיעה בכבוד המקצוע או שהיא בניגוד לתקנות שהותקנו לפי סעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ב)}} שר הבריאות, בהתייעצות עם ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע סוגים, צורות, ודרכים של פרסומת –
{{ח:תתת|(1)}} שיש בהם כדי להטעות;
{{ח:תתת|(2)}} שיש בהם משום פגיעה בכבוד המקצוע.
{{ח:תת|(ג)}} שר הבריאות, בהתייעצות עם ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע איסורים על סוגים, צורות ודרכים של פרסומת שיש בהם משום פגיעה בציבור.
{{ח:תת|(ד)}} לא יעשה אדם פרסומת לעיסוק ברפואת שיניים, לעיסוקו של מורשה לריפוי שיניים או לעיסוקו של תאגיד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}, אשר אילו נעשתה בידי מורשה לריפוי שיניים או בידי תאגיד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}} היתה אסורה לפי הוראות סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ה)}} מורשה לריפוי שיניים או נושא משרה בתאגיד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3א|בסעיף 3א}}, שאדם אחר עוסק בפרסום עיסוקו של המורשה או של התאגיד, חייב לעשות כל שאפשר כדי למנוע מאותו אדם לפעול בניגוד להוראות סעיף קטן (ד); המפר הוראה זו, דינו – מחצית הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, תשל״ז–1977}}; לענין סעיף זה, ”נושא משרה“ – מנהל פעיל בתאגיד או בעל תפקיד אחר בתאגיד האחראי מטעם התאגיד על פרסומת.
{{ח:תת|(ו)}} הפר אדם את הוראות סעיף קטן (ד), לענין מורשה לריפוי שיניים מסוים או תאגיד מסוים, חזקה היא כי אותו מורשה או נושא משרה בתאגיד, הפר את חובתו לפי סעיף קטן (ה), אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שאפשר כדי למלא את חובתו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (פרסומת אסורה)|תקנות רופאי השיניים (פרסומת אסורה), התשס״ט–2009}}.}}

{{ח:סעיף|39|שמירת דינים|תיקון: תש״ס}}
{{ח:ת}} הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיף 38}} באות להוסיף על הוראות כל דין.

{{ח:סעיף|40||תיקון: תש״ס}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|40א||תיקון: תשמ״ו, תש״ס}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|41||תיקון: תש״ס}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: השימוש בסמים}}

{{ח:סעיף|42|שימוש בסמים ובסמי הרדמה}}
{{ח:ת}} רשאי מורשה לריפוי שיניים, בכפוף לתקנות לפי פקודה זו ולהוראות {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיף 44}}, להחזיק ולהשתמש בכל סם הדרוש לעבודתו המקצועית ולתת למתרפא במהלך הטיפול בו סם להרדמה מקומית או כללית, אולם לא יתן סם להרדמה כללית מלבד גז תחמוצת החנקן או סם אחר שאישר המנהל בתקנות לפי פקודה זו, אלא אם נוכח רופא מורשה האחראי למתן הסם לחולה.

{{ח:סעיף|43|סמכות למורשה לאנסתזיה}}
{{ח:ת}} מי שהורשה לעסוק באנסתזיה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים#סעיף 21|סעיף 21 לפקודת הרופאים [נוסח חדש], תשל״ז–1976}}, רשאי לתת לחולה שבטיפולו כרופא שיניים סם הרדמה כללי, ורשאי לשמש רופא מורשה לענין {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42}}.

{{ח:סעיף|44|סייג למרפא שיניים}}
{{ח:ת}} מרפא שיניים לא יחזיק ולא ישתמש לצרכי עבודתו, בלי היתר בכתב מאת המנהל, בשום סם או תכשיר רפואי הנקוב {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים#תוספת 1|בתוספות הראשונה}} {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים#תוספת 2|והשניה לפקודת הרוקחים}} ולא יטפל בלי היתר כאמור במתרפא הנתון בהרדמה כללית.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: אמצעי משמעת}}

{{ח:סעיף|45|סמכויות השר|תיקון: תשנ״ו}}
{{ח:ת}} ראה השר, על יסוד קובלנה של המנהל או של אדם שנפגע, כי מורשה לריפוי שיניים עשה אחת מאלה, רשאי הוא בצו לבטל את הרשיון או להתלותו לתקופה שיקבע באותו צו או לתת למורשה לריפוי שיניים נזיפה או התראה:
{{ח:תת|(1)}} נהג בדרך שאינה הולמת מורשה לריפוי שיניים;
{{ח:תת|(2)}} השיג את רשיונו במצג שוא;
{{ח:תת|(3)}} גילה חוסר יכולת או רשלנות חמורה במילוי תפקידיו כמורשה לריפוי שיניים;
{{ח:תת|(4)}} התמיד להפר הוראות פקודה זו;
{{ח:תת|(5)}} הורשע בעבירה פלילית שלא לפי פקודה זו;
{{ח:תת|(6)}} סירב ללא סיבה סבירה להציג לפני המנהל תעודה שנדרש להציגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 60|סעיף 60}};
{{ח:תת|(7)}} הפר הוראה מהוראות {{ח:חיצוני|חוק זכויות החולה|חוק זכויות החולה, התשנ״ו–1996}}.

{{ח:סעיף|46|קשרי שיתוף עם מי שאינו מורשה}}
{{ח:ת}} מורשה לריפוי שיניים המתקשר קשרי חבר או קשרי שותפות לעיסוק בריפוי שיניים עם אדם שאינו מורשה לכך, או המסייע לאדם שאינו מורשה לכך לבצע כל פעולה של עיסוק בריפוי שיניים הדורשת שיקול דעת או מיומנות מקצועיים – למעט פעולה של שיננית הפועלת לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} – יראוהו לענין {{ח:פנימי|סעיף 45|סעיף 45}} כאשם בהתנהגות שאינה הולמת את המקצוע.

{{ח:סעיף|47|זכות הגנה לנאשם}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 45|סעיף 45}} אלא אם ניתנה לאדם שעליו הוגשה התלונה הזדמנות להגיש הגנה בכתב ולטעון טענותיו לפני ועדה שמינה השר, בין דרך קבע ובין לענין פלוני.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף זה רואים אדם כאילו ניתנה לו הזדמנות להגיש הגנה בכתב, אם שלושים יום לפני מתן הצו הומצאה לו אישית או בדואר רשום הודעה המפרשת את מהות התלונה ואת הכוונה לנקוט אחד האמצעים לפי {{ח:פנימי|סעיף 45|סעיף 45}}.
{{ח:תת|(ג)}} הועדה תהיה של שלושה לפחות, ובהם המנהל, נציג היועץ המשפטי לממשלה ואחד מתוך רשימה שהגיש הארגון המייצג, לדעת השר, את המספר הגדול ביותר של מורשים לריפוי שיניים; לא הגיש הארגון רשימה תוך חדשים לאחר שקיבל דרישה להגישה, ימנה השר מורשה לריפוי שיניים שייראה לו.

{{ח:סעיף|48|הנוהל בועדה}}
{{ח:תת|(א)}} לועדה לפי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47}} יהיו הסמכויות הנתונות לועדה רפואית לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24(א)}} ולענין זה יהיה בית המשפט המחוזי רשאי לתת צו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 24|בסעיף 24(ב)}} לפי בקשת המנהל או יושב ראש הועדה.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים יקבע סדרי דין לענין ביצוע סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (סדרי דין בדיון משמעתי)|תקנות רופאי השיניים (סדרי דין בדיון משמעתי), התשל״ז–1977}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} הועדה תגיש דין וחשבון בכתב לשר הבריאות.

{{ח:סעיף|49|ביטול לפי בקשה או עקב שינוי במצג}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי בצו חתום בידו לבטל רשיון על פי בקשת בעלו, או אם נוכח שבעלו נפטר או שאינו זכאי עוד לישיבת קבע או ארעי בישראל.

{{ח:סעיף|50|החזרת רשיון}}
{{ח:ת}} רשיון שניתן עליו צו ביטול או התליה ימסרנו בעל הרשיון, ואם נפטר – נציגו האישי החוקי, למנהל.

{{ח:סעיף|51|ערעור|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} הרואה עצמו נפגע בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 45|סעיף 45}} רשאי לערער עליו לפני בית המשפט המחוזי תוך שלושה חדשים מיום שקיבל הודעה על מתן הצו.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: עבירות, שפיטה ועונשין}}

{{ח:סעיף|52|המתחזה כמורשה לריפוי שיניים}}
{{ח:תת|(א)}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, דינו – מאסר שנה אחת או קנס 10,000 לירות.
{{ח:תת|(ב)}} הורשע אדם בעבירה לפי סעיף קטן (א) רשאי בית המשפט, בנוסף על כל עונש אחר שיטיל, לצוות על סגירת המקום שבו נעברה העבירה, ורשאי הוא להורות למשטרה, או למי שהוסמך לכך בצו, להיכנס למקום שעליו ניתן הצו ולסגרו, ומותר לנקוט כל אמצעי, לרבות השימוש בכוח במידה סבירה לפי הנסיבות, כדי להבטיח את הציות להוראות הצו.

{{ח:סעיף|53|המתאר עצמו כמורשה לריפוי שיניים}}
{{ח:ת}} המשתמש בלי רשות כדין בתואר או בכינוי ”דוקטור“ או בתואר מומחה, או בתואר דומה להם עד כדי להטעות, או עובר על אחת ההוראות של {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}}, דינו – מאסר שלושה חדשים.

{{ח:סעיף|54|מורשה המשתמש בתואר שלא כדין}}
{{ח:ת}} מורשה לריפוי שיניים המשתמש בתואר או בכינוי ”דוקטור“ או בתואר מומחה שלא לפי הוראות פקודה זו או התקנות לפיה, דינו – קנס 2,000 לירות.

{{ח:סעיף|55|הפרעה לפקיד מוסמך}}
{{ח:ת}} המונע או מפריע פקיד מוסמך מלהיכנס או לבדוק מרפאת שיניים, מעבדת שיניים או בית מלאכה לשיניים או מקום שלגביו יש חשד שנמצא בו אחד מאלה, דינו – קנס 2,000 לירות.

{{ח:סעיף|56|עבירות אחרות}}
{{ח:ת}} המפר כל הוראה של פקודה זו, או של תקנות שהותקנו על פיה, ולא נקבע לה עונש אחר, דינו – קנס 2,000 לירות.

{{ח:סעיף|57|סמכויות אגב}}
{{ח:ת}} בית המשפט המרשיע אדם על עבירה לפי פקודה זו רשאי, בנוסף להטלת עונש –
{{ח:תת|(1)}} להמליץ על ביטול או התליה של רשיונו;
{{ח:תת|(2)}} לצוות על חילוט החפצים שנעברה בהם העבירה שבה הורשע.

{{ח:סעיף|58|הודעה על הרשעת מורשה}}
{{ח:תת|(א)}} הורשע מורשה לריפוי שיניים בכל עבירה שהיא, יודיע רשם בית המשפט על כך מיד למנהל ויעביר אליו העתק של כתב האישום והעתק של הכרעת הדין וגזר הדין, כשהם מאומתים בידו.
{{ח:תת|(ב)}} בבית משפט שאין בו רשם – תחול הוראת סעיף קטן (א) על השופט.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים רשאי לתת הוראות בדבר פטור מתחולת סעיף זה.

{{ח:סעיף|59|עיסוק שלא כדין לא ייפרע}}
{{ח:ת}} מי שאינו מורשה לריפוי שיניים לא יוכל להיפרע בבית משפט שכר טרחה או תשלום בעד פעולה שעשה או שירות שנתן ושהם בגדר עיסוק בריפוי שיניים.

{{ח:קטע2|פרק יא|פרק י״א: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|60|בדיקת תעודות}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי בכל עת לדרוש ממורשה לריפוי שיניים שיציג לפניו, תוך זמן סביר שקבע, את התעודות שעל יסודן ניתן לו רשיונו.

{{ח:סעיף|61|ביקורת}}
{{ח:ת}} המנהל או רופא לשכת בריאות בתחומה רשאים בכל שעה סבירה להיכנס ולבדוק מרפאת שיניים, מעבדת שיניים או בית מלאכה לשיניים או מקום שיש חשד שנמצא בו אחד מאלה.

{{ח:סעיף|62|פרסום ברשומות|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} הודעה בדבר ביטול או התליה של רשיון לפי פקודה זו תפורסם ברשומות ובעתון אחד לפחות.

{{ח:סעיף|63|תחולת הוראות הפקודה}}
{{ח:ת}} הוראות פקודה זו לענין רשיונות יחולו, בשינויים המחוייבים ובכפוף להוראה מיוחדת בענין הנדון, גם על היתרים זמניים ועל תעודות היתר.

{{ח:סעיף|64|פטור מתחולת הפקודה}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לפטור את המנויים להלן מהוראה של פקודה זו אם ראה שלטובתם לעשות כן:
{{ח:תת|(1)}} מי שהמנהל אישר שהם תלמידי רפואת שיניים – במסגרת לימודיהם;
{{ח:תת|(2)}} רופא שיניים ממדינת חוץ שבא לישראל כדי לתת טיפול מסויים או להתייעצות רפואית מסויימת או להדגמת שיטת ריפוי שיניים.

{{ח:סעיף|65|תקנות}}
{{ח:ת}} באישור השר רשאי המנהל להתקין תקנות לענין –
{{ח:תת|(1)}} קביעת הנוהל והטפסים –
{{ח:תתת|(א)}} לבקשת רשיונות לפי פקודה זו ולנתינתם;
{{ח:תתת|(ב)}} להודעה על מעניהם של מורשים לריפוי שיניים;
{{ח:תתת|(ג)}} בדבר שינוי שמם של מורשים לריפוי שיניים;
{{ח:תתת|(ד)}} בדבר רשיונות שאבדו, החלפתם ותשלום אגרות בשל כך;
{{ח:תת|(2)}} קביעתם של בתי הספר לרפואת שיניים ולרפואה והדיפלומות המוכרים לענין פקודה זו;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (בחינת רישוי)|תקנות רופאי השיניים (בחינת רישוי), התשנ״ב–1992}}.}}
{{ח:תת|(3)}} הגדרתו של תחום העבודה שטכנאי שיניים רשאי לעשות והסדרתה של עבודה זו;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רופאי השיניים (הגדרת תחום עבודתם של טכנאי השיניים והסדרתה)|תקנות רופאי השיניים (הגדרת תחום עבודתם של טכנאי השיניים והסדרתה), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:תת|(4)}} ביצועה, דרך כלל, של פקודה זו.

{{ח:סעיף|66|אגרות|תיקון: תשנ״ב, תשפ״ג}}
{{ח:ת}} השר, באישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע בצו אגרות בעד מתן רשיון, היתר זמני ורשיון מיוחד וחידושם, וכן בעד אישור תואר מומחה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רופאי השיניים (אגרות רשיון, היתר זמני ואישור תואר מומחה)|צו רופאי השיניים (אגרות רשיון, היתר זמני ואישור תואר מומחה), התשמ״ד–1983}}.}}

{{ח:סעיף|67|דמי השתתפות בקורסים}}
{{ח:ת}} השר רשאי לקבוע בתקנות דמי ההשתתפות בקורס לריפוי שיניים, ובהתייעצות עם שר האוצר – אגרות בחינה לבחינות לפי פקודה זו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רופאי השיניים (אגרת בחינה)|צו רופאי השיניים (אגרת בחינה), התשמ״ד–1983}}.}}

{{ח:חתימות|נקבע בועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת ביום ח׳ באדר תשל״ט (7 במרס 1979).}}
* '''שמואל תמיר'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}

{{ח:קטע2|לוחהשוואה|לוח השוואה}}

{{ח:סעיף*}}

הסעיף הקודם	הסעיף החדש	הסעיף הקודם	הסעיף החדש

1	הושמט	8(3)(א)–(ג)	{{ח:פנימי|סעיף 48|48}}

2	{{ח:פנימי|סעיף 1|1}}	8(4)	{{ח:פנימי|סעיף 49|49}}

3	{{ח:פנימי|סעיף 3|3}}	8(5)	{{ח:פנימי|סעיף 50|50}}

4	{{ח:פנימי|סעיף 2|2}}	8(6)	{{ח:פנימי|סעיף 51|51}}

5(1), (2)	{{ח:פנימי|סעיף 6|6}}	9(1)	{{ח:פנימי|סעיף 42|42}}

5(2א)	{{ח:פנימי|סעיף 7|7}}	9(2)	{{ח:פנימי|סעיף 44|44}}

5(2ב)	{{ח:פנימי|סעיף 8|8}}	9(3)	{{ח:פנימי|סעיף 43|43}}

5(2ג)	{{ח:פנימי|סעיף 9|9}}	10(1)(א) רישה	{{ח:פנימי|סעיף 33|33}}

8(3)(ד)	47(ב)	10(1)(א) סיפה	{{ח:פנימי|סעיף 34|34}}

5(2ד)	{{ח:פנימי|סעיף 10|10}}	10(1)(ב)	{{ח:פנימי|סעיף 37|37 רישה}}

5(2ה)	{{ח:פנימי|סעיף 18|18}}	10(2)	{{ח:פנימי|סעיף 37|37 סיפה}}

5(2ו)	{{ח:פנימי|סעיף 19|19}}	10(2א)	{{ח:פנימי|סעיף 54|54}}

5(2ז)	{{ח:פנימי|סעיף 20|20}}	10(3)	{{ח:פנימי|סעיף 36|36}}

5(2ח)	{{ח:פנימי|סעיף 11|11}}	10(4)	{{ח:פנימי|סעיף 35|35(ב)}}

5(3)	{{ח:פנימי|סעיף 21|21}}	10א	{{ח:פנימי|סעיף 35|35(א)}}

5א	{{ח:פנימי|סעיף 12|12}}	11	{{ח:פנימי|סעיף 59|59}}

5ב	{{ח:פנימי|סעיף 13|13}}	12(1)	{{ח:פנימי|סעיף 4|4}}

5ג	{{ח:פנימי|סעיף 14|14}}	12(2)	{{ח:פנימי|סעיף 5|5}}

5ד	{{ח:פנימי|סעיף 15|15}}	12(3)	{{ח:פנימי|סעיף 46|46}}

5ה	{{ח:פנימי|סעיף 16|16}}	13(1)	{{ח:פנימי|סעיף 38|38}}

5ו	{{ח:פנימי|סעיף 17|17}}	13(2)	{{ח:פנימי|סעיף 39|39}}

5ז(א)	{{ח:פנימי|סעיף 23|23}}	13(3)	{{ח:פנימי|סעיף 40|40}}

5ז(ב)–(ה)	{{ח:פנימי|סעיף 24|24}}	13(4)	{{ח:פנימי|סעיף 41|41}}

5ח	{{ח:פנימי|סעיף 25|25}}	14	{{ח:פנימי|סעיף 61|61}}

5ט	{{ח:פנימי|סעיף 26|26}}	14א	{{ח:פנימי|סעיף 64|64}}

5י	{{ח:פנימי|סעיף 27|27}}	15	{{ח:פנימי|סעיף 62|62}}

5יא	{{ח:פנימי|סעיף 28|28}}	16(1)	{{ח:פנימי|סעיף 52|52(א)}}

5יב	{{ח:פנימי|סעיף 29|29}}	16(2)	{{ח:פנימי|סעיף 53|53}}

5יג	{{ח:פנימי|סעיף 30|30}}	16(2א)	{{ח:פנימי|סעיף 54|54}}

5יד	{{ח:פנימי|סעיף 31|31}}	16(3)	{{ח:פנימי|סעיף 55|55}}

5טו	{{ח:פנימי|סעיף 32|32}}	16(4)	{{ח:פנימי|סעיף 56|56}}

5טז	{{ח:פנימי|סעיף 63|63}}	16(5)	{{ח:פנימי|סעיף 57|57}}

6	{{ח:פנימי|סעיף 22|22}}	16(6)	{{ח:פנימי|סעיף 52|52(ב)}}

6א	{{ח:פנימי|סעיף 60|60}}	16א	{{ח:פנימי|סעיף 58|58}}

7	{{ח:פנימי|סעיף 2|2(2)}}	17	{{ח:פנימי|סעיף 65|65}}

8(1)	{{ח:פנימי|סעיף 45|45}}	17א	{{ח:פנימי|סעיף 66|66}}

8(2) רישה	{{ח:פנימי|סעיף 47|47(א)}}	17ב	{{ח:פנימי|סעיף 67|67}}

8(2)(א), (ב)	{{ח:פנימי|סעיף 47|47(ג)}}	18	הושמט

{{ח:קטע2||מונחים המשמשים בנוסח זה}}

{{ח:סעיף*}}
{{דוכיווני|רופא שיניים|dentist, dental surgeon}}
{{דוכיווני|מרפא שיניים|dental practitioner}}
{{דוכיווני|טכנאי שיניים|dental mechanic}}
{{דוכיווני|שיננית|dental hygienist}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]