חוק למניעת שריפות בשדות

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק למניעת שריפות בשדות, תש״י–1949}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000768}} '''תקנות שעת חירום קודמות:''' {{ח:תיבה|ק״ת תש״ט, 335|תקנות־שעת־חירום (מניעת שריפות בשדות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0028.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ט, 267|חוק להארכת תוקף של תקנות־שעת־חירום (מניעת שריפות בשדות)|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_209669.pdf}}.

'''חוק חדש:''' {{ח:תיבה|ס״ח תש״י, 32|חוק למניעת שריפות בשדות|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_209668.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ט, 205|חוק שירותי הכבאות|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_209706.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 186|תיקון מס׳ 24 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210677.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פירושים}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צמח“ כולל כל דבר שבעולם הצומח וכל חלק מצמח, בין שהוא תלוש הימנו ובין שאיננו תלוש הימנו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל“ פירושו מנהל מדור השמירה על הקרקע במשרד החקלאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח“ פירושו אדם שהמנהל מינהו כמפקח לצורך חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שדה“ כולל חורשה, יער, גן, מטע, צדי כביש ודרך.

{{ח:סעיף|2|מינוי מפקחים}}
{{ח:ת}} המנהל ימנה מפקחים לצורך חוק זה ובלבד שלכל ישוב יהיה לא פחות ממפקח אחד.

{{ח:סעיף|3|איסור שריפת צמחים שלא ברשיון}}
{{ח:ת}} לא ישרוף אדם צמחים בשדה, בין שהם מחוברים לקרקע ובין שהם תלושים, ולא יגרום לשריפתם, אלא לפי רשיון בכתב מאת המפקח, או מאת אדם שהורשה לכך על ידיו, ובהתאם לתנאי רשיון כזה.

{{ח:סעיף|4|איסור לשרוף חמרים ולהשליך דברים בוערים בשדות}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישליך אדם סיגריה לוחשת, או גפרור דולק –
{{ח:תתת|(1)}} בתחום של פחות משלושה מטר מצמחים בשדה;
{{ח:תתת|(2)}} במדרון;
{{ח:תתת|(3)}} מתוך רכבת או כלי רכב בכבישים או בדרכים.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לפגוע באמור בסעיף קטן (א) לא יצית אדם ולא ישרוף כל חומר, ולא ישליך חומר בוער או לוחש, או חומר העלול להתלקח, בתחום של עשרה מטר מצמחים בשדה, ולא יגרום למעשה מהמעשים האלה.

{{ח:סעיף|5|ניקוי דרכים ושטחים סמוכים להם}}
{{ח:ת}} המחזיק בכביש, דרך, מסילת ברזל, או צדיהם, או תעלות שבצדיהם, או הממונה על הטיפול בהם, חייב לנקותם ולהחזיקם נקיים מצמחים ומכל דבר אחר העלול להתלקח או לבעור; וכן חייב הוא לנקות ולהחזיק נקי מכל חומר כזה קרקע ברוחב של שלושה מטר לאורך גבולותיהם, ולמטרה זו רשאי הוא להיכנס לתחומי קרקע זאת.

{{ח:סעיף|6|התקנת קווי בידוד}}
{{ח:תת|(א)}} המחזיק בשדה חייב, לפי דרישה בכתב מאת המפקח ובהתאם להוראותיו, לנקות כל חלקה בתוכו שתיקבע בדרישה, ולהחזיקה נקיה, מצמחים ומכל חומר אחר העלול להתלקח או לבעור, ובלבד שרחבה לא יעלה על 10 מטר.
{{ח:תת|(ב)}} אדם שקיבל דרישה או הוראה לפי סעיף {{ח:הערה|קטן}} (א), רשאי תוך 15 יום מתאריך קבלתה לערער עליה בפני המנהל, והחלטת המנהל תהיה סופית.

{{ח:סעיף|7||תיקון: תשי״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|8|חובה להודיע על שריפות}}
{{ח:ת}} אדם הרואה שריפה בשדה ואין מכבה, חייב להודיע על כך מיד לתחנת המשטרה הקרובה ביותר או למפקח בישוב הקרוב.

{{ח:סעיף|9||תיקון: תשי״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|10|ביצוע פעולות מניעה}}
{{ח:תת|(א)}} לא מילא אדם אחרי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} {{ח:פנימי|סעיף 6|או 6}}, רשאי המפקח לבצע הוראות אלה במקומו ועל חשבונו, ולמטרה זאת רשאי המפקח, וכל אדם שהורשה לכך על ידיו, להיכנס לקרקע שבחזקת אותו אדם.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) אינן גורעות מאחריותו של אדם על עבירה לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|11|זכות כניסה}}
{{ח:ת}} למפקח, לאדם שהורשה לכך על ידיו, וכן לכל שוטר, הרשות להיכנס לשדה ולכל מקום אחר, לשם פיקוח על קיום חוק זה ולשם ביצוע הוראותיו.

{{ח:סעיף|12|עונשין|תיקון: תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} העובר על הוראות חוק זה למעט הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, דינו – מאסר ששה חדשים.
{{ח:תת|(ב)}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, דינו – מאסר שלוש שנים.

{{ח:סעיף|13|תחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|הסעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4(א)(1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4(א)(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 5|5}} {{ח:פנימי|סעיף 6|ו־6}}, לא יחיבו בתחומי שטח מגורים בנוי של אזור עיריה, אזור מועצה מקומית או של כל ישוב אחר.

{{ח:סעיף|14|ביצוע ותקנות}}
{{ח:תת|(א)}} שר החקלאות ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.
{{ח:תת|(ב)}} שר החקלאות רשאי, בצו שיפורסם ברשומות, להפסיק מפעם לפעם את תחולת הוראות חוק זה, כולן או מקצתן, לתקופות ובשטחים שימצא לנכון.

{{ח:סעיף|15|ביטול}}
{{ח:ת}} תקנות־שעת־חרום (מניעת שריפות בשדות), תש״ט–1949 – בטלות.

{{ח:סעיף|16|תחילת תוקף}}
{{ח:ת}} תקפו של חוק זה הוא מיום י״א בטבת תש״י (31 בדצמבר 1949).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ז׳ בטבת תש״י (27 בדצמבר 1949).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''דב יוסף'''
שר החקלאות
* '''חיים ווייצמן'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]