חוק המאבק בטרור

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק המאבק בטרור, התשע״ו–2016}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2004623}} {{ח:תיבה|ס״ח תשע״ו, 898|חוק המאבק בטרור|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_343902.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 160|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_490376.pdf}}, {{ח:תיבה|194|תיקון מס׳ 82 לחוק סדר הדין הפלילי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491147.pdf}}, {{ח:תיבה|292|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491925.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 110|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528217.pdf}}, {{ח:תיבה|233|תיקון מס׳ 137 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528388.pdf}}, {{ח:תיבה|243|תיקון מס׳ 87 לחוק סדר הדין הפלילי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528391.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 24|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}, {{ח:תיבה|666|חוק החמרת ענישה בעבירות מין על רקע לאומני (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3028667.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 112|תיקון מס׳ 9 והוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3531731.pdf}}, {{ח:תיבה|120|תיקון מס׳ 10|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3539091.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 530|תיקון מס׳ 152 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_6235343.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 30|תיקון מס׳ 9 והוראת שעה (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_9968222.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרה ופרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הכרזה על ארגון טרור ועל פעיל טרור}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: הכרזת שר הביטחון על ארגון טרור ועל אדם זר כפעיל טרור}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור, בשל הכרזה מחוץ לישראל}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: עונשין}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: עבירות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: החמרת ענישה}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: תחולה וראיות}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: עצור בעבירת ביטחון חמורה – הוראות מיוחדות}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: חילוט שיפוטי וחילוט מינהלי}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן א|סימן א׳: חילוט שיפוטי בהליך פלילי}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|סימן ב׳: תפיסה וחילוט מינהליים}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|סימן ג׳: ניהול רכוש שנתפס או חולט}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: צווים למניעה או להגבלה של פעולות}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: תיקוני חקיקה}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שנייה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרה ופרשנות}}

{{ח:סעיף|1|מטרה}}
{{ח:ת}} מטרתו של חוק זה לקבוע הוראות בתחום המשפט הפלילי והמינהלי לרבות סמכויות אכיפה מיוחדות, לצורך מאבק בטרור ובכלל זה לשם –
{{ח:תת|(1)}} מניעת הקמתם, קיומם ופעילותם של ארגוני טרור;
{{ח:תת|(2)}} מניעה וסיכול של עבירות טרור המבוצעות בידי ארגוני טרור או יחידים;
{{ח:ת}} והכול בשים לב למאפיינים של ארגוני הטרור ועבירות הטרור, לסיכון הצפוי מהם לביטחון מדינת ישראל, לתושביה ולסדרי השלטון בה, ולמחויבותה של מדינת ישראל למאבק בטרור ברוח האמנות הבין־לאומיות שהיא צד להן, תוך איזון עם מחויבותה של מדינת ישראל לזכויות האדם ולאמות המידה המקובלות בתחום זה במשפט הבין־לאומי.

{{ח:סעיף|2|הגדרות ופרשנות|תיקון: תשע״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} בחוק זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ארגון טרור“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} חבר בני אדם בתבנית מאורגנת ומתמשכת, שמבצע מעשי טרור או פועל במטרה שיבוצעו מעשי טרור, ובכלל זה חבר בני אדם כאמור שעוסק באימונים או בהדרכה לביצוע מעשי טרור או שעושה פעולה או עסקה בנשק לביצוע מעשי טרור, בין שהוכרז ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} ובין שלא;
{{ח:תתתת|(2)}} חבר בני אדם בתבנית מאורגנת ומתמשכת, שפועל, במישרין או בעקיפין, כדי לסייע לארגון כאמור בפסקה (1), או במטרה לקדם את פעילותו של ארגון כאמור, ובכלל זה לממנו, והכול באופן שיש בו תרומה ממשית או מתמשכת לפעילות הארגון או בזיקה ממשית אליו, ובלבד שהוכרז ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}};
{{ח:תתתת|(3)}} ארגון שהוכרז מחוץ לישראל ארגון טרור, ובלבד שהוכרז כאמור לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}};
{{ח:תתת}} לעניין הגדרה זו –
{{ח:תתתת|(א)}} ”תבנית מאורגנת ומתמשכת“ – תבנית שאינה אקראית ושנועדה להתקיים פרק זמן, אף אם אין מדרג בין החברים ואין להם תפקידים מוגדרים;
{{ח:תתתת|(ב)}} אין נפקא מינה אם חברי הארגון יודעים את זהות החברים האחרים אם לאו, אם הרכב חברי הארגון קבוע או משתנה, אם הארגון מבצע גם פעילות חוקית ואם הוא פועל גם למטרות חוקיות;
{{ח:תתתת|(ג)}} יראו פלג, סניף, סיעה או מוסד של חבר בני אדם כאמור וכל גוף הכפוף לו, כחלק מארגון הטרור, גם אם כינוים שונה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ארגון טרור מוכרז“ – חבר בני אדם שהוכרז, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיפים 4}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, כי הוא ארגון טרור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ארגון ציבורי בין־לאומי“ – ארגון שנוסד בידי שתי מדינות או יותר, או בידי ארגונים שנוסדו בידי שתי מדינות או יותר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוועדה המייעצת“ – הוועדה שמונתה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ועדת השרים“ – ועדת שרים לענייני ביטחון לאומי כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הממשלה#סעיף 6|בסעיף 6 לחוק הממשלה, התשס״א–2001}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חבר בארגון טרור“ – אדם הנמנה עם ארגון טרור, ובכלל זה –
{{ח:תתתת|(1)}} מי שנוטל חלק פעיל בפעילות של ארגון טרור או פועל כנציג או כשלוח מטעם ארגון טרור;
{{ח:תתתת|(2)}} מי שהביע את הסכמתו להצטרף לארגון טרור, לפני מי שיש לו יסוד סביר להניח כי הוא נמנה עם ארגון טרור או נציג או שלוח מטעמו;
{{ח:תתת}} לעניין הגדרה זו –
{{ח:תתתת|(א)}} מי שהציג את עצמו לפני אחר כחבר בארגון טרור, חזקה כי הוא נמנה עם ארגון טרור; עורר נאשם ספק סביר לעניין חברותו בארגון טרור, יפעל הספק לטובתו;
{{ח:תתתת|(ב)}} מי שהיה חבר בארגון טרור יראו אותו כחבר באותו ארגון, אלא אם כן הוכיח כי חדל מלהיות חבר בו; ואולם אם לא נטל חלק פעיל בפעילות של ארגון טרור ולא פעל כנציג או כשלוח מטעם ארגון טרור, ועורר ספק סביר לעניין חברותו בארגון הטרור, יפעל הספק לטובתו;
{{ח:תתתת|(ג)}} לא ייחשב חבר בארגון טרור מי שהוכיח שלא היה מודע לכך שהארגון הוא ארגון טרור; לעניין זה, ”היה מודע“ – לרבות חשד ונמנע מלברר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חבר בני אדם“ – חבר בני אדם בין שהוא מאוגד ובין שאינו מאוגד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חומר מזיק“ – חומר כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי לרבות גרעיני, העלול לפי טיבו, סוגו או כמותו להמית אדם או לגרום לפגיעה חמורה לגוף, לרכוש, לתשתיות או לסביבה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק איסור הלבנת הון“ – {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון, התש״ס–2000}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק איסור מימון טרור“ – {{ח:חיצוני|חוק איסור מימון טרור|חוק איסור מימון טרור, התשס״ה–2005}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק המעצרים“ – {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק העונשין“ – {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן רגיש“ – מקום, לרבות מבנה, מכל או כלי תחבורה, המשמש לייצור, לעיבוד, להחזקה, לאחסנה, לסילוק או להובלה, של חומר מזיק או להפקת אנרגיה מחומר כאמור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מעשה טרור“ – מעשה המהווה עבירה או איום בעשיית מעשה כאמור, שמתקיימים לגביהם כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הם נעשו מתוך מניע מדיני, דתי, לאומני או אידאולוגי;
{{ח:תתתת|(2)}} הם נעשו במטרה לעורר פחד או בהלה בציבור או במטרה לאלץ ממשלה או רשות שלטונית אחרת, לרבות ממשלה או רשות שלטונית אחרת של מדינה זרה, או ארגון ציבורי בין־לאומי, לעשות מעשה או להימנע מעשיית מעשה;
{{ח:תתתת|(3)}} במעשה שנעשה או במעשה שאיימו בעשייתו, היה אחד מאלה, או סיכון ממשי לאחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(א)}} פגיעה חמורה בגופו של אדם או בחירותו;
{{ח:תתתתת|(ב)}} פגיעה חמורה בבטיחות הציבור או בבריאותו;
{{ח:תתתתת|(ג)}} פגיעה חמורה ברכוש, שבנסיבות שבהן בוצעה יש אפשרות ממשית שתגרום לפגיעה חמורה כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב) ושנעשתה במטרה לגרום לפגיעה כאמור;
{{ח:תתתתת|(ד)}} פגיעה חמורה בקודשי דת; לעניין זה, ”קודשי דת“ – מקום פולחן או קבורה ותשמישי קדושה;
{{ח:תתתתת|(ה)}} פגיעה חמורה בתשתיות, במערכות או בשירותים חיוניים, או שיבוש חמור שלהם, או פגיעה חמורה בכלכלת המדינה או בסביבה;
{{ח:תתת}} לעניין הגדרה זו –
{{ח:תתתת|(א)}} נעשה המעשה או האיום כאמור בפסקה (3)(א) תוך שימוש בנשק או בסכין, יראו אותו כמעשה טרור גם אם לא התקיים בו האמור בפסקה (2);
{{ח:תתתת|(ב)}} נעשה המעשה או האיום תוך שימוש בנשק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי, בחומר מזיק או במיתקן רגיש, או תוך פגיעה במיתקן רגיש, העלולים לפי טיבם או סוגם לגרום לפגיעה חמורה בשטח גדול או בציבור גדול, יראו אותו כמעשה טרור גם אם לא התקיים בו האמור בפסקאות (2) או (3);
{{ח:תתתת|(ג)}} נעשה המעשה או האיום על ידי ארגון טרור או על ידי חבר בארגון טרור, חזקה כי התקיים האמור בפסקאות (1) ו־(2); עורר נאשם ספק סביר לעניין זה, יפעל הספק לטובתו;
{{ח:תתתת|(ד)}} אין נפקא מינה אם המניע או המטרה המנויים בפסקאות (1) ו־(2) היו המניע או המטרה הבלעדיים או העיקריים למעשה או לאיום;
{{ח:תתתת|(ה)}} נשק – למעט חלק ואבזר כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 144|בסעיף 144(ג) לחוק העונשין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נשק“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 144|בסעיף 144(ג) לחוק העונשין}}, לרבות נשק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נשק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי“ – נשק המסוגל לפלוט חומר מזיק לרבות קרינה רדיואקטיבית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבירה“ – עבירה מסוג עוון או פשע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבירת ביטחון חמורה“ – עבירת טרור חמורה, וכן עבירה שנעברה בנסיבות שיש בהן כדי ליצור חשש לפגיעה בביטחון המדינה ובזיקה לפעילות טרור שהיא עבירה כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ז סימן ב|סימן ב׳}} או {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ז סימן ד|סימן ד׳ בפרק ז׳ לחוק העונשין}}, למעט {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 102|סעיפים 102(ב)}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 103|103}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 111|111 סיפה}} לעניין גרם ברשלנות של מסירת ידיעה, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 113א|113א}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 115|ו־115(א) רישה}};
{{ח:תתתת|(2)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 107|סעיפים 107}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 143|143}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 144|144}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 300|300}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 301א|301א}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 305|305}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 329|329}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 330|330}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 369|369 עד 375}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 454|454}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 456|456}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 497|ו־497 לחוק העונשין}};
{{ח:תתתת|(3)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 2|סעיפים 2}}, {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 2א|2א}}, {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 3|3}}, {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 4|4}}, {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 5|5}}, {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 6|6}} {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 8|ו־8 לחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי״ד–1954}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבירת טרור“ – עבירה לפי חוק זה או עבירה שהיא מעשה טרור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבירת טרור חמורה“ – כל אחת מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22(ב) ו־(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 23|23}}, {{ח:פנימי|סעיף 25|25}}, {{ח:פנימי|סעיף 28|28}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}}, {{ח:פנימי|סעיף 30|30}} {{ח:פנימי|סעיף 31|או 31}};
{{ח:תתתת|(2)}} עבירה המהווה מעשה טרור שדינה, לאחר החמרת הענישה לפי {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳ בפרק ג׳}}, מאסר חמש שנים או יותר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פומבי“, ”פרסום“ ו”פרסם“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 34כד|בסעיף 34כד לחוק העונשין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פעולה ברכוש“ – הקניה או קבלה של בעלות או של זכות אחרת ברכוש, בין שהיא קניינית ובין שאינה קניינית, בתמורה או שלא בתמורה, וכן פעולה ברכוש שהיא גיוס, מסירה, קבלה, החזקה, המרה, פעולה בנקאית, השקעה, פעולה בניירות ערך או החזקה בהם, תיווך, מתן או קבלת אשראי, ייבוא, ייצוא או יצירת נאמנות, או ערבוב של רכוש טרור עם רכוש אחר גם אם אינו רכוש טרור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פעילות“, של ארגון טרור – לרבות פעילות חוקית או פעילות למטרות חוקיות;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פקודת הראיות“ – {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פקודת מעצר וחיפוש“ – {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ציבור“ – לרבות חלק מן הציבור, ציבור שאינו בישראל וציבור שאינו ישראלי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ראש רשות ביטחון“ – כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתתת|(1)}} לעניין שירות הביטחון הכללי – ראש השירות;
{{ח:תתתת|(2)}} לעניין המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים – ראש המוסד;
{{ח:תתתת|(3)}} לעניין צבא הגנה לישראל – ראש המטה הכללי של צבא הגנה לישראל;
{{ח:תתתת|(4)}} לעניין משטרת ישראל – המפקח הכללי של משטרת ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכוש“ – מקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות, לרבות רכוש שהוא תמורתו של רכוש כאמור, וכל רכוש שצמח או שבא מרכוש כאמור או מרווחיו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכוש הקשור לעבירה“ – רכוש שמתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} נעברה בו עבירה או שהוא שימש לביצוע עבירה, קידם ביצוע עבירה או סייע או יועד לביצוע עבירה;
{{ח:תתתת|(2)}} הושג כשכר או כתגמול בעד ביצוע עבירה, יועד להיות שכר או תגמול בעד ביצועה או הושג כתוצאה מביצועה, והכול במישרין או בעקיפין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכוש טרור“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} רכוש של ארגון טרור;
{{ח:תתתת|(2)}} רכוש הקשור לעבירה שהיא עבירת טרור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכוש של ארגון טרור“ – רכוש הנמצא בבעלותו, בחזקתו, בשליטתו או במשמורתו של ארגון טרור, לבד או יחד עם אחר, וכן רכוש המשמש או המיועד לשמש ארגון טרור או לפעילות של ארגון טרור, לרבות רכוש שהארגון מימן את רכישתו או שהעבירו לאחר בלא תמורה; לעניין זה, חזקה כי רכוש הנמצא במקום המשמש דרך קבע לצורך פעילות של ארגון טרור ואינו משמש דרך קבע למטרה אחרת, הוא רכוש של ארגון טרור, אלא אם כן הוכח אחרת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכוש של הנידון“ – רכוש הנמצא בבעלותו, בחזקתו, בשליטתו או בחשבונו של הנידון, לבד או יחד עם אחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רשות ביטחון“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} שירות הביטחון הכללי;
{{ח:תתתת|(2)}} המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים;
{{ח:תתתת|(3)}} צבא הגנה לישראל;
{{ח:תתתת|(4)}} משטרת ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} בכל מקום בחוק זה שבו נאמר ”מטרה“, ראייה מראש את התרחשות התוצאות, כאפשרות קרובה לוודאי, כמוה כמטרה לגרמן.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הכרזה על ארגון טרור ועל פעיל טרור}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: הכרזת שר הביטחון על ארגון טרור ועל אדם זר כפעיל טרור|תיקון: תשפ״ד־2}}

{{ח:סעיף|2א|הגדרות – {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳}}|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זר“ – כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי יחיד – מי שאינו אזרח ישראלי או תושב ישראל, ואם הוא רשום במרשם האוכלוסין של האזור כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בתקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)}} – הוא יושב דרך קבע מחוץ לאזור;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי חבר בני אדם – מי שמרכז פעילותו אינו בישראל, ואם הוא תאגיד – מתקיימים בו גם שניים אלה: הוא אינו רשום בישראל והשליטה בו אינה בידי תושב ישראל; לעניין הגדרה זו, ”שליטה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעשה טרור“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}} וכן מעשה שמתקיים בו האמור באותה הגדרה, שנעשה מחוץ לישראל, שדיני העונשין של מדינת ישראל אינם חלים לגביו, ובלבד שהמעשה מהווה עבירה הן לפי דיני מדינת ישראל והן לפי דיני המקום שבו נעשה המעשה, או דיניה של המדינה שכלפיה, כלפי תושביה או כלפי אזרחיה כוון המעשה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פעיל טרור“ – אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אדם הנוטל חלק בביצוע מעשה טרור או המסייע או המשדל לביצוע מעשה טרור;
{{ח:תתת|(2)}} אדם הנוטל חלק פעיל בארגון טרור מוכרז;
{{ח:תתת|(3)}} אדם הנוטל חלק באופן ממשי במימון פעילות של ארגון טרור מוכרז או בהעמדת אמצעים לארגון טרור מוכרז, גם אם אינו חבר בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – לרבות אדם שמקום מגוריו הוא באזור כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בתקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)}}, והוא אזרח ישראלי או שהוא זכאי לעלות לישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, התש״י–1950}}, ושאילו מקום מגוריו היה בישראל הוא היה בגדר תושב ישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)“ – {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ״ז–1967}}, כפי שהוארך תוקפן ותוקן נוסחן בחוק.

{{ח:סעיף|3|הכרזת שר הביטחון על ארגון טרור ועל אדם זר כפעיל טרור|תיקון: תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} שר הביטחון רשאי להכריז, בצו, לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן זה}}, כי חבר בני אדם הוא ארגון טרור לאחר ששוכנע כי מתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (1) או (2) להגדרה ”ארגון טרור“}}, וכי יש לו זיקה לישראל.
{{ח:תת|(א1)}} שר הביטחון רשאי להכריז, בצו, לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן זה}}, כי אדם זר הוא פעיל טרור, לאחר ששוכנע כי מתקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בהגדרה ”פעיל טרור“ שבסעיף 2א}} וכי יש לו זיקה לישראל.
{{ח:תת|(ב)}} הכרזה על ארגון טרור או על אדם זר כפעיל טרור תהיה על בסיס בקשה מנומקת בכתב, מאת ראש שירות הביטחון הכללי, או ראש רשות ביטחון אחרת באמצעות ראש שירות הביטחון הכללי ובצירוף חוות דעתו, באישור היועץ המשפטי לממשלה; בבקשה כאמור יפרט ראש רשות הביטחון את המידע והעובדות שעליהם הוא מבסס את עמדתו כי מתקיים בחבר בני האדם האמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} לעניין ארגון טרור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (2) להגדרה ”ארגון טרור“}}, הפועל בישראל באמצעות גורם מטעמו, לא יגיש ראש רשות ביטחון בקשה כאמור בסעיף קטן (ב) אלא לאחר שניתנה התראה לארגון והוא המשיך בפעילותו ובלבד שמצא כי אין בהתראה כדי לסכל את האפשרות לפעול נגד הארגון.
{{ח:תת|(ד)}} ראש הממשלה רשאי, אם ראה צורך בכך במקרים מיוחדים, ביוזמתו או לבקשת שר הביטחון, לקבוע שהחלטה על הכרזה תהיה של ועדת השרים או של הממשלה; קבע ראש הממשלה כאמור, תבוא לעניין {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן זה}} ועדת השרים או הממשלה, לפי העניין, במקום שר הביטחון, למעט לעניין הסמכות להאריך מועדים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיפים 5(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 7|ו־7(ד)}}.

{{ח:סעיף|4|הכרזה זמנית|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} שוכנע שר הביטחון, לאחר שהוגשה בקשה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ב)}}, כי מתקיים לגבי חבר בני אדם האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (1) או (2) להגדרה ”ארגון טרור“}} או כי מתקיים לגבי אדם זר האמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בהגדרה ”פעיל טרור“}}, וכי יש למי מהם זיקה לישראל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א) או (א1)}}, לפי העניין, רשאי הוא להכריז, בצו, בהכרזה זמנית כי אותו חבר בני אדם הוא ארגון טרור וכי אותו אדם זר הוא פעיל טרור, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} הכרזה זמנית תעמוד בתוקפה עד למועד כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} הכריז שר הביטחון הכרזה קבועה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} – עד למועד כניסתה לתוקף של ההכרזה הקבועה;
{{ח:תתת|(2)}} הוגשו טענות בכתב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} והחליט שר הביטחון שלא להכריז הכרזה קבועה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, או לא נתן החלטה בעניין עד תום התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 6|באותו סעיף}} – עד למועד ההחלטה כאמור או עד תום התקופה כאמור, לפי העניין.
{{ח:תת|(ג)}} שר הביטחון רשאי לבטל הכרזה זמנית, לפי בקשה מנומקת מאת ראש רשות ביטחון, שתוגש בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ב)}}, אם שוכנע כי לא מתקיים באותו חבר בני אדם האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (1) או (2) להגדרה ”ארגון טרור“}} או שלא מתקיים באותו אדם זר האמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בהגדרה ”פעיל טרור“}}.
{{ח:תת|(ד)}} הודעה על הכרזה זמנית תימסר לארגון הפועל בישראל, ככל שניתן לאתרו בשקידה סבירה, בהקדם האפשרי.
{{ח:תת|(ה)}} בתקופת תוקפה של הכרזה זמנית לפי סעיף זה, יראו אותה, לכל דבר ועניין, כהכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור, אלא אם כן נאמר אחרת בחוק זה.

{{ח:סעיף|5|זכות שימוע|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} הכריז שר הביטחון הכרזה זמנית לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, רשאי ארגון הטרור או פעיל הטרור שאליו מתייחסת ההכרזה או חבר באותו ארגון להגיש לשר, בכתב, באמצעות הוועדה המייעצת, את טענותיו לעניין ההכרזה טרם קבלת ההחלטה בדבר הכרזה קבועה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}.
{{ח:תת|(ב)}} במסגרת הטענות בכתב לפי סעיף קטן (א) יפרט הטוען את כל העובדות שעליהן הוא מבסס את טענותיו ויצרף את המסמכים שבידיו הנוגעים לעניין.
{{ח:תת|(ג)}} טענות בכתב לפי סעיף קטן (א) יוגשו בתוך חודשיים מיום פרסום הצו על ההכרזה הזמנית ברשומות.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), שר הביטחון רשאי להאריך את התקופה האמורה באותו סעיף קטן, אם הוגשה לו בקשה מנומקת לכך והוא שוכנע שהעיכוב בהגשת הבקשה היה משום שהמבקש לא ידע על ההכרזה הזמנית מטעמים שאינם תלויים בו, ובלבד שהבקשה הוגשה בתוך חודש מיום שההכרזה הזמנית הובאה לידיעת המבקש, או אם שוכנע כי הדבר מוצדק מנימוקים מיוחדים אחרים שיירשמו.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} הוועדה המייעצת תדון בטענות שהוגשו לפי סעיף קטן (א), ותיתן לראש רשות הביטחון שלבקשתו ניתנה ההכרזה הזדמנות להשיב לטענות; הוועדה רשאית לזמן לפניה את הצדדים.
{{ח:תתת|(2)}} הוועדה המייעצת תמסור לשר הביטחון את המלצתה המנומקת לעניין ההכרזה הקבועה, בצירוף המידע שהוצג לפניה לשם גיבוש המלצתה כאמור, בהקדם האפשרי ולא יאוחר מתום חודשיים מיום שהבקשה בנוגע לפעיל הטרור הועברה אליה או מתום ארבעה חודשים מיום שהבקשה בנוגע לארגון הטרור הועברה אליה, לפי העניין, ואולם היא רשאית, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, להאריך את התקופות האמורות ככל שהדבר דרוש לה לשם גיבוש המלצתה; האריכה הוועדה את התקופה יותר מפעם אחת, תמסור על כך הודעה לשר הביטחון.

{{ח:סעיף|6|הכרזה קבועה|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} הכריז שר הביטחון בהכרזה זמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} כי חבר בני אדם הוא ארגון טרור או שאדם זר הוא פעיל טרור, והוגשו טענות בכתב לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, רשאי הוא להכריז על הארגון או על האדם כאמור, בצו, בהכרזה קבועה, אם שוכנע, לאחר שעיין בטענות שהוגשו ובהמלצת הוועדה המייעצת שניתנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, כי מתקיים באותו חבר בני אדם או באותו אדם האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א) או (א1)}}, לפי העניין, ובלבד שיכריז הכרזה קבועה כאמור בתוך חודש ממועד קבלת המלצת הוועדה המייעצת; השר רשאי, מנימוקים מיוחדים, להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על חודש.
{{ח:תת|(ב)}} לא הוגשו טענות בכתב בתוך התקופה להגשתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, תהפוך ההכרזה להכרזה קבועה כאמור, בתום חודש מתום התקופה האמורה.

{{ח:סעיף|7|ביטול הכרזה על ארגון טרור ועל אדם זר כפעיל טרור|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} שר הביטחון, לפי בקשה כאמור בסעיף זה או מיוזמתו, רשאי לבטל, בצו, הכרזה קבועה אם שוכנע כי מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לא היה בסיס להכרזה;
{{ח:תתת|(2)}} חלפו שנתיים ממועד ההכרזה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}}, הארגון או האדם, לפי העניין, שינה באופן מהותי את דרכיו ויש סבירות גבוהה שלא ישוב לעסוק בפעילות טרור; השר רשאי, מנימוקים מיוחדים, לקצר את התקופה האמורה.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה לביטול הכרזה יכול שתוגש בידי ארגון הטרור או פעיל הטרור שהוכרז עליו בהכרזה קבועה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, באמצעות הוועדה המייעצת, בכתב, בכל עת, בכפוף להוראות סעיף קטן (א)(2); בבקשה יפרט המבקש את כל העובדות שעליהן הוא מבסס את בקשתו ויצרף את המסמכים שבידיו הנוגעים לעניין.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ה)}} יחולו על הדיון בבקשה לפי סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ד)}} החלטת שר הביטחון תינתן בתוך חודש מיום שהובאה לפניו המלצת הוועדה המייעצת, ורשאי הוא, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, להאריך את התקופה האמורה בתקופות נוספות שלא יעלו על חודש כל אחת, ובלבד שתקופת ההארכה הכוללת לא תעלה על שלושה חודשים.
{{ח:תת|(ה)}} שוכנע שר הביטחון כי ההחלטה על ביטול ההכרזה ניתנה על יסוד מידע שגוי או כוזב, או ששוכנע בתוך שנתיים ממועד הביטול כי הארגון או האדם שבו לעסוק בפעילות טרור, רשאי הוא לבטל את ההחלטה על ביטול ההכרזה, ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, בשינויים המחויבים; למען הסר ספק, בעניין ארגון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (2) להגדרה ”ארגון טרור“}}, לא תצמח אחריות פלילית או מינהלית בשל עצם הקשר עם הארגון בתקופה שבה היתה ההכרזה בטלה.
{{ח:תת|(ו)}} עותק מהחלטת שר הביטחון ומנימוקיה יומצא למבקש ולראש רשות הביטחון שלבקשתו ניתנה ההכרזה, ואולם לא יומצא למבקש מידע שנקבע כי הוא מידע חסוי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}.
{{ח:תת|(ז)}} על אף האמור {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|בסימן זה}}, ועדת השרים רשאית לבטל הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור אם מצאה כי יש טעמים מיוחדים המצדיקים זאת; החלטת ועדת השרים לבטל הכרזה לעניין ארגון טרור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (1) להגדרה ”ארגון טרור“}}, אף שממשיך להתקיים בו האמור באותה פסקה, טעונה אישור ועדה משותפת של ועדת החוקה חוק ומשפט ושל ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

{{ח:סעיף|8|זכות עיון לשם שימוע או לשם בקשה לביטול הכרזה|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} הזכאי להגיש טענות בכתב לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} או בקשה לביטול הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, רשאי, לשם הגשתן, לעיין בבקשת ראש רשות הביטחון להכרזה על ארגון הטרור או על פעיל הטרור, בהמלצות הוועדה המייעצת ובהחלטת שר הביטחון בבקשה, ואולם לא יהיה רשאי לעיין במידע חסוי כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}, וכן במידע ששר הביטחון והוועדה המייעצת התבקשו שלא להתחשב בו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ד)}}.

{{ח:סעיף|9|מידע חסוי}}
{{ח:תת|(א)}} הוועדה המייעצת רשאית, לבקשת ראש רשות ביטחון, לקבוע כי מידע שהוצג לפניה הוא מידע חסוי, ובלבד ששוכנעה כי גילויו עלול לפגוע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה, בשלום הציבור או בביטחונו, או לחשוף שיטות עבודה חסויות, וכי העניין שיש באי־גילויו עדיף מהצורך לגלותו לשם בירור האמת ועשיית צדק (בסעיף זה – מידע חסוי); לשם קביעה כאמור רשאית הוועדה לעיין במידע ולקבל מראש רשות הביטחון הסברים לעניין זה, אף שלא בנוכחות המבקש או בא כוחו.
{{ח:תת|(ב)}} הוועדה המייעצת רשאית לבסס את המלצתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיפים 5(ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 7|או 7(ג)}} על מידע חסוי, ורשאית היא לשם כך לקבל מראש רשות הביטחון הסברים לעניין זה כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} ביקשה הוועדה המייעצת לבסס את המלצתה כאמור בסעיף קטן (ב) על מידע חסוי שהוצג לה, תודיע למגיש הטענות או למגיש בקשת הביטול, לפי העניין, על כוונתה לעשות כן, ותעביר לו או לבא כוחו תמצית של המידע החסוי שהכין ראש רשות הביטחון שביקש את חסיון המידע, ככל שניתן לעשות כן בלי לפגוע באינטרס שבשלו קבעה, לפי הוראות סעיף קטן (א), כי המידע חסוי.
{{ח:תת|(ד)}} קבעה הוועדה המייעצת כי מידע שהוצג לפניה לפי סעיף זה אינו מידע חסוי, רשאי ראש רשות הביטחון לבקש ממנה שהמידע האמור לא יובא בחשבון לביסוס המלצתה והחלטת שר הביטחון לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיפים 5}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}} {{ח:פנימי|סעיף 7|או 7}}; ביקש ראש רשות הביטחון כאמור, לא יתחשבו הוועדה והשר במידע והוא לא יועבר למבקש ולבא כוחו.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”ראש רשות ביטחון“ – לרבות עובד בכיר שהוא הסמיכו לכך, ולעניין זה, ”עובד בכיר“ – קצין משטרה בכיר כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה|בפקודת המשטרה [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, קצין בצבא הגנה לישראל בדרגת סגן אלוף ומעלה, או עובד בכיר ברשות ביטחון אחרת, לפי העניין.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור, בשל הכרזה מחוץ לישראל|תיקון: תשע״ח}}

{{ח:סעיף|10|הגדרות – {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳}}|תיקון: תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|בסימן זה}}, ”זר“, ”מעשה טרור“, ”פעיל טרור“ ו”תושב ישראל“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 2א|בסעיף 2א}}.

{{ח:סעיף|11|הכרזת ועדת שרים על ארגון טרור או על פעיל טרור, בשל הכרזה מחוץ לישראל|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} הכריז גורם מוסמך מחוץ לישראל, מכוח סמכותו לפי הדין החל עליו, כי חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור, רשאי שר הביטחון, בכפוף להוראות סעיף קטן (ב), להכריז בצו כי אותו חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור, אם יש לשר יסוד סביר להניח כי מתקיים לגביו האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א)}}, ואולם לעניין האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|באותו סעיף}} תחול {{ח:פנימי|סעיף 10|ההגדרה ”מעשה טרור“ שבסעיף 10}}.
{{ח:תתת|(2)}} הכריז גורם מוסמך מחוץ לישראל, מכוח סמכותו לפי הדין החל עליו, כי אדם זר הוא פעיל טרור, והיה לשר הביטחון יסוד סביר להניח כי אותו אדם זר הוא פעיל טרור, רשאי הוא להכריז בצו כי האדם האמור הוא פעיל טרור; בבואו להפעיל את סמכותו לפי סעיף קטן זה, לגבי אדם שהוא חבר בארגון טרור שהוכרז לפי פסקאות (1) או (3), רשאי שר הביטחון לראות בחברותו בארגון כאמור ראיה לכאורה לכך שהוא פעיל טרור.
{{ח:תתת|(3)}} הכריזו מועצת הביטחון של האומות המאוחדות או מי שהיא הסמיכה לכך (בסעיף זה – מועצת הביטחון) כי חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור ולא הוכרז עליו שהוא ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳}}, או הכריזה מועצת הביטחון כי אדם זר הוא פעיל טרור, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} יראו את חבר בני האדם הזר או את האדם הזר, בתקופה האמורה בפסקת משנה (ב), כאילו הוכרז עליו בישראל שהוא ארגון טרור או שהוא פעיל טרור, לפי העניין (בסעיף זה – אימוץ זמני של הכרזה);
{{ח:תתתת|(ב)}} אימוץ זמני של הכרזה ייכנס לתוקף במועד פרסום הכרזת מועצת הביטחון באתר האינטרנט שלה, ויעמוד בתוקפו עד המועד כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתתתת|(1)}} לעניין ארגון טרור – עד להכרזה של שר הביטחון על ארגון הטרור לפי פסקת משנה (ג) או לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳}} ואם החליט שר הביטחון, בהתייעצות עם שר החוץ, שלא להכריז כאמור – עד למועד החלטתו, או עד תום שלושה חודשים ממועד הפרסום של הכרזת מועצת הביטחון, לפי המוקדם; שר הביטחון רשאי, מטעמים שיירשמו, ביוזמתו או לבקשת ראש שירות הביטחון הכללי או מי שהוא הסמיך לעניין זה, להאריך את התקופה האמורה בתקופות נוספות ובלבד שתקופת ההארכה הכוללת לא תעלה על 90 ימים;
{{ח:תתתתת|(2)}} לעניין פעיל טרור – עד להכרזה של שר הביטחון על פעיל הטרור לפי פסקת משנה (ג) ואם החליט שר הביטחון, בהתייעצות עם שר החוץ, שלא להכריז כאמור – עד למועד החלטתו, או עד תום 60 ימים ממועד הפרסום של הכרזת מועצת הביטחון, לפי המוקדם;
{{ח:תתתת|(ג)}} נכנס אימוץ זמני של הכרזה לתוקף כאמור בפסקת משנה (ב), רשאי שר הביטחון, בהתייעצות עם שר החוץ ובכפוף להוראות סעיף קטן (ב), להכריז בצו על חבר בני האדם הזר שהוא ארגון טרור או על האדם הזר שהוא פעיל טרור.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} שר הביטחון לא יכריז לפי הוראות סעיף קטן (א)(1) או (3)(ג), כי חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור, אם אותו חבר בני אדם הוכרז ארגון טרור או אם יש כוונה להכריז עליו כאמור, לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳}}.
{{ח:תתת|(2)}} הוכרז כי חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור לפי סעיף קטן (א)(1) או (3)(ג), ולאחר מכן הוכרז בהכרזה קבועה כי הוא ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, תיחשב ההכרזה לפי סעיף קטן (א)(1) או (3)(ג) בטלה עם כניסתה לתוקף של ההכרזה הקבועה.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} ראש הממשלה רשאי, אם ראה צורך בכך במקרים מיוחדים, ביוזמתו או לבקשת שר הביטחון, לקבוע שהחלטה על הכרזה לפי סעיף קטן (א)(1), (2) או (3)(ג) תהיה של ועדת השרים או של הממשלה; קבע ראש הממשלה כאמור, תבוא לעניין {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן זה}} ועדת השרים או הממשלה, לפי העניין, במקום שר הביטחון, למעט לעניין הסמכות להאריך מועדים לפי סעיף קטן (א)(3)(ב)(1) או לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ד)}} כפי שהוחל {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(א)}}; שר הביטחון יפרסם בצו הכרזה לפי סעיף קטן זה.

{{ח:סעיף|12|ביקורת תקופתית|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} הוועדה המייעצת תקיים, אחת לארבע שנים, ביקורת תקופתית על הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(1), (2) או (3)(ג)}}, ותבחן אם השתנו הנסיבות או התגלו עובדות חדשות ואם התנאים להכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|הסעיף האמור}} עדיין מתקיימים; סברה הוועדה המייעצת כי יש מקום לדון מחדש בהכרזה, תביא את המלצותיה לפני שר הביטחון שידון בהמלצות וייתן את החלטתו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}; הביקורת התקופתית הראשונה תהיה בתום ארבע שנים ממועד כניסתה לתוקף של ההכרזה.

{{ח:סעיף|13|ביטול הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהוכרז עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(1), (2) או (3)(ג)}} שהוא ארגון טרור או שהוא פעיל טרור וכן מי שנפגע במישרין מהכרזה כאמור, רשאי להגיש בקשה לביטול ההכרזה לשר הביטחון, באמצעות הוועדה המייעצת ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7(ב) עד (ד) ו־(ו)}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8}} {{ח:פנימי|סעיף 9|ו־9}} בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} מצא שר הביטחון, מיוזמתו או לאחר שעיין בבקשה לביטול ההכרזה שהוגשה לפי סעיף קטן (א) ובהמלצת הוועדה המייעצת באותה בקשה שניתנה לפי סעיף קטן (א), או לאחר שעיין בהמלצת הוועדה המייעצת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12}}, כי חדל להתקיים תנאי מהתנאים להכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(1), (2) או (3)(ג)}}, ובכלל זה כי בוטלה הכרזת הגורם המוסמך מחוץ לישראל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|באותו סעיף}}, שעל בסיסה ניתנה ההכרזה, יבטל, בצו, את ההכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור שנתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|הסעיף האמור}}.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ב), שר הביטחון רשאי, מיוזמתו או לאחר שעיין בבקשה או בהמלצות כאמור בסעיף קטן (ב), לבטל הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור שנתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(1), (2) או (3)(ג)}}, אם מצא כי קיימים טעמים אחרים המצדיקים זאת.
{{ח:תת|(ד)}} בהחלטה על ביטול הכרזה לפי סעיף זה יקבע שר הביטחון את מועד תחילתו של הביטול ובלבד שלא יהיה מאוחר ממועד ההחלטה.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|14|מינוי הוועדה המייעצת ותפקידיה|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה ועדה מייעצת ובה שלושה חברים והם:
{{ח:תתת|(1)}} שופט בדימוס של בית המשפט העליון או בית משפט מחוזי, שימונה בהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון, והוא יהיה היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} משפטן הכשיר לכהן כשופט של בית משפט מחוזי;
{{ח:תתת|(3)}} חבר נוסף בעל ניסיון בתחום הביטחון והמאבק בטרור, שימונה בהתייעצות עם שר הביטחון.
{{ח:תת|(ב)}} הוועדה המייעצת תמלא כל תפקיד המוטל עליה לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, ובכלל זה תמליץ לשר הביטחון, לוועדת השרים ולממשלה, לפי העניין, לגבי הכרזה קבועה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, ככל שהוגשו טענות בכתב לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, ולגבי בקשות לביטול הכרזה שהוגשו לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7}} {{ח:פנימי|סעיף 13|או 13}}, וכן תמליץ לשר הביטחון בכל עניין אחר שיביא לפניה והנוגע לסמכויותיו לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} חברי הוועדה המייעצת שאינם עובדי המדינה דינם כדין עובדי המדינה לעניין חיקוקים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים)|חוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים), התשי״ט–1959}};
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:חיצוני|חוק שירות הציבור (מתנות)|חוק שירות הציבור (מתנות), התש״ם–1979}};
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:חיצוני|חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה)|חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ״ט–1969}}.

{{ח:סעיף|15|איסור ניגוד עניינים}}
{{ח:תת|(א)}} לא ימונה לחבר הוועדה המייעצת ולא יכהן כחבר בה מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו.
{{ח:תת|(ב)}} חבר הוועדה המייעצת יימנע מהשתתפות בדיון ומהצבעה בישיבות הוועדה המייעצת, אם הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה המייעצת לבין עניין אישי שלו או לבין תפקיד אחר שלו; חבר הוועדה המייעצת לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא כאמור, גם מחוץ לישיבות הוועדה המייעצת.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עניין אישי“ – לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של גוף שהוא או קרובו בעלי עניין, בעלי שליטה או נושאי משרה בו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – בן זוג, הורה, הורה הורה, הורה של בן זוג, ילד, אח או אחות, או בן זוגו או ילדו של כל אחד מאלה, לרבות בשל אימוץ, וכן כל אדם אחר שיש לו כלפיו קרבה או זיקה אישית, כלכלית או פוליטית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל עניין“, ”שליטה“, ”נושא משרה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף|16|דיוני הוועדה המייעצת}}
{{ח:תת|(א)}} דיוני הוועדה המייעצת יהיו בדלתיים סגורות.
{{ח:תת|(ב)}} הוועדה המייעצת תנהל פרוטוקול של דיוניה; הפרוטוקולים יהיו חסויים וגילוים יהיה אסור, למעט מידע שהוועדה קבעה, לאחר ששמעה את עמדת ראש רשות הביטחון, כי אין מניעה להביאו לידיעת המבקש או לידיעת הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} הוועדה תקבע את סדרי עבודתה ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|17|תוקף הכרזה על ארגון טרור|תיקון: תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} החלטה של שר הביטחון, של ועדת השרים או של הממשלה, לפי העניין, בעניין הכרזה, ביטולה או ביטול ביטולה, תיכנס לתוקף במועד פרסום הצו על כך, ואולם הכרזה זמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} או הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(3)(ג)}} תיכנס לתוקף במועד קבלת ההחלטה על ההכרזה.
{{ח:תת|(ב)}} הכרזה על ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} תעמוד בתוקפה לגבי אותו ארגון, גם אם כינויו, סמליו או מבנהו שונו לאחר ההכרזה.
{{ח:תת|(ג)}} הכרזה על פעיל טרור לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} תעמוד בתוקפה לגבי אותו פעיל טרור, גם אם שמו, כינויו או פרטי הזיהוי שלו שונו לאחר ההכרזה.

{{ח:סעיף|18|פרסום|תיקון: תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה על צו בעניין הכרזה של שר הביטחון, ועדת השרים או הממשלה לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} או בעניין ביטול הכרזה כאמור, וכן הודעה על הכרזה זמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} או על אימוץ זמני של הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(3)(א)}}, תפורסם באתר האינטרנט של משרד הביטחון.
{{ח:תת|(ב)}} שר הביטחון, בהתייעצות עם שר המשפטים, רשאי לקבוע דרכים נוספות על האמור בסעיף קטן (א) להבאת דבר ההכרזה או הביטול, לפי העניין, לידיעת חבר בני האדם שהוכרז עליו שהוא ארגון טרור או לידיעת האדם שהוכרז עליו שהוא פעיל טרור, ולידיעת הציבור.

{{ח:סעיף|19|ייחוד הליך ביטול הכרזה}}
{{ח:תת|(א)}} בכל הליך משפטי, לרבות הליך משפטי לפי חוק זה, לא יזדקק בית משפט לטענה כי חבר בני אדם או אדם שהוכרז לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} אינו ארגון טרור או פעיל טרור, לפי העניין, או לטענה שעניינה בטלותה של הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור, {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 76|וסעיף 76 לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, לא יחול לעניין זה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות סעיף קטן (א) כדי לגרוע מסמכות בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 15|סעיף 15(ג) ו־(ד) לחוק־יסוד: השפיטה}}.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: עונשין}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: עבירות}}

{{ח:סעיף|20|עמידה בראש ארגון טרור}}
{{ח:ת}} העומד בראש ארגון טרור או המנהל אותו או הנוטל חלק בהכוונה של ארגון הטרור בכללו, במישרין או בעקיפין, דינו – מאסר 25 שנים; היה הארגון ארגון טרור שפעילותו כוללת גם ביצוע עבירות רצח, דינו – מאסר עולם ועונש זה בלבד.

{{ח:סעיף|21|מילוי תפקיד ניהולי או פיקודי בארגון טרור}}
{{ח:ת}} המנהל פעילות של ארגון טרור או הנוטל חלק בהכוונה של פעילותו, דינו – מאסר 10 שנים; היתה הפעילות פעילות פלילית, דינו – מאסר 15 שנים.

{{ח:סעיף|22|חברות בארגון טרור וגיוס חברים}}
{{ח:תת|(א)}} חבר בארגון טרור, דינו – מאסר חמש שנים.
{{ח:תת|(ב)}} חבר בארגון טרור הנוטל חלק בפעילות הארגון, או חבר כאמור המבצע פעילות בעבור הארגון או במטרה לקדם את פעילותו, דינו – מאסר שבע שנים.
{{ח:תת|(ג)}} המגייס, במישרין או בעקיפין, חבר לארגון טרור, דינו – מאסר שבע שנים.

{{ח:סעיף|23|מתן שירות או העמדת אמצעים לארגון טרור}}
{{ח:ת}} הנותן לארגון טרור שירות או המעמיד לרשותו אמצעים, ויש במתן השירות או בהעמדת האמצעים כדי לסייע לפעילות הארגון או לקדמה, דינו – מאסר חמש שנים, אלא אם כן הוכיח שלא היה מודע לכך שהארגון הוא ארגון טרור; לעניין זה, ”היה מודע“ – לרבות חשד ונמנע מלברר.

{{ח:סעיף|24|גילוי הזדהות עם ארגון טרור והסתה לטרור|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} העושה מעשה של הזדהות עם ארגון טרור, לרבות בדרך של פרסום דברי שבח, תמיכה או אהדה, הנפת דגל, הצגה או פרסום של סמל, או הצגה, השמעה או פרסום של סיסמה או המנון, באחד מאלה, דינו – מאסר שלוש שנים:
{{ח:תתת|(1)}} בפומבי, במטרה להזדהות עם ארגון הטרור;
{{ח:תתת|(2)}} בנסיבות שבהן יש אפשרות ממשית שהדבר יביא לביצוע מעשה טרור או עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיפים 22}}, {{ח:פנימי|סעיף 23|23}}, {{ח:פנימי|סעיף 25|25}} {{ח:פנימי|סעיף 29|או 29}}.
{{ח:תת|(ב)}} העושה אחד מאלה, דינו – מאסר חמש שנים:
{{ח:תתת|(1)}} מפרסם קריאה ישירה לביצוע מעשה טרור;
{{ח:תתת|(2)}} מפרסם דברי שבח, אהדה או עידוד למעשה טרור, תמיכה בו או הזדהות עמו, ועל פי תוכנו של הפרסום והנסיבות שבהן פורסם יש אפשרות ממשית שיביא לעשיית מעשה טרור.
{{ח:תת|(ג)}} העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שנתיים:
{{ח:תתת|(1)}} מחזיק, לשם הפצה, פרסום כאמור בסעיף קטן (א) שעל פניו מגלה הזדהות עם ארגון טרור, או פרסום כאמור בסעיף קטן (ב);
{{ח:תתת|(2)}} נותן שירות לשם הכנה, ייצור פרסום או הפצה של פרסום כאמור בפסקה (1).
{{ח:תת|(ג1)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנתיים מיום 12.11.2023, ולשנתיים מיום 27.11.2025):}}
{{ח:תתת|(1)}} הצורך באופן שיטתי ומתמשך פרסומים של ארגון טרור המנוי {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}, כאמור בפסקה (2), בנסיבות שמעידות על הזדהותו עם ארגון הטרור, דינו – מאסר שנה; ואולם לעניין פרסומים כאמור בפסקת משנה (ג) של אותה פסקה יראו צריכה שיטתית ומתמשכת של פרסומים כאמור רק אם התלוותה לצריכת פרסומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב) של אותה פסקה.
{{ח:תתת|(2)}} עבירה כאמור בפסקה (1) תחול לעניין פרסומים הכוללים אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} קריאה ישירה לביצוע מעשה טרור;
{{ח:תתתת|(ב)}} דברי שבח, אהדה או עידוד למעשה טרור;
{{ח:תתתת|(ג)}} תיעוד של ביצוע מעשה טרור.
{{ח:תתת|(3)}} לא יראו צריכה של פרסומים כאמור בפסקה (2) שנעשתה באקראי, בתום לב או למטרה כשרה, ובכלל זה לשם העמדת מידע לציבור, מניעת עבירות טרור או מחקר, כצריכה אסורה לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תתת|(4)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 98|סעיף 98(ב)}}, שר המשפטים, בדרך האמורה {{ח:פנימי|סעיף 98|באותו סעיף}}, רשאי להוסיף ארגון טרור {{ח:פנימי|תוספת 2|לתוספת השנייה}}, אם הארגון הוא ארגון טרור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקה (1) להגדרה ”ארגון טרור“}} ואם שוכנע כי לנוכח מאפייני הארגון, אזורי פעילותו והאופן שבו הוא מגייס פעילים לארגון, יש בצריכת פרסומי הארגון באופן שיטתי ומתמשך כדי ליצור סיכון לביצוע מעשה טרור.
{{ח:תת|(ד)}} פרסום דין וחשבון נכון והוגן על הפרסום האסור לפי הוראות סעיפים קטנים (א) או (ב), אינו מהווה עבירה לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ה)}} לא יוגש כתב אישום לפי סעיף זה אלא באישור היועץ המשפטי לממשלה.

{{ח:סעיף|25|מתן אמצעים לביצוע מעשה טרור}}
{{ח:תת|(א)}} הנותן שירות לאחר או המעמיד לרשותו אמצעים, כמפורט להלן, בנסיבות שבהן יש בכך כדי לשמש, במישרין או בעקיפין, לביצוע עבירה שהיא מעשה טרור, להקל את ביצועה או להימלט מהדין לאחר ביצוע עבירה כאמור, דינו – מאסר חמש שנים:
{{ח:תתת|(1)}} מתן שירות הסעה או העמדת מקום לינה, שהייה או מסתור לרשותו של אחר או העמדת אמצעים כדי להשיג מקום לינה, שהייה או מסתור;
{{ח:תתת|(2)}} העמדת כסף, מזון, בגדים, מידע, אמצעי תקשורת, מסמכים, כלי תחבורה, דלק, מקרקעין, מבנה, או כל אמצעי אחר לרשותו של אחר.
{{ח:תת|(ב)}} אין נפקא מינה אם מתן השירות או העמדת האמצעים כאמור בסעיף קטן (א) נעשו בתמורה או שלא בתמורה, ואם בוצע מעשה הטרור, כאמור בסעיף קטן (א), אם לאו.

{{ח:סעיף|26|אי־מניעת מעשה טרור}}
{{ח:ת}} מי שהיה בידו מידע שעורר בו חשד ממשי כי עומדת להתבצע עבירה מסוג פשע שהיא מעשה טרור או כי נעברה עבירה כאמור וניתן עוד למנוע את תוצאותיה, כולן או חלקן, ולא פעל באופן סביר כדי למנוע את עשייתה, את השלמתה או את תוצאותיה, לפי העניין, דינו – מאסר שלוש שנים; לעניין סעיף זה, יראו את מי שמסר את המידע שברשותו לרשות ביטחון בהקדם האפשרי כמי שפעל באופן סביר.

{{ח:סעיף|27|איום בביצוע מעשה טרור}}
{{ח:ת}} המאיים לבצע עבירה שהיא מעשה טרור, מתוך מניע ומטרה כאמור בפסקאות (1) ו־(2) להגדרה ”מעשה טרור“, דינו – מאסר שבע שנים.

{{ח:סעיף|28|הכנה לביצוע מעשה טרור}}
{{ח:תת|(א)}} העושה מעשה שהוא אחד מאלה, שיש בו משום הכנה לביצוע עבירה שהיא מעשה טרור, דינו – מחצית העונש הקבוע לעבירה, בלא החמרת הענישה הקבועה {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|בסימן ב׳}}; היתה העבירה כאמור עבירה שדינה מאסר עולם חובה, דינו – מאסר 15 שנים:
{{ח:תתת|(1)}} הכשרת מתחם או אתר לשם התאמתו לביצוע עבירה כאמור או לשם הימלטות לאחר ביצועה;
{{ח:תתת|(2)}} זיוף מסמכים לשם ביצוע עבירה כאמור; לעניין זה, ”זיוף“ ו”מסמך“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 414|בסעיף 414 לחוק העונשין}};
{{ח:תתת|(3)}} הכנת אמצעים לשם ביצוע עבירה כאמור, לרבות כלי נשק, חומרים, מסמכים, אמצעי צילום והקלטה, תחפושות וכלי תחבורה, או החזקת אמצעים כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} איסוף או העברת מידע לשם ביצוע עבירה כאמור;
{{ח:תתת|(5)}} הכשרת דרך, מעבר או מנהרה לשם ביצוע עבירה כאמור או לשם הימלטות לאחר ביצועה.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין סעיף קטן (א), אין נפקא מינה אם הפעולה כוונה לביצוע מעשה טרור מסוים או בלתי מסוים, או אם מעשה הטרור שהאדם השתתף בהכנתו תוכנן להתבצע על ידיו או על ידי אחר.
{{ח:תת|(ג)}} מי שניסה לבצע מעשה כאמור בסעיף קטן (א), וחדל מהשלמת המעשה מתוך חרטה, כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 28|בסעיף 28 לחוק העונשין}}, יחולו עליו הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 28|אותו סעיף}}.

{{ח:סעיף|29|אימונים או הדרכה למטרות טרור}}
{{ח:תת|(א)}} המאמן או המדריך אחר להשתמש בשיטות פעולה או באמצעים לביצוע עבירה שהיא מעשה טרור, למניעת גילויה או להכשלת חקירתה, או המאמן או המדריך אחר להשתמש בנשק או להכינו, והכול במטרה לקדם פעילות של ארגון טרור או ביצוע עבירה שהיא מעשה טרור או לסייע להם, דינו – מאסר תשע שנים.
{{ח:תת|(ב)}} המקבל אימון או הדרכה כאמור בסעיף קטן (א), במטרה כאמור באותו סעיף קטן, דינו – מאסר שבע שנים.
{{ח:תת|(ג)}} לעניין סעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} אין נפקא מינה אם האימון או ההדרכה ניתנו לאדם אחד או לציבור מסוים או בלתי מסוים, ואם כוונו לביצוע מעשה טרור מסוים או בלתי מסוים;
{{ח:תתת|(2)}} נכח אדם במקום המשמש באותה העת לאימון או להדרכה למטרות טרור כאמור בסעיף קטן (א), חזקה כי קיבל אימון או הדרכה במטרה כאמור באותו סעיף קטן; עורר נאשם ספק סביר לעניין זה – יפעל הספק לטובתו;
{{ח:תתת|(3)}} אימון או הדרכה כאמור בסעיף קטן (א) שניתנו או התקבלו על ידי חבר בארגון טרור, מטעם ארגון טרור, במסגרת פעילות של ארגון טרור או במקום המשמש דרך קבע לפעילות של ארגון טרור, חזקה כי ניתנו או התקבלו במטרה כאמור באותו סעיף קטן, אלא אם כן הוכח אחרת.

{{ח:סעיף|30|פעולה או עסקה בנשק, בחומר מזיק או במיתקן רגיש למטרות טרור}}
{{ח:תת|(א)}} המחזיק, רוכש, מוכר, מייצר, מתקן, מייבא, מייצא, מוביל, מתווך, מפיץ או עושה עסקה אחרת בנשק, במטרה לקדם פעילות של ארגון טרור או ביצוע מעשה טרור או לסייע לפעילות או ביצוע כאמור, והכול בין בתמורה ובין שלא בתמורה, דינו – מאסר 20 שנים או קנס פי עשרה מהקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ב)}} עשה אדם פעולה או עסקה כאמור בסעיף קטן (א) בנשק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי או בחומר מזיק או במיתקן רגיש, דינו – מאסר 25 שנים או קנס פי עשרים מהקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ג)}} נעשתה פעולה או עסקה כאמור בסעיף קטן (א) כשהצד האחר לפעולה או לעסקה כאמור הוא ארגון טרור או חבר בארגון טרור, חזקה כי הפעולה או העסקה נעשתה למטרה כאמור בסעיף קטן (א), אלא אם כן הוכח אחרת.
{{ח:תת|(ד)}} אין נפקא מינה אם הפעולה או העסקה כוונה לביצוע מעשה טרור מסוים או בלתי מסוים.

{{ח:סעיף|31|איסור פעולה ברכוש למטרות טרור}}
{{ח:תת|(א)}} העושה פעולה ברכוש במטרה לסייע, לקדם או לממן ביצוע של עבירת טרור חמורה או במטרה לתגמל בעבור ביצוע של עבירת טרור חמורה או במטרה לסייע, לקדם או לממן פעילות של ארגון טרור, דינו – מאסר עשר שנים או קנס פי עשרים מהקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} די שיוכח כי הפעולה נעשתה לאחת המטרות המפורטות בו אף אם לא יוכח לאיזו מהן;
{{ח:תתת|(2)}} ”לתגמל בעבור ביצוע של עבירת טרור“ – אף אם מקבל התגמול אינו מי שביצע את עבירת הטרור או התכוון לבצעה.

{{ח:סעיף|32|איסור פעולה ברכוש טרור|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} העושה אחת מאלה, דינו – מאסר שבע שנים או קנס פי עשרה מהקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} פעולה ברכוש שיש בה כדי לסייע, לקדם או לממן ביצוע של עבירת טרור חמורה או לתגמל בעבור ביצוע של עבירת טרור חמורה גם אם מקבל התגמול אינו מי שביצע את העבירה או התכוון לבצעה; לעניין פסקה זו, די שיוכח כי עושה הפעולה היה מודע לכך שמתקיימת אחת האפשרויות האמורות גם אם לא יוכח איזו מהן;
{{ח:תתת|(2)}} פעולה ברכוש של ארגון טרור או רכוש הקשור לעבירת טרור חמורה;
{{ח:תתת|(3)}} מעביר רכוש לארגון טרור.
{{ח:תת|(ב)}} העושה פעולה ברכוש של אדם, בהיותו מודע לכך שאותו אדם הוא פעיל טרור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2א|בפסקה (1) להגדרה ”פעיל טרור“ בסעיף 2א}}, או שקיימת לגביו או לגבי ארגון שהוא נוטל חלק פעיל בו הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, חזקה שעשה כן ביודעו שיש בפעולה כאמור כדי לסייע, לקדם או לממן ביצוע של עבירת טרור חמורה, או לתגמל בעבור ביצוע של עבירת טרור חמורה, לפי העניין, אלא אם כן הוכיח שלא ידע כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} לעניין סעיף זה לא יראו אדם כמי שנמנע מלברר את טיב ההתנהגות או את דבר אפשרות קיום הנסיבות לעניין {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 20|סעיף 20(ג)(1) לחוק העונשין}}, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} עיכוב הפעולה לצורך בירור טיב ההתנהגות או קיום הנסיבות לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 20|סעיף 20(ג)(1) לחוק העונשין}} וכן לצורך דיווח לפני ביצוע הפעולה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}, היה בו, בנסיבות העניין, כדי להכביד הכבדה של ממש על פעילותו העסקית;
{{ח:תתת|(2)}} בסמוך לאחר ביצוע הפעולה ברכוש, דיווח על הפעולה ברכוש, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}, ופעל לפי הנחיות משטרת ישראל לגביה; השר לביטחון הפנים, בהתייעצות עם שר המשפטים, יקבע את המועד והדרך למתן הנחיות המשטרה.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על סוגי פעולות ברכוש או על פעולה מסוימת, אשר לעשייתן ניתן היתר מראש מאת שר האוצר, בהתייעצות עם שר הביטחון והשר לביטחון הפנים.
{{ח:תתת|(2)}} הודעה על מתן היתר לפי סעיף קטן זה, המיועד לציבור בלתי מסוים, תפורסם ברשומות; שר האוצר רשאי לקבוע דרכים נוספות להביא את דבר מתן ההיתר לידיעת הציבור.

{{ח:סעיף|33|חובת דיווח על רכוש טרור}}
{{ח:תת|(א)}} התבקש אדם לעשות פעולה ברכוש במהלך עסקיו או במילוי תפקידו, או בנסיבות שבהן היתה לו אפשרות של ממש לביצוע הפעולה, והיה לאותו אדם חשד סביר שמתקיים האמור בפסקה (1) או (2), או עשה אדם פעולה ברכוש, והיה לו במועד עשייתה או בתוך שישה חודשים מהמועד האמור, חשד סביר כאמור, ידווח על כך למשטרת ישראל, ולעניין זה די שיוכח כי היה לו חשד סביר שמתקיים האמור בפסקה (1) או (2) אף אם לא יוכח איזה מהם –
{{ח:תתת|(1)}} הרכוש הוא רכוש של ארגון טרור או שהוא תמורתו הישירה או הרווח הישיר של רכוש כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} יש בפעולה כדי לקדם או לממן ביצוע של עבירת טרור חמורה, לסייע לביצוע עבירת טרור חמורה או לתגמל בעבור ביצוע של עבירה כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} דיווח לפי סעיף קטן (א) אינו גורע מחובת הדיווח לפי {{ח:פנימי|סעיף 95|סעיף 95}} ולפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|סעיפים 7}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|ו־8א לחוק איסור הלבנת הון}}.
{{ח:תת|(ג)}} דיווח לפי סעיף קטן (א) יכלול כל מידע הידוע למדווח והנוגע לעניין, ויימסר בסמוך ככל האפשר, בנסיבות העניין, למועד שבו היה לאותו אדם חשד סביר להניח כאמור באותו סעיף קטן.
{{ח:תת|(ד)}} דרכי הדיווח והמועדים לפי סעיף זה יהיו בהתאם לדרכי הדיווח והמועדים שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 6|סעיפים 6(ב)}}, {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|7(ה)}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|או 8א(ה) לחוק איסור הלבנת הון}}, לפי העניין, אלא אם כן נקבע אחרת כאמור באותם סעיפים.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על סוגי פעולות ברכוש או על פעולה מסוימת, אשר לעשייתן ניתן היתר מראש לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(ד)}}, אלא אם כן צוין אחרת בהיתר.

{{ח:סעיף|34|חובת דיווח על רכוש של ארגון טרור מוכרז|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}, כל אדם שברשותו, בחזקתו או בשליטתו רכוש של ארגון טרור מוכרז, ידווח על כך למשטרת ישראל, סמוך לקבלת הרכוש לחזקתו או לשליטתו או מיד לאחר ההכרזה, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} השר לביטחון הפנים, בהתייעצות עם שר המשפטים, יקבע את דרכי הדיווח ואת מועדי הדיווח לפי סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} הכריזו שר הביטחון, ועדת השרים או הממשלה, לפי העניין, על ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיפים 4}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, לא יעשה אדם כל פעולה ברכוש של ארגון כאמור, למעט פעולות שהתיר שר הביטחון בצו תפיסה מינהלי שהוצא לפי {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56}}.

{{ח:סעיף|35|פטור מאחריות והגבלות על גילוי ודיווח}}
{{ח:תת|(א)}} אי־עשיית פעולה ברכוש, מחדל אחר או מעשה שנעשו בתום לב כדי להימנע מעבירה לפי חוק זה, וכן דיווח, גילוי או אי־גילוי שנעשו בתום לב לצורך קיום הוראות חוק זה, ופעולה בהתאם להנחיות משטרת ישראל, אין בהם הפרה של חובות סודיות ונאמנות או של חובה אחרת לפי כל דין או הסכם, ומי שעשה או שנמנע מעשייה כאמור לא יישא באחריות פלילית, אזרחית או משמעתית בשל המעשה או המחדל; הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 24|סעיף 24(ב) ו־(ג) לחוק איסור הלבנת הון}} יחולו לעניין מעשה או מחדל לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 25|סעיף 25 לחוק איסור הלבנת הון}} יחול לעניין גילוי ודיווח לפי הוראות חוק זה, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|36|הפרת חובות דיווח}}
{{ח:ת}} לא מסר אדם דיווח לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיפים 33}} {{ח:פנימי|סעיף 34|או 34}}, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}; עשה כן במטרה להכשיל תפיסה של רכוש כאמור באותם סעיפים, דינו – מאסר שלוש שנים או כפל הקנס האמור, והכול אם לא הוכיח כי לא היה מודע שהארגון הוא ארגון טרור; לעניין זה, ”היה מודע“ – לרבות חשד ונמנע מלברר.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: החמרת ענישה}}

{{ח:סעיף|37|החמרה בענישה בשל עבירה שהיא מעשה טרור|תיקון: תשפ״ג־2, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} העובר עבירה, ובכלל זה עבירת מין לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 345|סעיפים 345}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 348|ו־348(א), (ב) ו־(ג1) לחוק העונשין}} שהיא מעשה טרור, למעט עבירה כמפורט להלן, דינו – כפל העונש הקבוע לאותה עבירה אך לא יותר מ־25 שנים:
{{ח:תתת|(1)}} עבירה לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ז סימן ב|סימן ב׳}} או {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ז סימן ד|סימן ד׳ לפרק ז׳ לחוק העונשין}};
{{ח:תתת|(3)}} עבירה שדינה מאסר עולם חובה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 41|בסעיף 41 לחוק העונשין}}, העובר עבירה שהיא מעשה טרור שדינה מאסר עולם, ולא נקבע שהוא עונש חובה, דינו – מאסר 30 שנים.
{{ח:תת|(ג)}} החמרת הענישה לא תחול על העונש המזערי הקבוע לעבירה.
{{ח:תת|(ד)}} קבע בית המשפט כי אדם ביצע עבירה שהיא מעשה טרור או הרשיע אדם בעבירה כאמור, יציין זאת בפסק דינו.

{{ח:סעיף|38|ענישה בשל קשר וסיוע לעבירה שהיא מעשה טרור}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 32|סעיף 32 לחוק העונשין}} יחולו על המסייע לעבור עבירה שהיא מעשה טרור, אולם ככל שנקבעה החמרת העונש לפי חוק זה, ייראו את העונש לאחר ההחמרה כעונש שנקבע בחיקוק בשל ביצוע העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 32|בסעיף 32(2) לחוק העונשין}}, היתה העבירה כאמור בסעיף קטן (א) עבירה שדינה מאסר עולם, דינו של המסייע – מאסר 15 שנים.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 499|בסעיף 499 לחוק העונשין}}, הקושר קשר עם אדם לעבור עבירה שהיא מעשה טרור או עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}}, דינו –
{{ח:תת|(1)}} אם העבירה היא פשע – מאסר 14 שנים או העונש שנקבע לאותה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}, והכול לפי העונש הקל יותר;
{{ח:תת|(2)}} אם העבירה היא עוון – מאסר ארבע שנים או העונש שנקבע לאותה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}, והכול לפי העונש הקל יותר.

{{ח:סעיף|39|מעשה טרור המוני}}
{{ח:תת|(א)}} העובר עבירה שהיא מעשה טרור שגרמה לפגיעות בגוף של ציבור גדול, דינו – מאסר עולם.
{{ח:תת|(ב)}} העובר עבירה שהיא מעשה טרור תוך שימוש בנשק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי, בחומר מזיק או במיתקן רגיש, או תוך פגיעה במיתקן רגיש, העלולים לפי טיבם או סוגם לגרום לפגיעה חמורה בציבור גדול או בשטח גדול, דינו – מאסר עולם.

{{ח:סעיף|40|קציבת עונש מאסר עולם}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 29|בסעיף 29 לחוק שחרור על־תנאי ממאסר, התשס״א–2001}}, נגזר על נידון בעבירת טרור מאסר עולם, לא תגיש ועדת שחרורים מיוחדת את המלצתה לנשיא, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 29|סעיף 29(א) או (ב) לחוק האמור}}, אלא לאחר שחלפו 15 שנים לפחות מהיום שבו האסיר החל לשאת את מאסרו או מהיום הקובע כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 29|באותו סעיף}}, לפי העניין, והתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־40 שנים.

{{ח:סעיף|40א|מניעת שחרור על־תנאי ממאסר של מי שהורשע ברצח או בניסיון לרצח|תיקון: תשע״ט, תשע״ט־2}}
{{ח:ת}} לא ישוחרר על־תנאי מנשיאת יתרת תקופת מאסרו לפי {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר|חוק שחרור על־תנאי ממאסר, התשס״א–2001}}, מי שנגזר עליו עונש מאסר בשל ביצוע עבירה של רצח, רצח בנסיבות מחמירות או ניסיון לרצח שבית המשפט קבע לגביה בפסק דינו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}, שהיא מעשה טרור, או מי שוועדת שחרורים מיוחדת לפי {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 33|סעיף 33(א) לחוק האמור}}, מצאה על יסוד פסק הדין בעניינו כי עבר עבירה כאמור שהיא מעשה טרור לפני תחילתו של חוק זה.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: תחולה וראיות}}

{{ח:סעיף|41|תחולת דיני העונשין על עבירת טרור שהיא עבירת חוץ}}
{{ח:ת}} לעניין {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 13|סעיף 13(א)(1) לחוק העונשין}}, יראו עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}}, {{ח:פנימי|סעיף 30|30}} {{ח:פנימי|סעיף 31|או 31}}, שהיא עבירת חוץ כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 7|בסעיף 7(ב) לחוק האמור}}, שנעברה בידי חבר בארגון טרור שהוכרז לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳ לפרק ב׳}} ויש לארגון זיקה לישראל, או בקשר לארגון טרור מוכרז כאמור, כעבירה נגד ביטחון המדינה.

{{ח:סעיף|42|אמרת עד מחוץ לבית המשפט בעבירות טרור|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 10א|בסעיף 10א(א) לפקודת הראיות}}, בדונו בהליך פלילי בעבירת טרור, רשאי בית המשפט לקבל אמרה כאמור {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 10א|באותו סעיף}} אף אם נותן האמרה אינו עד, אם שוכנע כי מנסיבות העניין עולה שלא ניתן להביא את נותן האמרה לבית המשפט משום שיצא למדינה או לאזור המנויים {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 2א|בסעיף 2א לחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי״ד–1954}}, לשטחי המועצה הפלסטינית, לאזור חבל עזה או למדינה או לאזור אחרים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת}}, או שהוא שוהה במקום כאמור; בסעיף זה, ”שטחי המועצה הפלסטינית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בתקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ״ח–1967}}, כפי שהוארך תוקפן ותוקן נוסחן בחוק.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנתיים מיום 12.11.2023, ולשנתיים מיום 27.11.2025):}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 10א|בסעיף 10א(א) לפקודת הראיות}}, בדונו בהליך פלילי בעבירת טרור, רשאי בית המשפט לקבל אמרה כאמור {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 10א|באותו סעיף}} אף אם נותן האמרה אינו עד, אם שוכנע כי מנסיבות העניין עולה שלא ניתן להביא את נותן האמרה לבית המשפט משום שיצא למדינה או לאזור המנויים {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)#סעיף 2א|בסעיף 2א לחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי״ד–1954}}, לשטחי המועצה הפלסטינית, לאזור חבל עזה או למדינה או לאזור אחרים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}, או שהוא שוהה במקום כאמור; בסעיף זה, ”שטחי המועצה הפלסטינית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בתקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ״ח–1967}}, כפי שהוארך תוקפן ותוקן נוסחן בחוק.
{{ח:תת|(ב)}} על אמרה שהתקבלה לפי סעיף קטן (א) יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 10א|סעיף 10א(ג) לפקודת הראיות}}.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי להכשיר ראיה שאינה קבילה מסיבה אחרת שבדין.
{{ח:תת|(ד)}} לא יורשע אדם על סמך אמרה שהתקבלה לפי סעיף קטן (א), ואולם אמרה כאמור עשויה לשמש תוספת ראייתית לראיות התביעה, ובלבד שלא תשמש סיוע לראיות התביעה.

{{ח:סעיף|43|עדות מוקדמת בעבירת טרור}}
{{ח:ת}} לעניין {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 117|סעיף 117 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}, היה האדם שעדותו חשובה לבירור האשמה בעבירת טרור תושב מקום המנוי {{ח:פנימי|סעיף 42|בסעיף 42(א)}}, חזקה שאי־אפשר יהיה לגבות את עדותו במהלך המשפט, אלא אם כן הוכח אחרת.

{{ח:סעיף|44||תיקון: תשע״ט־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: עצור בעבירת ביטחון חמורה – הוראות מיוחדות}}

{{ח:סעיף|45|שינויים בתחולת {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|חוק המעצרים}} על עצור בעבירת ביטחון חמורה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|חוק המעצרים}} יחולו על עצור החשוד בביצוע עבירת ביטחון חמורה ({{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} – עצור בעבירת ביטחון חמורה), בשינויים המפורטים {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}}.

{{ח:סעיף|46|השהיה של הבאת עצור בעבירת ביטחון חמורה לפני שופט}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 17|בסעיפים 17(ג)}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 29|ו־29(א) לחוק המעצרים}}, ובלי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 30|סעיף 30 לאותו חוק}} –
{{ח:תתת|(1)}} קצין ממונה רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב, אם שוכנע כי הפסקת החקירה לצורך הבאת עצור בעבירת ביטחון חמורה לפני שופט עלולה לפגוע פגיעה ממשית בחקירה – להשהות את הבאת העצור לפני שופט לתקופה שלא תעלה על 48 שעות מתחילת המעצר;
{{ח:תתת|(2)}} קצין ממונה רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב ובאישור ראש אגף החקירות בשירות הביטחון הכללי, אם שוכנע כי הפסקת החקירה לצורך הבאת עצור בעבירת ביטחון חמורה לפני שופט עלולה לפגוע פגיעה ממשית בחקירה שיש בה כדי לסכל מניעת פגיעה בחיי אדם – להשהות את הבאת העצור לפני שופט לתקופה נוספת על התקופה האמורה בפסקה (1), שלא תעלה על 24 שעות;
{{ח:תתת|(3)}} בית משפט רשאי, במקרים חריגים, לבקשת ראש שירות הביטחון הכללי שהוגשה בכתב בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה, אם שוכנע כי הפסקת החקירה לצורך הבאת עצור בעבירת ביטחון חמורה לפני שופט עלולה לפגוע פגיעה ממשית בחקירה שיש בה כדי לסכל מניעת פגיעה בחיי אדם – להורות על השהיית הבאתו של העצור לפני שופט לתקופה נוספת על התקופות האמורות בפסקאות (1) ו־(2), שלא תעלה על 24 שעות; דיון לפי פסקה זו יתקיים שלא בנוכחות העצור.
{{ח:תת|(ב)}} השהה קצין ממונה או בית משפט הבאת עצור בעבירת ביטחון חמורה לפני שופט, לפי הוראות סעיף קטן (א), יתעד בית המשפט, בכתב, את המועד שבו הובא העצור לפני שופט.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”קצין ממונה“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הקצין הממונה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 25|בסעיף 25 לחוק המעצרים}};
{{ח:תתת|(2)}} ראש צוות חוקרים בשירות הביטחון הכללי.

{{ח:סעיף|47|מעצר לפני הגשת כתב אישום}}
{{ח:ת}} לעניין עצור בעבירת ביטחון חמורה, יקראו את {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 17|סעיף 17 לחוק המעצרים}} כך:
{{ח:תת|(1)}} סעיף קטן (א) ייקרא כך:
{{ח:תתת|”(א)}} על אף הוראת {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 13|סעיף 13(א)(3) סיפה}}, ציווה שופט על מעצרו של חשוד בנוכחותו, לא תעלה תקופת המעצר על 20 ימים ובלבד ששופט לא יצווה על מעצר לתקופה העולה על 15 ימים, אלא אם כן שוכנע כי אם לא יוחזק העצור במעצר לצורך המשך החקירה קיימת אפשרות קרובה לוודאי לסיכול של מניעת פגיעה בחיי אדם; שופט רשאי להאריך, מעת לעת, מעצר של חשוד כאמור לתקופות שלא יעלו על 15 ימים, כל אחת.“;
{{ח:תת|(2)}} בסעיף קטן (ב), במקום ”30 ימים“ יקראו ”35 ימים“.

{{ח:סעיף|48|הארכת מעצר שלא בנוכחות עצור בעבירת ביטחון חמורה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 16|בסעיף 16(2) לחוק המעצרים}}, לעניין נוכחותו של עצור בעבירת ביטחון חמורה בדיון בהארכת מעצרו בתקופת המעצר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 47|בסעיף 47}}, ציווה בית המשפט, בנוכחות העצור, על מעצרו לתקופה הקצרה מ־20 ימים, רשאי שופט של בית המשפט העליון, לבקשת ראש אגף החקירות בשירות הביטחון הכללי, שהוגשה בכתב בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה, להאריך את מעצרו של עצור כאמור שלא בנוכחותו, אם שוכנע כי אם תופסק החקירה לשם הבאת העצור לדיון קיימת אפשרות קרובה לוודאי לסיכול של מניעת פגיעה בחיי אדם; הארכת מעצר כאמור תהיה לתקופות נוספות שלא יעלו על 72 שעות כל אחת, ובלבד שסך התקופות שבהן יוארך המעצר בלא נוכחות העצור לא יעלה על 144 שעות, או לא יעלה על יתרת התקופה שנותרה עד תום 20 ימים ממועד הדיון שהתקיים בנוכחותו, לפי הקצרה מביניהן.

{{ח:סעיף|49|עיון חוזר בהחלטת בית משפט בנוגע לעצור בעבירת ביטחון חמורה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתקיים דיון בבקשה לעיון חוזר שהוגשה לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 52|סעיף 52 לחוק המעצרים}}, בהחלטה הנוגעת למעצרו של חשוד בעבירת ביטחון חמורה שטרם הוגש נגדו כתב אישום, אלא אם כן שוכנע בית המשפט, לאחר שקיים דיון מקדמי, כי התקיימה עילה לבקשה כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 52|באותו סעיף}}; דיון מקדמי בשאלה אם התקיימה עילה כאמור יתקיים שלא בנוכחות העצור.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 57|בסעיף 57 לחוק המעצרים}}, קבע בית המשפט כי התקיימה עילה כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 52|בסעיף 52 לחוק המעצרים}}, רשאי הוא, לבקשת ראש אגף החקירות בשירות הביטחון הכללי, להורות כי הדיון בבקשה לעיון חוזר יתקיים שלא בנוכחות העצור, אם שוכנע כי אם תופסק החקירה לשם הבאת העצור לדיון קיימת אפשרות קרובה לוודאי לסיכול של מניעת פגיעה בחיי אדם.

{{ח:סעיף|50|ערר על החלטת בית משפט בנוגע לעצור בעבירת ביטחון חמורה}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 53|בסעיף 53(ג) לחוק המעצרים}}, ערר על החלטת בית משפט לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 53|סעיף 53(א) לחוק המעצרים}}, וכן בקשה למתן רשות לערור על החלטת בית המשפט בערר כאמור לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 53|סעיף 53(א1)(1) לאותו חוק}}, בעניין הנוגע למעצרו של עצור בעבירת ביטחון חמורה שטרם הוגש נגדו כתב אישום, יוגשו לבית המשפט בתוך 30 שעות ממועד מתן החלטת בית המשפט; ואולם רשאי בית המשפט, בעת שהורה על מעצרו של עצור בעבירת ביטחון חמורה שטרם הוגש נגדו כתב אישום, להאריך את המועד האמור מטעמים שיירשמו, אם שוכנע כי הדבר דרוש כדי למנוע עיוות דין לעצור; בית המשפט יקיים את הדיון בערר לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 53|סעיף 53(א) או (א1) לחוק המעצרים}} בתוך 24 שעות מהמועד שבו הוגשו הערר או הבקשה למתן רשות לערור, לפי העניין, לבית המשפט; הגשת ערר או בקשה למתן רשות לערור לפי פסקה זו, בתקופה הקבועה בה, תהיה במזכירות בית המשפט או בדרך אחרת לפי נוהל שיקבע מנהל בתי המשפט.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), שבתות וחגים לא יובאו במניין השעות; דיון שעל בית המשפט לקיימו במוצאי שבת או חג, רשאי בית המשפט לקיימו בתוך שש שעות מעת צאת השבת או החג; לעניין זה, ”חג“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 29|בסעיף 29 לחוק המעצרים}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 57|בסעיף 57 לחוק המעצרים}}, בית המשפט הדן בערר כאמור בסעיף קטן (א) רשאי, לבקשת ראש אגף החקירות בשירות הביטחון הכללי, להורות כי דיון בערר כאמור יתקיים שלא בנוכחות העצור, אם שוכנע כי אם תופסק החקירה לשם הבאת העצור לדיון קיימת אפשרות קרובה לוודאי לסיכול של מניעת פגיעה בחיי אדם.

{{ח:סעיף|51|הארכת מעצר, ערר ועיון חוזר – הוראות כלליות}}
{{ח:תת|(א)}} חדלה להתקיים העילה שבשלה לא הובא עצור בעבירת ביטחון חמורה לדיון בהארכת מעצר, בבקשה לעיון חוזר או בערר לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיפים 48}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(ב)}}, יובא העצור לפני בית המשפט בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מתום 24 שעות מהמועד שבו חדלה להתקיים העילה כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 15|סעיף 15(ג) עד (ח) לחוק המעצרים}} יחולו, בשינויים המחויבים, גם על דיון בשאלת נוכחות העצור בהליכים לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיפים 48 עד 50}}, ורשאי בית המשפט, בדיון כאמור, לקבל ראיה אף שלא בנוכחות העצור או סניגורו, אם שוכנע שהדבר נדרש כדי למנוע פגיעה בביטחון המדינה או סיכול החקירה.
{{ח:תת|(ג)}} דיון שלא בנוכחות עצור בעבירת ביטחון חמורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיפים 48}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(ב)}}, יתקיים בנוכחות סניגורו של העצור, ואם אינו מיוצג – ימנה לו השופט סניגור; נעדר סניגורו של העצור מהדיון כאמור, ימנה השופט לעצור סניגור לצורך הדיון כאמור, בלבד, ורשאי הוא להורות על הארכת תקופת המעצר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיף 48}} לתקופה קצרה הכרחית בנסיבות העניין עד שסניגור יהיה נוכח בדיון.
{{ח:תת|(ד)}} החלטת בית משפט שהתקבלה בדיון שהתקיים שלא בנוכחות עצור בעבירת ביטחון חמורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיפים 48}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(ב)}}, תובא לידיעת העצור בהקדם האפשרי, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת, לבקשת נציג המדינה, אם שוכנע כי יש בכך כדי לסכל מניעת פגיעה בחיי אדם.
{{ח:תת|(ה)}} החלטת בית המשפט שהתקבלה בדיון המקדמי לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(א)}}, תובא לידיעת העצור בהקדם האפשרי, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת, לבקשת נציג המדינה, אם שוכנע כי יש בכך כדי לפגוע פגיעה ממשית בחקירה.

{{ח:סעיף|52|מניעת פגישה של עורך דין עם יותר מעצור אחד באותה חקירה}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 34|בסעיף 34 לחוק המעצרים}} ובלי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 35|סעיף 35 לחוק האמור}}, מצא הממונה כי עורך דין אחד מבקש להיפגש עם כמה עצורים החשודים בעבירת ביטחון חמורה והנחקרים במסגרת אותה חקירה, או כי כמה עצורים כאמור מבקשים להיפגש עם עורך דין אחד, וכי פגישה כאמור עלולה לפגוע פגיעה ממשית בחקירה, רשאי הוא שלא לאפשר פגישה של עורך דין כאמור עם יותר מעצור אחד; הממונה ימסור הודעה על החלטה כאמור לכל אחד מהעצורים, וכן לעורך הדין;
{{ח:תת}} לעניין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הממונה“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} ראש מחלקת חוקרים בשירות הביטחון הכללי, שראש שירות הביטחון הכללי הסמיכו לכך;
{{ח:תתתת|(2)}} קצין משטרה בדרגת סגן ניצב ומעלה, שהמפקח הכללי במשטרת ישראל הסמיכו לכך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עורך דין אחד“ – לרבות עורך דין אחר ממשרדו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מניעת פגישה כאמור באותו סעיף קטן לתקופה העולה על 30 ימים תהיה באישור היועץ המשפטי לממשלה.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 35|סעיף 35(ה) עד (י) לחוק המעצרים}} יחולו, בשינויים המחויבים, על החלטה לפי סעיף זה; לעניין זה, רשאי לערור גם עורך הדין שפגישתו עם העצור נמנעה לפי סעיף זה.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: חילוט שיפוטי וחילוט מינהלי}}
{{ח:קטע3|פרק ה סימן א|סימן א׳: חילוט שיפוטי בהליך פלילי}}

{{ח:סעיף|53|חילוט רכוש לאחר הרשעה בעבירת טרור}}
{{ח:ת}} לעניין חילוט רכוש של אדם שהורשע בעבירת טרור, הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 21|סעיפים 21}}, {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 23|23}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 26|ו־26(א) לחוק איסור הלבנת הון}} יחולו בשינויים המחויבים ובשינוים אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים#סעיף 36ח|סעיף 36ח לפקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל״ג–1973}} (בחוק זה – פקודת הסמים), לא יחולו לגבי ניהול הרכוש המחולט ושימוש בו;
{{ח:תת|(2)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים#סעיף 36ג|סעיף 36ג(א) לפקודת הסמים}} יחולו רק על טוען לזכות ברכוש שאינו ארגון טרור;
{{ח:תת|(3)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים#סעיף 36ג|בסעיף 36ג(ג) לפקודת הסמים}}, בית המשפט רשאי לצוות על חילוטם של מיטלטלין שאינם ניתנים לעיקול לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 22|סעיף 22(א)(4) לחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}.

{{ח:סעיף|54|חילוט רכוש של ארגון טרור לאחר הרשעה בניהול ארגון טרור}}
{{ח:ת}} הורשע אדם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}}, רשאי בית משפט, לבקשת תובע, לצוות כי נוסף על כל עונש, יחולט רכוש שהוא רכוש של ארגון הטרור שבקשר אליו הורשע אותו אדם; על חילוט לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53}}.

{{ח:סעיף|55|חילוט רכוש שהתגלה לאחר מתן גזר הדין}}
{{ח:ת}} התגלה לאחר מתן גזר הדין רכוש נוסף, שאילו התגלה לפני מתן גזר הדין, היה ניתן לבקש את חילוטו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|פרק ה סימן א|סימן זה}}, רשאי בית המשפט שדן בעבירה, לבקשת תובע, לצוות על חילוט הרכוש, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53}}.

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ב|סימן ב׳: תפיסה וחילוט מינהליים}}

{{ח:סעיף|56|צו תפיסה מינהלי|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק ה|בפרק זה}}, ”צו תפיסה מינהלי“ – צו מינהלי לתפיסת רכוש לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ב)}} שר הביטחון רשאי להורות בצו על תפיסה זמנית של רכוש כמפורט להלן, או על הגבלת השימוש או הגבלת העברת הזכויות בו, לרבות קביעת ערובה להבטחת הצגתו על פי דרישה:
{{ח:תתת|(1)}} רכוש של ארגון טרור או של פעיל טרור שהוכרז לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, או רכוש שמיועד לביצוע עבירת טרור חמורה – אם שוכנע שהדבר דרוש כדי לסכל פעילות של ארגון טרור ולפגוע ביכולתו לקדם את מטרותיו או כדי לסכל עבירת טרור חמורה;
{{ח:תתת|(2)}} רכוש שנעברה בו עבירת טרור חמורה או ששימש במישרין לביצוע עבירה כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} רכוש שהושג כשכר או כתגמול בעד ביצוע עבירת טרור חמורה או יועד להיות שכר או תגמול כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} רכוש כאמור בפסקאות (1) עד (3) שהתגלה לאחר מתן גזר הדין, ובלבד שפרקליט מחוז או פרקליט בכיר אחר שהוא הסמיכו לכך הודיע כי לא ניתן לחלט את הרכוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 55|בסעיף 55}}, בשל אי־קבילות הראיות הנוגעות לו או חסיונן, אף ששוכנע בדבר הקשר בין הרכוש לעבירה.
{{ח:תת|(ג)}} שר הביטחון רשאי, לבקשת ראש שירות הביטחון הכללי או ראש רשות ביטחון אחרות באמצעות ראש שירות הביטחון הכללי, להוציא צו תפיסה מינהלי גם לגבי רכוש של חבר בני אדם שאינו ארגון טרור מוכרז, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ראש רשות הביטחון הגיש לשר, באמצעות ראש שירות הביטחון הכללי, בקשה להכריז על אותו חבר בני אדם שהוא ארגון טרור, לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳ לפרק ב׳}}, או הודיע לשר כי בדעתו להגיש בקשה כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} יש יסוד סביר להניח כי הרכוש הוא רכוש של ארגון הטרור, כי מתקיימים העובדות והתנאים לחילוט רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}, וכי הרכוש שלגביו התבקש הצו עלול להיעלם או שעלולות להיעשות בו פעולות שימנעו את מימוש החילוט.
{{ח:תת|(ד)}} לעניין סעיף זה, היה הרכוש כסף –
{{ח:תתת|(1)}} אין נפקא מינה אם ייתפס אותו כסף או כל כסף אחר שנמצא בבעלותו, בחזקתו, בשליטתו או בחשבון הבנק של מי שקיבל את הכסף;
{{ח:תתת|(2)}} היה הרכוש שכר או תגמול כאמור בסעיף קטן (ב)(3), ולא נמצא כסף בשווי התקבול שהתקבל כאמור, רשאי שר הביטחון לתפוס רכוש אחר של מי שקיבל את השכר או התגמול, בשווי סכום התקבול כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} לעניין סעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} חזקה שרכוש שנתפס במעבר גבול בין ישראל לחבל עזה, שלא דווח והיתה חובה לדווח עליו, בלא היתר שנדרש או שהיה ניסיון להסתירו ולהבריחו, הוא רכוש כאמור בסעיף זה, אלא אם כן הוכח אחרת;
{{ח:תתת|(2)}} חזקה שרכוש שבאמצעותו הועבר או הוסתר רכוש כאמור בפסקה (1), שימש במישרין לביצוע עבירת טרור חמורה, אלא אם כן הוכיח מי שהרכוש נמצא בבעלותו, בחזקתו או בשליטתו כי לא ידע שבאמצעות רכושו יועבר או יוסתר רכוש כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} ”עבירת טרור חמורה“ – למעט עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}}.

{{ח:סעיף|57|הגבלת התפיסה המינהלית בהתקיים הליך פלילי|תיקון: תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יורה שר הביטחון על תפיסת רכוש הקשור לעבירת טרור חמורה, אם נחקר אדם באזהרה לגבי אותה עבירה שהרכוש קשור אליה; הורה שר הביטחון על תפיסת רכוש כאמור ונחקר אדם באזהרה לאחר הוצאת צו תפיסה מינהלי לגבי אותו רכוש, יחולו לגבי המשך ההחזקה ברכוש הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|פקודת מעצר וחיפוש}}, ולא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיף 58}}; ששת החודשים האמורים {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 35|בסעיף 35 לפקודה האמורה}} יימנו מהיום שבו נחקר אדם באזהרה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), שר הביטחון רשאי לתפוס רכוש כאמור אם פרקליט מחוז או פרקליט בכיר אחר שהוא הסמיכו לכך הודיע כי לא ניתן לחלט את הרכוש בהליך פלילי, אף ששוכנע בדבר הקשר שבין הרכוש לעבירה, בשל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אי־קבילות הראיות בדבר הקשר בין הרכוש לעבירה או חסיונן;
{{ח:תתת|(2)}} אין מקום להגיש כתב אישום בשל העבירה משום שנסיבות העניין בכללותן אינן מתאימות להעמדה לדין, או שעל אף קיומן של ראיות משמעותיות הן לא מגבשות תשתית מספקת ברמה הפלילית להגשת כתב אישום בשל העבירה.
{{ח:תת|(ג)}} הודיע פרקליט כאמור בסעיף קטן (ב), ישובו לחול על צו התפיסה המינהלי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיף 58}} במקום הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|פקודת מעצר וחיפוש}}.

{{ח:סעיף|58|תקופת תוקפו של צו תפיסה מינהלי}}
{{ח:תת|(א)}} תוקפו של צו תפיסה מינהלי שניתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56}} יהיה לתקופה שנקבעה בו ושלא תעלה על שנתיים ממועד מתן הצו, ואולם שר הביטחון רשאי להאריך את תוקפו של הצו, עד למועד כמפורט להלן, לפי העניין ולפי המאוחר:
{{ח:תתת|(1)}} נטענו טענות לפי {{ח:פנימי|סעיף 61|סעיף 61(א)}}, או הוגשה עתירה לבית משפט לעניינים מינהליים – עד למתן החלטה סופית או פסק דין סופי, לפי העניין;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין רכוש שהוא רכוש של ארגון טרור מוכרז –
{{ח:תתתת|(א)}} היתה ההכרזה על ארגון הטרור הכרזה זמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} והוגשו טענות בכתב לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} – עד לקבלת החלטה בעניין הכרזה קבועה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}};
{{ח:תתתת|(ב)}} הוגשה עתירה לבית המשפט העליון נגד ההכרזה על ארגון הטרור – עד למתן פסק דין סופי בעתירה.
{{ח:תת|(ב)}} האריך שר הביטחון את התקופה כאמור בסעיף קטן (א), ולא הוחלט בהליכים כאמור באותו סעיף קטן לבטל את צו התפיסה המינהלי או את ההכרזה, לפי העניין, רשאי שר הביטחון להאריך את תקופת תוקפו של הצו לתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים לשם הוצאת צו חילוט כאמור {{ח:פנימי|סעיף 66|בסעיף 66}}.
{{ח:תת|(ג)}} פקע תוקפו של צו תפיסה מינהלי ולא ניתנו לגבי הרכוש התפוס צו חילוט או החלטה של בית משפט לעניין המשך החזקתו, יוחזר הרכוש למי שממנו נתפס.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} תוקפו של צו תפיסה מינהלי בעניין ארגון טרור שטרם הוכרז יהיה לתקופה שנקבעה בו ושלא תעלה על שלושה חודשים ממועד מתן הצו, ורשאי שר הביטחון, מטעמים מיוחדים שיירשמו, באישור היועץ המשפטי לממשלה או מי שהוא הסמיכו לעניין זה, להאריך מעת לעת את תקופת תוקפו לתקופות נוספות, ובלבד שתקופת תוקפו הכוללת של הצו לא תעלה על ארבעה חודשים ממועד נתינתו.
{{ח:תתת|(2)}} הוכרז כי חבר בני האדם הוא ארגון טרור וניתן צו תפיסה מינהלי חדש לפי {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56(ב)(1)}} בתוך התקופה כאמור בפסקה (1), יפקע תוקפו של צו התפיסה במועד מתן צו התפיסה החדש.
{{ח:תתת|(3)}} החליט שר הביטחון שלא להכריז על חבר בני האדם שהוא ארגון טרור בתוך התקופה כאמור בפסקה (1), יפקע תוקפו של צו התפיסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56(ג)}} במועד החלטתו, אלא אם כן מצא כי מתקיימת עילה אחרת לצו תפיסה מינהלי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 56|בסעיף 56(ב)(2) או (3)}}; מצא שר הביטחון כאמור, יעמוד צו התפיסה המינהלי בתוקף חודש נוסף או עד להוצאת צו תפיסה חדש, לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|59|תוכנו של צו תפיסה מינהלי}}
{{ח:תת|(א)}} בצו תפיסה מינהלי יפורט הרכוש שלגביו חל הצו או סוג הרכוש כאמור, וכן המקום שבו נמצא הרכוש, והכול אם הם ידועים.
{{ח:תת|(ב)}} הוכח להנחת דעתו של שר הביטחון כי רכוש שניתן להוציא לגביו צו תפיסה מינהלי מעורב ברכוש נוסף, שאינו רכוש כאמור, ולא ניתן בנסיבות העניין לזהותו או להפרידו, רשאי הוא להורות בצו התפיסה המינהלי גם על תפיסתו של הרכוש הנוסף.

{{ח:סעיף|60|סייג לתפיסה}}
{{ח:ת}} על תפיסה וחילוט של רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|סימן זה}} יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים#סעיף 36ג|סעיף 36ג לפקודת הסמים}}, בשינויים המחויבים ובשינויים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 53|בסעיף 53(2) ו־(3)}}.

{{ח:סעיף|61|שימוע לאחר תפיסה}}
{{ח:תת|(א)}} הוצא צו תפיסה מינהלי, רשאי טוען לזכות ברכוש, בתוך חודשיים מיום שהוצא הצו, ואם קיבל הודעה לפי סעיף קטן (ב) – מיום שקיבל את ההודעה, לטעון את טענותיו לפני שר הביטחון או מי שהוא הסמיכו לכך, ואולם שר הביטחון או מי שהוא הסמיכו לכך רשאי לדון בטענות שהוגשו לאחר המועד האמור אם מצא כי הדבר מוצדק, מטעמים מיוחדים שיירשמו; שר הביטחון רשאי להשאיר את הצו על כנו, לבטלו או לשנות את תנאיו.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על הוצאת צו תפיסה מינהלי ועל זכות לשימוע כאמור בסעיף קטן (א) תימסר לטוען לזכות ברכוש, אם הוא ידוע וניתן לאתרו ולמסור לו את ההודעה בשקידה סבירה.
{{ח:תת|(ג)}} שר הביטחון יבטל או יתקן צו תפיסה מינהלי אם נוכח כי טוען לזכות ברכוש הוכיח את זכותו ברכוש, וכי התקיים בעניין זה אחד התנאים המנויים {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים#סעיף 36ג|בסעיף 36ג(א) לפקודת הסמים המסוכנים}}, כפי שהוחל {{ח:פנימי|סעיף 60|בסעיף 60}}; על ביטול או תיקון צו תפיסה לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 63|סעיף 63(ב)}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|62|ביצוע צו תפיסה מינהלי}}
{{ח:תת|(א)}} צו תפיסה מינהלי יכול שיבוצע בידי עובד ציבור שראש הממשלה או שר הביטחון הסמיכו לכך או בידי שוטר, ולעניין טובין המצויים בפיקוח המכס בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}} – יכול שיבוצע גם בידי פקיד מכס שמנהל המכס ומע״מ הסמיכו לכך.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} לעובד ציבור שהוסמך לכך לפי הוראות סעיף קטן (א) או לשוטר יהיו נתונות, לשם ביצוע צו תפיסה מינהלי, הסמכויות הנתונות לשוטר לשם ביצוע צו חיפוש כאמור {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 24|בסעיף 24(א)(1) לפקודת מעצר וחיפוש}}, והוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 26|סעיפים 26 עד 29}}, {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 45|45}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 46|ו־46 של הפקודה האמורה}} יחולו על ביצוע הצו כאמור, בשינויים המחויבים.
{{ח:תתת|(2)}} לפקיד מכס שהוסמך לכך לפי הוראות סעיף קטן (א) יהיו נתונות, לשם ביצוע צו תפיסה מינהלי, הסמכויות לפי {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 174|סעיפים 174}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 177|177}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 184|184}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 185|ו־185 לפקודת המכס}}, ולעניין זה יראו רכוש החשוד כרכוש שלגביו חל צו התפיסה המינהלי, כטובין שיבואם או יצואם נאסר.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 26|סעיפים 26 עד 29}}, {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 32|32}}, {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 32א|32א}}, {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 45|45}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 46|ו־46 לפקודת המעצר והחיפוש}} יחולו, בשינויים המחויבים, גם לעניין רכוש שניתן להוציא לגביו צו תפיסה מינהלי; לא הוציא שר הביטחון צו תפיסה מינהלי בתוך חודש מיום התפיסה, יוחזר הרכוש לאדם שממנו נתפס, ואולם השר רשאי להאריך את התקופה האמורה ב־15 ימים נוספים, מטעמים מיוחדים.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} נוכח מי שמבצע צו תפיסה מינהלי, בעת ביצוע התפיסה, כי הרכוש שיש לתפסו מעורב ברכוש אחר ולא ניתן בנסיבות העניין לזהותו או להפרידו או היה לו יסוד סביר להניח כי קיים רכוש נוסף שהוא רכוש של ארגון הטרור או רכוש הקשור לעבירה, ואשר לא פורט בצו, ולא ניתן, בנסיבות העניין, לקבל צו מתוקן לפי {{ח:פנימי|סעיף 63|סעיף 63}}, רשאי הוא לתפוס גם את הרכוש המעורב או הרכוש הנוסף.
{{ח:תתת|(2)}} הודעה על תפיסה לפי פסקה (1) תימסר לשר הביטחון בתוך 72 שעות ממועד ביצוע התפיסה.
{{ח:תתת|(3)}} לא הוציא שר הביטחון צו מתוקן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 63|בסעיף 63}} לגבי הרכוש המעורב או הרכוש הנוסף שנתפס לפי פסקה (1), בתוך שבועיים ממועד תפיסתו, יוחזר הרכוש לאדם שממנו נתפס.

{{ח:סעיף|63|תיקון צו תפיסה מינהלי}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן צו תפיסה מינהלי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} והתגלה, לאחר מתן הצו או בעת ביצועו, רכוש נוסף שיש יסוד סביר להניח שהוא רכוש של ארגון הטרור או רכוש מעורב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 62|בסעיף 62(ד)(1)}}, רשאי שר הביטחון להוציא צו תפיסה מינהלי מתוקן; ההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} החלות על הצו המקורי יחולו גם על הצו המתוקן, ולעניין {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיפים 58}} {{ח:פנימי|סעיף 66|ו־66}}, יימנו התקופות לפי אותם סעיפים ממועד מתן הצו המקורי.
{{ח:תת|(ב)}} היה הרכוש שנתפס לפי סעיף קטן (א) רכוש מעורב כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 62|בסעיף 62(ד)(1)}}, רשאי שר הביטחון להורות כי לא ייתפס חלק מהרכוש המעורב בשל זכותו של טוען לזכות ברכוש באותו חלק, ורשאי הוא לתפוס גם את החלק האמור, בכפוף למתן הוראות לעניין תשלום לטוען לזכות ברכוש, בשל זכותו כאמור.

{{ח:סעיף|64|ביקורת שיפוטית–מינהלית מורחבת}}
{{ח:ת}} בעתירה על החלטה של שר הביטחון לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} רשאי בית משפט לעניינים מינהליים לאשר את החלטת השר, לשנותה, לבטלה או לקבל החלטה אחרת במקומה, ובלי לגרוע מכלליות האמור רשאי בית המשפט לשקול כל שיקול שהיה השר רשאי לשקול לשם כך.

{{ח:סעיף|65|סטייה מדיני הראיות וראיות חסויות}}
{{ח:תת|(א)}} בהליך משפטי בעניין החלטת שר הביטחון בעניין צו תפיסה מינהלי או צו חילוט, רשאי בית המשפט, לבקשת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה, לסטות מדיני הראיות, אם שוכנע, מטעמים שיירשמו, שהדבר דרוש לבירור האמת ולעשיית צדק.
{{ח:תת|(ב)}} בדיון כאמור בסעיף קטן (א), רשאי בית המשפט, לבקשת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה, לקבל ראיה אף שלא בנוכחות הצד השני או בא כוחו, או בלי לגלותה להם, אם שוכנע כי גילוי הראיה עלול לפגוע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה, בשלום הציבור או בביטחונו, או לחשוף שיטות עבודה חסויות, וכי העניין שיש באי־גילויה עדיף מהצורך לגלותה לשם בירור האמת ועשיית צדק (בסעיף זה – ראיה חסויה); בית המשפט רשאי, בטרם יקבל החלטה לפי סעיף קטן זה, לעיין בראיה ולשמוע הסברים שלא בנוכחות הצד השני ובא כוחו.
{{ח:תת|(ג)}} החליט בית המשפט לקבל ראיה חסויה, יודיע לצד השני על כוונתו לעשות כן, ורשאי הוא להורות על העברת תמצית של הראיה החסויה לצד השני או לבא כוחו, ככל שניתן לעשות כן בלי לפגוע באינטרס שבשלו נקבע, לפי הוראות סעיף קטן (ב), כי הראיה חסויה.
{{ח:תת|(ד)}} החליט בית המשפט שלא להיעתר לבקשת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי בא כוח היועץ המשפטי לממשלה להודיע כי הוא חוזר בו מהגשת הראיה; הודיע בא כוח היועץ המשפטי לממשלה כאמור, לא יתחשב בית המשפט בראיה לשם קבלת החלטתו, והראיה לא תועבר לצד השני או לבא כוחו.
{{ח:תת|(ה)}} דיון בבקשת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לקבל ראיה חסויה לפי סעיף קטן (ב) יתקיים בדלתיים סגורות, אלא אם כן קבע בית המשפט הוראה אחרת לעניין זה.

{{ח:סעיף|66|חילוט רכוש שנתפס}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן צו תפיסה מינהלי, רשאי שר הביטחון לצוות על חילוט הרכוש שלגביו ניתן הצו, כולו או חלקו, במועדים אלה, לפי המאוחר:
{{ח:תתת|(1)}} נטענו טענות לפי {{ח:פנימי|סעיף 61|סעיף 61(א)}} לעניין צו התפיסה המינהלי – 45 ימים לאחר שהודע למבקש על ההחלטה בעניין טענותיו, ובלבד שלא הוגשה עתירה לבית המשפט לעניינים מינהליים בעניין ההחלטה;
{{ח:תתת|(2)}} לא נטענו טענות לפי {{ח:פנימי|סעיף 61|סעיף 61(א)}} לעניין צו התפיסה המינהלי – 90 ימים לאחר מתן צו התפיסה או לאחר מסירת הודעה בעניין הצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 61|סעיף 61(ב)}}, לפי המאוחר;
{{ח:תתת|(3)}} הוגשה עתירה לבית משפט לעניינים מינהליים לעניין צו התפיסה המינהלי – 45 ימים לאחר מתן פסק דין הדוחה את העתירה, ואם הוגש ערעור על פסק הדין – לאחר מתן פסק דין הדוחה את הערעור;
{{ח:תתת|(4)}} לעניין רכוש של ארגון טרור – לאחר שהארגון הוכרז בהכרזה קבועה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, ואם הוגשה עתירה לבית המשפט העליון נגד ההכרזה על ארגון הטרור – לאחר מתן פסק דין הדוחה את העתירה;
{{ח:תתת|(5)}} לעניין רכוש הקשור לעבירה –
{{ח:תתתת|(א)}} אם לא נפתחה חקירה באזהרה בקשר לעבירה – 90 ימים לאחר מתן צו התפיסה המינהלי;
{{ח:תתתת|(ב)}} אם נפתחה חקירה באזהרה בקשר לעבירה – שנה לאחר מתן צו התפיסה המינהלי, ובלבד שניתן אישור פרקליט מחוז או מי שהוא הסמיכו לכך שלא ניתן לחלט את הרכוש במסגרת ההליך הפלילי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 57|בסעיף 57(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} חלפו שנתיים ממועד מתן צו תפיסה מינהלי, ולא ניתן צו חילוט, יפקע צו התפיסה המינהלי, והרכוש יוחזר לאדם שממנו נתפס; ואולם אם הוארך תוקפו של צו תפיסה מינהלי לפי {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיף 58(א)(1) או (2)}}, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיף 58(ב)}} לעניין הארכת תוקפו של צו התפיסה לשם הוצאת צו חילוט.

{{ח:סעיף|67|תפיסת רכוש לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)|תקנות ההגנה}}}}
{{ח:תת|(א)}} סמכות לתפיסת רכוש לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 74|תקנה 74 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}, בעניין רכוש שהוא רכוש הקשור לארגון טרור או לעבירת טרור, תהיה נתונה רק לגבי רכוש שניתן לתפוס או לחלט לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}; ואולם רכוש שנתפס לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 74|תקנה 74 לתקנות האמורות}} לא יוחרם לפי הוראות {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 74|אותה תקנה}}, ויחולו לעניין חילוטו הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} נתפס רכוש כאמור בסעיף קטן (א), ולא הוציא שר הביטחון צו תפיסה מינהלי בתוך חודש ימים מיום התפיסה, יוחזר הרכוש לאדם שממנו נתפס, ואולם השר רשאי להאריך את התקופה האמורה ב־15 ימים נוספים, מטעמים מיוחדים.
{{ח:תתת|(2)}} נחקר אדם באזהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 57|בסעיף 57}}, יחולו לגבי המשך ההחזקה ברכוש הוראות {{ח:פנימי|סעיף 57|אותו סעיף}}.

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ג|סימן ג׳: ניהול רכוש שנתפס או חולט}}

{{ח:סעיף|68|ניהול רכוש}}
{{ח:תת|(א)}} צווים שניתנו לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} לעניין תפיסת רכוש או חילוטו, יהיו אסמכתה בידי האפוטרופוס הכללי לתפוס את הרכוש ולנהל אותו.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה למתן הוראות לאפוטרופוס הכללי בדבר ניהול זמני של הרכוש במסגרת צו זמני בהליך פלילי, תוגש לבית המשפט לאחר התייעצות עם האפוטרופוס הכללי.
{{ח:תת|(ג)}} הוצאות תפיסת הרכוש וניהולו לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}, לרבות תשלום הוצאות הליכי התפיסה, החילוט, ניהול הרכוש ומימושו, ולרבות שכרו של האפוטרופוס הכללי בעד הניהול, ייגבו מכלל הרכוש שהוא מנהל ושחולט לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: צווים למניעה או להגבלה של פעולות}}

{{ח:סעיף|69|צו למניעת פעילות של ארגון טרור}}
{{ח:תת|(א)}} היה למפקד מחוז במשטרת ישראל ({{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} – מפקד המחוז) יסוד סביר לחשד כי מתקיימת או עתידה להתקיים פעילות של ארגון טרור או פעילות שמטרתה לקדם את פעילותו של ארגון טרור או לתמוך בה, לרבות קיום אסיפה, תהלוכה, כנס, עצרת או הדרכה, רשאי הוא להוציא צו למניעת הפעילות כאמור ({{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} – צו למניעת פעילות).
{{ח:תת|(ב)}} בצו למניעת פעילות תפורט הפעילות שנאסרה, וכן המועד והמקום שבהם מתקיימת או עתידה להתקיים הפעילות, ככל שהם ידועים; מצא מפקד המחוז כי לשם מניעת הפעילות כאמור יש להגביל את השימוש במקום המיועד לקיומה, ובכלל זה להורות על סגירתו, יכלול הצו גם הוראה להגבלת השימוש במקום כאמור או לסגירתו, לפרק הזמן שבו מתקיימת או עתידה להתקיים הפעילות, וכן לפרק זמן סביר לפני קיום הפעילות או לאחריה ככל שהדבר נדרש לשם מניעתה, והכול במידה שאינה עולה על הנדרש בנסיבות העניין כדי למנוע את הפעילות האמורה.
{{ח:תת|(ג)}} הרואה את עצמו נפגע מצו למניעת פעילות, רשאי להגיש למפקד המחוז את טענותיו בעניין; מפקד המחוז רשאי להשאיר את הצו על כנו, לבטלו או לשנות את תנאיו.
{{ח:תת|(ד)}} צו למניעת פעילות יוצג במקום שבו מתקיימת או עתידה להתקיים הפעילות, אם הוא ידוע; הודעה על הוצאת הצו ועל זכות להגיש טענות כאמור בסעיף זה תומצא לבעלים של המקום ולמחזיק בו, בהקדם האפשרי, אם הם ידועים וניתן לאתרם ולמסור להם את ההודעה בשקידה סבירה בנסיבות העניין.

{{ח:סעיף|70|צו להגבלת שימוש במקום המשמש לפעילות של ארגון טרור}}
{{ח:תת|(א)}} היה למפקח הכללי של משטרת ישראל ({{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} – המפכ״ל) יסוד סביר לחשד כי מקום מסוים משמש לפעילות של ארגון טרור, וכי יש יסוד סביר לחשש שהמקום ימשיך לשמש לפעילות כאמור אם לא יוגבל השימוש בו, רשאי הוא להוציא צו להגבלת שימוש במקום כאמור, לתקופה שיקבע בצו ושלא תעלה על שלושה חודשים, ורשאי הוא להאריכה לתקופות נוספות, ובלבד שסך כל התקופות הנוספות לא יעלה על שלושה חודשים ({{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} – צו להגבלת שימוש במקום).
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן צו להגבלת שימוש במקום אלא לאחר שניתנה לבעלים של המקום, וכן למחזיק בו, הזדמנות לטעון את טענותיהם, אם הם ידועים וניתן לאתרם בשקידה סבירה בנסיבות העניין; ואולם אם היה למפכ״ל יסוד סביר לחשש כי מתן זכות שימוע כאמור עלול לסכל את מטרת הצו, רשאי הוא להוציא צו להגבלת שימוש במקום אף בלא מתן זכות כאמור, ובלבד שתינתן בהקדם האפשרי לאחר מכן.
{{ח:תת|(ג)}} טען בעלים או מחזיק את טענותיו כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי הוא לשוב ולהגיש את טענותיו אם התגלו עובדות חדשות או השתנו הנסיבות.
{{ח:תת|(ד)}} בית משפט השלום רשאי, על פי בקשה בכתב של מי שהמפכ״ל הסמיכו לעניין זה, לצוות על הארכת תוקפו של צו הגבלת שימוש במקום, בתנאים שיקבע, לתקופה נוספת שלא תעלה על שישה חודשים, אם שוכנע כי הגבלת השימוש במקום חיונית למניעת המשך ביצוע הפעילות שבשלה הוצא הצו, ורשאי הוא לחזור ולצוות כאמור מעת לעת; על הליך לפי סעיף זה ועל ערעור עליו יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 65|סעיף 65}} לעניין סטייה מדיני הראיות וראיות חסויות.
{{ח:תת|(ה)}} בצו להגבלת שימוש במקום ייקבעו, בין השאר, התנאים, ההגבלות או האיסורים על השימוש במקום הנקוב בצו, לרבות סגירת המקום, במידה שאינה עולה על הנדרש בנסיבות העניין כדי למנוע את המשך הפעילות של ארגון הטרור במקום.
{{ח:תת|(ו)}} הוצא צו להגבלת שימוש במקום, רשאי שוטר להיכנס למקום שלגביו הוצא הצו ולנקוט אמצעים סבירים, לרבות שימוש בכוח, הדרושים כדי להבטיח את קיום הצו.
{{ח:תת|(ז)}} צו להגבלת שימוש במקום יוצג במקום שעליו הוא חל; הודעה על הוצאת הצו ועל זכות להגיש טענות כאמור בסעיף זה תומצא לבעלים של המקום ולמחזיק בו, בהקדם האפשרי, אם הם ידועים וניתן לאתרם ולמסור להם את ההודעה בשקידה סבירה בנסיבות העניין.

{{ח:סעיף|70א|צו הגבלה לעניין לוויית מפגע|תיקון: תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אחראי על ארגון לוויית מפגע“ – בן משפחתו של מפגע האחראי על ארגון לוויית המפגע או אדם אחר, שמפקד המחוז סבר שיש לראות בו אחראי על ארגון לוויית המפגע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”לוויית מפגע“ – ליווי מפגע לקבורה וקבורתו, וכן כל התכנסות או פעילות בקשר לכך;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפגע“ – מי שנהרג בקשר עם ביצוע מעשה טרור בידו או ניסיון לביצוע מעשה כאמור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ערובה“ – עירבון כספי או ערבות עצמית של אחראי על ארגון לוויית מפגע, בין לבדם ובין בצירוף ערבות מכל סוג שהוא, ערבות או עירבון כספי של ערבים.
{{ח:תת|(ב)}} לשם שמירה על שלום הציבור וביטחונו, ובכלל זה לשם מניעה של הפרות סדר, הסתה לטרור או גילוי הזדהות עם ארגון טרור או עם מעשה טרור, רשאי מפקד המחוז להורות, בצו, על תנאים לעריכת לוויה של מפגע ({{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} – צו הגבלה לעניין לוויית מפגע).
{{ח:תת|(ג)}} תנאים בצו הגבלה לעניין לוויית מפגע יכול שיתייחסו, בין השאר, למספר המשתתפים בלוויית המפגע וזהותם, מסלול הלוויה, מועד הלוויה וחפצים שיהיו אסורים לשימוש במהלך הלוויה, ובמקרים מיוחדים – גם למקום הקבורה של המפגע בשים לב לעמדת בני משפחתו.
{{ח:תת|(ד)}} סבר מפקד המחוז כי בשל קיומה של לוויית מפגע קיים חשש לפגיעה בשלום הציבור וביטחונו, להפרות סדר, להסתה לטרור או לגילוי הזדהות עם ארגון טרור או עם מעשה טרור, רשאי הוא להורות בצו ההגבלה לעניין לוויית המפגע גם על הפקדת ערובה בידי האחראי על ארגון לוויית המפגע, לשם הבטחת קיומם של התנאים שנקבעו בצו כאמור, כולם או חלקם.
{{ח:תת|(ה)}} הופקדה ערובה בידי אחראי על ארגון לוויית מפגע לפי הוראות סעיף קטן (ד) והופר תנאי מתנאי הצו שלהבטחת קיומו הופקדה הערובה, רשאי מפקד המחוז להודיע לאחראי על ארגון הלוויה בתוך תקופה שלא תעלה על 30 ימים ממועד ההפרה, על מימוש הערובה, ובלבד שנתן לאחראי הזדמנות לטעון את טענותיו; לא הודיע מפקד המחוז על מימוש הערובה בתוך התקופה כאמור – תוחזר הערובה.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} לא הופקדה ערובה, כולה או חלקה, ושוכנע מפקד המחוז כי הופר תנאי מהתנאים שלהבטחת קיומם נדרשה הערובה, רשאי הוא להורות לאחראי על ארגון לוויית המפגע על תשלום סכום בגובה הערובה שנדרשה (בסעיף זה – סכום החיוב) בתוך 14 ימים מיום שנמסרה לו דרישה לתשלומו.
{{ח:תתת|(2)}} סכום חיוב שלא שולם, כולו או חלקו, עד תום התקופה האמורה בפסקה (1) (בסעיף זה – המועד הקובע), תיווסף עליו תוספת פיגור (בסעיף קטן זה – התוספת); שיעור התוספת יהיה חמישים אחוזים מסכום החיוב או מחלקו שלא שולם, לפי העניין, ובתום כל תקופה של שישה חודשים שעברו מהמועד הקובע – חמישה אחוזים נוספים מסכום החיוב או מחלקו כאמור.
{{ח:תתת|(3)}} על גביית סכום החיוב והתוספת יחול {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}}.
{{ח:תת|(ז)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהסמכויות הנתונות לשוטר לפי כל דין.

{{ח:סעיף|70ב|צו לעיכוב מסירת גופת מפגע|תיקון: תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} היה למפקד המחוז חשש סביר כי בשל לוויית מפגע תיגרם פגיעה בביטחון הנפש או יבוצע מעשה טרור, או שבמהלך הלוויה יבוצעו הסתה לטרור או גילוי הזדהות עם ארגון טרור או עם מעשה טרור, רשאי הוא, אם סבר כי הדבר דרוש באופן חיוני למניעת הפגיעה או המעשים האמורים וכי לא ניתן למנעם בדרך סבירה אחרת, להורות בצו על עיכוב מסירת גופת המפגע וקיום לווייתו, עד לעמידה בתנאים שנקבעו בצו ההגבלה לעניין לוויית המפגע או עד תום 10 ימים מיום שניתן הצו לפי סעיף קטן זה, לפי המוקדם.
{{ח:תת|(ב)}} המפכ״ל רשאי להורות על הארכת תקופת תוקפו של צו לעיכוב מסירת גופת מפגע כאמור בסעיף קטן (א), מעת לעת, עד לקיום התנאים שנקבעו בצו ההגבלה לעניין לוויית המפגע.

{{ח:סעיף|71|הוראות לגבי עתירה בעניין צו למניעת פעילות או צו להגבלת שימוש במקום}}
{{ח:תת|(א)}} בדונו בעתירה בעניין צו למניעת פעילות או צו להגבלת שימוש במקום, רשאי בית משפט לעניינים מינהליים לבטל את הצו, לאשרו או לשנות את תנאיו, ורשאי הוא להחזיר את העניין עם הוראות למי שהוציא את הצו.
{{ח:תת|(ב)}} על עתירה כאמור בסעיף קטן (א) וכן על ערעור עליה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 65|סעיף 65}} לעניין סטייה מדיני הראיות וראיות חסויות.

{{ח:סעיף|72|הפרת צו למניעת פעילות או צו להגבלת שימוש במקום}}
{{ח:ת}} המפר צו למניעת פעילות או צו להגבלת שימוש במקום, ובכלל זה מרשה לאחר להשתמש במקום שהוצא לגביו צו כאמור, דינו – מאסר שנתיים.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: תיקוני חקיקה}}

{{ח:סעיף|73|ביטול {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור|פקודת מניעת טרור}}}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור|פקודת מניעת טרור, התש״ח–1948}} – בטלה.

{{ח:סעיף|74|ביטול {{ח:חיצוני|חוק איסור מימון טרור|חוק איסור מימון טרור}}}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק איסור מימון טרור|חוק איסור מימון טרור, התשס״ה–2005}} – בטל.

{{ח:סעיף|75|ביטול {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה)|חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה)}}}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה)|חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה), התשס״ו–2006}} – בטל.

{{ח:סעיף|76|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)|בתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}.}}

{{ח:סעיף|77|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק האזרחות|בחוק האזרחות, התשי״ב–1952}}.}}

{{ח:סעיף|78|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת|בחוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת, התשכ״ח–1968}}.}}

{{ח:סעיף|79|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש״ל–1970}}.}}

{{ח:סעיף|80|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל״ב–1971}}.}}

{{ח:סעיף|81|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.}}

{{ח:סעיף|82|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים|בחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ״א–1981}}.}}

{{ח:סעיף|83|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|בחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}.}}

{{ח:סעיף|84|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|85|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הסניגוריה הציבורית|בחוק הסניגוריה הציבורית, התשנ״ו–1995}}.}}

{{ח:סעיף|86|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}}.}}

{{ח:סעיף|87|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור|בחוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור, התשנ״ח–1998}}.}}

{{ח:סעיף|88|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק עזרה משפטית בין מדינות|בחוק עזרה משפטית בין מדינות, התשנ״ח–1998}}.}}

{{ח:סעיף|89|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע|בחוק חופש המידע, התשנ״ח–1998}}.}}

{{ח:סעיף|90|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|בחוק איסור הלבנת הון, התש״ס–2000}}.}}

{{ח:סעיף|91|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לעניינים מינהליים|בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש״ס–2000}}.}}

{{ח:סעיף|92|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מאבק בארגוני פשיעה|בחוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס״ג–2003}}.}}

{{ח:סעיף|93|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הסדרת מחקרים במחוללי מחלות ביולוגיים|בחוק הסדרת מחקרים במחוללי מחלות ביולוגיים, התשס״ט–2008}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|94|אצילת סמכויות|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} סמכותם של שר הביטחון ושל ראש רשות ביטחון לפי חוק זה אינה ניתנת לאצילה, אלא אם כן נקבע אחרת בחוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} היועץ המשפטי לממשלה רשאי לאצול לפרקליט המדינה ולמשנה לפרקליט המדינה את הסמכויות הנתונות לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 24|24(ה)}}, {{ח:פנימי|סעיף 46|46(א)(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 52|ו־52(ב)}}, ולעניין הסמכות הנתונה לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ב)}} – גם למשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

{{ח:סעיף|95|תחולת {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}}|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} הסמכויות הנתונות לנגיד בנק ישראל ולשר להוציא צווים לשם אכיפתו של {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}} כאמור {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|בסעיפים 7}}, {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|8א}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8ב|או 8ב לאותו חוק}} יהיו נתונות להם גם לשם אכיפת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיפים 31 עד 36 לחוק זה}}, וכן יהיה רשאי כל אחד מהם, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם השר לביטחון הפנים, לקבוע בצו, לגבי תאגיד בנקאי או גוף, כאמור {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|בסעיפים 7}}, {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|8א}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8ב|או 8ב לחוק האמור}}, הוראות בדבר בדיקת פרטי הזיהוי של צדדים לפעולה ברכוש אל מול פרטי הזיהוי של ארגוני טרור מוכרזים ופרטי הזיהוי של מי שהוכרז עליהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}} שהם פעילי טרור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של תאגידים בנקאיים למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של תאגידים בנקאיים למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשס״א–2001}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מנהל תיקים למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מנהל תיקים למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״א–2010}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חבר בורסה למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חבר בורסה למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״א–2010}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח ניהול רישומים של בנק הדואר למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח ניהול רישומים של בנק הדואר למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״א–2011}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירותי מטבע למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירותי מטבע למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ד–2014}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של סוחר באבנים יקרות למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של סוחר באבנים יקרות למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ד–2014}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, ניהול רישומים של נותן שירות עסקי למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, ניהול רישומים של נותן שירות עסקי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ה–2014}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של זירת סוחר לחשבונו העצמי למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של זירת סוחר לחשבונו העצמי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ו–2015}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מבטחים, סוכני ביטוח וחברות מנהלות, למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מבטחים, סוכני ביטוח וחברות מנהלות, למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ז–2017}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירות בנכס פיננסי ונותני שירותי אשראי למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירות בנכס פיננסי ונותני שירותי אשראי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מפעיל מערכת לתיווך באשראי למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מפעיל מערכת לתיווך באשראי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע״ט–2019}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חברת תשלומים למניעת הלבנת הון ומימון טרור)|צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חברת תשלומים למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשפ״ה–2024}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} דיווחים שיתקבלו לפי סעיף זה ברשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור יישמרו במאגר המידע שהוקם לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 28|סעיף 28 לחוק איסור הלבנת הון}}; העברת מידע שהתקבל לפי סעיף זה או לשם אכיפת הוראות הסעיפים המנויים בסעיף קטן (א), ממאגר המידע, תיעשה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|החוק האמור}}; הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 31א|סעיף 31א לחוק איסור הלבנת הון}} שעניינן חובת סודיות ואיסור גילוי מידע ושימוש בו שלא לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}}, יחולו גם על אדם שהגיע אליו מידע שהתקבל לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} אחראי למילוי חובות בתאגיד בנקאי ובכל גוף המנוי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#תוספת 3|בתוספת השלישית לחוק איסור הלבנת הון}}, שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8|סעיף 8 לחוק האמור}}, או אחראי למילוי חובות בתאגיד שהוא סוחר באבנים יקרות, שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|סעיף 8א(ו) לחוק האמור}}, יפעל גם לקיום החובות שיוטלו בצווים לפי סעיף קטן (א) על התאגיד או הגוף האמור ולהדרכת העובדים לקיום החובות כאמור ולפיקוח על מילוין.
{{ח:תת|(ד)}} המפקחים שמונו לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 11יד|סעיף 11יד לחוק איסור הלבנת הון}} יפקחו גם על ביצוע הוראות צווים לפי סעיף קטן (א), שעניינן חובות תאגיד בנקאי, גוף המנוי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#תוספת 3|בתוספת השלישית לחוק האמור}} וסוחר באבנים יקרות, ולשם כך יהיו נתונות להם הסמכויות שלפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|החוק האמור}} ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#פרק ד2|פרק ד׳2 לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 14|סעיף 14 לחוק איסור הלבנת הון}} הקובעות עיצום כספי על הפרת הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|החוק האמור}}, יחולו גם לעניין הפרת הוראות צווים לפי סעיף קטן (א); הסמכויות הנתונות לוועדה להטלת עיצום כספי שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 13|סעיף 13 לחוק איסור הלבנת הון}} יהיו נתונות לה גם לגבי מי שהפר את הוראות הצווים האמורים ולעניין עיצום כספי יחולו ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#פרק ה|פרק ה׳ לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ו)}} הוטל עיצום כספי לפי סעיף זה ושולם העיצום, לא יוגש כתב אישום בשל עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 36|סעיף 36}} בשל אותו מעשה שבשלו הוטל העיצום הכספי.
{{ח:תת|(ז)}} על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראות צו לפי סעיף קטן (א), לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד, אף אם המעשה מהווה הפרה גם של צו לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}}.

{{ח:סעיף|96|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין ולא לגרוע ממנו.

{{ח:סעיף|97|ביצוע ותקנות|תיקון: תשע״ח, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות סעיפים קטנים (ב) ו־(ג), שר המשפטים ממונה על ביצוע הוראות חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו, ובכלל זה תקנות בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סדרי דין בבקשה לחילוט בהליך פלילי, לרבות לעניין מסירת הודעה לטוענים לזכות ברכוש, והגשת טענותיהם בעניין החילוט;
{{ח:תתת|(2)}} ניהול הרכוש שנתפס וחולט לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}}, ובכלל זה אופן תשלום הוצאות ניהול הרכוש כאמור; תקנות לפי פסקה זו יותקנו בהסכמת שר האוצר.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המאבק בטרור (ניהול רכוש שנתפס ושחולט)|תקנות המאבק בטרור (ניהול רכוש שנתפס ושחולט), התשע״ז–2017}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} שר הביטחון ממונה על ביצוע הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} לעניין הכרזה, ועל ביצוע הוראות {{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|סימן ב׳ לפרק ה׳}} לעניין תפיסה וחילוט מינהליים.
{{ח:תת|(ג)}} השר לביטחון הפנים ממונה על ביצוע הוראות {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}}, והוא רשאי, בהסכמת שר המשפטים, להתקין תקנות לביצועו, ובכלל זה תקנות בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המצאת עותק של צו למניעת פעילות ושל צו להגבלת שימוש במקום, לבעלים של מקום או למחזיק בו;
{{ח:תתת|(2)}} הגשת טענות בעניין צווים כאמור בפסקה (1).
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), שר הביטחון ושר המשפטים רשאים לקבוע יחד תקנות בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הכרזות לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}}, ובכלל זה פרטים שייכללו בהכרזות כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} דרכים ומועדים להמצאת הודעות לארגון טרור מוכרז או למי שהוכרז פעיל טרור, ולמי שחלה עליו חובת דיווח לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|סעיפים 7}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|או 8א לחוק איסור הלבנת הון}};
{{ח:תתת|(3)}} הדרך והמועד להגשת בקשה לביטול הכרזה, וכן אופן קיום הביקורת התקופתית על הכרזה לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳ לפרק ב׳}};
{{ח:תתת|(4)}} צווי תפיסה מינהליים או צווי חילוט לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}}; תקנות לעניין ביצוע צווים כאמור יותקנו בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המאבק בטרור (הכרזה על ארגון טרור ועל פעיל טרור)|תקנות המאבק בטרור (הכרזה על ארגון טרור ועל פעיל טרור), התשע״ז–2017}}.}}
{{ח:תת|(ה)|(1)}} תקנות לפי חוק זה, למעט צווים בעניין הכרזות על ארגון טרור או על פעיל טרור לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}}, יותקנו באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), תקנות לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}} יותקנו באישור הוועדה לביטחון לאומי של הכנסת.

{{ח:סעיף|98|שינוי {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת}}|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הנוסח הקבוע):}} שר המשפטים, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת}}.

{{ח:סעיף|98|שינוי התוספות|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנתיים מיום 12.11.2023, ולשנתיים מיום 27.11.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים, בהסכמת שר הביטחון ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השנייה}}.

{{ח:סעיף|99|דיווח לכנסת|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ידווח לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, ב־1 ביוני בכל שנה, על אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מספר כתבי האישום שהוגשו בשנה שקדמה למועד הדיווח בשל עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}}, ואופן יישום הוראות {{ח:פנימי|סעיף 24|הסעיף האמור}};
{{ח:תתת|(2)}} יישום הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}}, ובכלל זה על מספר המקרים שבהם –
{{ח:תתתת|(א)}} קצין ממונה השהה הבאת עצור בעבירת ביטחון לפני שופט לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיף 46(א)(1) או (2)}}, לרבות פירוט בדבר תקופות ההשהיה;
{{ח:תתתת|(ב)}} בית משפט הורה על השהיית הבאתו של עצור בעבירת ביטחון לפני שופט לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיף 46(א)(3)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} שופט ציווה על מעצרו של עצור בעבירת ביטחון כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 17|בסעיף 17(א) לחוק המעצרים}} כנוסחו כפי שהוא מוחל {{ח:פנימי|סעיף 47|בסעיף 47 לחוק זה}}, לרבות פירוט בדבר התקופות שבהן הוחזק במעצר כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 17|בסעיף 17(ב) לחוק המעצרים}} כפי שהוא מוחל {{ח:פנימי|סעיף 47|בסעיף האמור}} ולרבות פירוט בדבר התקופות שבהן הוחזק במעצר לתקופה העולה על 15 ימים;
{{ח:תתתת|(ד)}} בית המשפט העליון האריך את מעצרו של עצור בעבירת ביטחון שלא בנוכחות העצור לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיף 48}}, לרבות פירוט בדבר התקופות שבהן הוחזק במעצר;
{{ח:תתתת|(ה)}} בית המשפט הורה על קיום דיון לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(ב)}};
{{ח:תתתת|(ו)}} מונה לעצור סניגור לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 51|סעיף 51(ג)}};
{{ח:תתתת|(ז)}} בית המשפט הורה שלא להביא את החלטתו לידיעת העצור לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 51|סעיף 51(ד)}} והמועד שבו הובאה לידיעת העצור החלטת בית משפט שהתקבלה בדיון שהתקיים שלא בנוכחותו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 51|בסעיף האמור}};
{{ח:תתתת|(ח)}} הופעלה יותר מסמכות אחת מהסמכויות לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיפים 46(א)(2) ו־(3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 47|47}}, {{ח:פנימי|סעיף 48|48}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(ב)}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 35|וסעיף 35 לחוק המעצרים}}, וכן את פירוט הסמכויות שהופעלו.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנתיים מיום 12.11.2023, ולשנתיים מיום 27.11.2025):}} שר המשפטים ידווח לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, ב־1 ביוני וב־1 בדצמבר בכל שנה, על אופן יישום הוראות {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24(ג1)}}, על מספר החקירות שנפתחו בחשד לביצוע עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24(ג1)}}, מספר העצורים בשל חשד כאמור, מספר כתבי האישום שהוגשו בשל אותה עבירה, ותוצאות ההליכים הפליליים האמורים, בששת החודשים שקדמו למועד הדיווח, בפילוח לפי ארגון הטרור שפרסומיו נצרכו.

{{ח:סעיף|100|תחילה}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתו של חוק זה ביום ל׳ בתשרי התשע״ז (1 בנובמבר 2016) (להלן – יום התחילה).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), תחילתו של ביטול {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנות 84}}, {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 85|85}} {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 120|ו־120 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 76|בסעיף 76 לחוק זה}}, ביום ג׳ באדר התשע״ז (1 במרס 2017), ואולם העמדה לדין בעבירה שנעברה לאחר יום התחילה או הפעלת סמכות אחרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנות 84}}, {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 85|85}} {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 120|או 120 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}, בתקופה שבין יום התחילה ליום ביטולן, טעונה אישור של היועץ המשפטי לממשלה או של פרקליט המדינה; הסמכות לתת אישור כאמור אינה ניתנת לאצילה.

{{ח:סעיף|101|תחולה והוראות מעבר|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} חבר בני אדם שהוכרז, לפני יום התחילה, שהוא ארגון טרוריסטי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 8|סעיף 8 לפקודת מניעת טרור, התש״ח–1948}} (בסעיף זה – פקודת מניעת טרור) או שהוא התאחדות בלתי מותרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(1)(ב) לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}, יראו אותו כאילו הכריזו עליו בהכרזה קבועה שהוא ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6 לחוק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} חבר בני אדם שהוכרז, לפני יום התחילה, שהוא ארגון טרור לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור מימון טרור#סעיף 2|סעיף 2 לחוק איסור מימון טרור, התשס״ה–2005}} (בסעיף זה – חוק איסור מימון טרור), יראו אותו כאילו הכריזו עליו שהוא ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א) לחוק זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} אדם שהוכרז, לפני יום התחילה, שהוא פעיל טרור לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור מימון טרור#סעיף 2|סעיף 2 לחוק איסור מימון טרור}}, יראו אותו כאילו הכריזו עליו שהוא פעיל טרור לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)(2) או (3)(ג) לחוק זה}}.
{{ח:תת|(ד)}} על רכוש שנתפס, חולט או הוחרם ערב יום התחילה יחול הדין שחל ערב יום התחילה.
{{ח:תת|(ה)}} העבירות המנויות להלן, שנעברו ערב יום התחילה, יראו אותן כעבירת טרור חמורה:
{{ח:תתת|(1)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 3|או 3 לפקודת מניעת טרור}};
{{ח:תתת|(2)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור מימון טרור#סעיף 8|סעיף 8 לחוק איסור מימון טרור}};
{{ח:תתת|(3)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנות 84}} {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 85|או 85 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}};
{{ח:תתת|(4)}} לעניין הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}} – גם עבירת ביטחון כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה)|בחוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה), התשס״ו–2006}}.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 42|סעיפים 42}} {{ח:פנימי|סעיף 98|ו־98}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(נקראת ”תוספת ראשונה“ כהוראת שעה לשנתיים מיום 12.11.2023, ולשנתיים מיום 27.11.2025, בנוסח הקבוע נקראת: ”תוספת“):}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 1 פרט 1}}
{{ח:ת}} אפגניסטן;

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 1 פרט 2}}
{{ח:ת}} לוב;

{{ח:סעיף*|(3)||עוגן=תוספת 1 פרט 3}}
{{ח:ת}} סודן;

{{ח:סעיף*|(4)||עוגן=תוספת 1 פרט 4}}
{{ח:ת}} פקיסטן.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שנייה|תיקון: תשפ״ד, תשפ״ו}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24(ג1)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לשנתיים מיום 12.11.2023, ולשנתיים מיום 27.11.2025):}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} ארגון דאעש (”המדינה האסלאמית“, ”המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה“, ”הח׳ליפות האסלאמית“, ”אלקאעדה עיראק“, ”ISLAMIC STATE‏“, ”ISIS“‏, ”ISIL“) כהגדרתו בהכרזה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 8|סעיף 8 לפקודת מניעת טרור, התש״ח–1948}}, מיום ט״ו בחשוון התשע״ו (29 באוקטובר 2015);

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} ארגון החמאס (חרכת מקאומה איסלאמיה) כהגדרתו בהכרזה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 8|סעיף 8 לפקודת מניעת טרור, התש״ח–1948}}, מיום י״ט בסיוון התשמ״ט (22 ביוני 1989).

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום ט׳ בסיוון התשע״ו (15 ביוני 2016).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''איילת שקד'''
שרת המשפטים
* '''ראובן ריבלין'''
נשיא המדינה
* '''יולי יואל אדלשטיין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]