תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה), התשמ״ה–1985}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ה, 1612|תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4830.pdf}}, {{ח:תיבה|1724|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4838.pdf}}, {{ח:תיבה|1761|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4842.pdf}}, {{ח:תיבה|1794|תיקון מס׳ 3|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4845.pdf}}, {{ח:תיבה|1880|תיקון מס׳ 4|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4854.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ו, 24|חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210452.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 9|סעיף 9(א)}} {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט|לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}, אנו מתקינים תקנות שעת חירום אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|'''תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה), התשמ״ה–1985 הוחלפו {{ח:חיצוני|חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|בחוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה, התשמ״ו–1985}}.'''}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרה ותוקף}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: שכר, תנאי עבודה ופיטורים}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תנאי עבודה}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: פיטורים}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: עובדי הוראה}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ה|סימן ה׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: מסים}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: מס יסף}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: מס הכנסה}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: מס ערך מוסף}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ד|סימן ד׳: רשויות מקומיות ארנונה}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ה|סימן ה׳: פקדון תושב (מיוחד)}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: קופות חולים}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: ביטוח לאומי}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: מפעל הפיס}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: פיקוח על בניה}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: חברות ממשלתיות}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: בנקאות}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: פדיית טובין מפיקוח רשות המכס}}

{{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה {{ח:הערה|(בוטלה)}}}}

{{ח:פנימי|תוספת|תוספת}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרה ותוקף}}

{{ח:סעיף|1|המטרה}}
{{ח:תת|(א)}} תקנות אלה קובעות הסדרים לשעת החירום בה מצוי משק המדינה, במטרה לצמצם את ההוצאות של הממשלה ושל גופים ציבוריים אחרים, לרבות בדרך של הפחתת שכר העבודה וצמצום מספר העובדים בגופים אלה, הגדלת הכנסות המדינה בדרך של הטלת מס חד־פעמי על הכנסה שאינה הכנסת עבודה וביטול פטורים והקלות אחרות, והשגת יעדים כלכליים אחרים.
{{ח:תת|(ב)}} ההסדרים שבתקנות אלה ישתלבו בהסדרים אחרים אשר ייקבעו בחוקים, תקנות שעת חירום, תקנות אחרות והוראות מינהל, לפי הענין; והכל במסגרת תוכנית כלכלית שנועדה לחלץ את משק המדינה מן המשבר אליו נקלע ולאפשר לו חידוש הצמיחה.

{{ח:סעיף|2|תוקף}}
{{ח:תת|(א)}} תקנות אלה עדיפות על כל הוראה אחרת בדין, בהוראת מינהל, בהסכם, בצו הרחבה, בפסק דין או בפסק בוררות.
{{ח:תת|(ב)}} ענין שלגביו נקבעה הוראה בתקנות אלה, לא תחול באותו ענין הוראה אחרת שנקבעה בדין, בהוראת מינהל, בהסכם, בצו הרחבה, בפסק דין או בפסק בוררות.
{{ח:תת|(ג)}} פעולה לפי תקנות אלה לא תיחשב עבירה על הוראת דין או הוראת מינהל, אי ציות לפסק דין או פסק בוררות או הפרה של הוראה בהסכם, ולא תהווה עילה לתביעת פיצויים או תביעה משפטית אחרת, בין פלילית ובין אזרחית.
{{ח:תת|(ד)}} בתקנה זו, ”הסכם“ – לרבות הסכם קיבוצי כללי או מיוחד כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}, חוזה עבודה או הסדר אחר, קיבוצי או אישי, שלפיו מעביד משלם שכר לעובד או מסדיר קבלת אדם לעבודה או סיום עבודתו, יחסי עבודה או זכויות וחובות של הארגונים בעלי ההסכם, או חלק מענינים אלה.

{{ח:סעיף|3|התקופה הקובעת}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה, ”התקופה הקובעת“ – תקופת תקפן של תקנות אלה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: שכר, תנאי עבודה ופיטורים}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|4|הגדרות|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארגון עובדים“ – ארגון עובדים או ועד עובדים אשר לפי הסכם יש לנהל עמו דיון, משא ומתן או התייעצות לענין פיטורים, ובאין הסכם כאמור – ועד העובדים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף ציבורי“ –
{{ח:תתת|(1)}} כל משרד ממשרדי הממשלה;
{{ח:תתת|(2)}} כל גוף מתוקצב כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 21|בסעיף 21 לחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}, למעט החברות הממשלתיות שהממשלה תקבע לענין זה בהודעה ברשומות, ולענין {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳}} – גם למעט בנק ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} תאגיד שהממשלה משתתפת בתקציבו, במישרין או בעקיפין, שהרשות המוסמכת קבעה לענין זה בהודעה ברשומות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל כללי“ –
{{ח:תתת|(1)}} במשרד ממשרדי הממשלה – המנהל הכללי של המשרד;
{{ח:תתת|(2)}} במערכת בתי המשפט ובתי הדין לעבודה – מנהל בתי המשפט;
{{ח:תתת|(3)}} במערכת בתי הדין הרבניים – מנהל בתי הדין הרבניים;
{{ח:תתת|(4)}} במינהל מקרקעי ישראל – מנהל המינהל;
{{ח:תתת|(5)}} ברשות מקומית – ראש הרשות המקומית;
{{ח:תתת|(6)}} בכל גוף ציבורי אחר – מי שבסמכותו להחליט על פיטורי עובד של אותו גוף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעביד“ – כל המשלם שכר או אחראי לתשלומו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – לרבות חייל בשירות הקבע בצבא־הגנה לישראל, שוטר וסוהר, ולרבות עובד המועסק מחוץ לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שכר“ – הכנסת עבודה כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|בסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה}}, וכן קיצבה המשתלמת מאת מעביד או מאת קופת גמל, כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 47|בסעיף 47 לפקודת מס הכנסה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תשלום נילווה“ – כל תשלום או הטבה שאינם שכר והם משתלמים בקשר לעבודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השכר הקובע“ – השכר וכל תשלום נילווה שאדם קיבל או היה זכאי לקבל לפני תחילת התקופה הקובעת, בצירוף הפיצוי המיוחד שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות המוסמכת“ – שר האוצר או מי שהוא הסמיך לענין {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, דרך כלל או לענין מסויים.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תנאי עבודה}}

{{ח:סעיף|5|פיצוי מיוחד|תיקון: תשמ״ה־2, תשמ״ה־3, תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} החל מן השכר לחודש יולי 1985 ישלמו המדינה או גוף ציבורי לכל מי שמקבל מהם שכר, וכן ישלם כל מעביד לעובדו, פיצוי מיוחד בהתאם לאמור בסעיף 2(א) להסכם קיבוצי כללי בדבר תוספת היוקר לתקופת החירום שנחתם בין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ביום 16 ביולי 1985.
{{ח:תת|(ב)}} בנוסף על האמור בתקנת משנה (א), ועל אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בתקנה 6}}, רשאית הרשות המוסמכת, לפי שיקול דעתה, לקבוע בצו שיעור או סכום שבו יועלו השכר או תשלום נילווה בתקופה הקובעת או בחלק ממנה, כפיצוי מיוחד נוסף.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (פיצוי מיוחד), התשמ״ה–1985.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (פיצוי מיוחד) (מס׳ 2), התשמ״ה–1985.}}
{{ח:תת|(ג)}} הפיצוי המיוחד לפי תקנות משנה (א) ו־(ב) לא ישולם לעובד המועסק מחוץ לישראל ושכרו משולם במטבע חוץ, וכן לא ישולם לעובד ששכרו צמוד למטבע חוץ אם השכר הקובע חושב לפי שער החליפין ביום תחילת התקופה הקובעת או אחריו.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בתקנת משנה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”שכר שולי“ – חלק שכרו של עובד העולה על תקרת ההכנסה שחל עליה מס בשיעור של 20%, אך אינו עולה על סכום תשלומי ביטוח לאומי שהמעביד מנכה מסך כל שכרו;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – עובד שעבד במקום עבודה אחד חודש מלא, כולל ימי העדרות שבשלהם משתלם לו שכר, לרבות עובד שעבד כאמור במשרה חלקית;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תשלומי ביטוח לאומי“ –
{{ח:תתתתת|(1)}} דמי ביטוח על פי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}};
{{ח:תתתתת|(2)}} היטל חינוך והיטל חינוך על־יסודי המשתלמים לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211857.pdf|סעיף 8 לחוק לימוד חובה (תיקון מס׳ 11), התשל״ח–1978}};
{{ח:תתתתת|(3)}} היטל לפי {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית#סעיף 22ה|סעיף 22ה לחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מס“ ו”תקרת הכנסה“ כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}};
{{ח:תתת|(2)}} עובד ששכרו בעד חודש אוגוסט או ספטמבר 1985 אינו עולה על תקרת ההכנסה שחל עליה שיעור מס של 20%, יהיה זכאי לקבל מהמדינה מענק בסכום השווה לסכום תשלומי ביטוח לאומי שנוכה משכרו בעד אותו חודש; עובד ששכרו גבוה מן האמור בסכום שאינו עולה על שכרו השולי, יהיה זכאי לקבל מהמדינה מענק בסכום השווה להפרש בין סכום תשלומי ביטוח לאומי שנוכה משכרו לבין סכום השווה ל־70% משכרו השולי;
{{ח:תתת|(3)}} המעביד ישלם לעובד את המענק, ביחד עם השכר בעד אותו חודש, והמדינה תחזיר לו את הסכום ששילם כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} המעביד יקזז את הסכום המגיע לו לפי פסקה (3), תחילה מהניכויים במקור שניכה מעובדיו על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}} ולאחר מכן ממס המעסיקים שהוא חייב בו על פי {{ח:חיצוני|חוק מס מעסיקים|חוק מס מעסיקים, התשל״ה–1975}}; לא ניתן לקזז כאמור את מלוא הסכום, יגיש המעביד לפקיד השומה דרישה להחזר, בטופס שקבע הנציב, ופקיד השומה יחזיר לו את הסכום האמור תוך שלושים ימים מיום קבלת הדרישה האמורה; לא החזיר פקיד השומה במועד האמור סכום שהיה עליו להחזיר, יהא חייב להחזירו בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א לפקודת מס הכנסה}}, שנצברו בתקופה שמיום קבלת הדרישה להחזר עד יום התשלום;
{{ח:תתת|(5)}} המענק לא ייחשב כשכר עבודה לכל דבר וענין, ולא יהווה הכנסה בידי העובד לענין מס הכנסה.

{{ח:סעיף|6|שינויים בשכר|תיקון: תשמ״ה־2, תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופה הקובעת או לגביה, לא ישולמו מאת המדינה או גוף ציבורי לכל מי שמקבל מהם שכר, ולא ישלם מעביד לעובדו, שכר ותשלומים נילווים בסכום העולה על השכר הקובע.
{{ח:תת|(ב)}} בתקופה הקובעת או לגביה לא ישונו הסכומים, השיעורים ודרך החישוב של תשלומים בעד שעות נוספות, שכר עידוד, החזר הוצאות, קצובת הבראה ותשלומים אחרים המחושבים לפי יחידת מדידה כלשהי (להלן – תשלומים לפי יחידה); היו מספר היחידות שבעדן יש לשלם תשלום לפי יחידה כלשהי בחודש פלוני בתקופה הקובעת שונה מהמספר שנכלל בשכר הקובע, לא יובא ההפרש בחשבון לענין חישוב השכר והתשלומים הנילווים לפי תקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} חל שינוי בהיקף המשרה או העבודה לאחר תחילת התקופה הקובעת, יובא השינוי בחשבון לעניין חישוב השכר והתשלומים הנילווים לפי תקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ד)}} מעביד לא ישנה בתקופה הקובעת את דרגתו של העובד, תיאור תפקידו או תנאים אחרים המתייחסים לעבודתו באופן שיעלה את השכר הקובע; הרשות המוסמכת רשאית לקבוע בצו סייגים וסוגי מקרים שלגביהם לא תחול הוראה זו.
{{ח:תת|(ה)}} הרשות המוסמכת רשאית לתת הוראות בכל הנוגע לביצוע תקנה זו.

{{ח:סעיף|7|סמכות להפחתת הפיצוי למקבלי שכר בגופים ציבוריים|תיקון: תשמ״ה־2, תשמ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנות 5}} {{ח:פנימי|סעיף 6|ו־6}} תהיה הרשות המוסמכת רשאית לקבוע כי לגבי מי שמקבל שכר מאת המדינה או מאת גוף ציבורי יהיה שיעור הפיצוי קטן ב־3% משיעור הפיצוי שייקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות הרשות המוסמכת כאמור בתקנת משנה (א) תחול, בשינויים המחוייבים, אף לגבי תשלום קיצבה המשתלמת לאדם מאת קופת גמל לגבי תקופת עבודה בשירות המדינה או בגוף ציבורי אחר.
{{ח:תת|(ג)}} הורתה הרשות המוסמכת כאמור בתקנת משנה (א), תחול, לגבי עובד של המדינה או של גוף ציבורי אחר המועסק מחוץ לישראל ושכרו משולם במטבע חוץ, במקום ההוראה כאמור הוראה זו:
{{ח:תת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בתקנה 6}}, יהיה שיעור השכר לגבי אותו חלק של התקופה הקובעת שבה חלה ההוראה, קטן ב־3% מן השכר שקיבל או היה זכאי לקבל לפני כן.
{{ח:תת|(ד)}} הרשות המוסמכת רשאית לתת הוראות בכל הנוגע לביצוע תקנה זו.

{{ח:סעיף|8|חישוב שכר בעתיד}}
{{ח:ת}} כל חישוב המבוסס על שכר או על תשלום נילווה לגבי התקופה הקובעת וכל חישוב הכולל אותם, שייעשו לאחר התקופה הקובעת, יבוססו על השכר והתשלום הנילווה כפי ששונו, הופחתו או נקבעו בתקנות אלה או לפיהן.

{{ח:סעיף|9|הוראות הרשות המוסמכת}}
{{ח:ת}} הוראה או צו של הרשות המוסמכת על פי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, יכול שיהיו מותנים בתנאים או מוגבלים בזמן, בסכום או בדרך אחרת, ויכול שיחולו על סוגי עובדים, סוגי מעבידים, ענפי עבודה או מקומות עבודה, והכל לפי שיקול דעתה של הרשות המוסמכת.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: פיטורים}}

{{ח:סעיף|10|תחולה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן זה}} יחולו על המעבידים והעובדים בגוף ציבורי.

{{ח:סעיף|11|הקטנת מספר העובדים בגופים ציבוריים|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} הממשלה תקטין את מספר עובדי המדינה כך שמספרן של המשרות בשירות המדינה יהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת|(ב)}} הרשויות המקומיות יקטינו את מספר העובדים במשרות מלאות המועסקים בהן כך שמספרם הכולל יהיה קטן ב־4000 לעומת מספר העובדים במשרות מלאות שהיו מועסקים בהן ב־31 במרס 1985; שר הפנים יורה על חלוקת מספר זה בין הרשויות המקומיות.
{{ח:תת|(ג)}} כל גוף ציבורי שתקנות משנה (א) או (ב) אינן חלות עליו יקטין את מספר העובדים במשרות מלאות המועסקים בו ב־3% לעומת מספר העובדים במשרות מלאות שהיו מועסקים בו בתחילת התקופה הקובעת.
{{ח:תת|(ד)}} תקנת משנה (ג) אינה גורעת מחובתו של גוף ציבורי להקטין את מספר עובדיו על־פי החלטות של הממשלה שניתנו לפני תחילת התקופה הקובעת.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|12|פיטורי עובדים או העברת עובדים|תיקון: תשמ״ה, תשמ״ה־3}}
{{ח:תת|(א)}} הקטנת מספר העובדים כמתחייב מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|תקנה 11(א) עד (ג)}} ומהחלטות הממשלה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|בתקנה 11(ד)}} תבוצע בדרך של פיטורי עובדים או בדרך של העברתם ממקום עבודה אחד למקום עבודה אחר באותו גוף ציבורי או מגוף ציבורי אחד לגוף ציבורי אחר, ובלבד שהגוף שאליו מועבר העובד והרשות המוסמכת הסכימו להעברה; הפיטורים או ההעברה יבוצעו בדרך הבאה:
{{ח:תתת|(1)}} תוך עשרה ימים מתחילת התקופה הקובעת, וברשות מקומית – תוך עשרים ואחד ימים מתחילת התקופה הקובעת, יערוך המנהל הכללי רשימה של עובדים המועמדים לפיטורים או להעברה, ויודיע על כך לכל עובד הכלול ברשימה ולארגון העובדים;
{{ח:תתת|(2)}} ארגון העובדים רשאי להודיע בכתב למנהל הכללי, תוך עשרה ימים מיום שהודיע המנהל הכללי כאמור בפסקה (1), את שמותיהם של עובדים אשר מוצע לפטרם או להעבירם במקום עובדים הכלולים ברשימה שערך המנהל הכללי; ארגון העובדים יודיע על כך לכל עובד הכלול ברשימתו;
{{ח:תתת|(3)}} ניתנה הודעה כאמור בפסקה (2) יזמין המנהל הכללי את נציגי ארגון העובדים לדיון שיסתיים תוך עשרה ימים מיום מתן ההודעה כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} בתום עשרה ימים מיום מתן ההודעה כאמור בפסקה (1), ואם הוגשה הצעה לפי פסקה (2) – בתום עשרה ימים מיום ההצעה, יחליט המנהל הכללי מי העובדים שיש לפטרם או להעבירם, ויודיע לכל עובד כאמור על החלטתו, על מועד ביצועה ועל הזכויות שלהן הוא זכאי בעקבות הפיטורים;
{{ח:תתת|(5)}} הפיטורים או ההעברה יכנסו לתקפם שלושים ימים אחרי מתן הודעת המנהל הכללי לפי פסקה (4).
{{ח:תת|(ב)}} ראש הממשלה ושר האוצר רשאים לדחות כל מועד מן המועדים הקבועים בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ג)}} נדחה לפי תקנת משנה (ב) המועד האמור בתקנת משנה (א)(1), תבוצע הקטנת מספר העובדים כמתחייב מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|תקנה 11(א) עד (ג)}} ומהחלטות הממשלה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|בתקנה 11(ד)}} לפי נוהל הפיטורים הקבוע בדין או בהסכם כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה 2(ד)}} הנוהג באותו גוף ציבורי.

{{ח:סעיף|13|הגבלה על קבלת עובדים חדשים|תיקון: תשמ״ה־3}}
{{ח:ת}} בתקופה הקובעת לא יקבל גוף ציבורי עובדים חדשים על פי מכרז, חוזה מיוחד או בדרך אחרת, באופן שמספר העובדים שהוא יעסיק יעלה על מספר העובדים המתחייב מביצוע {{ח:פנימי|סעיף 11|תקנה 11}}, אלא אם כן התירה זאת הרשות המוסמכת בנסיבות מיוחדות.

{{ח:סעיף|14|תנאי פרישה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} עובד הזכאי לפיצויי פיטורים או למענק לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גימלאות)#סעיף 22|סעיף 22 לחוק שירות המדינה (גימלאות) [נוסח משולב], התש״ל–1970}}, בעקבות פיטוריו בתקופה הקובעת, לא תובא בחשבון, לענין חישוב הפיצויים או המענק, הפחתת השכר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בתקנה 7}}.
{{ח:תת|(ב)}} עובד הזכאי לקיצבה ממעבידו או מקופת גמל בעקבות פיטוריו בתקופה הקובעת, ישלם לו המעביד מענק בשיעור של 3% מהשכר הקובע לחודש כפול מספר שנות עבודתו אצל אותו מעביד.

{{ח:סעיף|15|סמכויות הרשות המוסמכת|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} כל סמכות שהוענקה למנהל הכללי על פי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן זה}}, מוקנית גם לרשות המוסמכת, והיא רשאית להשתמש בסמכות, לפי שיקול דעתה, אם המנהל הכללי אינו מפעיל את הסמכות כנדרש {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|בסימן זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} בתקנה זו, ”הרשות המוסמכת“ – שר האוצר יחד עם השר הנוגע בדבר, או מי ששר האוצר הסמיך לענין זה יחד עם מי שהשר הנוגע בדבר הסמיך לענין זה; הסמכה כאמור יכול שתהיה דרך כלל או לענין מסויים.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: עובדי הוראה}}

{{ח:סעיף|16|התליית הטבות לעובדי הוראה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} כל תוספת לשכר או שינויים בתנאי העבודה או בכל ענין אחר המפורט בהסכם קיבוצי מיום 16 בנובמבר 1983 שבין מדינת ישראל, מרכז השלטון המקומי ושלוש הערים הגדולות לבין הסתדרות המורים בישראל וארגון מורי בתי הספר העל־יסודיים, אשר טרם בוצעו לפני תחילת התקופה הקובעת, לא יבוצעו במהלך שנת הלימודים התשמ״ו.

{{ח:סעיף|17|החלה על לשכת נשיא המדינה, הכנסת ומשרד מבקר המדינה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} מנהל לשכת נשיא המדינה, יושב ראש הכנסת ומבקר המדינה רשאים לקבוע כי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|וסימן ג׳ לפרק זה}} יחולו לגבי עובדי לשכת נשיא המדינה, הכנסת ומשרד מבקר המדינה, לפי הענין, בשינויים שיקבעו; לענין {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2(ג)}}, דין קביעה כאמור כדין פעולה לפי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|17א|החלה על בנק ישראל|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} נגיד בנק ישראל רשאי לקבוע כי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|וסימן ג׳ לפרק זה}} יחולו לגבי עובדי בנק ישראל כאילו הוא גוף ציבורי; לענין {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2(ג)}} דין קביעה כאמור כדין פעולה לפי תקנות אלה; לענין זה מזכיר הבנק ייראה כמנהל כללי ונגיד בנק ישראל ייראה כרשות מוסמכת.

{{ח:סעיף|17ב|החלה על המוסדות הלאומיים|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} הודיעו ההסתדרות הציונית העולמית, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, הקרן הקיימת לישראל וקרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל, על רצונן לתאם פעולות עם הממשלה בדבר ביצוע תקנות אלה, יחולו הוראות תקנות אלה עליהן, ולעניין {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2(ג)}} דין הודעה כאמור כדין פעולה לפי תקנות אלה; לענין זה, מי שבסמכותו להחליט על פיטורי עובד בכל אחד מן הגופים האמורים ייראה כמנהל כללי, וגזבר הסוכנות היהודית ייראה כרשות מוסמכת לגביהם.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ה|סימן ה׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|18|סייג}}
{{ח:תת|(א)}} פעולה של המדינה, גוף ציבורי או מעביד אחר בהתאם להוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} לא תהווה עילה לתביעת פיצוי כלשהו, בין תביעה משפטית ובין תביעה אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} לענין {{ח:חיצוני|חוק פיצויי פיטורים|חוק פיצויי פיטורים, התשכ״ג–1963}}, לא תישמע טענה, כי עקב תחולתו של {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} חלה הרעה מוחשית בתנאי עבודתו של עובד, או נוצרו נסיבות שביחסי עבודה שבהן אין לדרוש ממנו כי ימשיך בעבודתו.

{{ח:סעיף|19|מסירת מידע}}
{{ח:ת}} המדינה, גוף ציבורי וכל מעביד חייבים למסור לרשות המוסמכת, לפי דרישתה, בדרך ובמועדים שקבעה בדרישה, כל מידע שיש בו צורך לביצוע {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: מסים}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: מס יסף}}

{{ח:סעיף|20|פרשנות|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ג סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} (להלן – הפקודה);
{{ח:תת|(2)}} ”בסיס המס“ – הכנסה חייבת בשנת המס 1985 שאיננה הכנסת עבודה;
{{ח:תת|(3)}} ”הכנסת עבודה“ – הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 2(2)}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.5|או 2(5) לפקודה}}, למעט תשלומים לבעל שליטה כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 32|בסעיף 32(9) לפקודה}} בחברת מעטים כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 76|בסעיף 76 לפקודה}} ולמעט תשלומים לקרוב כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 76|בסעיף 76 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|21|הטלת המס ושיעורו}}
{{ח:ת}} אדם החייב במס הכנסה על בסיס המס ישלם מס יסף בשיעור של 81⁄3% ממס ההכנסה שהוא חייב בו על בסיס המס.

{{ח:סעיף|22|תשלום המס|תיקון: תשמ״ה־4}}
{{ח:ת}} מס יסף ישולם לפקיד השומה בדרך, במועדים ובשיעורים שיקבע שר האוצר בצו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (תשלום מס יסף), התשמ״ה–1985.}}

{{ח:סעיף|23|החלת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על מס יסף כאילו היה מס הכנסה.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: מס הכנסה}}

{{ח:סעיף|24|תיקון {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} כהוראת שעה בתקופה הקובעת.}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} כהוראת שעה בתקופה הקובעת, לגבי מי שיש לו לא יותר משלושה ילדים.}}
{{ח:תת|(ג)|(1)}} תחולתה של תקנת משנה (א)(1)(ב) לגבי ארוחות שקיבל עובד בתקופה הקובעת, ולפיכך יהא רבע מן הסכום שעל פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 9.20|סעיף 9(20)(ב) לפקודה}}, חייב במס בשנת המס 1985;
{{ח:תתת|(2)}} תחולתן של תקנות משנה (א)(1)(א) ו־(ב) לגבי קצבאות המשתלמות בעד התקופה הקובעת;
{{ח:תתת|(3)}} בשנת המס 1985 לא יהא יחיד זכאי לזיכוי כאמור {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 45א|בסעיף 45א(א) לפקודה}} לגבי רבע מן הסכום שהיה זכאי לו אילולא הוראת תקנת משנה (א)(4).
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|[במקור סומן (ג)]}} שר האוצר רשאי לקבוע בצו את דרכי גביית המס המגיע לפי תקנת משנה (א)(2) ואת מועדי תשלומו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (תשלום מס הכנסה על קצבת זקנה), התשמ״ה–1985.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (תשלום מס הכנסה על קצבת זקנה מחודש אוגוסט 1985), התשמ״ה–1985.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (תשלום מס הכנסה על קיצבת שאירים), התשמ״ו–1985.}}

{{ח:סעיף|25|שיעור המס על עסקה ועל יבוא טובין}}
{{ח:ת}} שיעור המס על עסקה בישראל ועל יבוא טובין יהיה 15% ממחיר העסקה או הטובין.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: מס ערך מוסף}}

{{ח:סעיף|26|תיקון {{ח:חיצוני|צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים)|צו שיעור המס על מלכ״רים ומוסדות כספיים}}}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים)|בצו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ״רים ומוסדות כספיים), התשמ״ב–1982}} כהוראת שעה בתקופה הקובעת.}}
{{ח:תת|(ב)|(1)}} תחולתה של תקנת משנה (א) לענין מס שכר – החל מהשכר המשתלם בעד עבודה בחודש יולי 1985;
{{ח:תתת|(2)}} תחילתה של תקנת משנה (א) לענין מס על ריווח היא ביום תחילת התקופה הקובעת; לפיכך יהיה שיעור המס השנתי על הריווח לשנת המס 1985 15% בתוספת 2% על הריווח כאמור ומחולק ב־12.

{{ח:סעיף|27|ביטול}}
{{ח:ת}} בטלים –
{{ח:תת|(1)}} צו מס ערך מוסף (שיעור המס על עסקה ועל יבוא טובין), התשמ״ה–1985;
{{ח:תת|(2)}} צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכרי״ם ומוסדות כספיים) (תיקון), התשמ״ה–1985.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ד|סימן ד׳: רשויות מקומיות ארנונה}}

{{ח:סעיף|28|תיקון {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה)|חוק הרשויות המקומיות}}|תיקון: ס״ח תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה)|בחוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה), התשי״ג–1953}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} שר הפנים יקבע בצו הוראות בדבר הדרכים והמועדים לתשלום ארנונה כמתחייב מתקנה זו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם צו שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה) (דרכים ומועדים לתשלום ארנונה), התשמ״ה–1985.}}

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ה|סימן ה׳: פקדון תושב (מיוחד)}}

{{ח:סעיף|29|פטור ממס וסייג לפטור על הפרשי הצמדה}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ההיתר הכללי“ – {{ח:חיצוני|היתר הפיקוח על המטבע|היתר הפיקוח על המטבע, התשל״ח–1978}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פקדון תושב (מיוחד)“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|היתר הפיקוח על המטבע|בהיתר הכללי}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 121|בסעיף 121 לפקודה}}, הריבית על פקדון תושב (מיוחד) שהופקד לזמן קצוב כמשמעותו {{ח:חיצוני|היתר הפיקוח על המטבע|בהיתר הכללי}} והוחזק בפועל בפקדון במשך שנה לפחות תהיה פטורה ממס.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 1|בהגדרת ”מילוות מועדפים“ שבסעיף 1 לפקודה}}, פקדון תושב (מיוחד) לא יהיה מילווה מועדף.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: קופות חולים}}

{{ח:סעיף|30|גביית חובות}}
{{ח:תת|(א)}} חובות כספיים שקופת חולים חייבת למדינה, רשאים שר האוצר ושר הבריאות (בתקנה זו – השרים) להורות על גבייתם מתוך כספים המגיעים לקופת החולים לפי כל דין.
{{ח:תת|(ב)}} קבעו השרים בהודעה בכתב למי שחייב להעביר כספים לקופת חולים את סכום החוב שקופת החולים חייבת למדינה, יעביר אותו אדם לאוצר המדינה את סכום החוב מתוך הסכומים שעליו להעביר כאמור, בשיעורים ובמועדים שקבעו השרים בהודעתם.
{{ח:תת|(ג)}} העתק מהודעת השרים לפי תקנת משנה (ב) יישלח לקופת החולים, וקופת החולים רשאית לערער על קביעת השרים, תוך 30 ימים מיום קבלת ההודעה, בפני בית המשפט המחוזי בירושלים.
{{ח:תת|(ד)}} ערעור כאמור בתקנת משנה (ג) לא יעכב את העברת סכום החוב לאוצר המדינה בהתאם להודעת השרים.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: ביטוח לאומי|תיקון: תשמ״ה־2}}

{{ח:סעיף|31|תיקון {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}} (להלן – חוק הביטוח הלאומי) כהוראת שעה לגבי התקופה הקובעת.}}

{{ח:סעיף|32|תוספת למקבלי קיצבאות|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} לענין תקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קיצבה“ – קיצבת זיקנה, קיצבת שאירים, קיצבת תלויים לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרק ג׳}} או {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג|פרק ט׳2}} או קיצבת נכות לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ט|פרק ו׳2}} או הענקה המשתלמת כקיצבה חדשית לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יז|פרק ט׳1}}, או גימלת זיקנה מיוחדת או גימלת שאירים מיוחדת המשולמות לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 9|סעיף 200 לחוק הביטוח הלאומי}}.
{{ח:תת|(ב)}} זכאי שמשתלמת לו קיצבה עם תוספת בעד תלוי שהוא ילד, ישלם לו המוסד לביטוח לאומי תוספת בשיעור השווה לערך נקודת קיצבה כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 33א|בסעיף 33א לפקודת מס הכנסה}}.

{{ח:סעיף|33|תוספת למקבלי תשלום לפי {{ח:חיצוני|חוק המזונות (הבטחת תשלום)|חוק המזונות}} וגימלת הבטחת הכנסה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 32|תקנה 32}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על הזכאי לתשלום לפי {{ח:חיצוני|חוק המזונות (הבטחת תשלום)|חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל״ב–1972}}, ועל הזכאי לגימלה לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה|חוק הבטחת הכנסה, התשמ״א–1980}}.

{{ח:סעיף|34|תשלום על־ידי מעביד|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} לענין תקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה“ – הכנסה מהמקורות המפורטים {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|בסעיף 2(2) לפקודה}}, ולגבי החדשים יולי ואוגוסט 1985 – הכנסה כאמור החייבת בתשלום דמי ביטוח;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”היום הקובע“ – יום תחילתן של תקנות אלה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מעביד“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי}} החייב בתשלום דמי ביטוח בעד עובדו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי}} לרבות חייל בשירות קבע בצבא־הגנה לישראל, שוטר וסוהר, והוא הורה המבוטח לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ד|פרק ה׳ לחוק הביטוח הלאומי}}, למעט אשה נשואה, ובלבד שעבד אצל מעביד אחד או במקום עבודה אחד לפחות חמשה עשר ימים, שבעדם קיבל שכר, ולא פחות משמונים שעות עבודה בפועל בחודש;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שכר ממוצע“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי}}.
{{ח:תת|(ב)}} עובד שיש לו בחודש פלוני בתקופה הקובעת הכנסה שאינה עולה על סכום השווה ל־80% מהשכר הממוצע, ישלם לו מעבידו בעד אותו חודש סכום השווה לערך נקודת קיצבה כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 33א|בסעיף 33א לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} התשלום לפי תקנת משנה (ב) בעד חודש פלוני ישולם יחד עם השכר בעד אותו חודש; לא שולם בזמן, יראוהו כשכר מולן לענין {{ח:חיצוני|חוק הגנת השכר|חוק הגנת השכר, התשי״ח–1958}}.
{{ח:תת|(ד)}} המוסד יחזיר למעביד את הסכומים ששילם כאמור בתקנת משנה (ב) במועדים ובדרך שיורה עליהם שר העבודה והרווחה; בהוראות אלה רשאי השר לקבוע כי הסכומים יוחזרו בתוספת ריבית או הפרשי הצמדה, על פי כללים, במועדים ובתנאים שקבע בהוראות.
{{ח:תת|(ה)}} הסכום ששולם לעובד לפי תקנת משנה (ב) והוחזר למעביד על ידי המוסד לפי תקנת משנה (ד), לא יובא בחשבון לצורך קביעת הכנסתו של המעביד.
{{ח:תת|(ו)}} שר העבודה והרווחה רשאי לקבוע מקרים שבהם המוסד ישלם לעובד את התשלום האמור בתקנת משנה (ב), אם המעביד לא שילמו.

{{ח:סעיף|35|תשלום לשאינו עובד|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} מי שאינו עובד והכנסתו בחישובה החדשי בעד חודש פלוני שבתקופה הקובעת אינה עולה על 80% מהשכר הממוצע, יהיה זכאי לתשלום נקודת קיצבה בעד אותו חודש; התשלום ייעשה בדרך שתיקבע; הוראות אלה יחולו, בשינויים המחוייבים, גם על אשה נשואה החיה בנפרד מבעלה ומקבלת קיצבת ילדים.
{{ח:תת|(ב)}} בתקנה זו, ”הכנסה“ – הכנסה שהיתה חייבת בתשלום מקדמות דמי ביטוח אלמלא האמור {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210135.pdf|בסעיף 7(ג) לחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס׳ 52), התשמ״ד–1984}}.

{{ח:סעיף|36|תחולה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 31|תקנה 31(2) ו־(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 32|ותקנות 32 עד 35}} יחולו על מבוטח לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ד|פרק ה׳ לחוק הביטוח הלאומי}} שיש לו לא יותר משלושה ילדים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ד|באותו פרק}}, ואולם לגבי חבר קיבוץ או חבר מושב שיתופי לא יחולו {{ח:פנימי|סעיף 34|תקנות 34}} {{ח:פנימי|סעיף 35|ו־35}}.

{{ח:סעיף|37|הוראות מיוחדות|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} זכאי אדם לתוספת לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|תקנה 32}} או לתשלום לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|תקנות 34}} {{ח:פנימי|סעיף 35|או 35}}, יהיה זכאי רק לתשלום אחד מבין התשלומים האמורים.
{{ח:תת|(ב)}} דין תשלום לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|תקנות 32 עד 35}} כדין קיצבת ילדים לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}, והוראות {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}} יחולו עליו בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|38|פיצויים למקבלי גימלאות מסויימות|תיקון: תשמ״ה־2, תשמ״ה־4}}
{{ח:תת|(א)}} המוסד לביטוח לאומי יתן בחודש יולי 1985 פיצוי חד־פעמי בשיעור של 11% מן הגימלה או הקיצבה המשתלמות בעד חודש יולי 1985 לאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מקבלי גימלת הבטחת הכנסה, לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה|חוק הבטחת הכנסה, התשמ״א–1981}};
{{ח:תתת|(2)}} מקבלי קיצבת נכות לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ט|פרק ו׳2 לחוק הביטוח הלאומי}};
{{ח:תתת|(3)}} מקבלי תשלום לפי {{ח:חיצוני|חוק המזונות (הבטחת תשלום)|חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל״ב–1972}}.
{{ח:תת|(ב)}} המוסד לביטוח לאומי יתן בעד חודש יולי 1985 פיצוי חד־פעמי למבוטח לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ד|פרק ה׳}} שיש לו ארבעה ילדים או יותר בשיעור של 11% מקיצבת הילדים המשולמת לו, לרבות הענקה המשולמת לפי {{ח:חיצוני|תקנות הענקות לחיילים ולבני משפחותיהם|תקנות הענקות לחיילים ולבני משפחותיהם, התש״ל–1970}}.
{{ח:תת|(ג)}} שר העבודה והרווחה יקבע את דרכי תשלום הפיצוי לפי תקנה זו, ואוצר המדינה יחזיר למוסד כל סכום שהוציא למתן הפיצוי לפי תקנת משנה (א) ולמתן הפיצוי על ההענקה לפי תקנת משנה (ב).

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: מפעל הפיס}}

{{ח:סעיף|39|מענקים ממפעל הפיס}}
{{ח:תת|(א)}} כספים שיינתנו על ידי מפעל הפיס, על פי הכללים שקבע, יינתנו כמענקים ולא כהלוואות, למטרות שאישרה הממשלה.
{{ח:תת|(ב)}} כספים שאמורים היו להינתן על ידי מפעל הפיס כהלוואות לרשויות מקומיות או לגוף ציבורי במשך התקופה הקובעת יינתנו במשך תקופה זו כמענקים.
{{ח:תת|(ג)}} הכנסות מפעל הפיס בתקופה הקובעת הנובעות מהחזר הלוואות שהוא נתן יועברו מיד לאוצר המדינה כמענק.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר רשאי לקבוע חריגים להוראות תקנה זו.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: פיקוח על בניה}}

{{ח:סעיף|40|תיקון צו פיקוח על הבניה|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (פיקוח על בניה), התשמ״ה–1985 כהוראת שעה בתקופה הקובעת.}}

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: חברות ממשלתיות}}

{{ח:סעיף|41|דיבידנד}}
{{ח:ת}} השרים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}, יחד עם שר הכלכלה והתכנון, רשאים להורות לחברה ממשלתית לחלק דיבידנד בשיעור ובמועדים שיקבעו.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: בנקאות}}

{{ח:סעיף|42|הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|חוק בנק ישראל}}|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:ת}} נגיד בנק ישראל רשאי, באישור הממשלה, לקבוע הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|חוק בנק ישראל, התשי״ד–1954}}, אף ללא התייעצות עם המועצה המייעצת או הועדה המייעצת.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: פדיית טובין מפיקוח רשות המכס}}

{{ח:סעיף|43|פדיית טובי יבוא והתרת רשימונם}}
{{ח:תת|(א)}} ביום י״ב בתמוז התשמ״ה (1 ביולי 1985) לא ייפדו טובי יבוא מפיקוח רשות המכס ולא יותר רשימונם.
{{ח:תת|(ב)}} תקנה זו לא תחול על פדייתו וסילוקו של מטען אישי נלווה של נכנסים לישראל.

{{ח:סעיף|44|הוראת מעבר}}
{{ח:ת}} לצורך חישוב מסי היבוא, כל עוד לא התפרסמה לאחר תחילת התקופה הקובעת הודעה מאת בנק ישראל בדבר השערים היציגים של מטבעות חוץ, יהיה שער הדולר של ארצות הברית של אמריקה אלף וחמש מאות שקלים.

{{ח:קטע2|פרק יא|פרק י״א: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|45|דין המדינה}}
{{ח:ת}} תקנות אלה יחולו גם על המדינה.

{{ח:סעיף|46|עונשין}}
{{ח:ת}} העובר על הוראה מהוראות תקנות אלה או על צו או הוראת מינהל שניתנו לפיהן, דינו – מאסר שנה.

{{ח:סעיף|47|אחריות המנהל}}
{{ח:ת}} תאגיד שעבר על הוראה מהוראות תקנות אלה, רואים כאחראי לעבירה גם כל חבר הנהלה, מנהל או פקיד של אותו תאגיד, ואפשר להביאו לדין ולהענישו כאילו עבר הוא את העבירה, אם לא הוכיח אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} שהעבירה נעברה שלא בידיעתו;
{{ח:תת|(2)}} שנקט בכל האמצעים הנאותים כדי למנוע את התאגיד מלעבור את העבירה.

{{ח:סעיף|48|ביצוע וצווים}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר ממונה על ביצוע תקנות אלה והוא רשאי להוציא צווים בכל הנוגע לביצוען.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר רשאי להעביר סמכותו לפי תקנה זו, כולה או חלקה, ובתנאים שיקבע, לשר אחר.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה {{ח:הערה|(בוטלה)}}|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:קטע2|תוספת|תוספת|תיקון: תשמ״ה־2}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 11|תקנה 11(א)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

סעיף התקציב	המשרד	שיא כוח אדם חדש

03	ראש הממשלה	603

{{ח:תת}} ראש הממשלה
189

{{ח:תת}} סטטיסטיקה
414

05	אוצר	5890

{{ח:תת}} אוצר (ראשי)
1036

{{ח:תת}} מס הכנסה ורכוש
3195

{{ח:תת}} מכס ומס ערך מוסף
1659

06	פנים	661

07	משטרה	18578

{{ח:תת}} משרד המשטרה
47

{{ח:תת}} משטרת ישראל
15572

{{ח:תת}} שירות בתי הסוהר
2898

{{ח:תת}} רזרבה למשטרה
61

08	משפטים	1570

{{ח:תת}} משרד המשפטים
806

{{ח:תת}} הנהלת בתי המשפט
764 {{ש}} {{מוקטן|(לא כולל שופטים)}}

09	חוץ	830

10	כלכלה ותכנון	52

15	בטחון	2344

17	מינהל האזרחי	819

19	מדע ופיתוח	55

20	חינוך ותרבות	2281

{{ח:תת}} חינוך ותרבות
1871

{{ח:תת}} טלוויזיה לימודית
191

{{ח:תת}} חינוך התיישבותי
219

22	דתות	372

23	עבודה ורווחה	4100

24	בריאות	19080

25	תגמולים לנכים	64

29	בינוי ושיכון	1794

{{ח:תת}} בינוי ושיכון
698

{{ח:תת}} מינהל לבניה כפרית
130

{{ח:תת}} מחלקת עבודות ציבוריות
966

30	קליטה ועליה	403

33	חקלאות	2235

{{ח:תת}} חקלאות
1289

{{ח:תת}} מינהל המחקר החקלאי
946

34	אנרגיה ותשתית	252

36	תעשיה ומסחר	646

37	תיירות	198

40	תחבורה	795

43	מחלקת המדידות	348

89	מפעלי אוצר – מדפיס	153

91	מכון לפריון העבודה	159

92	מכון לאמצעי הוראה	0

93	רכבת ישראל	1345

95	נמל יפו וחדרה	6

96	מפעלי תקשורת	4268

98	מינהל מקרקעי ישראל	485

{{ח:חתימות|י״ב בתמוז התשמ״ה (1 ביולי 1985)}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''יצחק מודעי'''
שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]