תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (עדיפות במקומות חניה במקום העבודה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (עדיפות במקומות חניה במקום העבודה), התשס״ב–2001}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשס״ב, 52|תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (עדיפות במקומות חניה במקום העבודה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6129.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות#סעיף 17|סעיף 17(א) ו־(ג)}} {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}} (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הפנים, עם נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, עם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, עם ארגוני עובדים יציגים וארגוני מעבידים יציגים שלדעתי נוגעים בדבר ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעביד“ – מעבידו של עובד עם מוגבלות בניידות ולגבי עובד כאמור המועסק באמצעות קבלן כוח אדם – מעסיקו בפועל והכול אם מועסקים באותו מקום עבודה 6 עובדים או יותר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעסיק בפועל“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ״ו–1996}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – לרבות עובד המועסק על ידי קבלן כוח אדם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד עם מוגבלות בניידות“ – עובד שהוא אדם עם מוגבלות כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות#סעיף 5|בסעיף 5 לחוק}}, שניתן לו תג נכה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק חניה לנכים#סעיף 1|בסעיפים 1}}, {{ח:חיצוני|חוק חניה לנכים#סעיף 1א|1א}} {{ח:חיצוני|חוק חניה לנכים#סעיף 1ב|ו־1ב לחוק חניה לנכים, התשנ״ד–1993}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קבלן כוח אדם“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ״ו–1996}}.

{{ח:סעיף|2|הקצאת חניות לעובדים עם מוגבלות}}
{{ח:תת|(א)}} מעביד שהעמיד לרשות שלושה או יותר מן העובדים אצלו במקום העבודה, מקומות חניה, בין במקרקעין שבחזקתו ובין בהסדר עם צד שלישי, יקצה לכל עובד עם מוגבלות בניידות המועסק באותו מקום עבודה, מקום חניה נגיש לשימושו הבלעדי בזמן עבודתו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), מעביד שהעמיד לרשות העובדים אצלו מקומות חניה שאינם נגישים לעובד עם מוגבלות בניידות, יקצה במקום אחר מקום חניה נגיש לשימושו הבלעדי של אותו עובד בזמן עבודתו, ובלבד שהדבר לא יטיל על המעביד נטל כבד מדי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות#סעיף 8|בסעיף 8(ב) לחוק}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} לעניין תקנה זו, ”מקום חניה נגיש“ – מקום חניה שמותאם לצרכיו של העובד עם מוגבלות, הממוקם קרוב, ככל האפשר, לכניסה הנגישה למקום העבודה ואשר מיקומו מאפשר לעובד עם מוגבלות בניידות להגיע באופן עצמאי, מכובד ובטיחותי למקום העבודה ולחזור ממנו בהתחשב במוגבלותו.

{{ח:סעיף|3|נקיטת אמצעים על ידי מעביד}}
{{ח:ת}} מעביד ינקוט אמצעים סבירים כדי להבטיח את שימושם הבלעדי של עובדים עם מוגבלות בניידות במקומות החנייה שהם זכאים להם על פי תקנות אלה, לרבות על ידי סימון או שילוט מתאים בהם וכן יפנה לרשות התמרור המקומית בבקשה להציב בהם תמרור ג־43 כמשמעו {{ח:חיצוני|הודעת התעבורה (קביעת לוח תמרורים)|בהודעת התעבורה (קביעת תמרורים), התש״ל–1970}}.

{{ח:סעיף|4|אי־תלות הזכאות במעמד העובד}}
{{ח:ת}} זכותו של עובד עם מוגבלות בניידות לפי תקנות אלה אינה תלויה במעמדו או בתפקידו במקום העבודה, אף אם הקצה המעביד מקומות חניה לחלק מעובדיו לפי מעמדם או תפקידם.

{{ח:סעיף|5|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בתקנות אלה כדי לגרוע מהוראת כל דין בעניין הקצאת מקומות חניה לנכים או לאנשים עם מוגבלות.

{{ח:סעיף|6|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה 90 ימים מיום פרסומן.

{{ח:חתימות|כ״ז בתשרי התשס״ב (14 באוקטובר 2001)}}
* '''שלמה בניזרי'''
שר העבודה והרווחה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]