חוק הסדרים בעקבות ניוד המטבע

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הסדרים בעקבות ניוד המטבע, תשל״ח–1977}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000447}} {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ח, 28|חוק הסדרים בעקבות ניוד המטבע|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208939.pdf}}, {{ח:תיבה|117|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-0892.pdf}}, {{ח:תיבה|118|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317801.pdf}}, {{ח:תיבה|210|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208940.pdf}}.

''קביעת שיעור ריבית:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשל״ט, 1889|צו הסדרים בעקבות ניוד המטבע (קביעת שיעור ריבית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4026.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ם, 567|תיקון לצו הסדרים בעקבות ניוד המטבע (קביעת שיעור ריבית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4065.pdf}}, {{ח:תיבה|2059|תיקון מס׳ 2 לצו הסדרים בעקבות ניוד המטבע (קביעת שיעור ריבית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4144.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 170|תיקון לצו הסדרים בעקבות ניוד המטבע (קביעת שיעור ריבית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4181.pdf}}. ''שינוי תארים:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ג, 1531|הודעת פקידי הממשלה (שינוי תארים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4502.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: כללי}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: היטל מטבע}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: היטל מלאי}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: היטל יבוא}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: פטור והחזר בהיטלי מלאי ויבוא}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: החזר מס קניה ומכס}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: תיאומי חקיקה}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה: {{מוקטן|מטבעות חוץ ושעריהם (בלירות)}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: כללי}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: ק״ת תשמ״ג}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל טובין“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דולר“ – דולר של ארצות הברית של אמריקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היום הקובע“ – י״ח בחשון תשל״ח (30 באוקטובר 1977);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היטל“ – היטל לפי חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל המכס ומע״מ או מי שהוא הסמיך לענין חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המפקח“ – המפקח על מטבע חוץ, כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (כספים)|בתקנות המטבע}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הקצבה“ – היתר רכישת מטבע חוץ שניתן לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (כספים)|תקנות המטבע}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השער החדש“, ”השער הקודם“, לגבי כל מטבע חוץ – כמצויין {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התרה“ – התרת רשימון לצריכה בארץ, כמשמעותה לפי {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טובין“ – טובין שיובאו לישראל ותמורתם או חלק ממנה שולמו במטבע שנרכש מהקצבה או מתוך מילווה בין־לאומי שקבע המפקח ובמידה שקבע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחזיק“, לענין מטבע חוץ – תושב ישראל אשר בישראל או מחוצה לה רכש מטבע חוץ או מחזיק אותו ברשותו או בפיקוחו או שהוא בעל זכות בצורה כלשהי בישראל או מחוצה לה במטבע חוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות מוסמכת“ –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי היטל מטבע – המפקח;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי היטל מלאי והיטל יבוא – המנהל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחיר טובין“ – המחיר המקובל כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 130|בסעיף 130 לפקודת המכס}} כפי שנרשם בלירות ברשימון שהתיר גובה המכס, ובהעדר רשימון – במסמך יבוא אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מטבע חוץ“ – מטבע חוץ המפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר מוסמך“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (כספים)|בתקנה 3(2) לתקנות המטבע}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסירה לצריכה בארץ“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עוסק“ – לענין טובין – אדם שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו נמצא מלאי טובין למכירה או לשימוש אחר בעסקיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פיקוח רשות המכס“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות המטבע“ – {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (כספים)|תקנות ההגנה (כספים), 1941}}.

{{ח:סעיף|2|תשלום היטל}}
{{ח:ת}} היטל ישולם לאוצר המדינה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: היטל מטבע}}

{{ח:סעיף|3|היטל מטבע על הון חוזר}}
{{ח:תת|(א)}} סוחר מוסמך שהחזיק הון חוזר ביום הקובע, ישלם עליו היטל מטבע.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”הון חוזר“ – מטבע חוץ או זכות למטבע חוץ בכל צורה שהיא אשר המפקח התיר את החזקתו כהון חוזר או המוחזק למעשה כהון חוזר, ולרבות כל מטבע חוץ שנצטבר ביום הקובע במחזור;
{{ח:תתת|(2)}} ”מחזיק הון חוזר“ – לרבות מחזיק מטבע חוץ שנרכש לפי השער הקודם והרוכש הוציאו מרשותו בעיסקה שנעשתה ללא היתר של המפקח או לפני המועד שבו התיר המפקח לעשותה.

{{ח:סעיף|4|היטל מטבע על יתרות מטבע שיש למכור לסוחר מוסמך}}
{{ח:ת}} המחזיק ביום הקובע או לאחריו מטבע חוץ אשר על פי דין חייבים במכירתו לסוחר מוסמך לפי השער הקודם או אשר היו חייבים למכרו לסוחר מוסמך לפני היום הקובע, אך הוא נמכר לפי השער החדש או עדיין לא נמכר, ישלם עליו היטל מטבע.

{{ח:סעיף|5|שיעור היטל מטבע}}
{{ח:ת}} היטל מטבע יהיה בסכום ההפרש בין השער החדש לבין השער הקודם של אותו מטבע.

{{ח:סעיף|6|מועד תשלום היטל}}
{{ח:ת}} היטל מטבע ישולם עד יום ד׳ בכסלו תשל״ח (14 בנובמבר 1977) או תוך שלושה ימים מן היום שבו הגיעו ההון החוזר או מטבע חוץ שעליהם מוטל ההיטל לידי החייב בהיטל, הכל לפי המאוחר יותר.

{{ח:סעיף|7|קנס בשל עיכוב מטבע חוץ}}
{{ח:ת}} אם עקב מעשה או מחדל בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (כספים)|לתקנה 6 לתקנות המטבע}}, שהחייב בהיטל מטבע שותף להם, לא הגיעו ההון החוזר או מטבע החוץ לידיו, ישלם קנס בשיעור 28 אחוזים לשנה מההיטל מן המועד המוקדם ביותר שבו צריך היה ההון החוזר או מטבע החוץ להגיע לידיו אילולא המעשה או המחדל האמורים ועד יום תשלום הקנס בפועל.

{{ח:סעיף|8|מסירת דו״ח}}
{{ח:ת}} החייב בהיטל מטבע ימסור למפקח דין וחשבון כפי שיורה המפקח ובו פרטים על מטבע חוץ שהחזיק ביום הקובע, לא יאוחר מיום כ״ח בחשון תשל״ח (9 בנובמבר 1977).

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: היטל מלאי}}

{{ח:סעיף|9|היטל מלאי}}
{{ח:תת|(א)}} עוסק שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו נמצאים טובין – למעט טובין המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}} – שיובאו לישראל ורשימונם הותר לצריכה בארץ לפני היום הקובע – אף אם עדיין לא סולקו מפיקוח רשות המכס – ישלם עליהם היטל מלאי המורכב משניים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שיעור ממחיר הטובין כשהוא מחושב לפי השער הקודם של הדולר, השווה לשיעור העליה של השער החדש של הדולר לעומת השער הקודם של הדולר;
{{ח:תתת|(2)}} ההפרש בין סך כל סכום המסים שהיו משתלמים על הטובין אילו שולמו ערב היום הקובע לבין סך כל סכום המסים שהיו משתלמים על הטובין אילו שולמו ביום הקובע כשמחירם מוגדל בשיעור העליה של השער החדש של הדולר לעומת השער הקודם של הדולר; אולם אם סכום המסים על הטובין ביום הקובע קטן מסכום המסים ערב היום הקובע, יופחת סכום ההפרש המחושב לפי פסקה זו מן הסכום המחושב לפי פסקה (1), ואם עלה סכום ההפרש על הסכום המחושב כאמור יהא העוסק זכאי, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29(א)}}, להחזר הסכום העודף.
{{ח:תת|(ב)}} ”מסים“, לענין סעיף זה – מכס, מס קניה ותשלומי חובה לפי {{ח:חיצוני|חוק היטלי סחר ואמצעי הגנה|תקנות־שעת־חירום (תשלומי חובה), תשי״ח–1958}} (להלן – תקנות תשלומי חובה), וכל היטל אחר המוטל על יבוא טובין למעט מס ערך מוסף.
{{ח:תת|(ג)}} נתקיימו בטובין הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 156|סעיפים 156}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 160|160}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 160א|160א}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 160ג|או 160ג לפקודת המכס}} או הוראות {{ח:חיצוני|חוק היטלי סחר ואמצעי הגנה#סעיף 52|תקנות 17}} {{ח:חיצוני|חוק היטלי סחר ואמצעי הגנה#סעיף 58|או 18 לתקנות תשלומי חובה}}, יהיה דין היטל, כולו או מקצתו, ששולם לפי הוראות סעיף קטן (א)(2) כדין מכס או תשלומי חובה לענין אותם סעיפים או תקנות.
{{ח:תת|(ד)}} הוכח להנחת דעתו של המנהל כי מחיר הטובין שונה במידה ניכרת ממחירם המקובל כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 130|בסעיף 130 לפקודת המכס}} ביום הקובע, רשאי הוא לחשב את ההיטל לפי מחירם המקובל ביום הקובע.
{{ח:תת|(ה)}} מי שנתחייב בהיטל מלאי והוכיח להנחת דעתו של המנהל שהטובין שעליהם נתחייב אינם בבעלותו, לא יהא חייב בתשלום היטל עליהם אם מסר פרטים עליהם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16(א)}} ואת שמם ומענם של הבעלים; אין באמור בסעיף קטן זה כדי לפטור מהיטל מלאי את העוסק שהוא בעל הטובין האמורים.

{{ח:סעיף|10|שער ביניים}}
{{ח:ת}} לענין חישוב היטל המלאי על טובין שסולקו מפיקוח רשות המכס מהיום הקובע ועד ליום כ׳ בחשון תשל״ח (1 בנובמבר 1977), נקבע השער החדש של הדולר כשווה לחמש עשרה לירות.

{{ח:סעיף|11|יחוס טובין}}
{{ח:תת|(א)}} היה בבעלותו, ברשותו או בפיקוחו של עוסק מלאי טובין שיובאו על פי יותר מרשימון אחד או מסמך יבוא אחר אחד ולא ניתן לקבוע על פי איזה רשימון או מסמך כאמור יובא כל חלק מן המלאי, יראו את הטובין שבמלאי כאילו יובאו על פי הרשימונים או המסמכים שתאריכם מאוחר.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לקבוע כללים לקביעת מקור הטובין לצורך חישוב היטל מלאי שחייב בו עוסק שחלק מהטובין שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו ייבא בעצמו וחלקם רכש מאחר.

{{ח:סעיף|12|מועד תשלום היטל מלאי}}
{{ח:תת|(א)}} היטל מלאי ישולם בחמישה עשר שיעורים חדשיים שווים ורצופים שהראשון מהם ישולם ביום כ״ד בשבט תשל״ח (1 בפברואר 1978); שילם החייב את היטל המלאי המגיע ממנו במלואו לא יאוחר מהיום האמור, יהיה זכאי להנחה של 12 אחוזים מסכום ההיטל ובלבד שלא תינתן הנחה למי ששילם את ההיטל במלואו בגלל האמור בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) היטל החל על טובין שעדיין לא סולקו מפיקוח רשות המכס ישולם במלואו לפני סילוקם מפיקוח רשות המכס, וכל עוד לא שולם ההיטל לא יסולקו הטובין.

{{ח:סעיף|13|פטור והפחתה}}
{{ח:ת}} לא עלה סכום היטל המלאי שעוסק חייב בו על 40,000 לירות, יהיה העוסק פטור מתשלומו; עלה ההיטל על הסכום האמור, יופחת ב־40,000 לירות.

{{ח:סעיף|14|פטור מהיטל מלאי על מלאי מת}}
{{ח:ת}} עוסק יהיה פטור מהיטל מלאי לגבי טובין שהוכיח להנחת דעתו של המנהל כי הם היו בבעלותו, ברשותו או בפיקוחו במשך שלוש שנים לפני היום הקובע או במשך תקופה קצרה יותר אם לדעת המנהל באותו ענף מסחרי די בה לראותם כמלאי מת; אולם רשאי המנהל לקבוע כי טובין שהיו ברשותו או בפיקוחו של עוסק למעלה משלוש שנים כאמור יהיו חייבים בהיטל אם לדעת המנהל אין רואים אותם באותו ענף מסחרי כמלאי מת.

{{ח:סעיף|15|פטור מהיטל מלאי על טובין שעובדו בישראל ועל ציוד}}
{{ח:ת}} עוסק יהיה פטור מהיטל מלאי לגבי טובין שהוכיח להנחת דעתו של המנהל כי לפני היום הקובע עברו בישראל תהליך עיבוד וכן לגבי ציוד שהוא משתמש בו לצורך עיסקו ואינו מיועד למכירה.

{{ח:סעיף|16|דו״ח על מלאי}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} עוסק שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו מלאי טובין שעליהם חל היטל מלאי, ומי שעסקו יבוא טובין, ימסור למנהל דין וחשבון ובו פרטים על הטובין כפי שיורה המנהל, לא יאוחר מיום כ״א בטבת תשל״ח (31 בדצמבר 1977), זולת אם דרש המנהל דרישה אחרת לענין זה.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), יהא עוסק שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו מלאי טובין שסכום היטל המלאי שהיה חייב בו אילולא הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} אינו עולה על 15,000 לירות, פטור מחובת מסירת דין וחשבון זולת אם הוא מבקש החזר מס קניה על פי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראה או דרישה כאמור בסעיף קטן (א) תהיה כללית או לסוגים מסויימים של עוסקים או לעוסק מסויים; נתינתה תהיה כדין אם פורסמה בשלושה עתונים יומיים היוצאים לאור בישראל או נמסרה לידיו של העוסק ותחילתה ביום שנקבע בה.
{{ח:תת|(ג)}} לא הגיש אדם דין וחשבון כאמור בסעיף קטן (א) עד למועד שנקבע לכך, יווסף קנס של 20% על סכום היטל המלאי שהוא חייב בו, ומששילם החייב את הקנס לא יינקטו הליכים פליליים נגדו על שלא הגיש את הדין וחשבון; המנהל רשאי להקטין את הקנס מטעמים מיוחדים שיירשמו.

{{ח:סעיף|17|סמכות לשום}}
{{ח:תת|(א)}} נמסר דין וחשבון לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}}, רשאי המנהל לעשות אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לאשר את הדין וחשבון ולקבוע לפיו את סכום ההיטל;
{{ח:תתת|(2)}} לשום לפי מיטב שפיטתו את סכום ההיטל, אם יש לו טעמים סבירים להניח שהדין וחשבון איננו נכון;
{{ח:תתת|(3)}} לאשר את הדין וחשבון אישור זמני ולדרוש תשלום ההיטל המגיע לפיו, בלי לפגוע בסמכותו לשום אחרי כן את סכום ההיטל לפי פסקה (2).
{{ח:תת|(ב)}} לא נמסר דין וחשבון לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}}, רשאי המנהל לשום לפי מיטב שפיטתו את סכום ההיטל שחייב העוסק לשלמו.

{{ח:סעיף|18|השגה}}
{{ח:תת|(א)}} החולק על שומה לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} רשאי להשיג עליה בכתב מנומק לפני המנהל תוך שלושים יום מיום שהומצאה לו הודעת השומה או תוך מועד מאוחר מזה שהתיר המנהל מטעמים מיוחדים, ובלבד שאם נעשתה שומה משום שלא הוגש דין וחשבון רשאי העוסק להשיג עליה רק אם הגיש את הדין וחשבון תוך התקופה האמורה או תוך תקופה שהתיר המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} הגיעו החייב בהיטל והמנהל להסכם בדבר ההיטל המגיע, תתוקן השומה לפי זה; לא הושג הסכם – יחליט המנהל בהשגה, ורשאי הוא לקיים את השומה, להגדילה או להקטינה.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה על ההסכם או ההחלטה בהשגה, כשהיא מנומקת, תומצא לחייב בהיטל.
{{ח:תת|(ד)}} לא החליט המנהל כאמור בסעיף קטן (ב) תוך שנה מיום הגשת ההשגה, יראו את ההשגה כאילו נתקבלה.

{{ח:סעיף|19|ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו מקופח בהחלטת המנהל בהשגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}}, רשאי לערער עליה לפני בית המשפט המחוזי תוך שלושים יום מיום שהומצאה לו ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} הערעור יידון לפני שופט אחד, ויישמע בדלתיים סגורות, אם לא הורה בית המשפט הוראה אחרת לפי בקשת המערער.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט יאשר, יפחית, יגדיל או יבטל את השומה, או, יפסוק באופן אחר כפי שיראה לנכון.
{{ח:תת|(ד)}} חובת הראיה כי השומה היא מופרזת תהיה על המערער.

{{ח:סעיף|20|תקנות סדרי דין}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות סדרי דין בדבר הגשת ערעור והדיון בו, לרבות תשלום אגרות, הוצאות, מתן ערובה והגשת ראיות.

{{ח:סעיף|21|השגה וערעור אינם דוחים תשלום היטל}}
{{ח:ת}} הגשת השגה אין בה כדי לדחות את תשלום סכום ההיטל שאינו שנוי במחלוקת; הגשת ערעור על החלטה בהשגה תדחה את תשלומה של מחצית היתרה השנויה במחלוקת זולת אם הורה בית המשפט אחרת.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: היטל יבוא}}

{{ח:סעיף|22|היטל יבוא|תיקון: תשל״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בעל טובין שרשימונם טרם הותר לצריכה בארץ, ישלם היטל יבוא בשיעור ממחיר הטובין כשהוא מחושב לפי השער הקודם של הדולר, השווה לשיעור העליה של השער החדש של הדולר לעומת השער הקודם של הדולר.
{{ח:תת|(ב)}} פטורים מהיטל יבוא –
{{ח:תתת|(1)}} טובין שתמורתם שולמה במטבע חוץ של בעל הטובין שהוחזק בידו כדין, ושלא נרכש בהקצבה, ואין חל עליו היטל מטבע לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} טובין שתמורתם שולמה או תשולם במטבע שנרכש אחרי היום הקובע או במטבע חוץ ששולם עליו היטל מטבע;
{{ח:תתת|(3)}} טובין שנתקבלו מספק תמורת טובין אחרים שיובאו לפני כן, ורשימונם הותר לצריכה בארץ, אך הוחזרו מאת היבואן לספק ללא תמורה נוספת;
{{ח:תתת|(4)}} טובין שיובאו ללא תמורה במסגרת אחריותו של ספק;
{{ח:תתת|(5)}} טובין שיובאו על פי {{ח:חיצוני|רשיון יבוא כללי|רשיון יבוא כללי, תשל״ז–1977}};
{{ח:תתת|(6)}} טובין שלא יימסרו לצריכה בארץ;
{{ח:תתת|(7)}} טובין שנרשמו למטרות שטעון או מעבר כאמור {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 16|בסעיף 16 לפקודת המכס}}.
{{ח:תת|(ג)}} אם רק חלק מן התמורה ששולמה בעד הטובין הוא כאמור בפסקאות (1) ו־(2) לסעיף קטן (ב), ישולם ההיטל על יתרת התמורה בלבד.

{{ח:סעיף|23|מועד תשלום היטל היבוא}}
{{ח:ת}} היטל יבוא ישולם לפני סילוק הטובין מפיקוח רשות המכס, וכל עוד לא שולם ההיטל במלואו לא יסולקו הטובין.

{{ח:סעיף|24|שער ביניים}}
{{ח:ת}} לענין חישוב היטל היבוא על טובין שסולקו מפיקוח רשות המכס מהיום הקובע ועד ליום כ׳ בחשון תשל״ח (1 בנובמבר 1977), נקבע השער החדש של הדולר כשווה לחמש עשרה לירות.

{{ח:סעיף|25|הוראה מיוחדת לענין חישוב מס קניה}}
{{ח:ת}} לענין חישוב מס קניה לפי {{ח:חיצוני|חוק מס קניה (טובין ושירותים)|חוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי״ב–1952}}, על טובין שנתחייבו בהיטל יבוא, לא יובא בחשבון היטל היבוא.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: פטור והחזר בהיטלי מלאי ויבוא}}

{{ח:סעיף|26|תמורה בשערים שונים|תיקון: תשל״ח}}
{{ח:תת|(א)}} ראה המנהל כי חלק מתמורתם של טובין שמוטל עליהם היטל מלאי או היטל יבוא עוד לא שולם וכי הוא ישולם במטבע חוץ שנרכש ביום הקובע או לאחריו, או שולם באשראי במטבע חוץ שייפרע במטבע שנרכש אחרי היום הקובע, או שולם לפני היום הקובע במטבע שנרכש בהקצבה לפי שער הגבוה מהשער הקודם, לא יחול היטל מלאי לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)(1)}} או היטל יבוא, לפי הענין, לגבי אותו חלק מהתמורה שישולם כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} היה לעוסק, ביום הקובע, חוב במטבע חוץ שמקורו באשראי שקיבל מספק באישור המפקח על מטבע חוץ לשם רכישת טובין, או באשראי שנתקבל מבנק באישור כאמור לשם מימון יבוא טובין לייצור מוצרים ליצוא, והוראות סעיף קטן (א) אינן חלות לגבי החוב, ויש לו טובין שחל עליהם היטל מלאי, לא יחול היטל מלאי לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)(1)}} או היטל יבוא, לפי הענין, לגבי אותו חלק מהתמורה שישולם בפרעון חוב כאמור.

{{ח:סעיף|27|טובין שניזוקו}}
{{ח:ת}} היה למנהל יסוד להניח שטובין החייבים בהיטל מלאי או היטל יבוא ניזוקו לפני היום הקובע או שבעודם בפיקוח רשות המכס ניזוקו, אבדו, הושמדו או נעזבו לרשות המכס, יפחית את ההיטל, יחזירו או יפטור ממנו, כולו או מקצתו, הכל לפני הענין.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: החזר מס קניה ומכס}}

{{ח:סעיף|28|הגדרה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}}, ”סחורות“ – טובין כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מס קניה (טובין ושירותים)|בחוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי״ב–1952}}, שאינם בגדר טובין כהגדרתם בחוק זה.

{{ח:סעיף|29|החזר מס קניה|תיקון: תשל״ח־2}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} עוסק שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו נמצאו סחורות שלא עברו תהליך עיבוד ושיעור מס הקניה עליהן בוטל או הופחת ביום הקובע, יהיה זכאי להחזר מס קניה בסכום השווה להפרש שבין מס הקניה ששולם לבין מס הקניה שהיו חייבים בתשלומו אילו היו חייבות במס קניה ביום הקובע (להלן – החזר), פחות 20,000 לירות.
{{ח:תתת|(2)}} היה העוסק זכאי להחזר הפרש מסים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(א)(2)}}, יווסף ההפרש לסכום ההחזר לפי פסקה (1) או שיראוהו כהחזר כאמור, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} עוסק החייב בהיטל מלאי או שהיה חייב בו אילולא הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} והוא זכאי גם להחזר, יקוזז סכום ההיטל לפני הפעלת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} כנגד סכום ההחזר; היתה התוצאה יתרת היטל, יחולו על יתרה זו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} כאילו היתה סכום ההיטל כולו; היתה התוצאה יתרת החזר, יופחתו ממנה 20,000 לירות.

{{ח:סעיף|30|דו״ח על סחורות}}
{{ח:תת|(א)}} עוסק הזכאי להחזר לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} ימסור למנהל דין וחשבון ובו פרטים על הסחורות שהיו בבעלותו, ברשותו או בפיקוחו ביום הקובע, סכומי מס הקניה ששילם עליהם וסכומי ההחזר שהוא זכאי להם.
{{ח:תת|(ב)}} עוסק החייב להגיש דין וחשבון לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}} יגיש את הדין וחשבון לפי סעיף זה יחד עם הדין וחשבון האמור; עוסק שאינו חייב להגיש דין וחשבון כאמור יגיש את הדין וחשבון לפי סעיף זה לא יאוחר מיום כ״א בטבת תשל״ח (31 בדצמבר 1977).

{{ח:סעיף|31|החזר מכס או ניכויו מהיטל|תיקון: תשל״ח־3}}
{{ח:ת}} עוסק שהוכיח להנחת דעתו של המנהל כי –
{{ח:תת|(1)}} בתוך חצי שנה שלפני היום הקובע שחרר מפיקוח רשות המכס טובין ששילם עליהם מכס על פי {{ח:חיצוני|פקודת תעריף המכס והפטורים#תוספת|סעיף 6 לתוספת לפקודת תעריף המכס והפטורים, 1937}}, בשיעור 15% מערכם ואין עליהם היטל מלאי;
{{ח:תת|(2)}} שילם את תמורת הטובין או חלקה לאחר היום הקבוע במטבע חוץ שנרכש אחרי היום הקובע, או שילם את תמורת הטובין או חלקה באשראי במטבע חוץ שקיבל מבנק באישור המפקח, לצורך רכישת הטובין, ושפרעונו לאחר היום הקובע, או היה לו ביום הקובע חוב במטבע חוץ שמקורו באשראי שקיבל מבנק באישור המפקח, לצורך רכישת הטובין, או שמקורו בהארכת אשראי קודם שקיבל באישור המפקח, ובלבד שהאשראי לא הובא בחשבון לענין {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26}};
{{ח:תת|(3)}} לא ניתנה לגבי תשלום תמורת הטובין או האשראי התחייבות לשיפוי בשל שינוי בשער המטבע, –
{{ח:ת}} יחזיר לו המנהל את המכס ששילם כאמור, כולו או חלקו, כיחס התמורה ששולמה כאמור או החוב, לפי הענין, לתמורה כולה.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|32|גביה}}
{{ח:ת}} על גביית היטל ותשלומים אחרים לפי חוק זה תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.

{{ח:סעיף|33|סמכות לשנות מועדים ודרכי תשלום}}
{{ח:תת|(א)}} רשות מוסמכת רשאית, בצו, לקבוע מועד מאוחר מהקבוע בחוק זה או מועד נוסף לסילוק היטל מלאי או היטל יבוא, את מקום סילוקו ואת דרכי הסילוק, ורשאית היא לקבל מהחייב בהיטל כאמור התחייבות לסילוקו וערובה לקיום התחייבות זו.
{{ח:תת|(ב)}} רשות מוסמכת רשאית לדחות למועד אחר, בתנאים הנראים לה, סילוק היטל מלאי או היטל יבוא, כולו או מקצתו.

{{ח:סעיף|34|תשלום ריבית וקנס|תיקון: ק״ת תשל״ט, ק״ת תש״ם, ק״ת תש״ם־2, ק״ת תשמ״א}}
{{ח:תת|(א)}} היטל, כולו או מקצתו, שהרשות המוסמכת דחתה את המועד לסילוקו, וכן סכום היטל שנוי במחלוקת שהוגשה לגביו השגה או סכום השנוי במחלוקת שלא שולם עקב הגשת ערעור, ונקבע סופית שהיו חייבים בתשלומו, ישלם עליו החייב בהיטל ריבית בשיעור של 120% לשנה מן היום שבו היה עליו לסלקו אילולא הדחיה, ההשגה או הערעור ועד יום פרעונו בפועל או בשיעור גבוה יותר שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} מי שחייב בהיטל ולא סילק אותו, כולו או מקצתו, במועד שהיה עליו לסלקו והרשות המוסמכת לא דחתה את המועד לסילוקו, יהיה חייב, בנוסף על הריבית לפי סעיף קטן (א), בתשלום קנס בשיעור של 2 אחוזים לחודש או חלק ממנו על הסכום שלא שולם במועד, מן היום שנקבע לסילוק ההיטל עד יום פרעונו בפועל.
{{ח:תת|(ג)}} הרשות המוסמכת רשאית להקטין את הקנס ובלבד ששיעורו לא יפחת מאחוז אחד לחודש או חלק ממנו.
{{ח:תת|(ד)}} לענין גבייתם, דין הריבית והקנס כדין ההיטל.

{{ח:סעיף|35|הקפאה של מטבע חוץ}}
{{ח:ת}} לא סולק היטל מטבע, כולו או מקצתו, במועד שנקבע בחוק זה, רשאית הרשות המוסמכת לאסור, עד לסילוק ההיטל, את העברת הבעלות או ההחזקה בהון החוזר או במטבע החוץ שעליהם מוטל ההיטל.

{{ח:סעיף|36|הקפאה בהיטל מלאי או בהיטל יבוא}}
{{ח:ת}} לא סילק עוסק היטל מלאי או היטל יבוא, כולו או מקצתו, במועד שנקבע בחוק זה או בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33(א)}}, רשאית הרשות המוסמכת לאסור, עד לסילוק ההיטל, את העברת הבעלות או ההחזקה בטובין שעליהם מוטל ההיטל וכל עיסקה אחרת בהם או את העברת הטובין ממקום למקום אם הם נמצאים ברשותו של החייב בהיטל או בפיקוחו.

{{ח:סעיף|37|עיכוב טובין}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לעכב הוצאת טובין של חייב בהיטל מפיקוח רשות המכס עד לתשלום כל היטל המגיע ממנו על פי חוק זה על אותם טובין או על טובין אחרים, או עד להגשת דין וחשבון אשר חובה להגישו לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|38|חילוט}}
{{ח:תת|(א)}} טובין שבבעלותו, ברשותו או בפיקוחו של עוסק ולא נכללו בדין וחשבון אשר חובה להגישו לפי חוק זה יחולטו למדינה ועל תפיסתם או שחרורם מן החילוט יחולו {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 188|סעיפים 188 עד 193}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 206|206(א)}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 229|229}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 230|ו־230 לפקודת המכס}}, בשינויים הנובעים מן הענין.
{{ח:תת|(ב)}} סעיף זה יחול גם לגבי טובין שנמסרה לגביהם בדין וחשבון כאמור ידיעה כוזבת בפרט חשוב.

{{ח:סעיף|39|הקפאת טובין}}
{{ח:תת|(א)}} חולטו טובין בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 38|לסעיף 38}} רשאי המנהל להורות על העברתם למקום שיורה או להקפיאם בידי המחזיק בהם.
{{ח:תת|(ב)}} הוקפאו טובין לפי סעיף קטן (א), חייב המחזיק בהם למסרם לפי דרישת המנהל; לא עשה כן, או מסרם כשהם ניזוקים, יאשם בעבירה על חוק זה זולת אם הניח את דעתו של המנהל שהטובין נעלמו או ניזוקו מסיבות שלא היתה לו שליטה עליהן.

{{ח:סעיף|40|סמכויות בדיקה}}
{{ח:ת}} מי שהרשות המוסמכת הסמיכה אותו לכך בכתב רשאי, לצורך ביצוע חוק זה או לשם מניעה או גילוי של עבירות על חוק זה, להיכנס לכל מקום כדי לערוך בדיקת מלאי, בדיקת פנקסים ומסמכים אחרים ולתפוס כל דבר העשוי לשמש ראיה במשפט על עבירה לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|41|החלת {{ח:חיצוני|חוק מסים עקיפים (מס ששולם ביתר או בחסר)|חוק מסים עקיפים}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק מסים עקיפים (מס ששולם ביתר או בחסר)|חוק מסים עקיפים (מס ששולם ביתר או בחסר), תשכ״ח–1968}}, יחולו על היטל יבוא והיטל מלאי.

{{ח:סעיף|42|מסירת ידיעות, מסמכים ותעודות אחרות}}
{{ח:תת|(א)}} רשות מוסמכת רשאית לגבות ראיות מכל אדם ולמטרה זו רשאית לדרוש ידיעות, פנקסים, מסמכים ותעודות אחרות, שלדעתה יש בהם כדי להבטיח את ביצועו של חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מן האמור {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 52|בסעיף 52 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל״א–1971}}, לא תיגבה ראיה מכוח הסמכויות לפי סעיף קטן (א) אם נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנדרש למסור את הראיה הוא בן־זוגו, ילדו או הורהו של העוסק או אדם המועסק בעניניו על יסוד מהימנות אישית;
{{ח:תתת|(2)}} הראיה חסויה על פי כל דין ואין חובה למסרה לבית המשפט.

{{ח:סעיף|43|קביעת מחיר מקובל במקרים מסויימים}}
{{ח:ת}} סולקו טובין מפיקוח רשות המכס לפני היום הקובע אך המסים, כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}, משתלמים ביום הקובע או לאחריו, הרי בחישוב אותם מסים לצורך חישוב היטל המלאי יהיה מחירם המקובל של הטובין כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 130|בסעיף 130 לפקודת המכס}} מוגדל בשיעור עליית השער החדש לעומת השער הקודם; ”טובין“, לענין סעיף זה – לרבות טובין שיובאו לישראל ותמורתם או חלק ממנה שולמו שלא במטבע שנרכש בהקצבה.

{{ח:סעיף|44|עבירות ועונשין}}
{{ח:תת|(א)}} מי שעשה אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מסר לרשות מוסמכת ידיעה, פנקס מסמך או תעודה אחרת שהם כוזבים בפרט חשוב, משנדרש למסרם מכוח חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} העלים, השמיד, שינה או סירב למסור ידיעה, פנקס, מסמך או תעודה אחרת שנדרש למסרם מכוח חוק זה;
{{ח:תתת|(3)}} הפריע לרשות מוסמכת או לאדם הפועל בשליחותה לבצע את סמכויותיהם לפי חוק זה או מנע זאת מהם, –
{{ח:תת}} דינו – מאסר שלוש שנים או קנס 100,000 לירות או פי שלושה משווי מטבע החוץ לפי השער החדש או משווי הטובין אשר בקשר אליהם נעברה העבירה, הכל לפי הסכום הגדול יותר.
{{ח:תת|(ב)}} מי שעבר על הוראה מהוראותיו של חוק זה או על הוראה או תנאי שנקבעו מכוחו, דינו – קנס 50,000 לירות או פי שניים משווי מטבע החוץ לפי השער החדש או משווי הטובין אשר בקשר אליהם נעברה העבירה, הכל לפי הסכום הגדול ביותר.
{{ח:תת|(ג)}} נעברה עבירה על חוק זה במהלך עסקו של חייב בהיטל בידי פקיד, פועל, שלוח, סוכן או בא כוח של החייב בהיטל, יאשם החייב בהיטל בעבירה, זולת אם הוכיח שנקט כל האמצעים הסבירים להבטיח קיומו של חוק זה או שהעבירה נעברה שלא בידיעתו.
{{ח:תת|(ד)}} נעברה עבירה על חוק זה בידי חבר־בני־אדם, יאשם בעבירה גם כל אדם אשר בשעת ביצוע העבירה היה מנהל פעיל, שותף, מנהל חשבונות או פקיד אחראי של אותו חבר־בני־אדם, זולת אם הוכיח שנקט כל האמצעים הסבירים להבטחת קיומו של חוק זה או שהעבירה נעברה שלא בידיעתו.

{{ח:סעיף|45|כופר}}
{{ח:ת}} נוכחה רשות מוסמכת כי אדם עבר על הוראה מהוראות חוק זה, רשאית היא, בהסכמתו של האדם, לקחת מידו כופר כסף שלא יעלה על הקנס הגבוה ביותר שמותר להטילו בשל אותה עבירה; הוגש כתב אישום על האדם, אין לקבל כופר כסף בשל העבירה כל עוד לא הודיע היועץ המשפטי לממשלה על עיכוב הליכי המשפט.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: תיאומי חקיקה}}

{{ח:סעיף|46|ביטול חוק מס יבוא שירותים}}
{{ח:ת}} חוק מס יבוא שירותים, תשל״ו–1976 – בטל.

{{ח:סעיף|47|ביטול חוק מס נסיעות חוץ}}
{{ח:ת}} חוק מס נסיעות חוץ, תשי״א–1950 – בטל.

{{ח:סעיף|48|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, תשל״ו–1975}}.}}

{{ח:סעיף|49|החזר מיסים}}
{{ח:תת|(א)}} מי ששילם מס נסיעות חוץ לפני היום הקובע בשל נסיעת חוץ ביום הקובע או לאחריו, ומי שנשא בתשלום מס ערך מוסף בשל זכות לנסיעת חוץ ביום הקובע או לאחריו עד יום פרסומו של חוק זה, זכאי להחזר המס.
{{ח:תת|(ב)}} לפי בקשת הזכאי להחזר יחזיר את המס כאמור בסעיף קטן (א) מי שגבה מס נסיעות על כרטיס לנסיעת חוץ או שחייב את הרוכש כרטיס כאמור במס ערך מוסף.

{{ח:סעיף|50|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}}.}}

{{ח:סעיף|51|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|בחוק בנק ישראל, תשי״ד–1954}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: שונות}}

{{ח:סעיף|52|ביטול}}
{{ח:ת}} בטלות –
{{ח:תת|(1)}} תקנות־שעת־חירום (הסדרים בעקבות שינוי שער המטבע) (מס׳ 3), תשל״ח–1977 (להלן – תקנות ההסדרים), למעט פרק ח׳, התוספת השלישית והתוספת הרביעית;
{{ח:תת|(2)}} תקנות־שעת־חירום (ביטול מס נסיעות חוץ ומס יבוא שירותים ושינוי מס ערך מוסף), תשל״ח–1977.

{{ח:סעיף|53|תשריר}}
{{ח:ת}} כדי להסיר ספק נאמר בזה כי –
{{ח:תת|(1)}} פעולות שנעשו לפי הוראות תקנה 32 לתקנות ההסדרים יראו כפעולות שנעשו כדין;
{{ח:תת|(2)}} הוראות שנתן נגיד בנק ישראל לפי תקנות 37 או 38 לתקנות ההסדרים יראו כהוראות שניתנו כדין.

{{ח:סעיף|54|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה ורשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

{{ח:סעיף|55|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה, למעט {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיפים 50}} {{ח:פנימי|סעיף 51|ו־51}}, ביום הקובע.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}})}}}}
{{ח:קטע3||מטבעות חוץ ושעריהם (בלירות)}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

הסוג	השער הקודם	השער החדש

דולרים של ארצות הברית	10.3632	15.2500

דולרים קנדיים	9.3818	13.7570

לירות שטרלינג	18.4064	27.9075

דולרים אוסטרליים	11.6211	17.1334

רנדים של דרום אפריקה	11.9058	17.5375

פרנקים שוייצריים	4.6249	6.8324

פרנקים צרפתיים	2.1361	3.1530

כתרים דניים	1.6893	2.5061

כתרים שבדיים	2.1591	3.1894

כתרים נורבגיים	1.8914	2.7956

פלורינים הולנדיים	4.2641	6.2964

מרקים גרמניים	4.5697	6.7673

מרקים פיניים	2.4875	3.6782

שילינגים אוסטריים (10)	6.4154	9.5016

פרנקים בלגיים (10)	2.9362	4.3358

לירות איטלקיות (1000)	11.7608	17.3400

דינרים ירדניים	30.4500	45.2900

יינים יפניים (1000)	41.3421	61.0488

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת זו}} –
{{ח:תת|(א)}} ”תעריף המכס“ – {{ח:חיצוני|פקודת תעריף המכס והפטורים#תוספת|התוספת לפקודת תעריף המכס והפטורים, 1937}};
{{ח:תת|(ב)}} הטובין המפורטים בטור א׳ – כהגדרתם בפרט תעריף המכס שבטור ב׳:
{{ח:תת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} הטובין	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} הפרט בתעריף המכס

בשר קפוא	פרק 2

חיטה	10.01

שעורה	10.03

תירס	10.05

גרעיני מילוקורן, סורגום, דורה	10.07.2000

סוכר	17.01

קמח דגים	23.01.9900

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ז בכסלו תשל״ח (7 בדצמבר 1977).}}
* '''מנחם בגין'''
ראש הממשלה
* '''יוסף בורג'''
שר הפנים
ממלא מקום שר האוצר
* '''אפרים קציר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]