חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית), התשס״ו–2005}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000329}} {{ח:תיבה|ס״ח תשס״ו, 42|חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299662.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 85|חוק להחלפת המונח פקיד סעד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301220.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 332|חוק להחלפת המונח מפגר (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366910.pdf}}, {{ח:תיבה|1106|תיקון מס׳ 17 לדיני הראיות (הגנת ילדים)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390362.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 233|תיקון מס׳ 137 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528388.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הליכי חקירה}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: חקירת אדם עם מוגבלות שכלית}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: חקירת אדם עם מוגבלות נפשית}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: ההליך המשפטי}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: הוראות לענין אנשים עם מוגבלות שכלית}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: הוראות לענין אנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת|תוספת}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״א, תשע״ז}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם עם מוגבלות נפשית“ – אדם עם לקות נפשית שבשלה מוגבלת יכולתו להיחקר או למסור עדות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם עם מוגבלות שכלית“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אדם עם מוגבלות שכלית–התפתחותית;
{{ח:תתת|(2)}} אדם עם לקות שכלית אחרת שבשלה מוגבלת יכולתו להיחקר או למסור עדות;
{{ח:תתת|(3)}} אדם עם הפרעה התפתחותית מורחבת, לרבות אדם עם אוטיזם, שבשלה מוגבלת יכולתו להיחקר או למסור עדות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם עם מוגבלות שכלית–התפתחותית“ – מי שאובחן כאדם עם מוגבלות שכלית–התפתחותית בידי ועדת אבחון, שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית)|חוק הסעד טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית־התפתחותית}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אחראי על קטין או חסר ישע“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 368א|בסעיף 368א לחוק העונשין}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן משפחה“, שלא לענין אחראי על קטין או חסר ישע – הורה או אח כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת הילדים)|בחוק הגנת הילדים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוות דעת“ – חוות דעת של מומחה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק בתי המשפט“ – {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|חוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הגנת ילדים“ – {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת הילדים)|חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת הילדים), התשט״ו–1955}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק זכויות נפגעי עבירה“ – {{ח:חיצוני|חוק זכויות נפגעי עבירה|חוק זכויות נפגעי עבירה, התשס״א–2001}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק חקירת חשודים“ – {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים)|חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים), התשס״ב–2002}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק חקירת עדים“ – {{ח:חיצוני|חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים)|חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), התשי״ח–1957}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק טיפול בחולי נפש“ – {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש|חוק טיפול בחולי נפש, התשנ״א–1991}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק סדר הדין הפלילי“ – {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי|חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הסעד טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית־התפתחותית“ – {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית)|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית־התפתחותית), התשכ״ט–1969}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק העונשין“ – {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוקר מיוחד“ – חוקר שמינה שר הרווחה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוקר משטרה“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} שוטר שמוסמך לחקור לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת הפרוצדורה הפלילית}};
{{ח:תתת|(2)}} חוקר במחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים;
{{ח:תתת|(3)}} מי שרשאי לערוך חקירות מטעם רשות אחרת שקבע השר בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חקירה משטרתית“ – חקירה בידי חוקר משטרה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסיכיאטר מחוזי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 1|בסעיף 1 בחוק טיפול בחולי נפש}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת הפרוצדורה הפלילית“ – {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת הראיות“ – {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקיד סעד“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קלטת חקירה“ – דיסקט, תקליטור וכל אמצעי אחר לאגירה ואחסון של מידע המופק ממכשיר תיעוד חזותי או קולי, שבהם תועדה חקירת אדם עם מוגבלות שכלית או אדם עם מוגבלות נפשית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיעוד חזותי“ – תיעוד בהקלטת תמונה וקול, בשילוב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיעוד קולי“ – תיעוד בהקלטת קול;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תמליל“ – תמליל מודפס של קלטת חקירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר המשפטים.

{{ח:סעיף|2|היקף תחולת החוק}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות חוק זה יחולו, לפי הענין, על חקירה והעדה של אדם עם מוגבלות שכלית או אדם עם מוגבלות נפשית, לגבי עבירה כאמור {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות חוק זה לענין חקירת אדם עם מוגבלות שכלית בידי חוקר מיוחד יחולו גם במקרים המפורטים בסעיף קטן זה, ואלה הם:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי עבירה שאינה מנויה {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, ובלבד שהאדם עם המוגבלות השכלית נחקר כחשוד באותה עבירה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי עבירה נלווית, ובלבד שהאדם עם המוגבלות השכלית נחקר גם בעבירה כאמור {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”עבירה נלווית“ – עבירה נוספת לעבירה המנויה {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, שנעברה במהלך ביצוע עבירה המנויה {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}} או בקשר אליה, בין אם על ידי האדם החשוד בביצוע עבירה המנויה {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}} ובין אם על ידי אדם אחר.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הליכי חקירה}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: חקירת אדם עם מוגבלות שכלית}}

{{ח:סעיף|3|חקירה של אדם עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”נחקר“ – כל אדם שנגבית ממנו הודעה כמתלונן, כעד או כחשוד.
{{ח:תת|(ב)}} סבר חוקר משטרה, לפני תחילת חקירה או במהלכה, כי אדם העומד להיחקר בפניו או הנחקר בפניו הוא אדם עם מוגבלות שכלית, יפנה החוקר את אותו אדם לחוקר מיוחד ולא ימשיך בחקירה.
{{ח:תת|(ג)}} טען נחקר שהוא חשוד (בסעיף זה – החשוד), או מי מטעמו, כי הוראות סעיף קטן (ב) חלות עליו, וסבר חוקר משטרה כי אין מקום להפנות את החשוד לחקירה בידי חוקר מיוחד, רשאי החשוד לערור לבית משפט השלום שבאזור שיפוטו מתנהלת החקירה; הדיון בערר יתקיים בתוך 24 שעות מהגשת הערר והחלטת בית המשפט תהיה סופית; לענין זה לא יובאו שבתות ומועדים במנין השעות.
{{ח:תת|(ד)}} אין בפניה לבית משפט כאמור בסעיף קטן (ג) כדי להוות עילה לעיכוב חקירתו של אדם כאמור באותו סעיף קטן, שנעשית שלא בידי חוקר מיוחד.

{{ח:סעיף|4|חקירה דחופה של אדם עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, רשאי חוקר משטרה לחקור אדם עם מוגבלות שכלית אם הדבר נדרש באופן מיידי כדי למנוע את סיכול החקירה או את שיבושה, סיכון לחיי אדם או לשלומו, לאפשר את מעצרם של חשודים נוספים או לשם גילוי ראיה.
{{ח:תת|(ב)}} חוקר המשטרה יתעד בכתב את החקירה לפי סעיף קטן (א) וירשום את הסיבות לעריכתה.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה והוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳ לפרק זה}} באות להוסיף על הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים)|חוק חקירת חשודים}}, ולא לגרוע מהן.

{{ח:סעיף|5|הודעה על חקירה של אדם עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”בן משפחה“ – הורה, הורה של הורה, בן זוגו של כל אחד מאלה, אף אם אינו נשוי לו, אח או אחות, לרבות אח או אחות חורגים, וצאצאיהם של כל אחד מאלה, דוד או דודה וצאצאיהם, גיס או גיסה.
{{ח:תת|(ב)}} אדם עם מוגבלות שכלית שמונה לו אפוטרופוס ויש לחקרו בידי חוקר מיוחד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}} (בסעיף זה – אדם עם מוגבלות שכלית), ייחקר בידיעת אפוטרופסו.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב), מותר לחקור אדם עם מוגבלות שכלית כאמור באותו סעיף קטן, אף בלא ידיעת אפוטרופסו, אם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האדם עם המוגבלות השכלית ביקש כי לא תימסר לאפוטרופסו הודעה על חקירתו; ואולם רשאי הממונה על החקירה, לאחר שנועץ בחוקר המיוחד, להורות, על אף בקשת האדם עם המוגבלות השכלית, כי תימסר הודעה לאפוטרופסו, אם סבר כי טובתו מחייבת זאת;
{{ח:תתת|(2)}} לדעת הממונה על החקירה, לאחר שנועץ בחוקר המיוחד, חקירת האדם עם המוגבלות השכלית בידיעת אפוטרופסו תעכב את חקירת העבירה, בשל קושי להודיע לאפוטרופוס במאמץ סביר, ויש יסוד סביר להניח שהעיכוב יסכל את חקירת העבירה או ישבשה, יסכל מניעה של פשע, ייצור סיכון לחיי אדם או לשלומו, או ימנע מעצרם של חשודים נוספים או גילוי ראיה; ואולם בכפוף להוראות סעיף זה, הודעה על החקירה תימסר לאפוטרופסו של האדם עם המוגבלות השכלית מוקדם ככל האפשר;
{{ח:תתת|(3)}} לדעת הממונה על החקירה, לאחר שנועץ בחוקר המיוחד, נכון לעשות כן על יסוד אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} טעמים של טובת האדם עם המוגבלות השכלית או טעמים של טובת החקירה, שאין בהם פגיעה בטובת האדם כאמור, מחמת היות החשוד בביצוע העבירה בן משפחתו של האדם עם המוגבלות השכלית, אפוטרופסו או בן משפחתו של אפוטרופסו;
{{ח:תתתת|(ב)}} חשש לפגיעה בשלומו הגופני או הנפשי של האדם עם המוגבלות השכלית.
{{ח:תת|(ד)}} חדל להתקיים הטעם שהצדיק חקירת אדם עם מוגבלות שכלית בלא ידיעת אפוטרופסו כאמור בסעיף קטן (ג), יודיע החוקר המיוחד על חקירת העבירה לאפוטרופוס אם אין מניעה אחרת להודיע עליה לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות סעיף זה יחולו גם על זימון אדם עם מוגבלות שכלית לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 68|סעיף 68(א) בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}}, לחקירה בידי חוקר מיוחד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}}.

{{ח:סעיף|6|מינוי והכשרת חוקרים מיוחדים}}
{{ח:ת}} שר הרווחה ימנה לענין חקירת אנשים עם מוגבלויות שכליות לפי חוק זה, חוקרים מיוחדים שהם פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, קרימינולוגים קליניים או בעלי הכשרה בתחום החינוך המיוחד; החוקרים המיוחדים יקבלו הכשרה לצורך תפקידם, כפי שיקבע שר הרווחה בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית) (הכשרת חוקרים מיוחדים)|תקנות הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית) (הכשרת חוקרים מיוחדים), התשע״ט–2019}}.}}

{{ח:סעיף|7|חקירה בידי חוקר מיוחד}}
{{ח:תת|(א)}} חוקר מיוחד רשאי לחקור אדם עם מוגבלות שכלית שהפנה אליו חוקר משטרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}}; לחוקר מיוחד יהיו כל הסמכויות הנתונות לקצין משטרה בדרגת מפקח ומעלה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת הפרוצדורה הפלילית}}, והוראות {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|ו־3 לפקודה האמורה}} יחולו על החקירה, בשינויים המחויבים; החוקר המיוחד יסביר לנחקר, בלשון המובנת לו, את האמור {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|בסעיף 2(2) לפקודת הפרוצדורה הפלילית}}.
{{ח:תת|(ב)}} חוקר מיוחד רשאי להיעזר באיש מקצוע המומחה בתחום המוגבלות של הנחקר, או באדם אחר שעשוי, לדעת החוקר המיוחד, לסייע לו בגביית העדות.
{{ח:תת|(ג)}} החוקר המיוחד יכתוב, עם סיום החקירה, חוות דעת שבה יתאר את מהלך החקירה, את קשיי התקשורת עם הנחקר ואם הסתייע באיש מקצוע כאמור בסעיף זה – גם את פרטי איש המקצוע והסיוע; החוקר רשאי להוסיף לחוות הדעת המלצות בדבר אמצעי העדה רצויים אם יעיד הנחקר בבית המשפט; הוספת ההמלצות תיעשה, במידת האפשר, לאחר שמיעת עמדת הנחקר.

{{ח:סעיף|8|ליווי בחקירה של אדם עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:תת|(א)}} אדם עם מוגבלות שכלית זכאי לכך שאדם המלווה אותו, לפי בחירתו, יהיה נוכח בחקירה, אלא אם כן, לדעת החוקר המיוחד או החוקר, לפי הענין, מטעמים שיירשמו, עלול הדבר לפגוע בחקירה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בסעיף זה כדי לפגוע בזכות נפגע עבירת מין או אלימות, לנוכחות מלווה בחקירה כאמור {{ח:חיצוני|חוק זכויות נפגעי עבירה#סעיף 14|בסעיף 14 לחוק זכויות נפגעי עבירה}}.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 16|ובסעיף 16}}, ”אדם המלווה אותו“, ”המלווה בחקירה“ – למעט עורך דינו.

{{ח:סעיף|9|חקירת חשוד עם מוגבלות}}
{{ח:ת}} הופנה חשוד המצוי במעצר לחוקר מיוחד לפי חוק זה, יסביר החוקר המיוחד לחשוד, בלשון המובנת לו, את זכויותיו לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}}.

{{ח:סעיף|10|תיעוד חקירת אדם עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:תת|(א)}} החוקר המיוחד יתעד חקירה הנעשית על ידו, במלואה, לרבות כל חילופי הדברים עם הנחקר או עם אחרים בנוכחותו, כדלקמן:
{{ח:תתת|(1)}} בתיעוד חזותי;
{{ח:תתת|(2)}} בתיעוד קולי – אם אין אפשרות סבירה, בנסיבות הענין, לתיעוד חזותי, או אם סירב הנחקר להשיב לשאלות החוקר המיוחד בשל השימוש בתיעוד החזותי וסירובו תועד בתיעוד החזותי;
{{ח:תתת|(3)}} בכתב – אם אין אפשרות סבירה לתיעוד קולי, או אם סירב הנחקר להשיב לשאלות החוקר המיוחד בשל התיעוד הקולי וסירובו תועד בתיעוד הקולי.
{{ח:תת|(ב)}} תועדה החקירה בתיעוד קולי בלבד, יפרט החוקר המיוחד בכתב את הטעמים לאי התיעוד החזותי; תועדה החקירה בכתב בלבד, יפרט החוקר המיוחד את הטעמים לאי התיעוד החזותי או הקולי.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייעשה כל שינוי בקלטת החקירה.
{{ח:תת|(ד)}} תמליל יוכן בכל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} משהוגש כתב אישום בעבירה נושא החקירה;
{{ח:תתת|(2)}} לפי דרישת תובע, לצורך מילוי תפקידו.
{{ח:תת|(ה)}} החוקר המיוחד אחראי להכנתו של התמליל במקרים האמורים בסעיף קטן (ד).

{{ח:סעיף|11|דרכי העיון בהקלטה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 74|סעיפים 74}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 75|ו־75 לחוק סדר הדין הפלילי}} יחולו על תמליל ועל קלטת חקירה, בשינויים אלה:
{{ח:תת|(1)|(א)}} התובע יעביר לידי הנאשם את התמליל;
{{ח:תתת|(ב)}} הנאשם זכאי להאזין לקלטת החקירה, לצפות בה ולהשוות את תוכנה לאמור בתמליל;
{{ח:תתת|(ג)}} הנאשם אינו זכאי להעתיק את קלטת החקירה, להוציאה ממקום המצאה הקבוע או לקבל לידיו את העתקה, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת, מטעמים מיוחדים שיפרט; הורה בית המשפט כאמור, חייב הנאשם להחזיר את קלטת החקירה וכל העתק שלה, וכן את התמליל, לתיק בית המשפט בתום ההליך המשפטי, אלא אם כן קבע בית המשפט מועד אחר להחזרתם כאמור; לענין סעיף זה, ”הנאשם“ – לרבות מי שפועל מטעמו כמפורט {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 74|בסעיף 74(א) לחוק סדר הדין הפלילי}};
{{ח:תת|(2)}} היה הנאשם מיוצג, זכאי סניגורו, לצורך ניהול ההליך המשפטי בענינו של הנאשם, להעתיק את קלטת החקירה ולקבל לידיו את העתקה, ובלבד שלא יעבירנה לנאשם או לאדם אחר.

{{ח:סעיף|12|נוכחות אדם עם מוגבלות שכלית בפעולות חקירה}}
{{ח:ת}} התגלה הצורך, תוך כדי חקירה משטרתית, לעשות פעולה המצריכה נוכחותו של אדם עם מוגבלות שכלית שהופנה לחקירה בידי חוקר מיוחד, או השתתפותו בה, לא תיעשה הפעולה אלא בהתאם להוראותיו של החוקר המיוחד.

{{ח:סעיף|13|העברת חומר החקירה ליחידה החוקרת}}
{{ח:ת}} עם סיום החקירה, יעביר החוקר המיוחד את חומר החקירה, במלואו, ליחידה החוקרת שהפנתה את הנחקר לחוקר המיוחד.

{{ח:סעיף|14|תוקף חקירה}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לפגוע בחוקיותה של חקירה כאמור בפסקאות (1) או (2) –
{{ח:תת|(1)}} של אדם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}}, שנעשתה שלא בידי חוקר מיוחד;
{{ח:תת|(2)}} שנעשתה בידי חוקר מיוחד, אף אם בדיעבד הסתבר כי הנחקר לא היה אדם עם מוגבלות שכלית.

{{ח:סעיף|15|קבילות הודאת אדם עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:ת}} הודה אדם עם מוגבלות שכלית בעבירה במהלך חקירה שלא על ידי חוקר מיוחד, על התביעה להוכיח מעל לכל ספק סביר שההודאה היתה חופשית ומרצון, אף אם לא העלה הנאשם טענה בענין זה.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: חקירת אדם עם מוגבלות נפשית}}

{{ח:סעיף|16|ליווי בחקירה של אדם עם מוגבלות נפשית}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8}} יחולו גם לגבי חקירת אדם עם מוגבלות נפשית שיש לגביו ראיה, בכתב או בעל־פה, בדבר לקותו הנפשית, ושחוקר משטרה סבר כי הוא אדם עם מוגבלות נפשית או שדבר מוגבלותו הובא לידיעת חוקר המשטרה; ואולם לא תיאסר נוכחות המלווה בחקירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 8|בסעיף 8(א)}}, אלא באישור הקצין הממונה על החקירה.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), אדם כאמור באותו סעיף קטן זכאי לבקש מחוקר המשטרה כי דבר חקירתו יובא לידיעת מטפלו, והוא זכאי לבקש כי מטפלו ילווה אותו בחקירתו כאמור; בסעיף זה, ”מטפלו“ – מטפל כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק זכויות החולה|בחוק זכויות החולה, התשנ״ו–1996}}, המטפל בו.

{{ח:סעיף|17|תיעוד חקירת אדם עם מוגבלות נפשית}}
{{ח:תת|(א)}} חוקר משטרה יתעד חקירת אדם עם מוגבלות נפשית שדבר מוגבלותו הובא לידיעתו, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א) עד (ד)}} יחולו, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} יחולו על קלטת החקירה ועל התמליל; ואולם להכנת התמליל במקרים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 10|בסעיף 10(ד)}} תהיה אחראית היחידה החוקרת.
{{ח:תת|(ג)}} הנשיאה בעלויות הכנת התמליל כאמור בסעיף קטן (ב) תהיה בהתאם להחלטת השר לביטחון הפנים יחד עם השר.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: ההליך המשפטי}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: הוראות לענין אנשים עם מוגבלות שכלית}}

{{ח:סעיף|18|אזהרת עד עם מוגבלות שכלית}}
{{ח:תת|(א)}} מצא בית המשפט כי לא ניתן להזהיר עד כאמור {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה)#סעיף 2|בסעיף 2 בחוק לתיקון דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה), התש״ם–1980}}, מחמת שהעד אינו מסוגל, בשל מוגבלותו השכלית, להבין את החובה להגיד אמת, רשאי בית המשפט, אם מצא כי אין בכך כדי לסייע לגילוי האמת, שלא להזהיר עד העומד להעיד בפניו שהוא אדם עם מוגבלות שכלית.
{{ח:תת|(ב)}} לא יורשע אדם על סמך עדות יחידה שהתקבלה בלא אזהרה כאמור בסעיף קטן (א), אלא אם כן נמצא בחומר הראיות דבר לחיזוקה.

{{ח:סעיף|19|איסור חקירה נגדית של אדם עם מוגבלות שכלית בידי הנאשם, ומינוי סניגור}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} ראה בית המשפט כי עד שעומד להעיד בפניו או המעיד בפניו הוא אדם עם מוגבלות שכלית (בסעיף זה – העד), רשאי הוא להורות, בין ביזמתו ובין לבקשת בעל דין, לפני מתן העדות או במהלכה, שהנאשם לא יחקור את העד בעצמו.
{{ח:תתת|(2)}} בית משפט לא יחליט כאמור בפסקה (1) אלא לאחר שנתן הזדמנות לבעלי הדין להשמיע את טענותיהם ובהתחשב, בין השאר, ברצונו של העד, התנהגות הנאשם בהליך, קיומה של היכרות מוקדמת בין העד לנאשם, ומידת הפגיעה שתגרם לנאשם אם יורה בית המשפט כי לא יחקור את העד בעצמו.
{{ח:תתת|(3)}} לא היה הנאשם מיוצג, לא יחליט בית המשפט כאמור בפסקה (1) בטרם מינה לו, בהסכמתו, סניגור לייצגו לצורך המשך ההליך המשפטי.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(1), הובא לידיעת בית המשפט כי במשפט פלילי בשל עבירה המפורטת {{ח:פנימי|תוספת פרט 1|בפרט{{ח:הערה|ים}} {{ח:הערה|(}}1{{ח:הערה|)}} עד {{ח:הערה|(}}3{{ח:הערה|)}} בתוספת}}, עד העומד להעיד בפניו או המעיד בפניו הוא נפגע העבירה שבקשר אליה מתנהל ההליך המשפטי, לא יחקור הנאשם את אותו אדם בעצמו.
{{ח:תתת|(2)}} במשפט שבו צפוי להעיד עד כאמור בסעיף קטן (ב)(1) או שצפויה להיות מוגשת בו אמרת עד כאמור והנאשם אינו מיוצג, ימנה בית המשפט לנאשם, בהסכמתו, סניגור.
{{ח:תת|(ג)}} סירב הנאשם למינוי סניגור כאמור בסעיף קטן (א)(3) או (ב)(2), תיעשה חקירת העד האמור בסעיף קטן (א)(1) או (ב)(1), לפי הענין, באמצעות מתווך; בסעיף זה, ”מתווך“ – אדם בעל הכשרה כחוקר מיוחד לענין חוק זה, או אדם בעל הכשרה מתאימה אחרת, למעט החוקר המיוחד שחקר את העד; השר רשאי לקבוע הוראות לענין אופן מינוי המתווך, ההכשרה הנדרשת ואופן החקירה באמצעותו.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: הוראות לענין אנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית}}

{{ח:סעיף|20|שימוש באמרת אדם עם מוגבלות שכלית או נפשית}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|בסימן זה}} {{ח:פנימי|סעיף 24|ובסעיף 24}}, ”אדם עם מוגבלות“ – אדם עם מוגבלות שכלית או מוגבלות נפשית.
{{ח:תת|(ב)}} אמרה שנגבתה מאדם עם מוגבלות (בסעיף זה – העד) תהא קבילה כראיה, אם תועדה בהקלטה חזותית, התקבלה חוות דעת מומחה ולפיה העד הוא אדם עם מוגבלות (בסעיף זה – חוות הדעת של המומחה), החוקר המיוחד או חוקר המשטרה, לפי הענין, שגבה את האמרה, העיד על נתינתה, והתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האדם שנתן את האמרה מעיד במשפט וניתנה לצדדים הזדמנות לחקרו; הוראות הדין החל בישראל לענין {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 10א|פסקה (2) של סעיף 10א(א) לפקודת הראיות}} יחולו, לפי הענין, גם על עדות כאמור בפסקה זו; בפסקה זו, ”דין“ – לרבות הלכה פסוקה;
{{ח:תתת|(2)}} בית המשפט פטר את האדם ממסירת עדותו, לפני תחילת עדותו או במהלכה, בשל התקיימות כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לפי חוות הדעת של המומחה, מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} מתן העדות עלול לפגוע בעד;
{{ח:תתתתת|(2)}} העד אינו מסוגל להעיד מחמת מוגבלותו השכלית או הנפשית;
{{ח:תתתת|(ב)}} בית המשפט שוכנע כי אין בגביית העדות באחת או יותר מהדרכים המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22}}, או בדחיית מועד מתן עדותו של העד בזמן סביר, כדי למנוע את הפגיעה בעד או כדי לאפשר את העדתו על אף מוגבלותו השכלית או הנפשית.
{{ח:תת|(ג)}} החלטה בענין פטור ממסירת עדות כאמור בסעיף קטן (ב)(2), תינתן במסגרת הליך שיתקיים בדלתיים סגורות ובו תישמע עדותו של המומחה שנתן את חוות הדעת כאמור באותו סעיף קטן, וכן טענות הצדדים.
{{ח:תת|(ד)}} אין להרשיע אדם על סמך אמרת אדם שבית המשפט פטר אותו ממסירת עדות כאמור בסעיף זה, אלא אם כן יש לה סיוע בראיה אחרת.
{{ח:תת|(ה)}} אין בסעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} כדי להכשיר ראיה שאינה קבילה מטעם אחר, שאינו הכלל האוסר עדות שמיעה;
{{ח:תתת|(2)}} כדי לפסול או להגביל הגשת ראיה שהיא כשרה לפי הכלל האמור בפסקה (1) או לפי דין אחר.

{{ח:סעיף|21|חוות דעת מומחה}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות כל דין, רשאים הצדדים בהליך פלילי שעד שהוא אדם עם מוגבלות מעיד בו, להגיש חוות דעת כראיה בענין מהענינים המפורטים בפסקאות (1) עד (3):
{{ח:תתת|(1)}} היות העד אדם עם מוגבלות;
{{ח:תתת|(2)}} סוג מוגבלותו של העד;
{{ח:תתת|(3)}} השפעתה האפשרית של המוגבלות על מסירת עדות או על העד.
{{ח:תת|(ב)}} חוות דעת שהתקבלה בענינים האמורים בסעיף זה, לא תשמש סיוע, חיזוק או כל תוספת ראייתית אחרת הנדרשת לפי דין, לרבות לפי ההלכה הפסוקה.

{{ח:סעיף|22|עדות בבית משפט של אדם עם מוגבלות שכלית או נפשית|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ראה בית המשפט כי עד העומד להעיד בפניו או המעיד בפניו (בסעיף זה – העד) הוא אדם עם מוגבלות, וכי מסירת עדותו בדרך הרגילה עלולה לפגוע בו או לפגום בעדותו, רשאי בית המשפט להורות, מיזמתו או לבקשת בעל דין, בשים לב לרצונו של העד ובכפוף להוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 172|סעיף 172 לחוק סדר הדין הפלילי}}, על גביית העדות באחת או יותר מהדרכים המפורטות בפסקאות (1) עד (10) (בסעיף זה – אמצעי התאמה):
{{ח:תתת|(1)}} שלא בנוכחות הנאשם, אלא בנוכחות סניגורו; על עדות לפי פסקה זו יחולו ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים)#סעיף 2ב|סעיף 2ב(ב) עד (ד) לחוק חקירת עדים}};
{{ח:תתת|(2)}} כשהעד מאחורי פרגוד;
{{ח:תתת|(3)}} כשהעד לא על דוכן העדים;
{{ח:תתת|(4)}} כשהשופט ועורכי הדין אינם לבושים מדי משפט;
{{ח:תתת|(5)}} בלשכת השופט;
{{ח:תתת|(6)}} במקום שיקבע בית המשפט לפי סמכותו מכוח {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 34|סעיפים 34(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 44|או 44(ב) לחוק בתי המשפט}}, ובלבד שלא יקבע מקום מחוץ לכותלי בית המשפט שלא בהסכמת המחזיק באותו מקום;
{{ח:תתת|(7)}} הסתייעות באמצעים של תקשורת חלופית או תקשורת תומכת, לרבות הסתייעות בבני אדם, בעזרים ממוחשבים, בלוחות תקשורת, בתמונות, בסמלים, באותיות או במילים;
{{ח:תתת|(8)}} בנוכחות אדם המלווה את העד לצדו אף אם הוא מעיד בדלתיים סגורות לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 68|סעיף 68 לחוק בתי המשפט}}; אין בהוראות סעיף זה כדי לפגוע בזכות נפגע עבירת מין או אלימות לנוכחות מלווה בדיון בבית משפט כאמור {{ח:חיצוני|חוק זכויות נפגעי עבירה#סעיף 15|בסעיף 15 לחוק זכויות נפגעי עבירה}};
{{ח:תתת|(9)}} הסתייעות בעל דין ביועץ אף אם העדות נגבית בדלתיים סגורות לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 68|סעיף 68 לחוק בתי המשפט}}; היועץ רשאי לסייע לבעל הדין בניהול חקירתו של העד, ויהיה רשאי, בין השאר, להציע לבעל הדין נוסח חלופי לשאלה, ולהתריע לפני בעל הדין על פגיעה אפשרית בעד; בפסקה זו, ”יועץ“ – מי שבית המשפט אישר, לאור הכשרתו, לענין פסקה זו;
{{ח:תתת|(10)}} בדרך אחרת שקבע בית המשפט, ביזמתו או בהמלצת החוקר המיוחד לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ד)}}, ובלבד שבית המשפט הדן בענין פלילי שוכנע מעל לכל ספק סביר כי אין בדרך שקבע כדי לגרום עיוות דין לנאשם.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, האמצעים להתאמת עדותם של אנשים עם מוגבלות המנויים בסעיף זה, יחולו בהליכים פליליים וכן, לפי הענין ובשינויים המחויבים, בהליכים שאינם פליליים, בהליכים המתנהלים לפני בית דין ובהליכים לגביית עדות מוקדמת לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 117|סעיף 117}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 117א|117א}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 117ב|או 117ב לחוק סדר הדין הפלילי}}.
{{ח:תת|(ג)}} שימוש באמצעי התאמה כאמור בסעיף קטן (א)(10), ייעשה רק אם הוגשה לבית המשפט תעודת עובד ציבור בדבר היות העד אדם עם מוגבלות שכלית–התפתחותית, או חוות דעת ולפיה העד הוא אדם עם מוגבלות ועדותו בדרך הרגילה עלולה לפגוע בעד או לפגום בעדות; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראת כל דין אחר המאפשרת שימוש באמצעי התאמה כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} בחקירתו של אדם עם מוגבלות יביא בית המשפט בחשבון, לענין {{ח:חיצוני|חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים)#סעיף 2|סעיף 2 לחוק חקירת עדים}}, את מוגבלותו של אותו אדם.

{{ח:סעיף|23|שימוש נוסף באמצעי תקשורת}}
{{ח:ת}} אין בחוק זה כדי למנוע שימוש באמצעים של תקשורת חלופית או של תקשורת תומכת, כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22(א)(7)}}, לגבי אדם שאינו אדם עם מוגבלות שכלית או עם מוגבלות נפשית כאמור בחוק זה.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|24|סודיות|תיקון: תשע״א, תשע״ז, תשע״ז־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפרסם אדם קלטת חקירה או תמליל חקירה, או העתק של כל אחד מאלה, אלא ברשות בית המשפט.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”פרסום“ – הצגה, השמעה, הפצה או העברה מחוץ לבית המשפט, למעט לידי כל אחד מאלה או בפניו:
{{ח:תתת|(1)}} הנאשם, סניגורו והמתמחה בעריכת דין תחת פיקוחו של הסניגור, או אדם אחר שהוסמך לעיין בחומר החקירה לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 74|סעיף 74(א) לחוק סדר הדין {{ח:הערה|ה}}פלילי}}, והכל בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}};
{{ח:תתת|(2)}} תובע כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 12|בסעיף 12 לחוק סדר הדין הפלילי}}, ומי שמתמחה בעריכת דין תחת פיקוחו;
{{ח:תתת|(3)}} אדם, הנזקק לקלטת החקירה או לתמליל על פי סעיף קטן (א), לצורך מתן חוות דעת בקשר להליך הפלילי;
{{ח:תתת|(4)}} חוקר מיוחד;
{{ח:תתת|(5)}} שוטר או חוקר אחר הנזקק לקלטת החקירה או לתמליל לצורך מילוי תפקידו בחקירת העבירה;
{{ח:תתת|(6)}} עובד סוציאלי, שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק הנוער (טיפול והשגחה)|חוק הנוער (טיפול והשגחה), התש״ך–1960}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית)|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית־התפתחותית)}}, לפי העניין או פסיכיאטר מחוזי הנזקק לקלטת החקירה או לתמליל לצורך מילוי תפקידו על פי חוק;
{{ח:תתת|(7)}} מי שחוקר מיוחד העביר אליו את קלטת החקירה, ובכלל זה את העתקה, לשם תמלול, או מי שחוקר מיוחד, באישור מנהל השירות לחקירות ילדים וחקירות מיוחדות במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, העביר אליו את קלטת החקירה כאמור, או את התמליל, לשם מחקר שמטרתו הכשרת חוקרים מיוחדים או פיתוח מקצועי לסיוע בעבודת חוקרים מיוחדים והכשרתם, והכול ובלבד שלא יועברו פרטים מעבר לאלו הנכללים בקלטת או בתמליל.
{{ח:תת|(ג)}} כל אדם שהגיע אליו מידע לפי הוראות חוק זה או שנאסף אגב ביצוע חוק זה לגבי מוגבלותו של אדם ישמרנו בסוד, לא יעשה בו כל שימוש ולא יגלה אותו לאחר, אלא במידה הנדרשת לביצוע הוראות חוק זה, ובכפוף להוראות כל דין, או על פי צו בית משפט.
{{ח:תת|(ד)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ב) רשאי בית המשפט, מיזמתו, לבקשת בעל דין או לבקשת אדם עם מוגבלות, להורות, בצו, כי כל מידע לגבי אדם עם מוגבלות שנמסר אגב חקירה וכן כל מסמך או פרט הקשור לחקירה, יישמר בסוד ויהיה אסור בפרסום.
{{ח:תת|(ה)}} העובר על הוראות סעיף זה, דינו – מאסר 3 שנים.
{{ח:תת|(ו)}} בסעיף זה, ”בית המשפט“ –
{{ח:תתת|(1)}} בטרם הוגש כתב אישום – בית משפט השלום שבאזור שיפוטו מתנהלת החקירה;
{{ח:תתת|(2)}} לאחר שהוגש כתב אישום – בית המשפט שאליו הוגש כתב האישום.

{{ח:סעיף|25|שינוי {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}}}
{{ח:ת}} השר, בהסכמת שר האוצר, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים ושר הרווחה, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי בצו לשנות את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}.

{{ח:סעיף|26|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, ולאחר התייעצות עם נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}}, ולענין תקנות הנוגעות גם למשרד ממשלתי אחר – גם עם השר הממונה על אותו משרד, להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:סעיף|27|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים)|בחוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים), התשט״ו–1955}}.}}

{{ח:סעיף|28|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי|בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.}}

{{ח:סעיף|29|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|בחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}.}}

{{ח:סעיף|30|החלת הוראות החוק על חקירות מטעם רשות חוקרת}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי, בצו, באישור השר הממונה ושר הרווחה, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, להחיל את הוראות חוק זה, כולן או מקצתן, על רשות אחרת המוסמכת לחקור על פי דין (בסעיף זה – הרשות החוקרת); בצו כאמור ייקבעו גם בעלי התפקידים ברשות החוקרת המוסמכים לאשר פעולות הדורשות אישור קצין משטרה לפי חוק זה; בסעיף זה, ”השר הממונה“ – השר הממונה על הרשות החוקרת.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות חוק זה לענין חקירה בידי חוקר מיוחד יחולו, על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים)|בחוק חקירת חשודים}}, בכפוף לכל צו שיותקן לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים)#סעיף 16|סעיף 16(ג) לאותו חוק}}, לגבי חוקרים מיוחדים.

{{ח:סעיף|31|תחולה הדרגתית}}
{{ח:תת|(א)}} חוק זה יחול בהדרגה לגבי העבירות כמפורט בפסקאות (1) עד (3), החל במועדים הקבועים באותן פסקאות ובכפוף להוראות סעיף קטן (ב):
{{ח:תתת|(1)}} לגבי עבירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ב)(1)}} או המפורטות {{ח:פנימי|תוספת פרט 1|בפרט 1 בתוספת}} – בתום שנה מיום פרסומו של חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי עבירות כאמור להלן – בתום שנתיים מיום פרסומו של חוק זה:
{{ח:תתתת|(א)}} עבירה המפורטת {{ח:פנימי|תוספת פרט 2|בפרט 2 בתוספת}}, כשהחשוד והנפגע הם בני משפחה של האדם עם המוגבלות או כשהחשוד הוא בן משפחה והנפגע הוא האדם עם המוגבלות;
{{ח:תתתת|(ב)}} עבירה כאמור {{ח:פנימי|תוספת פרט 3|בפרט 3 בתוספת}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 337|סעיפים 337}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 368ב|368ב}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 368ג|ו־368ג לחוק העונשין}};
{{ח:תתת|(3)}} לגבי עבירות כאמור {{ח:פנימי|תוספת פרט 2|בפרט 2}} {{ח:פנימי|תוספת פרט 3|או 3 בתוספת}} שהוראות פסקה (2) לא חלות לגביהן – בתום ארבע שנים מיום פרסומו של חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), תחולתו של {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)(1)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} תהיה –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי חקירת חשודים בעבירות כאמור בפסקאות (1) עד (3) של סעיף קטן (א) – במועד שלא יקדם מתום שלוש שנים מיום פרסומו של חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי חקירת עדים ומתלוננים בעבירות כאמור בפסקה (1) – במועד שלא יקדם מתום חמש שנים מיום פרסומו של חוק זה.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 3 {{מוקטן|[צ״ל: סעיף 2]}}}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשע״ט|עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} עבירות לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 199|סעיפים 199 עד 205}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 208|208}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 214|214}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 300|300 עד 301ג}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 305|305}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 345|ו־345 עד 351 לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} עבירות לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 329|סעיפים 329(א)(1)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 333|ו־333 לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:ת}} עבירה, לפי כל דין, של אחראי על קטין או חסר ישע, שנעברה כלפי האדם שעליו הוא אחראי.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום כ״ז בחשון התשס״ו (29 בנובמבר 2005).}}
* '''אריאל שרון'''
ראש הממשלה
* '''ציפי לבני'''
שרת המשפטים
* '''משה קצב'''
נשיא המדינה
* '''ראובן ריבלין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]