תקנות העסקת בני משפחות חיילים שנספו במערכה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות העסקת בני משפחות חיילים שנספו במערכה, תשי״א–1951}}
{{ח:קטע3||תקנות בדבר העסקת בני משפחות חיילים שנספו במערכה}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשי״א, 1093|תקנות העסקת בני משפחות חיילים שנספו במערכה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0177.pdf}}; {{ח:תיבה|תשט״ו, 366|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0495.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 1418|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1444.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ד, 1706|תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון תקנות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1614.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 1351|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2542.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 33|סעיף 33(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), תש״י–1950}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פירושים|תיקון: תשכ״ג, תשכ״ד}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זכאי“ – יתום, הורה או אלמנתו של חייל שנספה במערכה אשר נרשמו בלשכה האזורית של שירותי שיקום והנצחה הקרובה ביותר למקום שבו הם מבקשים עבודה ושנמסרה עליהם הודעה לנותן עבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4(ב)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל“ פירושו – כל מקום עבודה, שבו מועסק לפחות עובד אחד, בין שהוא לתכלית רווחים ובין לתכלית אחרת, בין שהוא של המדינה, של רשות מקומית, של מוסד ציבורי או של גוף מאוגד ובין שהוא פרטי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – לרבות חבר אגודה שיתופית המקבל מהאגודה שכר עבודה.

{{ח:סעיף|2|חובה להעסיק זכאים}}
{{ח:תת|(א)}} נותן עבודה המעסיק במפעלו לא פחות מעשרה עובדים ולא יותר מעשרים עובדים, חייב להעסיק במפעלו זכאי אחד.
{{ח:תת|(ב)}} נותן עבודה המעסיק במפעלו יותר מעשרים עובדים, חייב להעסיק במפעלו זכאי אחד לכל עשרים עובדים, וזכאי נוסף למספר העובדים העודף לאחר חלוקת מספר כל העובדים לעשרים, כשהעודף עולה על עשרה.
{{ח:תת|(ג)}} נותן עבודה המעסיק במפעלו נכי מלחמה בשכר, ינוכה מספרם ממספר הזכאים שעליו להעסיק לפי תקנה זו.
{{ח:תת|(ד)}} לצורך תקנת משנה (ג), ”נכה מלחמה“ פירושו כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות העסקת נכי מלחמה|בתקנות העסקת נכי מלחמה, תשי״א–1951}}.

{{ח:סעיף|3|רשויות מוסמכות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הרשויות המוסמכות לטיפול בעניני העסקת נכי מלחמה לפי {{ח:חיצוני|תקנות העסקת נכי מלחמה#סעיף 5|תקנה 5 לתקנות העסקת נכי מלחמה, תשי״א–1951}}, יהיו גם רשויות מוסמכות לטיפול בעניני העסקת זכאים.
{{ח:תת|(ב)}} רוב חברי הרשות המוסמכת מהווים מנין חוקי לכל דבר שהרשות רשאית לעשותו לפי תקנות אלה ובלבד שלדיון באותו דבר הוזמנו כל חבריה על ידי יושב ראש הרשות.
{{ח:תת|(ג)}} רשות מוסמכת תחליט פה אחד או ברוב דעות; היו דעותיהם של כל חברי הרשות הנוכחים בדיון שונות, תכריע דעת היושב ראש.

{{ח:סעיף|4|סמכויות רשות מוסמכת}}
{{ח:ת}} רשות מוסמכת רשאית:
{{ח:תת|(א)}} לקבוע לכל זכאי את סוג העבודה שבה יועסק ואת תורו לקבלת עבודה;
{{ח:תת|(ב)}} למסור לכל נותן עבודה החייב בהעסקת זכאים לפי תקנות אלה, הודעה בכתב בדבר הזכאי שמחובתו להעסיק ובדבר סוג העבודה שבה יועסק, ונותן העבודה חייב, תוך שבועיים מיום מסירת הודעה, לקבל לאותו סוג עבודה את הזכאי ששמו נקוב בהודעה;
{{ח:תת|(ג)}} לנהל משא ומתן עם נותני עבודה בכל הנוגע לביצוע תקנות אלה;
{{ח:תת|(ד)}} לדרוש מכל נותן עבודה, בהודעה בכתב, למסור לרשות המוסמכת פרטים על מספר העובדים שהוא מעסיק במפעלו, ונותן העבודה חייב למלא אחר דרישה זו תוך שבועיים מיום מסירת ההודעה.

{{ח:סעיף|4א|סמכויות עזר של רשות מוסמכת|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} לרשות מוסמכת יהיו סמכויות אלה:
{{ח:תת|(1)}} להשיג את כל העדויות שהרשות תמצא שנחוץ או ראוי להשיגם ולחקור כעדים את כל אותם האנשים שהרשות תמצא שנחוץ או ראוי לחקרם;
{{ח:תת|(2)}} לדרוש מכל עד המוסר עדותו שיקיים אותה בשבועה או בהן צדק;
{{ח:תת|(3)}} להזמין כל אדם להתייצב לפניה על מנת לחקרו כעד ולדרוש ממנו להגיש כל מסמך שברשותו;
{{ח:תת|(4)}} לתת צו הכופה את התייצבותו של אדם שהוזמן כאמור בפסקה (3) ואם לא התייצב ולא הצטדק כדי הנחת דעתה של הרשות, לחייבו בתשלום ההוצאות שנגרמו מחמת אי התייצבותו ולקנסו בסכום שלא יעלה על 10 לירות;
{{ח:תת|(5)}} לקנוס בסכום שלא יעלה על 10 לירות כל אדם שנדרש על ידי הרשות להעיד בשבועה או בהן צדק או להגיש מסמך וסירב לעשות זאת מבלי להצטדק על סירובו באופן המניח את דעתה של הרשות, אולם עד שהתנגד להשיב על שאלה מחמת שהדבר עלול להפלילו, אין לדרוש ממנו להשיב על אותה שאלה ואין לקנוס אותו על התנגדות זו;
{{ח:תת|(6)}} לצוות שישולמו לכל אדם שהתייצב לפניה על פי הזמנה כאמור בפסקה (3) דמי האבטלה והוצאות בסכום שייקבע על ידי הרשות;
{{ח:תת|(7)}} להטיל את תשלום הסכומים שנקבעו לפי פסקה (6) על אחד הצדדים או על שניהם;
{{ח:תת|(8)}} לקבוע בעצמה את סדרי הדין שלה במידה שלא נקבעו בתקנות אלה ולפעול בדרך שתיראה לה כמועילה ביותר לבירור השאלות העומדות לדיון.

{{ח:סעיף|4ב|העברת סמכויות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} רשות מוסמכת רשאית להעניק לגבי ענין מסויים או סוג של ענינים לחבר אחד או לשני חברים את סמכויותיה לפי תקנות אלה, כולן או מקצתן, פרט לסמכויותיה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4(ב)}}.

{{ח:סעיף|4ג|חוקיות ההודעות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} הודעות רשות מוסמכת לפי תקנות אלה ייחתמו על ידי יושב ראש הרשות או אחד מחבריה.

{{ח:סעיף|5|זכאי שנתקבל כחבר באגודה שיתופית}}
{{ח:ת}} נתקבל זכאי כחבר באגודה שיתופית, אין האגודה השיתופית רשאית לנכות אותו זכאי ממספר הזכאים שעליה להעסיק לפי תקנות אלה, אלא אם נתקבל אותו זכאי כחבר לפי היתר בכתב מאת הרשות המוסמכת.

{{ח:סעיף|6|ענשים|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 4|או 4(ד)}}, דינו מאסר עד ששה חדשים, או קנס עד חמש מאות לירות, או שני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|7|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות העסקת בני משפחות חיילים שנספו במערכה, תשי״א–1951“.

{{ח:חתימות|ו׳ בניסן תשי״א (12 באפריל 1951)}}
* '''דוד בן־גוריון'''
שר הבטחון
* אני מסכים.
'''פנחס לבון'''
שר החקלאות
ממלא מקום שר העבודה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]