פקודת התאונות ומחלות משלח-היד (הודעה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת התאונות ומחלות משלח־היד (הודעה), 1945}}
{{ח:קטע3||פקודה הקובעת הוראות בדבר הודעת תאונות ומחלות משלח־יד.}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001383}} {{ח:תיבה|ע״ר 1945, תוס׳ 1, 62|פקודת תאונות ומחלות משלח־יד (הודעה)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562139.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 1|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, 22|הודעה בדבר סמכויות השרים}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשע״ד, 600|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 1191|תיקון מס׳ 10 לחוק ארגון הפיקוח על העבודה|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_348535.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 534|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491980.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
חוק יוחק בידי הנציב העליון לפלשתינה (א״י) בעצתה של המועצה הפלשתינאית (א״י) לאמור:–

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 14|בסעיפים 14}} {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|ו־15 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, כל סמכות שהיתה נתונה על פי החוק בידי הנציב העליון תהא נתונה לממשלה, וכל מקום בו נאמר בחוק ”פלשתינה (א״י)“ ייקרא מעתה ”ישראל“. פורסמה הודעה על הענקת סמכויות הנציב העליון לשר העבודה (ע״ר תש״ח, 22).}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|שם קצר}}
{{ח:ת}} פקודה זו תיקרא {{ח:הערה|”}}פקודת התאונות ומחלות משלח־היד (הודעה), 1945{{ח:הערה|“}}.

{{ח:סעיף|2|פירוש|תיקון: תש״ח, תשע״ד}}
{{ח:ת}} בפקודה זו יהיו למונחים הבאים הפירושים שבצדם, אלא־אם יחייב נוסח הכתוב פירוש אחר:–
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בודק“ פירושו בודק כל־שהוא שמינה אותו שר העבודה לפי {{ח:חיצוני|חוק ארגון הפיקוח על העבודה#סעיף 2|סעיף 4 של פקודת מחלקת העבודה, 1943}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחלת משלח־יד“ פירושה מחלה הנזכרת {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}} או מחלה אחרת כל־שהיא שעליה הוטלו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} בתקנות שהותקנו לפי הפקודה הזאת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל“ פירושו מנהל מחלקת העבודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעסיק“ כולל כל חבר בני־אדם, מאוגד או בלתי מאוגד, ובא־כוחו האישי החוקי של מעסיק שמת, ומקום ששירותי עובד הושאלו או הושכרו באופן זמני לאדם אחר ע״י האדם שאתו התקשר העובד בחוזה של שירות או שווליאות, יהיו רואים את המעסיק הראשון, לצרכי פקודה זו, כאילו הוא ממשיך להיות מעסיקו של העובד, בשעה שהוא עובד למען אותו אדם אחר. לגבי אדם, שהוא חבר באגודה שיתופית רשומה ועוסק בעבודה המבוצעת ע״י אותה אגודה שיתופית, יהיו רואים, לצרכי פקודה זו, את האגודה השיתופית כאילו היא המעסיק, למרות מה שאדם זה מקבל את גמולו, כולו או מקצתו, בחלקים ברווחים או בהשתכרויות־ברוטו של האגודה השיתופית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקרה מסוכן“ פירושו מקרה כל־שהוא ממין מקרים שעליהם הורחבו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} בכללים שהותקנו לפי הפקודה הזאת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ פירושו, אדם כל־שהוא שהתקשר עם מעסיק בחוזה של שירות או שווליאות או העובד לפי חוזה זה, בין בעבודת־כפיים ובין בעבודת פקידות או באופן אחר, ובין שהחוזה הוא מפורש ובין שהוא דבר הלמד מעניינו, בין שהוא בעל־פה ובין שהוא בכתב; וכולל אדם, שהוא חבר באגודה שיתופית רשומה ועוסק בעבודה המבוצעת ע״י אותה אגודה שיתופית, אף־על־פי שאותו אדם מקבל את גמולו, כולו או מקצתו, בחלקים ברווחים או בהשתכרויות־ברוטו של האגודה השיתופית, אולם המונח אינו כולל –
{{ח:תתת|(א)}} עובד־חוץ;
{{ח:תתת|(ב)}} אדם שטיב עבודתו עראי, והוא מועסק שלא לצרכי מלאכתו או עסקו של המעסיק, או
{{ח:תתת|(ג)}} משרת־בית, העובד בבית פרטי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד־חוץ“ פירושו אדם שלו נמסרים מצרכים או חמרים לשם עיבודם, ניקויים, רחיצתם, שינויים, קישוטם, גמר מלאכתם או תיקונם, או לשם התאמתם למכירה בביתו הוא או במקום אחר שלא בפיקוחו או הנהלתו של האדם שמסר את החמרים או המצרכים.

{{ח:סעיף|3|הודעת תאונות|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(1)}} מקום שאירעה תאונה כל־שהיא שמקורה בעבודתו של עובד כל־שהוא ובמשך אותה עבודה, והיא –
{{ח:תתת|(א)}} גורמת ליציאת נשמתו של אותו עובד; או
{{ח:תתת|(ב)}} עושה אותו עובד נטול־יכולת – במשך יותר משלושה ימים – מלהשתכר שכר מלא בעבודה שבה הועסק בשעת אותה התאונה, או – אם אותו עובד הוא חבר לאגודה שיתופית רשומה ומועסק על־ידה ואינו עובד תמורת שכר אלא מקבל את גמולו, כולו או מקצתו, בחלקים ברווחים או בהשתכרויות־ברוטו של האגודה השיתופית עושה אותו לנטול־יכולת, במשך יותר משלושה ימים, מלבצע את המלאכה שבה היה מועסק בשעת אותה תאונה,
{{ח:תת}} ישלח המעסיק מיד לבודק אשר־על הגליל שבו אירעה ההתאונה – הודעה בכתב על התאונה באותו טופס, ומצירוף אותם פרטים, המובאים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(2)}} מקום שנמסרה הודעה לפי סעיף זה על תאונה כל־שהיא שגרמה להינטל־יכולת ונסתיימה, לאחר מסירת הודעה עליה, במותו של האדם שניטל כושר עבודתו, ישלח המעסיק הודעה בכתב על מקרה המוות לבודק אשר־על הגליל, שבו אירעה אותה התאונה, מיד כשנודע דבר מקרה המוות למעסיק.
{{ח:תת|(3)}} כל מעסיק החדל מלמלא אחרי דרישות סעיף־קטן (1) או סעיף־קטן (2) יאשם בעבירה על הפקודה הזאת.
{{ח:תת|(4)}} מקום שאירעה תאונה כל־שהיא שעליה חל סעיף זה לעובד, ששירותו הושאל או הושכר אותה שעה באופן זמני על־ידי המעסיק לאדם אחר, יאשם אותו אדם אחר בעבירה על פקודה זו, אם חדל מלהודיע מיד למעסיק את דבר התאונה.

{{ח:סעיף|4|כוח להרחיב את ההוראות בדבר הודעת תאונות על מקרים מסוכנים|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} אם סבור שר העבודה כי – מחמת הסיכון של חבלת־גוף רצינית לעובדים – רצוי שתימסר הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} בכל מקרה ומקרה של מין מיוחד כל־שהוא של התפוצצות, שריפה, תמוטת בניינים, תאונות למכונות או למיסדה, או מקרים אחרים, במקומות עבודתם של עובדים, רשאי הוא להרחיב – בכללים שהותקנו לפי פקודה זו – את הוראות הסעיף ההוא על כל מין כזה של מקרים, בין שגרמו למוות או להינטל־יכולת ובין שלא גרמו, ורשאי הוא, בכל כללים כאלה, להתיר שההודעה הדרושה בדבר מקרה כל־שהוא, שבו נוגעים הכללים, תישלח לא מיד, אלא במשך הזמן שיוגבל בכללים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות התאונות ומחלות משלח-היד (הודעה על מקרים מסוכנים במקומות עבודה)|תקנות התאונות ומחלות משלח־היד (הודעה על מקרים מסוכנים במקומות עבודה), תשי״א–1951}}.}}

{{ח:סעיף|5|מסירת הודעה על מחלות משלח־יד|תיקון: תש״ח, תשע״ד}}
{{ח:תת|(1)}} כל רופא מוסמך המטפל בחולה או הנקרא לבקר חולה שהוא מאמין בו כי הוא סובל ממחלת משלח־יד כל־שהיא, שחלה בה במשך עבודתו כעובד, ישלח מיד – אם לא נשלחה הודעה כזאת לפני־כן – הודעה לפי הכתובת, ”בודק העבודה הראשי, מחלקת עבודה, ירושלים“, שתפרש את שמו ואת כתובת הדואר המלאה של החולה ואת המחלה שלדעת הרופא הזה סובל ממנה החולה, ואת השם והכתובת של המקום, שבו הוא עובד או עבד לאחרונה, ושל המעסיק או שהעבידו לאחרונה.
{{ח:תת|(2)}} חדל רופא מוסמך כל־שהוא מלשלוח הודעה כל־שהיא בהתאם לדרישות הסעיף הזה, יאשם בעבירה על הפקודה הזאת.
{{ח:תת|(3)}} כל מעסיק המאמין או חושד, או שיש לו סיבות מסתברות להאמין או לחשוד, כי בקרב העובדים, שהוא מעסיקם, קרה מקרה של מחלת משלח־יד, ישלח מיד לבודק אשר־על הגליל, ולרופא הממשלתי של מחלקת הבריאות אשר־על הנפה, ששם נמצא מקום עבודתם של עובדים אלה, הודעה בכתב על מקרה זה, בטופס המובא {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}} ובצירוף הפרטים המפורטים בה, והוראות הפקודה הזאת בדבר הודעת תאונות תחולנה על כל מקרה כזה, באותו אופן שהן חלות על תאונה כל־שהיא הנזכרת באותן הוראות.
{{ח:תת|(4)}} שר העבודה רשאי להטיל – בכללים שיותקנו לפי הפקודה הזאת – את הוראות הסעיף הזה על מחלה כל־שהיא, מלבד אלה הנזכרות {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}, בגין כל המקומות שבהם מועסקים או ביחס למין או סוג כל־שהם של מקומות כאלה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מחלות מקצוע (חובת הודעה – רשימה נוספת)|תקנות מחלות מקצוע (חובת הודעה – רשימה נוספת), תש״ם–1980}}.}}

{{ח:סעיף|5א|מסירת הודעה ממשטרת ישראל על תאונה באתר בנייה|תיקון: תשע״ו}}
{{ח:ת}} נודע למשטרת ישראל על תאונה שאירעה באתר בנייה וגרמה למוות או לפציעה קשה של אדם שבשלה הוא בסכנת חיים ממשית, וזקוק לטיפול רפואי דחוף כדי להציל את חייו, תודיע על כך בהקדם האפשרי למפקח עבודה ראשי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ארגון הפיקוח על העבודה#סעיף 2|בסעיף 2 לחוק ארגון הפיקוח על העבודה, התשי״ד–1954}}.

{{ח:סעיף|6|חקירה במקרה־מוות מחמת תאונה או מחלת משלח־יד|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(1)}} מקום שחוקר סיבות מוות עורך חקירה בדבר גופתו של אדם כל־שהוא שמותו יכול היה להיגרם על־ידי תאונה או מחלה כל־שהן, שלפי הפקודה הזאת דרוש למסור הודעה עליהן, ידחה החוקר את החקירה, אלא־אם־כן יהיה נוכח בודק או איזה אדם אחר בשם המנהל – כדי לעקוב אחרי מהלך החקירה, וישלח לבודק אשר־על הגליל, שבו מתקיימת החקירה, לפחות ארבעה ימים לפני עריכת החקירה שדוחתה, הודעה בכתב על הזמן והמקום שבהם תיערך החקירה שדוחתה:
{{ח:תת}} בתנאי כי לפני הדיחוי יהיה חוקר סיבות המוות רשאי לגבות עדות לשם קביעת זהותה של הגופה ויהיה רשאי לצוות לקברה.
{{ח:תת|(2)}} בכל חקירה כאמור לעיל יהיו בני־האדם הבאים, דהיינו –
{{ח:תתת|(א)}} בודק כל־שהוא;
{{ח:תתת|(ב)}} קרוב כל־שהוא של האדם, שבדבר מותו נערכת החקירה;
{{ח:תתת|(ג)}} המעסיק שבשירותו אירעה התאונה או המחלה;
{{ח:תתת|(ד)}} אדם כל־שהוא שנתמנה בכתב על־ידי רוב העובדים המועסקים במקום עבודתו של המנוח;
{{ח:תתת|(ה)}} אדם כל־שהוא שנתמנה בכתב על־ידי ארגון־עובדים כל־שהוא או התאגדות אחרת של בני־אדם שעִמָּם נמנה המנוח בזמן מותו, או שעמם נמנה עובד כל־שהוא המועסק במקום העבודה הנ״ל;
{{ח:תתת|(ו)}} התאגדות מעסיקים כל־שהיא שהמעסיק הנ״ל חבר בה,
{{ח:תת}} זכאים – מתוך כפיפות לסמכותו של חוקר סיבות המוות לבלי להתיר שאלה כל־שהיא אשר הוא סבור בה שאיננה לעניין, או שמבחינה אחרת אינה שאלה ניאותה – לחקור עד כל שהוא, בין בעצמם ובין על־ידי עורך־דין או סוכן.
{{ח:תת|(3)}} מקום שבכל חקירה כזאת שאין בודק נוכח בה, נמסרת עדות על רשלנות כל־שהיא כרשלנות שגרמה או סייעה לתאונה או למחלה, או על פגם כל־שהוא במקום־העבודה או מסביב לו, הנראה לחוקר סיבות המוות כדורש תקונה, ישלח חוקר סיבות המוות לבודק אשר־על הגליל שבו נערכה החקירה, הודעה בכתב על הרשלנות או הפגם.
{{ח:תת|(4)}} הוראות סעיף זה באות להוסיף על הוראות {{ח:חיצוני|חוק חקירת סיבות מוות|פקודת חוקרי סיבות המוות}}, ולא לגרוע מהן.

{{ח:סעיף|7|כוחו של מנהל להורות חקירה פורמאלית של תאונות ומקרי מחלות משלח־יד}}
{{ח:תת|(1)}} המנהל רשאי, במקום שסבור הוא כי מן הרצוי לעשות כן, להורות שתיערך חקירה פורמאלית בכל תאונה, שמקורה בעבודתו של עובד כל־שהוא ואירעה בהמשך אותה עבודה, או במקרה של מחלת משלח־יד, שחלה בה, או שחושדים שמא חלה בה, עובד כל־שהוא בהמשך עבודתו, ועל סיבותיהן ומסיבותיהן, וההוראות הבאות תהיה נודעת להן נפקות לגבי כל חקירה כזאת:–
{{ח:תתת|(א)}} המנהל רשאי למנות אדם מוסמך לערוך את החקירה, וכן רשאי הוא למנות אדם כל־שהוא בעל ידיעה משפטית או מיוחדת כי ישמש יושב־מומחה בעריכת החקירה;
{{ח:תתת|(ב)}} האדם, או בני־האדם שנתמנו כך (הקרויים להלן בסעיף זה ”בית־המשפט“) יערכו את החקירה בפומבי, באותו אופן ובהתאם לאותם תנאים שבית־המשפט יחשוב אותם ליעילים ביותר כדי לקבוע סיבותיהן ומסיבותיהן של התאונה או מקרה מחלת משלח־היד, וכדי לאפשר לבית־המשפט לערוך את הדין־והחשבון הנזכר בסעיף הזה;
{{ח:תתת|(ג)}} לצרכי החקירה יהיה כוחו של בית־המשפט יפה ככוחותיו של בית־משפט שלום, כשהוא משתמש בשיפוט פלילי, ונוסף על כך יהיה כוחו יפה –
{{ח:תתתת|(I)}} להיכנס ולבדוק כל מקום או בניין, שהכניסה אליהם או בדיקתם נראות לבית־המשפט נחוצות לצרכים הנ״ל;
{{ח:תתתת|(II)}} לדרוש – בהזמנות של בית־המשפט שתהיינה חתומות בידי בית־המשפט – כי יתייצבו בפניו כל אותם בני־אדם שימצא לנכון לקראם לבוא לפניו ולחקרם לתכליות הנ״ל, ולדרוש תשובות או דינים־וחשבונות על אותן שאלות וחקירות שימצא לנכון לערכן;
{{ח:תתתת|(III)}} לדרוש הראָיית כל פנקסים, ניירות ותעודות, שהוא מוצא אותם לחשובים לתכליות הנ״ל;
{{ח:תתתת|(IV)}} להשביע ולדרוש מכל אדם שנחקר לערוך ולחתום הצהרה על אמיתות הרצאת הדברים שאמר אותם בשעת היחקרו;
{{ח:תתת|(ד)}} לבני־אדם המתייצבים כעדים בפני בית־המשפט יינתנו שכר־בטלה, הוצאות נסיעה ודמים, שהיו ניתנים – לפי {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין הפלילי#סעיף 10|תקנות העדים (שכר בטלה)}} – לעדים המתייצבים בפני בית־משפט כל־שהוא לפי דרישת הממשלה כדי למסור עדות במשא־ומתן פלילי כל־שהוא; ובמקרה של חילוקי־דעות בדבר הסכום שיינתן, יעביר בית־המשפט את המחלוקת לרשם הראשי של בית־המשפט העליון, ולפי בקשה חתומה בידי בית־המשפט יברר הלה ויקיים את הסכום הניאות של אותם שכר־בטלה, הוצאות נסיעה ודמים;
{{ח:תתת|(ה)}} בית־המשפט יערוך דין־וחשבון למנהל, שבו יציין את סיבותיהם ומסיבותיהם של התאונה או של מקרה מחלת משלח־היד, ויוסיף כל הערות שבית־המשפט ימצא לנכון להעירן;
{{ח:תתת|(ו)}} בית המשפט רשאי לדרוש, כי ההוצאות, שהוצאו בזמנה ולשמה של חקירה שנערכה לפי סעיף זה (לרבות גמול לבני־אדם כל־שהם שנתמנו לפעול כיושבים־מומחים), ישלמן – כולן או מקצתן – אדם כל־שהוא, שהוזמן להתייצב בפניו, ושהוא נראה לבית־המשפט – בגלל כל פעל או חדלון־מעשה מצדו או מצד כל משמש או סוכן שלו – אחראי, כדי דרגה כל־שהיא, לתאונה או למקרה מחלת משלח־יד, אולם כל אותן הוצאות, שלא נדרש לשלמן כך, יהיו רואים אותן כחלק מהוצאותיו של המנהל בהגשמת הפקודה הזאת;
{{ח:תתת|(ז)}} כל אדם החדל – בלא צידוק מספיק (ועליו תחול חובת ההוכחה), לאחר שקיבל את שכר־הבטלה, הוצאות הנסיעה והדמים (אם יש כאלה) שהוא זכאי להם – מלמלא אחר כל הזמנה או שאִילה של בית־המשפט, או מונע או מעכב את בית־המשפט בביצוע תפקידו, יאשם בעבירה, ויהיה צפוי – משיתחייב בדין – לקנס של עשרה פונטים או למאסר של חודש או לאותם שני ענשים כאחד, ובמקרה של חדלון־מעשה מלמלא אחר שאילה לערוך דין־וחשבון כל־שהוא או להראות תעודה כל־שהיא – אם נמשך חדלון־המעשה, שעליו נתחייב אדם בדינו באופן הנ״ל, לאחר החיוב בדין – יאשם בעבירה נוספת ויהיה צפוי – משיתחייב בדין – לקנס של עשרה פונטים על כל יום שבו נמשך חדלון־המעשה כנ״ל.
{{ח:תת|(2)}} המנהל רשאי לגרום לפרסום הדין־והחשבון של בית־המשפט ברבים, באותו זמן ובאותו אופן שימצאם נכונים.

{{ח:סעיף|8|ענשים}}
{{ח:תת|(1)}} אדם כל־שהוא האשם בעבירה על הפקודה הזאת או על כללים כל־שהם שהותקנו לפיה, יהיה צפוי – משיתחייב בדין – לקנס של עשרים פונט או למאסר של שלושה חדשים או לאותם שני ענשים כאחד.
{{ח:תת|(2)}} מקום שהוכח כי עבירה על פקודה זו או על כללים כל־שהם שהותקנו לפיה, שעברה אותה חברה, אגודה שיתופית או חבר בני־אדם אחר, נעשתה בהסכמתו או סיועו החשאי של מנהל, נשיא, יו״ר, מנהל־עסקים, מזכיר או פקיד אחר כל־שהם של החברה, האגודה השיתופית או חבר־בני־האדם האחר, או שרשלנות כל־שהיא מצדם של מנהל, נשיא, יו״ר, מנהל־עסקים, מזכיר או פקיד אחר כל־שהם של החברה, האגודה השיתופית או חבר בני־האדם האחר הקלה את ביצוע העבירה, יהיו רואים כל אדם כזה, וגם את החברה, האגודה השיתופית או חבר בני־האדם כאשמים בעבירה, והם יהיו צפויים להיות מובאים לדין ולהיענש בהתאם לכך.

{{ח:סעיף|9|כוחו של שר העבודה להתקין כללים|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} שר העבודה רשאי להתקין כללים בדרך־כלל לשם ביצוען של הוראות הפקודה הזאת.

{{ח:סעיף|9א|שינוי התוספות|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}} {{ח:פנימי|תוספת 2|והתוספת השנייה}}.

{{ח:סעיף|10|הטלת הפקודה על הממשלה|תיקון: תש״ח, תשע״ד}}
{{ח:ת}} מבלי לפגוע בכללות הטלתה של הפקודה הזאת מכריזים בזה כי פקודה זו תחול על תאונות או מחלות משלח־יד שתארענה לבני־אדם המועסקים על־ידיה או במרותה של –
{{ח:תת|(א)}} מחלקה כל־שהיא של ממשלת ישראל, שאינם חברי חיל־המשטרה של ישראל; או
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל מכללא),}}
{{ח:ת}} ובמקרים אלה תימסר ההודעה, שלפי פקודה זו חייב למסרה המעסיק, על־ידי אותו אדם שאותו יורה בכתב ראש המחלקה של ממשלת ישראל.

{{ח:סעיף|11|הגשמת הפקודה}}
{{ח:ת}} מנהל מחלקת העבודה יהיה אחראי להגשמתה של הפקודה הזאת.

{{ח:קטע2|תוספת 1|התוספת הראשונה}}
{{ח:קטע3||פקודת תאונות ומחלות – משלח־יד (הודעה), 1945.}}
{{ח:קטע3||הודעה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, על תאונה או מקרה מסוכן}}

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשע״ד|עוגן=תוספת 1 פרט 1}}
{{ח:ת}} שם המעסיק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 1 פרט 2}}
{{ח:ת}} כתובת המפעל או המקום שבו אירעו התאונה או המקרה המסוכן . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 1 פרט 3}}
{{ח:ת}} טיב התעשייה או העסק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 1 פרט 4}}
{{ח:ת}} הסניף או המחלקה והמקום המדוייק שבהם אירעו התאונה או המקרה המסוכן . . . . .

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 1 פרט 5}}
{{ח:ת}} פרטים על הנחבל
{{ח:תת|(א)}} שם משפחה
{{ח:תת|(ב)}} שמות אחרים
{{ח:תת|(ג)}} מין
{{ח:תת|(ד)}} גיל ביום ההולדת האחרון
{{ח:תת|(ה)}} משלח־יד מדוייק
{{ח:ת}} {{מוקטן|(מקום שאפשר, הימנע מהמונח ”פועל“)}}

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 1 פרט 5}}
{{ח:ת}} פרטים על הנחבל . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 1 פרט 6}}
{{ח:ת}} התאריך והשעה של התאונה או המקרה המסוכן . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 1 פרט 7}}
{{ח:ת}} שעה שבה התחיל הנחבל לעבוד ביום התאונה . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 1 פרט 8}}
{{ח:ת}} סיבתם או טיבם של התאונה או המקרה המסוכן . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} אם נגרמו ע״י מכונה –
{{ח:תת|(א)}} ציין את שם המכונה ואת החלק שגרם לתאונה . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:תת|(ב)}} ציין אם היתה המכונה מונעת בכוח מיכאני בשעת התאונה . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|9||עוגן=תוספת 1 פרט 9}}
{{ח:ת}} טיב החבלות, מקומן ומידתן . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|10||תיקון: תשע״ד|עוגן=תוספת 1 פרט 10}}
{{ח:ת}} אם לא היתה התאונה תאונת־מוות, ציין אם היה הנחבל נטול כושר עבודה במשך יותר משלושה ימים –
{{ח:תת|(א)}} ולא יכול להשתכר שכר מלא בעבודה שבה עבד בזמן התאונה, או
{{ח:תת|(ב)}} אם – בהיותו חבר באגודה־שיתופית רשומה ומועסק על־ידה – לא עבד בשכר, אלא קיבל את גמולו, כולו או מקצתו, בחלק מן הרווחים או השתכרויות־ברוטו של האגודה השיתופית – לא יכול לבצע את העבודה שבה עבד בזמן התאונה.
{{ח:ת}} . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} {{מוקטן|(רשום ”כן“ או ”לא“, הכול לפי העניין)}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} תאריך . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} חתימת המעסיק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:קטע2|תוספת 2|התוספת השניה}}
{{ח:קטע3||פקודת תאונות ומחלות משלח־יד (הודעה), 1945.}}
{{ח:קטע3||הודעה, לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(3)}}, על מקרה של מחלת־משלח־יד.}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוקטן|(יש לשלחה לבודק אשר־על הגליל ולרופא הממשלתי של מחלקת הבריאות, אשר־על הנפה, שבה נמצא מקום העבודה).}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''מפעל'''

{{ח:סעיף*|1||תיקון: תשע״ד|עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} שם המעסיק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} כתובת מקום העבודה . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 2 פרט 3}}
{{ח:ת}} כתובת המשרד . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} {{מוקטן|(אם העבודה במקום־העבודה היא זמנית בלבד)}}

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 2 פרט 4}}
{{ח:ת}} טיב התעשייה או העסק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''אדם שנפגע'''

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 2 פרט 5}}
{{ח:ת}} טיב מחלת משלח־היד . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 2 פרט 6}}
{{ח:תת|(א)}} שם משפחה . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:תת|(ב)}} שמות אחרים . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 2 פרט 7}}
{{ח:ת}} כתובת (קבועה) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 2 פרט 8}}
{{ח:ת}} כתובת זמנית (לכשישנה) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|9||עוגן=תוספת 2 פרט 9}}
{{ח:ת}} מין, וגיל ביום ההולדת האחרון . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|10||עוגן=תוספת 2 פרט 10}}
{{ח:ת}} משלח־היד המדוייק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
{{ח:ת}} {{מוקטן|(מקום שאפשר, הימנע מהמונח ”פועל“)}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} תאריך . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} חתימת המעסיק . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

{{ח:קטע2|תוספת 3|התוספת השלישית}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} אמיינתית (אסבסטוסיס).

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} גחלת.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} דלקת־עור.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת אנילין.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת בנזין כרונית.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת זרחן.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת זרניך.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת כספית.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת מנגן.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת עופרת.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} הרעלת פחמן דו־גפריתי.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} התכייבות אפיתליומאטית הבאה מחמת עטרן, זפת, כופר, שמן מינראלי או פארפין או תרכובת, מוצר או שייר כל־שהם של כל חומר מן החמרים האלה.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} התכייבות כרומית, דהיינו התכייבות הבאה מחמת חומצה־כרומית או דו־כרומת האשלגן, הנתרן או האמון או תכשיר כל־שהוא של חמרים אלה.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} צהבת של הרעלה, דהיינו, צהבת הבאה מחמת סטראכלוריתן או חמרים חנקניים או אמידיים הבאים מבנזין או מחומר מרעיל אחר.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} צורנית (סיליקוסיס).

{{ח:חתימות|12 במאי, 1945}}
* גורט
'''נציב עליון.'''
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]