חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, תשל״ב–1972}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000659}} {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ב, 90|חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_203737.pdf}}, {{ח:תיבה|127|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_ec_317760.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 19|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_ec_317762.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 97|חוק חופש העיסוק (הקלה בהגבלות – גיל, תושבות ועיסוק אחר) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300449.pdf}}, {{ח:תיבה|116|חוק שירות נתוני אשראי|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300453.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 217|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300868.pdf}}, {{ח:תיבה|245|תיקון מס׳ 15 לחוק כלי היריה|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300841.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 867|חוק נתוני אשראי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_340802.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 22|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}.

''דחיית תחילה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשס״ד, 242|צו שירות נתוני אשראי (דחיית תחילתו של החוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6292.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 54|צו נתוני אשראי (דחיית יום התחילה של החוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8074.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}
{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: חוקרים פרטיים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: משרד לחקירות פרטיות}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: תאגידי חוקרים}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: ארגון שירותי שמירה}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: שיפוט משמעת}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשס״ב־2, ק״ת תשס״ד, תשע״ו, ק״ת תשע״ט}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוקר פרטי“ – מי שעוסק בהשגת ידיעות על הזולת או באיסופן, לצרכי אחרים ודרך שירות לכל, ושלא לצרכי מחקר מדעי, סקר דעת קהל או פרסום ברבים או לצורך מסירת ידיעות ללשכת מידע על עוסקים לפי {{ח:חיצוני|חוק נתוני אשראי|חוק נתוני אשראי, התשע״ו–2016}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי שמירה“ – שירותי שמירה על בטחונו שלאדם או על רכוש, לרבות שירותי התקנה והחזקה של מערכות אזעקה ומיתקני אבטחה אחרים.

{{ח:סעיף|2|ועדת רישוי|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה ועדת רישוי לפי חוק זה (להלן – הועדה).
{{ח:תת|(ב)}} בועדה יהיו שבעה חברים, בהם אדם הכשיר להתמנות לשופט בית משפט מחוזי והוא יהיה היושב ראש – ועוד ששה חברים, שמהם לפחות שלושה שאינם עובדי המדינה, אחד שהמליץ עליו ראש הממשלה, אחד שהמליץ עליו שר הבטחון ואחד שהמליץ עליו שר המשטרה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: חוקרים פרטיים}}

{{ח:סעיף|3|איסור התעסקות}}
{{ח:ת}} לא יעסוק אדם כחוקר פרטי אלא אם יש בידו רשיון לכך מאת הועדה ובמשרד המיועד לחקירות פרטיות.

{{ח:סעיף|4|כשירות לחקירות פרטיות|תיקון: תשס״ב}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן לאדם לעסוק כחוקר פרטי אלא אם נתמלאו בו תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא אזרח ישראלי ותושב ישראל או שהוא בעל רישיון לישיבת קבע בישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|חוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}};
{{ח:תתת|(2)}} הוא בגיר;
{{ח:תתת|(3)}} הוא סיים שתים עשרה כיתות במוסד חינוך מוכר, או שלדעת הועדה הוא בעל השכלה שוות ערך לכך;
{{ח:תתת|(4)}} בתוך שש השנים שקדמו לבקשה הוא התאמן שלוש שנים לפחות, ברציפות או לסירוגין, בעריכת חקירות –
{{ח:תתתת|(א)}} במשרד לחקירות פרטיות בפיקוחו ובהדרכתו הישירים של מנהל המשרד, או
{{ח:תתתת|(ב)}} במקום ובתנאים שהועדה הכירה בהם ושר המשפטים פרסם על כך הודעה ברשומות;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (רישום מתאמנים ופיקוח על התאמנות)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (רישום מתאמנים ופיקוח על התאמנות), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:תתת|(5)}} הוא עמד בבחינות בדיני ישראל ובאתיקה מקצועית, בהתאם לכללים ולתכנית שקבע שר המשפטים;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (בחינות בדיני ישראל ובאתיקה מקצועית)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (בחינות בדיני ישראל ובאתיקה מקצועית), תשל״ג–1972}}.}}
{{ח:תתת|(6)}} לדעת הועדה אין מניעה – מטעמים של בטחון הציבור או מטעמים של עברו, תכונותיו או התנהגותו של המבקש – להענקת הרשיון.
{{ח:תת|(ב)}} במקרים מיוחדים רשאית הועדה לוותר על התנאי האמור בפסקה (4) לסעיף קטן (א), כולו או מקצתו.

{{ח:סעיף|5|ההליכים במתן רשיון}}
{{ח:תת|(א)}} שמו של מי שמבקש רשיון לפי חוק זה יפורסם בדרך שתיקבע בכללים, ותוך תקופה שנקבעה בהם רשאי כל אדם להגיש לועדה התנגדות למתן רשיון למבקש.
{{ח:תת|(ב)}} הועדה בדונה לפי חוק זה תתן הזדמנות למבקש וכן ליועץ המשפטי לממשלה או לבא כוחו לטעון טענותיהם ולהגיש ראיותיהם, ורשאית הועדה, לפי שיקול דעתה, לתת הזדמנות לאנשים אחרים להשמיע דברם.
{{ח:תת|(ג)}} הועדה מוסמכת לאסוף ראיות לשם הפעלת סמכותה על פי חוק זה.

{{ח:סעיף|6|חובת נאמנות}}
{{ח:ת}} חוקר פרטי יפעל כלפי לקוחו בנאמנות ודין היחסים ביניהם כדין היחסים בין שליח לשולחו.

{{ח:סעיף|7|גילוי ידיעות והפסקת חקירה}}
{{ח:תת|(א)}} חוקר פרטי ימסור לפי דרישת היועץ המשפטי לממשלה, לידיו או לידי מי שהסמיך לכך, ידיעות שגילה בדבר ביצוע עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) לא ימסור חוקר פרטי ידיעות שנמסרו לו מאת לקוחו אגב השירות המקצועי שנתן ללקוחו ושיש בהם כדי להפליל את לקוחו, אלא אם הסכים לקוחו לכך.
{{ח:תת|(ג)}} שוכנע היועץ המשפטי לממשלה שהמשך חקירתו של חוקר פרטי עלולה להפריע לחקירת המשטרה בעבירה, רשאי הוא לדרוש מהחוקר הפרטי להפסיק את חקירתו; נסתיימה חקירת המשטרה – יודיע על כך היועץ המשפטי לממשלה לחוקר והוא יהיה רשאי להמשיך בחקירתו.

{{ח:סעיף|8|פיקוח}}
{{ח:ת}} חוקר פרטי ימסור, לפי דרישתו של היועץ המשפטי לממשלה, או של מי שהסמיך לכך, כל ידיעה הדרושה לביצוע חוק זה או התקנות לפיו, או לפיקוח על השיטות והאמצעים שבהם הוא נוהג להשתמש בהשגת ידיעות ואיסופן.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: משרד לחקירות פרטיות}}

{{ח:סעיף|9|קיום משרד ללא רשיון}}
{{ח:ת}} לא יקיים אדם משרד לחקירות פרטיות אלא אם יש בידו רשיון לכך מאת הועדה.

{{ח:סעיף|10|כשרות לקיום משרד|תיקון: תשס״ב}}
{{ח:ת}} לא יינתן רשיון לאדם לקיים משרד לחקירות פרטיות אלא אם נתמלאו בו תנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא חוקר פרטי רשוי;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת|(3)}} הוא בעל נסיון של חמש שנים כחוקר פרטי.

{{ח:סעיף|11|העסקה בחקירות פרטיות}}
{{ח:ת}} בעל משרד לחקירות פרטיות לא יעסיק אדם בחקירה אלא אם הוא חוקר פרטי רשוי; אולם רשאי הוא להעסיק בחקירה מתאמן אף שאינו חוקר פרטי רשוי, ובלבד שהמתאמן יפעל בפיקוחו ובהדרכתו הישירים של מנהל המשרד.

{{ח:סעיף|12|פיקוח על מועסקים}}
{{ח:ת}} בעל משרד לחקירות פרטיות ינקוט אמצעים סבירים כדי להבטיח את התנהגותם הראויה של המועסקים במשרדו.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: תאגידי חוקרים}}

{{ח:סעיף|13|תאגידים של חוקרים פרטיים}}
{{ח:תת|(א)}} תאגיד לא יהיה כשיר לפתוח משרד לחקירות פרטיות או סניף של משרד כזה או לנהל חקירות פרטיות, אלא אם בידו רשיון לכך מאת הועדה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן רשיון לתאגיד אלא אם נתמלאו בו תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התאגיד רשום בישראל כדין ואין לו כל הגבלה על ערבות חבריו;
{{ח:תתת|(2)}} כל חבריו ומנהליו הם חוקרים פרטיים, אלא אם אישרה הועדה השתתפותו של מי שאינו חוקר פרטי, בהתאם לכללים שקבעה הועדה;
{{ח:תתת|(3)}} מטרתו כפי שפורטה בתזכיר ההתאגדות היא עיסוק באלה בלבד: חקירות פרטיות, ארגון שירותי שמירה ופעולות הלואי הדרושות לאלה, ונקבע בתזכיר ההתאגדות כי {{ח:חיצוני|פקודת החברות#סעיף 10|סעיף 6 לפקודת החברות}} אינו חל עליו.

{{ח:סעיף|14|איסור השתתפות ברווחים}}
{{ח:תת|(א)}} מי שאינו חבר בתאגיד של חוקרים פרטיים לא יהא זכאי, על אף כל הוראה אחרת בתזכיר החברה ובתקנותיה או בכל מסמך אחר המגדיר תנאי התאגדותו, לכל חלק מרווחי החברה, אלא אם הוא אחד מיורשיו של מי שהיה חבר בתאגיד ושנפטר בעודו חבר התאגיד, וכל עוד לא נרכש חלקו של החבר בתאגיד.
{{ח:תת|(ב)}} חלקו של חבר בתאגיד ניתן להעברה למי שכשיר להיות חבר לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב)(2)}}, והוא אם לא נקבע אחרת במסמכי ההתאגדות של התאגיד.
{{ח:תת|(ג)}} נפטר חבר או נשלל ממנו רשיונו ולא הועבר חלקו כאמור בסעיף קטן (ב), ירכשוהו חברי התאגיד תוך תקופה שנקבעה; שר המשפטים, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, יתקין תקנות בדבר הדרכים והמועד לרכישת חלקו של חבר תאגיד שנפטר או שנשלל רשיונו.

{{ח:סעיף|15|אחריות משמעתית של חברי תאגיד}}
{{ח:ת}} עשה תאגיד של חוקרים פרטיים מעשה אשר אילו עשה אותו חוקר פרטי היו רואים אותו כעבירת משמעת, רואים כל חבר מחבריו כמי שעבר אותה עבירת משמעת אם לא הוכיח אחד משני אלה:
{{ח:תת|(1)}} העבירה נעברה שלא בידיעתו ותפקידו לא חייבו לדעת על המעשה;
{{ח:תת|(2)}} הוא נקט בכל האמצעים הסבירים כדי למנוע את ביצוע העבירה.

{{ח:סעיף|16|שמירת אחריות}}
{{ח:ת}} אין בקיומו של התאגיד כדי לגרוע מאחריותם המשמעתית של חבריו.

{{ח:סעיף|17|אחריות בנזיקין}}
{{ח:ת}} בכפוף להוראת {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 13|סעיף 13 לפקודת הנזיקין [נוסח חדש]}} רואים תאגיד של חוקרים פרטיים כאחראי אחריות שלוחית בנזיקין על כל מעשה או מחדל בענין שפעלו בו חבריו כחוקרים פרטיים.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: ארגון שירותי שמירה}}

{{ח:סעיף|18|איסור ארגון ללא רשיון|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} לא יקיים אדם משרד לשירותי שמירה ולא יארגן שירותי שמירה, אלא אם יש בידו רשיון לכך מאת הועדה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יעסוק אדם כשומר בסוגי שמירה שקבע שר המשפטים באישור הוועדה לביטחון לאומי של הכנסת, אלא אם יש בידו רשיון לכך מאת הועדה.

{{ח:סעיף|19|סייג למתן רשיון|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון לאדם לקיים משרד לשירותי שמירה, לארגן שירותי שמירה או לעסוק כשומר בסוגי שמירה שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18(ב)}}, אם ראתה הועדה שאין לתתו מטעמים של בטחון הציבור או מטעמים של עברו או התנהגותו של המבקש.
{{ח:תת|(א1)}} לא יינתן רישיון לאדם לקיים משרד לשירותי שמירה או לארגן שירותי שמירה, אלא אם כן הפקיד ערבות בנקאית או ערובה מתאימה אחרת (בסעיף זה – ערובה), או ביטח את עצמו ואת השומרים המועסקים על ידיו אצל מבטח, לשם הבטחת פיצויו של מי שנפגע עקב מעשה או מחדל שלו או של שומרים כאמור בשירותי שמירה; שר המשפטים, לאחר התייעצות עם המפקח, יקבע הוראות לעניין ערובה, לרבות סוג הערובה, תנאיה, סכומיה, דרכי הפקדתה, שינויה, נוסחה, מועדים להמצאתה, חילוטה והשימוש בכספי החילוט וכן הוראות לעניין ביטוח, לרבות סכומי הביטוח המזערים ופרטי הביטוח, ורשאי הוא לקבוע כאמור הוראות שונות לסוגי שמירה שונים; בסעיף קטן זה, ”מבטח“, ”מפקח“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (ערבות בנקאית ערובה אחרת או ביטוח)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (ערבות בנקאית ערובה אחרת או ביטוח), תשע״א–2010}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} בעל משרד לשירותי שמירה או המארגן שירותים כאמור לא יעסיק שומר שאינו בעל רשיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18(ב)}}, אלא אם קיבל אישור מאת המשטרה שאין לה לגבי העסקת אותו אדם התנגדות מהטעמים האמורים בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|20|איסור חקירה אגב שירותי שמירה}}
{{ח:ת}} אדם או מוסד המקיימים שירותי שמירה במשרד או מפעל, לא יקבלו על עצמם, במישרין או בעקיפין, לנהל חקירה פרטית הנוגעת לאותו משרד או מפעל, ולא ישתמשו לצורך כל חקירה שהיא במסמכים המצויים באותו משרד או מפעל.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: שיפוט משמעת}}

{{ח:סעיף|21|אתיקה מקצועית}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים, לאחר התייעצות בועדה, יקבע בתקנות כללים בדבר אתיקה מקצועית של חוקר פרטי.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת רשאי לקבוע בתקנות עיסוקים שבהם לא יעסוק חוקר פרטי בנוסף לעיסוקו כחוקר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (אתיקה מקצועית)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (אתיקה מקצועית), תשל״ג–1972}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו גם {{ח:חיצוני|https://www.gov.il/BlobFolder/legalinfo/code_of_ethics_for_private_investigators/he/ethical_code_for_private_investigators.pdf|קוד אתי לחוקרים פרטיים}}.}}

{{ח:סעיף|22|ועדת משמעת}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה שופט שיהיה יושב ראש ועדת משמעת; יושב ראש הועדה ימנה את שאר חבריה אחד אחד מתוך רשימה של חוקרים פרטיים ומתוך רשימה של אנשים שאינם חוקרים פרטיים, שערך אותן שר המשפטים.
{{ח:תת|(ב)}} על ועדת המשמעת יחולו {{ח:חיצוני|חוק ועדות חקירה#סעיף 8|סעיפים 8 עד 11 לחוק ועדות חקירה, תשכ״ט–1968}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים (סדר הדין של ועדת המשמעת)|תקנות חוקרים פרטיים (סדר הדין של ועדת המשמעת), תשל״ב–1972}}.}}

{{ח:סעיף|23|מינוי בודק}}
{{ח:ת}} היועץ המשפטי לממשלה רשאי למנות בודק לבדוק ענין הנוגע להתנהגותו של חוקר פרטי; לבודק כאמור יהיו הסמכויות של קצין משטרה בדרגת מפקח האמורות {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|בסעיף 2 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}, ודין עדות שניתנה בפניו כדין עדות הנמסרת על פי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)|הפקודה האמורה}}.

{{ח:סעיף|24|קובלנה על חוקר פרטי}}
{{ח:ת}} קובלנה על חוקר פרטי תוגש לועדת המשמעת מטעם היועץ המשפטי לממשלה או מטעם הועדה, בין מיזמתם ובין על פי תלונת אדם אחר; קובל רשאי למנות אדם – דרך כלל או לענין מסויים – לייצגו ולטעון בשמו בפני ועדת המשמעת.

{{ח:סעיף|25|עונש משמעת}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה קובלנה על חוקר פרטי ומצאה ועדת המשמעת – לאחר שנתנה לו הזדמנות להתגונן – כי הפר הוראה מהוראות חוק זה או כלל מכללי האתיקה המקצועית שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}, או שהוא אשם בהתנהגות אחרת שאינה הולמת את המקצוע, רשאית היא להחליט על אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} להתרות בו;
{{ח:תתת|(2)}} לנזוף בו;
{{ח:תתת|(3)}} להתלות את רשיונו לתקופה קצובה שלא תעלה על שלוש שנים;
{{ח:תתת|(4)}} לשלול ממנו את רשיונו ולפסלו מקבלת רשיון חדש לתקופה קצובה או לצמיתות.
{{ח:תת|(ב)}} בנוסף על האמור בסעיף קטן (א) רשאית ועדת המשמעת:
{{ח:תתת|(1)}} לחייב את החוקר הפרטי בתשלום הוצאות ההליכים; אם שוכנעה שנקט באמצעי הגנה טרדניים או קנטרניים;
{{ח:תתת|(2)}} לחייב מתלונן בתשלום הוצאות ההליכים למדינה ולחוקר הפרטי או לחייב קובל בתשלום הוצאות ההליכים לחוקר הפרטי בסכום שתקבע, אם החוקר הפרטי זוכה והועדה מצאה שהתלונה הוגשה בקלות ראש או לשם קנטור או ללא יסוד.

{{ח:סעיף|26|דין משמעתי ודין פלילי}}
{{ח:תת|(א)}} דיון משמעתי לפי חוק זה, אין בו כדי לעכב או לבטל דיון בפלילים בשל אותו מעשה או מחדל.
{{ח:תת|(ב)}} הואשם חוקר פרטי בשל מעשה או מחדל המשמש עילה גם לדיון בפני ועדת המשמעת לפי חוק זה, רשאית ועדת המשמעת להפסיק את דיוניה עד למתן פסק סופי בפלילים.

{{ח:סעיף|27|התליית רשיון}}
{{ח:ת}} הוגשה לועדת משמעת קובלנה נגד חוקר פרטי, רשאית היא, אם ראתה שחומרת הענין וטובת הציבור מחייבות זאת, להתלות רשיונו עד לסיום הדיון; לא נסתיים הדיון תוך שלושה חדשים מיום התליית הרשיון – בטלה ההתליה, אלא אם האריכה בית המשפט המחוזי.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|28|תקפו של רשיון}}
{{ח:ת}} תקפו של רשיון לפי חוק זה הוא לשנה והוא יחודש מדי שנה עם תשלום האגרה השנתית, אלא אם מצאה הועדה שלא נתקיים עוד במבקש תנאי מהתנאים לקבלת הרשיון.

{{ח:סעיף|29|ערעור|תיקון: תשל״ג}}
{{ח:תת|(א)}} סירוב הועדה לתת או לחדש רשיון לפי חוק זה, וכן החלטה של ועדת משמעת בקובלנה לפי חוק זה, ניתנים לערעור מטעם הנאשם והקובל לפני בית המשפט המחוזי; סדרי הדין בערעור ייקבעו בתקנות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (ערעור לבית המשפט המחוזי)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (ערעור לבית המשפט המחוזי), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} החלטת ועדת משמעת המחייבת מתלונן בתשלום הוצאות לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25(ב)(2)}} ניתנת לערעור מטעם המתלונן לפני בית המשפט.

{{ח:סעיף|30|עבירות}}
{{ח:ת}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 7|7}}, {{ח:פנימי|סעיף 9|9}}, {{ח:פנימי|סעיף 11|11}}, {{ח:פנימי|סעיף 13|13(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 18|18}}, {{ח:פנימי|סעיף 19|19(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 20|או 20}}, דינו – מאסר שנה אחת או קנס עשרת אלפים לירות.

{{ח:סעיף|31|הוראות מעבר|תיקון: תשל״ב}}
{{ח:ת}} מי שביום י״ד בטבת תשל״ב (1 בינואר 1972) עסק כחוקר פרטי או קיים משרד לחקירות פרטיות, וביום פרסום חוק זה ברשומות עדיין עסק בכך – לא יחולו על בקשתו לרשיון התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיפים 4(א)(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 10|או 10(2)}}, לפי הענין, ורשאית הועדה לוותר לגביו על התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיפים 4(א)(3) עד (5)}} {{ח:פנימי|סעיף 10|ו־10(3)}}.

{{ח:סעיף|32|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו, לרבות בדבר –
{{ח:תת|(1)}} אגרות רישוי;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (רשיונות)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (רשיונות), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (אגרות רשיון) (מס' 2)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (אגרות רשיון) (מס׳ 2), תשל״ג–1973}}.}}
{{ח:תת|(2)}} דרכי התמחות;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (רישום מתאמנים ופיקוח על התאמנות)|תקנות חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (רישום מתאמנים ופיקוח על התאמנות), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:תת|(3)}} סדרי הדין של ועדת המשמעת;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות חוקרים פרטיים (סדר הדין של ועדת המשמעת)|תקנות חוקרים פרטיים (סדר הדין של ועדת המשמעת), תשל״ב–1972}}.}}
{{ח:תת|(4)}} תעריף מקסימלי לשכר שירותי שמירה.

{{ח:סעיף|33|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום כ׳ בתמוז תשל״ב (2 ביולי 1972).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ח׳ בניסן תשל״ב (23 במרס 1972).}}
* '''גולדה מאיר'''
ראש הממשלה
* '''יעקב ש׳ שפירא'''
שר המשפטים
* '''שניאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]