חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה), התשמ״ט–1989}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000255}} {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ט, 28|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210719.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 53|תיקון מס׳ 82 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210778.pdf}}, {{ח:תיבה|136|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210812.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 20|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_203792.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 51|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211692.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 340|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211186.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 27|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211272.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 120|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211623.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 221|חוק הסדרים במגזר החקלאי (תיקוני חקיקה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300360.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 198|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300607.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 287|תיקון מס׳ 10|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299763.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 366|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_301004.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 85|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300687.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 124|חוק משק הגז (קידום התחרות בגז לצריכה ביתית) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300815.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 638|תיקון מס׳ 14|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303825.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 71|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו־2018)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366409.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 10|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_395597.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 175|חוק הגז הפחמימני המעובה|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_592903.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 1150|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-3007.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 167|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}, {{ח:תיבה|426|תיקון מס׳ 19|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3842265.pdf}}.

''שינוי תוספות:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ט, 1325|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (היטל על הרכוש) (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5214.pdf}}, {{ח:תיבה|1434|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (היטל על הרכוש)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5219.pdf}}. ''דחיית תחילה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשס״ח, 866|תקנות משק הגז (קידום התחרות בגז לצריכה ביתית) (תיקוני חקיקה) (דחיית מועד התחילה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6669.pdf}}. ''הארכת הוראת שעה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשע״א, 732|צו הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הארכת התקופות האמורות בסעיפים 17א(ב) ו־17ב(ב) לחוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6982.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 1007|צו הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הארכת התקופות האמורות בסעיפים 17א(ב) ו־17ב(ב) לחוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7107.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 1200|צו הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הארכת התקופות האמורות בסעיפים 17א(ב) ו־17ב(ב) לחוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7250.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 1574|צו הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הארכת התקופות האמורות בסעיפים 17א(ב) ו־17ב(ב) לחוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8130.pdf}}. ''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|י״פ תשע״ח, 3802|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-7660.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 4581|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8050.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 2639|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8611.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 2878|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-9357.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 2547|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-10102.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 2470|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-11008.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 2115|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-11921.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 2260|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-13038.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 2352|הודעה על עדכון סכומי עיצום כספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-14104.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: תיקוני חקיקה}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: תשלומים של רשויות למדינה}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: משק הגז}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: ארנונה כללית}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: היטל על רכוש}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: הקלות מס בהקצאת מניות לעובדים}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: הקלות במס בקשר להסדרי סיוע לחקלאים}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: מס חלוקה צודקת של הנטל}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה}}

{{ח:פנימי|תוספת 3|תוספת שלישית}}

{{ח:פנימי|תוספת 4|תוספת רביעית}}

{{ח:פנימי|תוספת 5|תוספת חמישית}}

{{ח:פנימי|תוספת 6|תוספת שישית}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:סעיף|1|מטרה}}
{{ח:ת}} חוק זה בא לתקן, לבטל או להאריך את תקפם של חוקים שונים, ולקבוע הוראות נוספות, במטרה לצמצם את הוצאות המדינה ולהגדיל את הכנסותיה באופן שיאפשר השגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1989 והשגת יעדי המדיניות הכלכלית.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: תיקוני חקיקה}}

{{ח:סעיף|2|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|בחוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה, התשמ״ו–1985}}.}}

{{ח:סעיף|3|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק היטל על שירותים מיובאים ונכסי חוץ (הוראת שעה)|בחוק היטל על שירותים מיובאים ונכסי חוץ (הוראת שעה), התשמ״ה–1984}}.}}

{{ח:סעיף|4|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|בחוק יציבות מחירים במצרכים ובשירותים (הוראת שעה), התשמ״ו–1985}}.}}

{{ח:סעיף|5|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק חינוך מיוחד|בחוק חינוך מיוחד, התשמ״ח–1988}}.}}

{{ח:סעיף|6|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}}.}}

{{ח:סעיף|7|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים|בחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי״ח–1957}}.}}

{{ח:סעיף|8|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת הפיקוח על פרי הדר|בפקודת הפיקוח על פרי הדר, 1940}}.}}

{{ח:סעיף|9|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת שיווק פרי הדר|בפקודת שיווק פרי הדר, 1947}}.}}

{{ח:סעיף|10|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק נכסי המדינה|בחוק נכסי המדינה, התשי״א–1951}}.}}

{{ח:סעיף|11|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}} כהוראת שעה מיום 1.6.1989 ועד יום 31.5.1990.}}

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: תשלומים של רשויות למדינה}}

{{ח:סעיף|12|תשלום רשות השידור למדינה}}
{{ח:ת}} בשנת הכספים 1989 תשלם רשות השידור לאוצר המדינה סכום של 50 מיליון שקלים חדשים; הסכום האמור ישולם בארבעה תשלומים רבעוניים שווים ורצופים וישמש להקטנת חובות המדינה.

{{ח:סעיף|13|תשלום רשות הדואר למדינה}}
{{ח:ת}} בשנת הכספים 1989 תשלם רשות הדואר לאוצר המדינה סכום של 7 מיליון שקלים חדשים; הסכום האמור ישולם בארבעה תשלומים רבעוניים שווים ורצופים; כל תשלום ישולם בתוספת הפרשי הצמדה למדד המחירים לצרכן (להלן – המדד) מן המדד שפורסם לחודש פברואר 1989 עד המדד שפורסם לאחרונה לפני יום התשלום; שר התקשורת ושר האוצר רשאים לשנות את הסכום האמור בהתחשב בריבית התחשיבית הנזקפת במאזן וביכולתה הכלכלית של הרשות.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: משק הגז}}

{{ח:סעיף|14|הגדרות|תיקון: תשס״ח, תשע״ז, תשע״ח, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל זיקה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק משק הגז הטבעי|בחוק משק הגז הטבעי, התשס״ב–2002}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל פיקדון“ – צרכן גז ביתי ששילם לספק גז דמי פיקדון בעד הספקת ציוד גז מושאל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גז“ – גז פחממני מעובה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי פיגורים“ ו”ריבית שקלית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק פסיקת ריבית והצמדה“ – {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכל נייח“ – לרבות האבזרים שעל פתחי המכל, וכן שאר אבזרי המכל והמערכת המשמשת להגנה קטודית, בהתאם לתקן ישראלי ת״י 158;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל מינהל הדלק במשרד האנרגיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז“ – מי שעוסק במכירה או בשיווק של גז;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז ביתי“ – ספק גז המספק גז לצרכן גז ביתי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז יוצא“ – ספק גז שצרכן גז הודיע לו על החלטתו לסיים חוזה להספקת גז עמו, בהתאם להוראות לפי חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז נכנס“ – ספק גז שצרכן גז הודיע לו על החלטתו להתקשר עמו בחוזה להספקת גז;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ציוד גז מושאל“ – ציוד גז שהוא בבעלות ספק גז ומושאל לצרכן גז ביתי, למעט מכל נייח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צרכן גז“ – מי שרוכש גז לצריכה עצמית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צרכן גז ביתי“ – צרכן גז הרוכש גז לשימוש ביתי, גם אם מערכת הספקת הגז המשמשת אותו, משמשת צרכן גז הרוכש גז שלא לשימוש ביתי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועד הקובע“ – המועד שיקבע שר האנרגיה והתשתית בצו באישור ועדת הכספים של הכנסת, ומותר בצו כאמור לקבוע מועדים קבועים שונים לענין הוראות שונות {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התשתיות הלאומיות האנרגיה והמים.

{{ח:סעיף|15|ביטול הסדר מבנה המחיר}}
{{ח:ת}} כל הסדר, מפורש או מכללא, שהיה נהוג עובר למועד הקובע בין מינהל הדלק לבין ספק גז, הקשור, במישרין או בעקיפין, במבנה מחיר הגז ובקביעת מחיר הגז לצרכן ובדרכי עדכונם, יהיה בטל לגבי גז שיימכר אחרי המועד הקובע.

{{ח:סעיף|16|ספקי גז נוספים}}
{{ח:ת}} החל במועד הקובע יהיה כל אדם רשאי לעסוק ביבוא, במכירה או בשיווק של גז, בכפוף להוראות כל דין; בתי הזיקוק יהיו חייבים למכור גז לכל ספק גז כאמור, באופן ובמועד שייקבעו בתקנות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מתן שירות שוויוני)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מתן שירות שוויוני), התשס״ז–2007}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז), התש״ע–2009}}.}}

{{ח:סעיף|17|רכישת גז בידי צרכנים}}
{{ח:ת}} צרכן גז רשאי לרכוש גז מכל ספק גז, וספק גז לא יהיה רשאי לאכוף על צרכן גז להמשיך ולרכוש גז ממנו או באמצעותו, אם צרכן הגז הודיע על רצונו לסיים את החוזה שביניהם ותנאי החוזה בדבר החזרת ציוד ופקדון נתמלאו.

{{ח:סעיף|17א|איסור התקשרות|תיקון: תשס״ח, ק״ת תשע״א, ק״ת תשע״ב, ק״ת תשע״ג, תשע״ד, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} מסר צרכן גז ביתי לספק גז יוצא הודעה, לא יתקשר ספק הגז היוצא או כל ספק גז אחר שהוא בעל זיקה אליו, או מי מטעמם, עם צרכן הגז הביתי ולא יציע לו הטבות כלשהן, בקשר עם הספקת גז, במשך שישה חודשים מיום מתן ההודעה; בסעיף זה, ”הודעה“ – הודעה בכתב של צרכן גז ביתי לספק גז יוצא על החלטתו לסיים חוזה להספקת גז עמו ובה מצוינים תאריך ההודעה ופרטיו המזהים של הצרכן, לרבות שם הצרכן וכתובתו.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17ב|איסור סירוב בלתי סביר|תיקון: תשס״ח, ק״ת תשע״א, ק״ת תשע״ב, ק״ת תשע״ג, תשע״ד, תשע״ח, ק״ת תשע״ט, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} ספק גז העוסק בשיווק גז בפריסה ארצית, לא יסרב לתת שירות הספקת גז לצרכן גז ביתי שאינו מקבל את שירותיו כאמור ומבקש לקבלם, באותו אזור שבו הוא מספק גז, בתנאים דומים לתנאים שבהם הוא מספק את השירות לצרכן גז ביתי דומה, זולת אם הראה כי קיימים טעמים המצדיקים אי־מתן השירות בתנאים דומים (להלן – סירוב בלתי סביר); השר רשאי לקבוע, אם מצא לנכון, נסיבות ותנאים, אשר ייחשבו לסירוב בלתי סביר, טעמים המצדיקים אי־מתן שירות, וכן תנאים אשר ייחשבו דומים לעניין סעיף זה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”שיווק גז בפריסה ארצית“ – שיווק גז בשלושה מחוזות או יותר ממחוזות המדינה, כאמור {{ח:חיצוני|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ולנפות ותיאור גבולותיהם|בהודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ולנפות ותיאור גבולותיהם}}, לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 3|סעיף 3 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}.

{{ח:סעיף|17ג||תיקון: תשס״ח, תשע״ד, תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17ג1|איסור הצעת תנאי התקשרות שונים לצרכני גז בחוזה להספקת גז באמצעות אותה מערכת גז מרכזית|תיקון: תשע״ז, תשפ״א, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ב|סעיף 17ב}} –
{{ח:תתת|(1)}} ספק גז חדש יציע לכל צרכני הגז שמיתקן הגז שלהם מחובר לאותה מערכת גז מרכזית את אותם תנאי התקשרות;
{{ח:תתת|(2)}} הציע ספק גז ביתי לצרכן גז ביתי שקשור עמו בחוזה, או שהיה קשור עמו בחוזה בשנה שקדמה למועד ההצעה, תנאי התקשרות השונים מתנאי ההתקשרות שנקבעו בחוזה האמור, יציע את אותם תנאי התקשרות לשאר הצרכנים הקשורים עמו בחוזה להספקת גז באמצעות אותה מערכת גז מרכזית, בתוך 10 ימים מהמועד שבו הציע את התנאים השונים כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} נחתם חוזה לפי הוראות פסקה (1) או השתנו תנאי ההתקשרות בחוזה כאמור לפי הוראות פסקה (2), יציע ספק גז ביתי שאינו ספק גז חדש לכל צרכן גז ביתי שמיתקן הגז שלו מחובר למערכת הגז המרכזית, ושאינו קשור עמו בחוזה (בסעיף זה – צרכן חדש), את אותם תנאי התקשרות שהציע לכל אחד מהצרכנים שמיתקן הגז שלהם מחובר לאותה מערכת;
{{ח:תתת|(4)}} ספק גז ביתי יאפשר לצרכן גז ביתי, לרבות צרכן חדש שביקש זאת, לעיין בחוזים ולקבל מידע על אודות תנאי ההתקשרות של שאר הצרכנים הקשורים בחוזה להספקת גז באמצעות אותה מערכת גז מרכזית, המתייחסים לתקופה החל ביום תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018)|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו־2018), התשע״ז–2016}}; ואולם לא יימסר ולא יועמד לעיון הצרכן מידע הנוגע לענייניו הפרטיים של אדם כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}}.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוזה“ – חוזה להספקת גז באמצעות מערכת גז מרכזית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן גז“ – מיתקן גז לצריכה עצמית כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגז הפחמימני המעובה|בחוק הגז הפחמימני המעובה, התשפ״א–2020}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מערכת גז מרכזית“ – מערכת להספקת גז, שבאמצעותה מסופק גז לשני צרכני גז ביתי או יותר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז חדש“ – ספק גז ביתי שאינו קשור עם צרכני גז ביתי שמיתקן הגז שלהם מחובר למערכת גז מרכזית, בחוזה להספקת גז באמצעות אותה מערכת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תנאי התקשרות“ – לרבות חלופות לתנאי התקשרות וכל הטבה שמציע ספק גז לצרכן גז ביתי.

{{ח:סעיף|17ד|איסור קביעת תנאים הפוגעים בתחרות|תיקון: תשס״ח, תשע״ז, תשע״ח}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 17א|סעיפים 17א}}, {{ח:פנימי|סעיף 17ב|17ב}} {{ח:פנימי|סעיף 17ג1|ו־17ג1}}, ספק גז לא יכלול בחוזה להספקת גז תנאים שיש בהם כדי להכביד על יכולתו של צרכן גז ביתי להחליף ספק גז או שיש בהם כדי לפגוע בתחרות במשק הגז, לרבות תנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} תנאי של דרישת תשלום בשל החלפת ספק גז;
{{ח:תת|(2)}} תנאי של התקשרות לתקופה כלשהי;
{{ח:תת|(3)}} תנאים נוספים שקבע השר.

{{ח:סעיף|17ד1||תיקון: תשע״ז, תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17ה||תיקון: תשס״ח, תשע״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17ו|סיום התקשרות בחוזה להספקת גז ממכל מיטלטל|תיקון: תשע״ז, תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכל מיטלטל“ – מכל שחל עליו תקן ישראלי ת״י 70;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז יוצא“ – ספק גז ביתי, שסיפק לצרכן גז ביתי גז ממכל מיטלטל המסומן בשמו או בסימונו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”צרכן גז ביתי“ – צרכן גז ביתי שמסופק לו גז באמצעות מכל מיטלטל, שאינו מחובר למערכת גז מרכזית.
{{ח:תת|(ב)}} צרכן גז ביתי שהחליט לסיים חוזה להספקת גז עם ספק גז יוצא, ימסור לו הודעה על כך, בדרך ולפי הפרטים שקבע השר.
{{ח:תת|(ג)}} מסר צרכן גז ביתי לספק גז יוצא הודעה לפי סעיף קטן (ב), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ספק הגז היוצא יפרק ויפנה, על חשבונו, את ציוד הגז המושאל, כפי שקבע השר; לא פירק ספק הגז היוצא את ציוד הגז המושאל ולא פינה אותו כאמור, רשאי צרכן הגז לעשות כן באמצעות ספק הגז הנכנס שעמו התקשר, ולעניין פירוק ציוד הגז המושאל – גם באמצעות מי שמוסמך לבצע עבודת גז כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הגז הפחמימני המעובה|בחוק הגז הפחמימני המעובה, התשפ״א–2020}}; ספק הגז הנכנס יודיע לספק הגז היוצא על פינוי ציוד הגז המושאל, כפי שקבע השר;
{{ח:תתת|(2)}} ספק הגז היוצא יחזיר לבעל הפיקדון את דמי הפיקדון ששילם בעד ציוד הגז המושאל, כפי שקבע השר;
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקה (2), נטל ספק גז יוצא ציוד גז מושאל המסומן בשמו או בסימונו, או קיבל ספק גז יוצא מספק גז נכנס הודעה לפי פסקה (1) על כך שעליו ליטול ציוד כאמור שפונה בידי הספק הנכנס, יעביר ספק הגז היוצא לספק הגז הנכנס את דמי הפיקדון בעד ציוד הגז המושאל, כפי שקבע השר, ובלבד שמתקיימים שני אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ספק הגז הנכנס מסר לספק הגז היוצא הודעה מאת צרכן הגז שעמו התקשר בחוזה להספקת גז לגבי הנכס שממנו נלקח ציוד הגז המושאל, על התקשרותו כאמור, או מסר לו העתק מהחוזה;
{{ח:תתתת|(ב)}} ספק הגז הנכנס מסר לספק הגז היוצא העתק ייפוי כוח מאת צרכן הגז כאמור בפסקת משנה (א), לביצוע הפעולות הנדרשות בסעיף זה;
{{ח:תתת|(4)}} לעניין סעיף קטן זה, היה מכל מיטלטל מסומן בשמו או בסימונו של ספק גז יוצא, חזקה כי שולם לספק הגז היוצא פיקדון בעד ציוד הגז המושאל, אלא אם כן הוכיח אחרת.
{{ח:תת|(ד)}} העביר ספק הגז היוצא לספק הגז הנכנס את דמי הפיקדון כאמור בסעיף קטן (ג)(3), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היה צרכן הגז רשום ברישומי ספק הגז היוצא כבעל הפיקדון, יחזיר לו ספק הגז הנכנס את דמי הפיקדון, או ירשום את הפיקדון ברישומיו על שם הצרכן, לפי בחירתו של הצרכן; עלה סכום הפיקדון שנרשם לפי הוראות פסקה זו על המחיר המרבי לפיקדון בעד ציוד גז לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ״ו–1996}} (להלן – חוק הפיקוח), יחזיר ספק הגז הנכנס לצרכן הגז את ההפרש בין הסכומים האמורים;
{{ח:תתת|(2)}} לא היה צרכן הגז רשום ברישומי ספק הגז היוצא כבעל הפיקדון, ולא פנה בעל הפיקדון לספק הגז היוצא בבקשה לקבל את החזר דמי הפיקדון, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ספק הגז היוצא יעביר לספק הגז הנכנס, במועד העברת דמי הפיקדון לפי סעיף קטן (ג)(3), את פרטי בעל הפיקדון הרשום ברישומיו לגבי הנכס שממנו נלקח ציוד הגז המושאל, וספק הגז הנכנס ירשום את דמי הפיקדון על שם בעל הפיקדון כאמור ויחזיר לו את דמי הפיקדון, אם ביקש זאת; ביקש בעל הפיקדון מספק הגז היוצא לקבל לידיו את החזר דמי הפיקדון, לאחר שספק הגז היוצא העבירם לספק גז נכנס כאמור בסעיף קטן (ג)(3), ייתן ספק הגז היוצא לבעל הפיקדון פרטים בדבר ספק הגז שאליו הועברו דמי הפיקדון;
{{ח:תתתת|(ב)}} לא היו בידי ספק הגז היוצא פרטי בעל הפיקדון כאמור בפסקת משנה (א), ירשום ספק הגז הנכנס ברישומיו את פרטי הנכס שבקשר אליו הועברו לו דמי הפיקדון; המציא אדם לספק הגז הנכנס קבלה בדבר תשלום דמי הפיקדון בעד הציוד המושאל שנלקח מנכס כאמור, או הוכיח לו בדרך אחרת כי הוא בעל הפיקדון, יחזיר לו ספק הגז הנכנס את דמי הפיקדון.
{{ח:תת|(ה)}} דמי הפיקדון שיועברו לפי הוראות סעיף קטן (ד)(1) או (2) יירשמו או יוחזרו לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|חוק הפיקוח}}, והתוספת בשל אי־החזר במועד תהיה בשיעור שקבע השר.

{{ח:סעיף|17ז|החזר דמי פיקדון בעד ציוד גז מושאל בשל שינוי בעלות בנכס|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} הודיע צרכן גז ביתי שהוא בעל הפיקדון, לספק גז, על שינוי הבעלות בנכס שלגביו הוא קשור עם ספק הגז בחוזה להספקת גז, יראו את צרכן הגז הביתי כאילו הודיע לספק הגז על סיום החוזה (בסעיף זה – צרכן עוזב), וספק הגז יחזיר לצרכן כאמור את דמי הפיקדון ששולמו בעד ציוד הגז המושאל לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|חוק הפיקוח}}; דמי הפיקדון כאמור בסעיף קטן זה יוחזרו כפי שקבע השר או לפי {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית)|חוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית), התשנ״א–1991}}, לפי העניין; לעניין זה, ”שינוי בעלות בנכס“ – קבלת חזקה בנכס מקרקעין, לאחר העברת זכות הבעלות או החכירה לדורות בנכס כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין|בחוק המקרקעין}}, לרבות התחייבות להעברת זכות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), הודיע הבעלים החדש של נכס כאמור בסעיף קטן (א) לספק הגז כאמור באותו סעיף קטן על רצונו להתקשר עמו בחוזה להספקת גז ועל רצונו שספק הגז יעביר את דמי הפיקדון על שמו, רשאי ספק הגז להעביר את דמי הפיקדון על שמו של הבעלים החדש, ובלבד שבעל הפיקדון הסכים לכך; העביר ספק הגז את דמי הפיקדון על שמו של הבעלים החדש, ירשום אותו ברישומיו כבעל הפיקדון.

{{ח:סעיף|17ח|פיצויים לדוגמה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט רשאי לפסוק לצרכן גז שמסר לספק גז, בעצמו או באמצעות אחר מטעמו, הודעה על סיום חוזה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 17ו|בסעיף 17ו(ב)}} או הודעה על שינוי הבעלות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 17ז|בסעיף 17ז(א)}} פיצויים שאינם תלויים בנזק (בסעיף זה – פיצויים לדוגמה), בסכום שלא יעלה על 3,000 שקלים חדשים, אם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} צרכן הגז ביקש מספק הגז היוצא, החזר דמי פיקדון בעד ציוד הגז המושאל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 17ו|בסעיף 17ו(ג)(2)}}, לאחר חלוף המועד להחזר דמי הפיקדון לפי {{ח:פנימי|סעיף 17ו|אותו סעיף}}, וספק הגז לא החזיר לו את דמי הפיקדון לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ו|הסעיף האמור}}, בתוך 15 ימים מיום שביקש כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} ספק הגז הנכנס ביקש מספק הגז היוצא, לאחר חלוף המועד להעברת דמי הפיקדון בעד ציוד הגז המושאל לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ו|סעיף 17ו(ג)(3)}}, להעביר לו את דמי הפיקדון כאמור, וספק הגז היוצא לא העביר לו את דמי הפיקדון לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ו|הסעיף האמור}}, בתוך 15 ימים מיום שביקש כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} צרכן הגז ביקש מספק הגז הנכנס להעביר לו את ההפרש בין סכום הפיקדון שנרשם על שמו לבין המחיר המרבי לפיקדון בעד ציוד גז לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|חוק הפיקוח}} בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ו|סעיף 17ו(ד)(1)}}, וספק הגז הנכנס לא העביר לו את ההפרש לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ו|הסעיף האמור}}, בתוך 15 ימים מיום שביקש כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} צרכן עוזב כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 17ז|בסעיף 17ז(א)}} ביקש מספק הגז, לאחר חלוף המועד להעברת דמי הפיקדון לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ז|אותו סעיף}}, להעביר לו את דמי הפיקדון כאמור, וספק הגז לא העביר לו את דמי הפיקדון לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17ז|הסעיף האמור}}, בתוך 15 ימים מיום שביקש כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} בבואו לקבוע את גובה הפיצויים לדוגמה, יתחשב בית המשפט, בין השאר, בשיקולים המפורטים להלן, ולא יתחשב בגובה הנזק שנגרם לצרכן עקב אי־החזרת דמי הפיקדון:
{{ח:תתת|(1)}} אכיפת החוק והרתעה מפני הפרתו;
{{ח:תתת|(2)}} עידוד הצרכן למימוש זכויותיו;
{{ח:תתת|(3)}} היות ההפרה הפרה חוזרת;
{{ח:תתת|(4)}} חומרת ההפרה, היקפה הכספי ונסיבותיה.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מזכותו של צרכן הגז לפיצויים או לכל סעד אחר לפי דין בשל אותה הפרה.

{{ח:סעיף|17ט|הסמכת מפקחים|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי להסמיך מפקחים, מבין עובדי משרדו, שיהיו נתונות להם הסמכויות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, כולן או חלקן, לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, כולן או חלקן.
{{ח:תת|(ב)}} למפקח כאמור בסעיף קטן (א) יוסמך מי שמתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה הוא אינו ראוי, לדעת השר, לשמש כמפקח ולא הוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, כפי שהורה השר;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עומד בתנאי כשירות נוספים כפי שהורה השר.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה על הסמכת מפקח לפי סעיף זה ועל ביטול הסמכה תפורסם באתר האינטרנט של משרד האנרגיה באופן שיאפשר לעקוב אחר שינויים בהסמכות.

{{ח:סעיף|17י|סמכויות מפקח|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, רשאי מפקח –
{{ח:תת|(1)}} לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;
{{ח:תת|(2)}} לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח או להקל את ביצוע ההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}; בפסקה זו, ”מסמך“ – לרבות פלט כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המחשבים|בחוק המחשבים, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|17יא|זיהוי מפקח|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו;
{{ח:תת|(2)}} יש בידו תעודת מפקח החתומה בידי השר, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על פי דרישה.

{{ח:סעיף|18|הסדרים ודינים אחרים}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} יחולו על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות הלאומית לאנרגיה|בחוק הרשות הלאומית לאנרגיה, התשל״ז–1977}}, ובהחלטות שקיבלה הרשות על פיו, אך אין בו כדי לגרוע מסמכות לפי כל דין שעניינו פיקוח על מצרכים ושירותים ויציבות מחירים.

{{ח:סעיף|18א|עיצומים כספיים|תיקון: תשס״ח, תשע״ח, תשפ״ד־2, [י״פ הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} הפר ספק גז הוראה מההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, בסכום של 25,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 29,860 ש״ח)}}:
{{ח:תתת|(1)}} התקשר עם צרכן גז ביתי או הציע לו הטבות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 17א|סעיף 17א(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} סירב סירוב בלתי סביר לתת לצרכן גז ביתי שירות הספקת גז, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17ב|סעיף 17ב(א)}};
{{ח:תתת|(3)}} קבע בחוזה להספקת גז תנאים המנויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 17ד|פסקאות (1) עד (3) של סעיף 17ד}}, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17ד|אותו סעיף}};
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} לא מסר ספק גז מסמך לפי דרישה של מפקח, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 17י|סעיף 17י(2)}}, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, בסכום של 10,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 11,940 ש״ח)}}.
{{ח:תת|(ג)}} מי שהפר הוראה מההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}}, המפורטת {{ח:פנימי|תוספת 5|בטור א׳ בתוספת החמישית}}, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, בסכום הנקוב {{ח:פנימי|תוספת 5|בטור ב׳ לצדה}}.
{{ח:תת|(ד)}} עיצום כספי לפי סעיף קטן (א)(1) ו־(2) יוטל בשל כל הפרה שביצע ספק גז כלפי כל צרכן גז כאמור באותו סעיף קטן.

{{ח:סעיף|18א1|הודעה על כוונת חיוב|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18א|בסעיף 18א}} ({{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|סעיף 18א|אותו סעיף}}, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ({{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} – הודעה על כוונת חיוב).
{{ח:תת|(ב)}} בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל, בין השאר, את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המעשה או המחדל ({{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} – המעשה), המהווה את ההפרה;
{{ח:תתת|(2)}} סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין מפר שהוא יחיד – את הכוונה לפרסם את שמו לשם אזהרת הציבור, אם יש כזו;
{{ח:תתת|(4)}} זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 18א2|סעיף 18א2}};
{{ח:תתת|(5)}} הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 18ב|סעיף 18ב}}, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין {{ח:פנימי|סעיף 18ב|הסעיף האמור}}.

{{ח:סעיף|18א2|זכות טיעון|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 18א1|סעיף 18א1}} רשאי לטעון את טענותיו, לפני המנהל, בכתב או בעל פה לפי החלטת המנהל, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, ואם המפר יחיד – גם לעניין פרסום שמו לפי {{ח:פנימי|סעיף 18ט|סעיף 18ט(ג)}}, בתוך 45 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי המנהל להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 45 ימים.

{{ח:סעיף|18א3|החלטת המנהל ודרישת תשלום|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי {{ח:פנימי|סעיף 18א2|סעיף 18א2}}, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 18ב1|סעיף 18ב1}}.
{{ח:תת|(ב)}} החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי ({{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} – דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(2)}} שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.
{{ח:תת|(ג)}} בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט המנהל את נימוקי החלטתו.
{{ח:תת|(ד)}} לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 18א2|סעיף 18א2}}, בתוך התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 18א2|באותו סעיף}}, יראו את ההודעה על כוונת חיוב, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

{{ח:סעיף|18ב|הפרה נמשכת והפרה חוזרת|תיקון: תשס״ח, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה; לעניין זה, ”הפרה נמשכת“ – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18א|בסעיף 18א}}, לאחר שהמנהל הודיע למפר על הפרת אותה הוראה.
{{ח:תת|(ב)}} בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; בסעיף זה, ”הפרה חוזרת“ – הפרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18א|בסעיף 18א}} שנעשתה בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

{{ח:סעיף|18ב1|הפחתת העיצום הכספי|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} המנהל אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהקבוע {{ח:פנימי|סעיף 18א|בסעיף 18א}} או מהסכומים הקבועים {{ח:פנימי|תוספת 5|בתוספת החמישית}}, אלא במקרים, בנסיבות ובהתאם לשיקולים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 6|בתוספת השישית}} ובשיעורים הקבועים בה.

{{ח:סעיף|18ב2|שינוי {{ח:פנימי|תוספת 5|התוספת החמישית}} {{ח:פנימי|תוספת 6|והתוספת השישית}}|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי –
{{ח:תת|(1)}} לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 5|התוספת החמישית}}, ובלבד שסכום העיצום הכספי שיקבע בשל הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה, לא יעלה על 100,000 שקלים חדשים;
{{ח:תת|(2)}} לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 6|התוספת השישית}}.

{{ח:סעיף|18ג|המועד לתשלום העיצום הכספי|תיקון: תשס״ח, תשע״ח}}
{{ח:ת}} המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך 45 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18א3|בסעיף 18א3}}.

{{ח:סעיף|18ד|ערעור|תיקון: תשס״ח, תשע״ח, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} על החלטה סופית של המנהל לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום; ערעור כאמור יוגש בתוך 45 ימים מיום שנמסרה למפר הודעה על ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א), כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או שבית המשפט הורה על כך.
{{ח:תת|(ג)}} החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א) לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו שהופחת, בתוספת ריבית שקלית, מיום תשלומו עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|18ה|סכום מעודכן של העיצום הכספי|תיקון: תשס״ח, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו לפני המנהל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18א3|בסעיף 18א3(ד)}} – ביום מסירת ההודעה על כוונת חיוב; הוגש ערעור לבית משפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 18ד|סעיף 18ד}} ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי המנהל או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
{{ח:תת|(ב)}} סכומי העיצום הכספי הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 18א|בסעיף 18א}} {{ח:פנימי|תוספת 5|ובתוספת החמישית}} יתעדכנו ב־1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב־1 בינואר של השנה הקודמת; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; לעניין זה, ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של משרד האנרגיה הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|18ו|ריבית שקלית ודמי פיגורים|תיקון: תשס״ח, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} לא שולם עיצום כספי במועד, ייווספו עליו, לתקופת הפיגור, ריבית שקלית ודמי פיגורים עד לתשלומו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|18ז|גבייה|תיקון: תשס״ח, תשע״ח}}
{{ח:ת}} עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו יחול {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|18ח|עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

{{ח:סעיף|18ט|פרסום|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} הטיל המנהל עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, יפרסם באתר האינטרנט של משרד האנרגיה את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי:
{{ח:תתת|(1)}} דבר הטלת העיצום הכספי;
{{ח:תתת|(2)}} מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה;
{{ח:תתת|(3)}} סכום העיצום הכספי שהוטל;
{{ח:תתת|(4)}} אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה;
{{ח:תתת|(5)}} פרטים על המפר, הנוגעים לעניין;
{{ח:תתת|(6)}} שמו של המפר – אם המפר הוא תאגיד.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש ערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 18ד|סעיף 18ד}}, יפרסם המנהל בפרסום לפי סעיף קטן (א) גם את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(6), רשאי המנהל לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לשם אזהרת הציבור.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם המנהל פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ״ח–1998}}, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(ב) לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ה)}} פרסום לפי סעיף זה בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובעניין עיצום כספי שהוטל על יחיד – לתקופה של שנתיים; בפרסום כאמור יישם המנהל אמצעים טכנולוגיים נאותים ומתקדמים כדי למנוע, ככל האפשר, את העיון בפרטים שפורסמו בתום תקופת הפרסום.
{{ח:תת|(ו)}} השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף זה.

{{ח:סעיף|18י|שמירת אחריות פלילית|תיקון: תשע״ח, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} תשלום עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} לא יגרע מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, המנויות {{ח:פנימי|סעיף 18א|בסעיף 18א(א)}} או {{ח:פנימי|תוספת 5|בתוספת החמישית}}, המהווה עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} שלח המנהל למפר הודעה על כוונת חיוב בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות, המצדיקות זאת.
{{ח:תת|(ג)}} הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו המנהל הליכים לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב אישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי – יוחזר לו הסכום ששולם בתוספת ריבית שקלית מיום תשלום הסכום, עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|19|ביצוע ותקנות|תיקון: תשנ״ד, תשס״ח, ק״ת תשס״ח, תשע״ז, תשע״ח, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} השר ממונה על ביצוע הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו, לרבות הוראות משלימות, ובכלל זה בהתחשב, בין השאר, בשיקולים של קידום התחרות במשק הגז, הוראות בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} חובת ספק גז יוצא למכור מכלים נייחים שלו המשמשים להספקת גז לצרכן ביתי, לספק גז נכנס המעוניין בכך, במחיר שייקבע בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ״ו–1996}}, לפי אמות מידה שקבעו השר ושר האוצר;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (משק הגז – החלפת ספק גז)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (משק הגז – החלפת ספק גז), התשנ״א–1991}}.}}
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (אמות מידה לקביעת מחיר מכל נייח)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (אמות מידה לקביעת מחיר מכל נייח), התשס״ט–2008}}.}}
{{ח:תתת|(2)}} פיצוי שישלם ספק גז יוצא אם לא פרק את המכלים הנייחים והציוד המושאל שלו או לא החזיר את דמי הפקדון במועדים שנקבעו לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(3)}} הגבלות לעניין המספר המרבי של צרכני גז ביתיים או של בתים משותפים שניתן לחברם למערכת הספקת גז אחת, וכן נפח מרבי של מכלים נייחים שניתן לחברם למערכת הספקת גז אחת;
{{ח:תתת|(4)}} תנאים לחיבור שני מכלים נייחים או יותר למערכת הספקת גז אחת;
{{ח:תתת|(5)}} חובת ספק גז למסור לצרכן הגז מידע כפי שייקבע בנוגע להספקת הגז;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מסירת מידע בנוגע להספקת גז)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מסירת מידע בנוגע להספקת גז), התשע״ה–2015}}.}}
{{ח:תתת|(6)}} הליכי בחירת ספק הגז שיספק גז לראשונה למערכת הספקת גז המספקת גז לשני צרכני גז או יותר; תקנות לפי פסקה זו טעונות הסכמה של שר המשפטים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מתן שירות שוויוני)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מתן שירות שוויוני), התשס״ז–2007}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז), התש״ע–2009}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} תקנות וצווים לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, למעט תקנות לפי סעיף קטן (א)(4) ו־(5), טעונות אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: ארנונה כללית}}

{{ח:סעיף|20|סייג להעלאת ארנונה כללית}}
{{ח:תת|(א)}} לא תגבה רשות מקומית בשל נכס ארנונה כללית לשנת הכספים 1989 בסכום שיש בו העלאה מעל סכום הארנונה שהגיע כדין בשל אותו נכס בשנת הכספים 1988.
{{ח:תת|(ב)}} לשנת הכספים 1989 לא תשנה רשות מקומית הנחות כלליות מארנונה ותנאי תשלומה, לרבות התוצאות של אי־תשלום במועד, לעומת אלה שנקבעו כדין לשנת הכספים 1988, אלא לטובת החייבים בארנונה.
{{ח:תת|(ג)}} שר הפנים ושר האוצר, או מי שהם הסמיכו לכך, רשאים להתיר לרשות מקומית העלאת ארנונה, או שינוי הנחה או תנאי תשלום או תוצאות של אי־תשלום במועד שלא כמותר לפי סעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|21|מקדמה}}
{{ח:תת|(א)}} רשות מקומית שביום כ״ד באדר א׳ התשמ״ט (1 במרס 1989) טרם החליטה על היטל הארנונות, רשאית לגבות מקדמה על חשבון הארנונה הכללית לשנת הכספים 1989, בשיעור שלא יעלה על ששית מסכום הארנונה שהגיע כדין בשל אותו נכס בשנת הכספים 1988, לאחר הנחה כללית, אם ניתנה כזו, בתוספת הפרשי הצמדה לפי שיעור העליה של מדד המחירים לצרכן מן המדד שפורסם לחודש ינואר 1988 עד המדד שפורסם לחודש דצמבר 1988.
{{ח:תת|(ב)}} דין המקדמה כדין הארנונה לכל דבר וענין, לרבות תשלומי פיגורים וגביה.
{{ח:תת|(ג)}} המקדמה תקוזז מתוך התשלום הראשון שישולם בשל הנכס כארנונה לשנת הכספים 1989.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: היטל על רכוש}}

{{ח:סעיף|22|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} או {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}} או {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה|בתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}}, לפי הענין, זולת אם יש הוראה מפורשת אחרת;
{{ח:תת|(2)}} ”היום הקובע“ – כ״ז באייר התשמ״ט (1 ביוני 1989);
{{ח:תת|(3)}} ”התקופה הקובעת“ – התקופה מן היום הקובע עד יום ז׳ בסיון התש״ן (31 במאי 1990);
{{ח:תת|(4)}} ”הפקודה“ – {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}};
{{ח:תת|(5)}} ”רכב“ – כל אחד מכלי התעבורה המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספות הראשונה}} {{ח:פנימי|תוספת 2|והשניה}};
{{ח:תת|(6)}} ”כלי טיס פרטי“ – כלי טיס כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)|בתקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ״ב–1982}}, למעט כלי טיס המשמש לייצור הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.1|סעיף 2(1) לפקודה}} שעליה דיווח בעל כלי הטיס בדו״ח שהגיש על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 131|סעיף 131 לפקודה}} לשנת המס 1988;
{{ח:תת|(7)}} ”כלי שיט פרטי“ – כלי שיט כשיר לרישום לפי {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)#סעיף 2|סעיף 2 לחוק הספנות (כלי שיט), התש״ך–1960}}, בין שנרשם במרשם הישראלי ובין שלא נרשם, וכן כלי שיט שאיננו כשיר לרישום על פי {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)|החוק האמור}}, אך מוחזק בידי תושב ישראל, אך למעט אלה:
{{ח:תת}} כלי שיט ללא מנוע שארכו פחות מ־7 מטרים, כלי שיט המשמש ללימוד שיט בבית ספר לשיט וכלי שיט המשמש לבעלו לייצור הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.1|סעיף 2(1) לפקודה}}, שעליה דיווח בעל כלי השיט בדו״ח שהגיש לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 131|סעיף 131 לפקודה}} לשנת המס 1988;
{{ח:תת|(8)}} ”בעל“ –
{{ח:תתת|(א)}} לענין רכב – מי שביום חידוש רשיון הרכב בתקופה הקובעת היה רשום ברשיון הרכב כבעלו, ולגבי רכב שניתן לו רשיון לראשונה בתקופה הקובעת – מי שנרשם כבעלו בעת מתן הרשיון, וכן מי שבתקופה הקובעת רכש רכב מבעל פטור;
{{ח:תתת|(ב)}} לענין כלי טיס פרטי – מי שביום הקובע היה רשום כבעלו בפנקס המתנהל על פי {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (רישום כלי טיס וסימונם)|תקנות הטיס (רישום כלי טיס וסימונם), התשל״ד–1973}} (להלן – הפנקס), וכן מי שנרשם כבעל ראשון של כלי טיס כאמור שנרשם לראשונה בפנקס האמור בתקופה הקובעת, ובכלי טיס פרטי שאינו רשום כאמור – מי שהחזיק בו ביום מן הימים בתקופה הקובעת;
{{ח:תתת|(ג)}} לענין כלי שיט פרטי – מי שביום הקובע היה רשום כבעלו במרשם הישראלי וכן מי שנרשם כבעל ראשון של כלי שיט כאמור שנרשם במרשם הישראלי לראשונה בתקופה הקובעת, ובכלי שיט פרטי שאינו רשום כאמור – מי שהחזיק בו ביום מן הימים בתקופה הקובעת;
{{ח:תת|(9)}} ”בעל פטור“ – מי שפטור מתשלום היטל על פי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32}};
{{ח:תת|(10)}} ”נכה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 1|בתקנה 1 לתקנות התעבורה}}.

{{ח:סעיף|23|היטל בשל רכב}}
{{ח:ת}} בעל רכב הרשום בישראל חייב בהיטל בשלו, לפי נפח המנוע ולפי שנת ייצורו, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספות הראשונה}} {{ח:פנימי|תוספת 2|והשניה}}.

{{ח:סעיף|24|היטל בשל כלי טיס}}
{{ח:ת}} בעל כלי טיס פרטי חייב בהיטל בשלו לפי סוג כלי הטיס ושנת ייצורו, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.

{{ח:סעיף|25|היטל בשל כלי שיט}}
{{ח:ת}} בעל כלי שיט פרטי חייב בהיטל בשלו לפי סוג כלי השיט, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 4|בתוספת הרביעית}}.

{{ח:סעיף|26|מניעת כפל היטל}}
{{ח:ת}} לא ישולם היטל בשל רכב, כלי טיס פרטי או כלי שיט פרטי מסויים, יותר מפעם אחת.

{{ח:סעיף|27|התאמת סכומי ההיטל}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”יום התיאום“ – היום הראשון בחודש שקדם ליום התשלום.
{{ח:תת|(ב)}} סכומי ההיטל הנקובים בתוספות יתואמו על פי שיעור עליית המדד מן המדד שפורסם לחודש מרס 1989 עד המדד שפורסם בחודש שקדם ליום התיאום.

{{ח:סעיף|28|מועד התשלום}}
{{ח:תת|(א)}} היטל הרכב ישולם במועד הקבוע לחידוש רשיון הרכב או בעת רישום הרכב לראשונה, לפי הענין, ולגבי רכב שהיה בידי בעל פטור והועבר למי שאינו בעל פטור ישולם ההיטל ביום רישום העברת הבעלות.
{{ח:תת|(ב)}} ההיטל בשל כלי טיס פרטי או בשל כלי שיט פרטי ישולם לא יאוחר מיום כ״ז בסיון התשמ״ט (30 ביוני 1989); ואולם אם בעל כלי הטיס או כלי השיט קיבל אותו אחרי היום האמור ממי שלא היה חייב בשלו בהיטל או אם כלי הטיס או כלי השיט נרשם לראשונה בפנקס או במרשם הישראלי אחרי היום האמור – ישולם ההיטל תוך 7 ימים מיום שהיה לבעלו או מיום שנרשם לראשונה בישראל במרשם כלי הטיס או השיט, לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|29|ריבית וקנס פיגורים}}
{{ח:ת}} על סכום היטל שלא שולם במועד תיווסף ריבית בשיעור הקבוע {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א לפקודה}}, ממועד התשלום עד ליום התשלום בפועל, וכן קנס פיגורים לפי {{ח:חיצוני|חוק המסים (קנס פיגורים)#סעיף 2|סעיף 2(א) לחוק המסים (קנס פיגורים), התשמ״א–1980}}.

{{ח:סעיף|30|תשלום היטל תנאי לרישוי ורישום}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן ולא יחודש רשיון רכב אם לא שולם היטל בשל הרכב, אלא אם כן הוכח שבעל הרכב פטור מההיטל; נרכש רכב מבעל פטור, לא יירשם שינוי הבעלות בו, אלא לאחר ששולם בשלו היטל.
{{ח:תת|(ב)}} החל מיום כ״ח בסיון התשמ״ט (1 ביולי 1989) לא תינתן ולא תחודש תעודת כושר לכלי טיס פרטי או לכלי שיט פרטי ולא יירשם שינוי בעלות בהם, ולכלי טיס פרטי לא יינתן אישור טיסה, ולכלי שיט פרטי לא יינתן אישור הפלגה, אלא אם כן הוכח כי שולם ההיטל בשלהם.

{{ח:סעיף|31|הצהרה}}
{{ח:תת|(א)}} בעלו של כלי טיס פרטי או כלי שיט שחייבים בשלו בהיטל לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}}, ימסור לפקיד השומה או למי שהנציב הסמיך לענין זה, עד היום שבו יש לשלם את ההיטל לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(ב)}}, הצהרה ובה יפורטו הפרטים בדבר כלי הטיס או כלי השיט והפרטים הדרושים לקביעת שוויו, בטופס שיקבע הנציב.
{{ח:תת|(ב)}} לא מסר אדם הצהרה, או שמסר הצהרה ולפקיד השומה או למי שהנציב הסמיך לענין זה יש טעם סביר להניח שהפרטים שנמסרו או שסכום ההיטל הרשום בהצהרה אינם מדוייקים, רשאי הוא לקבוע את סכום ההיטל המגיע לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|32|פטורים}}
{{ח:ת}} אלה פטורים מתשלום ההיטל בשל רכב:
{{ח:תת|(1)}} נכה – בשל רכב כאמור {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 272א|בתקנה 272א לתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(2)}} בעל רכב כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#תוספת 1 חלק ג פרט 15|בפרט 15 לחלק ג׳ בתוספת הראשונה לתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(3)}} מי שפטור מאגרת רישום ומאגרת רישום לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 17|סעיף 17 לפקודת התעבורה}}, ומי שפטור מאגרה כאמור לפי {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 276ב|תקנה 276ב לתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(4)}} בעל רכב שהוכיח להנחת דעתו של פקיד רשות הרישוי כי במשך כל התקופה הקובעת הרכב הרשום בבעלותו לא היה בר שימוש ורשיונו לא היה בר תוקף בשל ביטולו או הפקדתו במשרד הרישוי;
{{ח:תת|(5)}} בעל רכב שהוכיח להנחת דעתו של פקיד רשות הרישוי כי במשך כל התקופה הקובעת הרכב שבבעלותו לא היה בישראל או באזור.

{{ח:סעיף|33|תחולת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}}}}
{{ח:תת|(א)}} לענין דו״ח, שומה, השגה, ערעור, גביה – לרבות סדר זקיפת תשלומים, ביצוע, עונשין והוראות כלליות אחרות, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} על היטל לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} כאילו היה ההיטל מס הכנסה, זולת אם יש {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} הוראה מפורשת אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 192|סעיף 192 לפקודה}} לא יחולו על ריבית שהוטלה לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|34|שינוי סכומים וקביעת היטל}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי –
{{ח:תת|(1)}} לשנות את סכומי ההיטל;
{{ח:תת|(2)}} לקבוע את סכומי ההיטל שישולמו בשל רכב ששנת ייצורו 1990.

{{ח:סעיף|35|היטל על עובד שהועמד לרשותו רכב}}
{{ח:תת|(א)}} עובד שמעבידו העמיד לרשותו רכב וחלות עליו תקנות שהותקנו לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 2(2)(ב) לפקודה}} יהיה חייב בהיטל בשיעור של 20% מסכום ההיטל הקבוע {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}, ובלבד שעובד לא ישלם היטל לפי סעיף זה בשל יותר מרכב אחד; חובת תשלום ההיטל לפי סעיף זה תחול על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 26|בסעיף 26}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} יחולו על היטל לפי סעיף קטן (א) כאילו היה מס על הכנסת עבודה והוא ינוכה מן המשכורת המשתלמת לעובד בעד עבודה בחודש שבו חל המועד הקבוע לחידוש רשיון הרכב או שבו נרשם הרכב לראשונה.

{{ח:סעיף|36|אי התרת ההיטל בניכוי}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בכל דין, סכום היטל ששולם לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} לא יותר בניכוי לענין חישוב ההכנסה החייבת.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} כהוראת שעה בתקופה הקובעת.}}

{{ח:סעיף|37|החזר סכום ששולם ביתר}}
{{ח:ת}} התברר לפקיד השומה כי אדם שילם היטל יתר על הסכום שהוא חייב בו, יוחזר לו הסכום שביתר כשהוא צמוד למדד מן המדד שפורסם לאחרונה לפני יום תשלום היתר עד המדד שפורסם לאחרונה לפני יום החזרתו.

{{ח:סעיף|38|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} והוא רשאי להתקין תקנות לצורך ביצועו.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: הקלות מס בהקצאת מניות לעובדים}}

{{ח:סעיף|39|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: הקלות במס בקשר להסדרי סיוע לחקלאים}}

{{ח:סעיף|40|הגדרות|תיקון: תש״ן}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ח|בפרק זה}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} (להלן – הפקודה) זולת אם נאמר במפורש אחרת;
{{ח:תת|(2)}} ”ההסדר“ – הסכם בדבר הסדר הסיוע למושבים שנחתם ביום ט׳ בשבט התשמ״ח (28 בינואר 1988) בין ממשלת ישראל, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, ההסתדרות הציונית העולמית וארבעה בנקים, וכן כל הסכם אחר שענינו סיוע למושבים, לחבריהם, או לגופים הקשורים בהם, ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הכריז עליו בצו שהוא מהווה חלק מן ההסדר לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}};
{{ח:תת|(3)}} ”הסכם הקיבוצים“ – ההסכמים שנחתמו במרס 1987 ובאפריל 1988 בין ממשלת ישראל, התנועה הקיבוצית המאוחדת – אגודה שיתופית מרכזית בע״מ (תק״ם), קרן התנועה הקיבוצית המאוחדת בע״מ, תק״ם – קרן מימון ואשראי בע״מ ושני בנקים, וכן כל הסכם אחר שענינו סיוע לקיבוצים, לחבריהם, או לגופים הקשורים בהם, ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הכריז עליו בצו שהוא מהווה חלק מהסכם הקיבוצים לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}};
{{ח:תת|(4)}} ”הסכם נוסף“ – הסכם שענינו תכנית הבראה או סיוע לחקלאים או לגופים הקשורים בהם, ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הכריז עליו בצו כהסכם לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}};
{{ח:תת}} {{ח:הערה|הסדר הפשרה שבין תכן הנפקות (1987) בע״מ לבין מחזיקי איגרות חוב שלה ואחרים, שאושר בידי בית המשפט המחוזי בתל־אביב–יפו ביום כ״ג בחשון התשנ״ד (7 בנובמבר 1993), הוכרז כהסכם לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳ לחוק}} (ק״ת תשמ״ד, 303).}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|הסכם קיבוצים משלים שנחתם בין מדינת ישראל לבין התנועות הקיבוציות לבין בנק הפועלים בע״מ לבין בנק לאומי לישראל בע״מ ובנקים נוספים – אם יצטרפו להסכם – מיום כ״ט באדר התשנ״ו (20 במרס 1996), הוכרז כהסכם נוסף לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳ לחוק}} (ק״ת תשנ״ו, 1337).}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|הסכם קיבוצים משלים (תיקון) שנחתם בין מדינת ישראל לבין התנועה הקיבוצית המאוחדת לבין הקיבוץ הארצי ולבין בנקים שונים ביום כ״ה בניסן התשנ״ט (11 באפריל 1999) וכן כתבי ההתחייבויות על פיו, הוכרזו כהסכם נוסף לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳ לחוק}} (ק״ת תשס״א, 408).}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|ההסכם שנחתם בין התנועה הקיבוצית המאוחדת לבין הקיבוץ הארצי ולבין בנקים שונים ביום ט״ז באייר התשס״ו (14 במאי 2006), הוכרז הסכם נוסף לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳ לחוק}} (ק״ת תשס״ז, 680).}}
{{ח:תת|(5)}} ”מינהלת ההסדר“ – כמשמעותה בהסדר;
{{ח:תת|(6)}} ”נישום“ – כל אחד מאלה, ובלבד שאיננו תאגיד בנקאי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}}:
{{ח:תתת|(א)}} יחיד או חבר־בני־אדם שחתם על הסכם הצטרפות להסדר ובידו אישור על כך מאת מינהלת ההסדר;
{{ח:תתת|(ב)}} יחיד הנמנה על חבר־בני־אדם שחתם על הסכם הצטרפות כאמור בפסקת משנה (א);
{{ח:תתת|(ג)}} אדם הנזכר בנספח להסכם הקיבוצים או בהסכם נוסף ושהוראותיהם חלות עליו, כולן או מקצתן;
{{ח:תתת|(ד)}} אדם אחר שביצע את הוראות ההסדר או הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף, ושר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, החיל עליו בצו את הוראות {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}, כולן או מקצתן;
{{ח:תתת|(ה)}} חבר־בני־אדם שהוא בשליטה של אדם כאמור בפסקאות משנה (א) עד (ד) והוכיח להנחת דעתו של הנציב כי הוראות ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף, כולן או מקצתן, חלות לגביו; לענין זה, ”שליטה“ – החזקה של יותר מ־50% בכל אחד מסוגי הזכויות בחבר־בני־אדם;
{{ח:תת|(7)}} ”הקלה במס“ – כל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} התרה בניכוי לצרכי חישוב ההכנסה החייבת של סכום שהוציא נישום, כולו או מקצתו, לפי הוראות ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף;
{{ח:תתת|(ב)}} התרה בניכוי לצרכי חישוב ההכנסה החייבת של חוב שמחל נישום או של חלק מחוב כאמור, אם החוב נזקף קודם לכן לנישום כהכנסה ואם מחילת החוב היא לפי הוראות ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף;
{{ח:תתת|(ג)}} מתן פטור ממס הכנסה שנצמחה לנישום לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 3.ב|סעיפים 3(ב)}}, {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 3.ט|3(ט)}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 3.י|או 3(י) לפקודה}}, כתוצאה מביצוע הוראות ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף;
{{ח:תתת|(ד)}} מתן פטור, הקלה או דחייה, לפי הענין, לגבי מס הכנסה, וכן לגבי מס שבח מקרקעין ומס רכישה כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין|בחוק מס שבח מקרקעין, התשכ״ג–1963}}, והכל בשל מכירה, עסקה או פעולה שנעשו בין נישומים במסגרת ביצוע הוראות ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף;
{{ח:תתת|(ה)}} מתן פטור, הקלה או דחיה, לפי הענין, לגבי מס ריווח הון או מס שבח מקרקעין, בשל מכירת נכס מאת נישום למי שאינו נישום המתחייבת מכוח ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף, כאשר דמי המכר הועברו ישירות במלואם לכיסוי חובות הנישום במסגרת כאמור;
{{ח:תת|(8)}} ”המנהל“ – מנהל המכס ומע״מ.

{{ח:סעיף|41|מתן הקלות במס הכנסה ובמס שבח מקרקעין}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר יקבע בתקנות, באישור ועדת הכספים של הכנסת, כללים למתן הקלות במס לנישומים.
{{ח:תת|(ב)}} הנציב רשאי להתנות מתן הקלה במס בתנאים, לסייגה בסייגים, להגבילה בסכומים או בשיעורים ולקבוע כל הוראה אחרת לענין זה, לרבות הוראות לענין עריכת שומה ותיקונה ולענין גביית המס.

{{ח:סעיף|42|הגשת בקשה}}
{{ח:תת|(א)}} נישום הטוען להקלה במס יגיש לנציב, או למי שהוא יורה, דו״ח בטופס שיקבע הנציב, ויצרף לו מסמכים ואישורים כפי שיקבע הנציב; דו״ח המתייחס להקלה בשנה פלונית יוגש לא יאוחר מן המועד שבו היה על הנישום להגיש לאותה שנה דו״ח לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 131|סעיף 131}} או {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 133|סעיף 133 לפקודה}}, לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ב)}} נישום הטוען להקלה במס לשנת המס 1987 והגיש דו״ח על הכנסתו לשנת המס האמורה, יגיש את הדו״ח האמור בסעיף קטן (א) במועד הקבוע להגשת דו״ח לשנת המס 1988.

{{ח:סעיף|43|מתן הקלות במס ערך מוסף}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי לקבוע בתקנות, באישור ועדת הכספים של הכנסת, כללים לפיהם מענק או מחילת חוב שניתנו או שנעשו במסגרת ההסדר, הסכם הקיבוצים או הסכם נוסף לא ייחשבו כחלק ממחיר העסקאות של עוסק.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש לקבוע כי הכללים יוחלו לגביו יגיש בקשה למנהל; המנהל רשאי להתנות את קביעתו בתנאים, לסייגה בסייגים, להגבילה בסכומים או בשיעורים, ולקבוע כל הוראה אחרת לענין זה, לרבות הוראות לענין עריכת שומה ותיקונה ולענין גביית המס.

{{ח:סעיף|44|קביעת כללי ביצוע}}
{{ח:תת|(א)}} הנציב רשאי לקבוע כללים לביצוע {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיפים 41}} {{ח:פנימי|סעיף 42|ו־42}}.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לקבוע כללים לביצוע {{ח:פנימי|סעיף 43|סעיף 43}}.

{{ח:סעיף|45|תחולה|תיקון: תשנ״ג, תשנ״ד, תשנ״ה, תשנ״ו, תשנ״ט, תשס״א, תשס״ג, תשס״ד, תשס״ה, תשס״ז}}
{{ח:ת}} תחולתו של {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}} והכללים והתקנות שהותקנו על פיו בשנות המס 1987 עד 2012.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: מס חלוקה צודקת של הנטל}}

{{ח:סעיף|46|מס חלוקה צודקת של הנטל}}
{{ח:תת|(א)}} יחיד שהיתה לו בשנת המס 1989 הכנסה חייבת בסכום העולה על 96,000 שקלים חדשים, יהיה חייב בשנת המס 1989, בנוסף על המס שהוא חייב בו לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 121|סעיף 121 לפקודה}}, במס בשיעור של 3% על שלושה רבעים מסכום ההכנסה שמעל להכנסה האמורה; לענין זה, ”הכנסה חייבת“ – למעט הכנסה החייבת בשיעור מס מוגבל לפי כל דין.
{{ח:תת|(ב)}} תואמו תקרות ההכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 120ב|סעיף 120ב(ב) לפקודה}} בתקופה שבין כ״ה באדר ב׳ התשמ״ט (1 באפריל 1989) לבין ג׳ בטבת התש״ן (31 בדצמבר 1989), יתואם הסכום הנקוב בסעיף קטן (א) כאילו היה תקרת הכנסה, ונציב מס הכנסה יקבע את הממוצע השנתי של הסכום האמור.
{{ח:תת|(ג)}} הנציב יקבע בכללים את הדרך לחישוב הניכוי במקור של המס האמור בסעיף קטן (א).

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 22|סעיפים 22}} {{ח:פנימי|סעיף 23|ו־23}})}}}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ן־2}}
{{ח:ת}} ההיטל על רכב פרטי, לרבות רכב דו־שימושי, ולמעט ג׳יפ, רכב להשכרה ורכב ללימוד נהיגה:

{{ח:סעיף*|||תיקון: ק״ת תשמ״ט}}
{{ח:ת}}

נפח המנוע	סכום ההיטל בשקלים חדשים לפי שנת הייצור

1982	1983	1984	1985	1986	1987	1988	1989	1990

1800–1999	420	510	550	600	660

2000–2499	1,020	1,108	1,290	1,470	1,700	1{{ח:הערה|,}}870

2500 ומעלה	1,620	1,950	2,220	2,550	2,910	3,330	3{{ח:הערה|,}}660

מרצדס (2500 ומעלה)	3,675	4,095	4,550	5,075	5,600	6,300	7,525	8,750	9{{ח:הערה|,}}620

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ן־2}}
{{ח:תת|1.}} {{ח:הערה|(בוטלה)}}
{{ח:תת|2.}} היה סכום ההיטל פחות מ־100 שקלים חדשים – לא ייגבה היטל.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 22|סעיפים 22}} {{ח:פנימי|סעיף 23|ו־23}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל על אופנוע שנפח מנועו 601 סמ״ק או יותר:

{{ח:סעיף*|||תיקון: ק״ת תשמ״ט}}
{{ח:ת}}

שנת הייצור	1982	1983	1984	1985	1986	1988	1987	1989	1990

סכום ההיטל בשקלים חדשים	260	300	340	380	440	480	540	600	660

{{ח:קטע2|תוספת 3|תוספת שלישית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל על כלי טיס:

{{ח:סעיף*|||תיקון: ק״ת תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}}

סוג כלי הטיס	סכום ההיטל {{ש}} בשקלים חדשים

כלי טיס ששנת ייצורו 1980 ומעלה	6,000

כלי טיס ששנת ייצורו 1970 עד 1979	4,000

כלי טיס ששנת ייצורו עד 1969	2,000

כלי טיס שמשקלו כשהוא ריק אינו עולה על 180 ק״ג	500

כלי טיס שמשקלו כשהוא ריק הוא 181 ק״ג – 350 ק״ג	750

כלי טיס המונע על ידי מנוע סילון	15,000

{{ח:קטע2|תוספת 4|תוספת רביעית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

סוג כלי השיט	סכום ההיטל {{ש}} בשקלים חדשים

1.	כלי שיט שארכו מעל 7 מטרים ועד 10 מטרים ושנת ייצורו 1986 ומעלה	600

2.	כלי שיט שארכו מעל 10 מטרים והספק מנועו עד 150 קילווט	2,000

3.	כלי שיט שארכו מעל 12 מטרים והספק מנועו עד 150 קילווט	3,000

4.	כלי שיט שארכו מעל 10 מטרים והספק מנועו עולה על 150 קילווט	5,000

{{ח:קטע2|תוספת 5|תוספת חמישית|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 18א|סעיף 18א}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 5|בתוספת זו}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז קטן“ ו”בית זיקוק“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)|בתקנות מכירת גז}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות מכירת גז“ – {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז), התש״ע–2009}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות מסירת מידע“ – {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מסירת מידע בנוגע להספקת גז)|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מסירת מידע בנוגע להספקת גז), התשע״ה–2015}}.

{{ח:סעיף*|||תיקון: [י״פ הודעות]}}
{{ח:ת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} ההוראה	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} סכום העיצום הכספי

{{ח:תת|(1)}} ספק גז שלא מסר בחשבון הגז כתובות צרכני גז או קוד זיהוי לאתר האינטרנט, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מסירת מידע בנוגע להספקת גז)#סעיף 2|לתקנה 2 לתקנות מסירת מידע}}
1,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 1,180 ש״ח)}} בשל הפרה כלפי כל צרכן ולא יותר מ־150,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2024, 169,130 ש״ח)}}

{{ח:תת|(2)}} ספק גז שלא העביר למנהל דוח בנוגע למחירי שירותי הספקת גז או שלא פרסם באתר האינטרנט שלו את הדוח האמור, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מסירת מידע בנוגע להספקת גז)#סעיף 3|לתקנה 3 לתקנות מסירת מידע}}

{{ח:תת|(א)}} לספק גז קטן – 33,500 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 39,970 ש״ח)}}
{{ח:תת|(ב)}} לספק גז אחר – 67,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 79,960 ש״ח)}}
{{ח:ת}} ואם בדוח חסר מידע או שחלק מהמידע שגוי – החלק היחסי מהסכומים האמורים בשיעור המידע החסר או השגוי, לפי העניין

{{ח:תת|(3)}} בית זיקוק שלא הודיע מהי תחזית כושר ההספקה שלו, על סטייה ממנה ועל משכה, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)#סעיף 3|לתקנה 3 לתקנות מכירת גז}}
5,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 5,970 ש״ח)}}

{{ח:תת|(4)}} בית זיקוק שסיפק גז לספק גז בכמות שונה מזו שהיה עליו לספק, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)#סעיף 6|לתקנות 6 עד 8 לתקנות מכירת גז}}
67,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 79,960 ש״ח)}}

{{ח:תת|(5)}} ספק גז שסיפק גז בכמות העולה על הכמות הכוללת המותרת, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)#סעיף 9|לתקנה 9(א) לתקנות מכירת גז}}
30,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 35,810 ש״ח)}}

{{ח:תת|(6)}} בית זיקוק שלא הגיש למנהל דוח, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)#סעיף 11|לתקנה 11(א) לתקנות מכירת גז}}
15,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 17,910 ש״ח)}}

{{ח:תת|(7)}} ספק גז שלא הגיש למנהל דוח, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז)#סעיף 11|לתקנה 11(ב) לתקנות מכירת גז}}
2,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2018; בשנת 2026, 2,400 ש״ח)}}; ואם בדוח חסר מידע או שחלק מהמידע שגוי – החלק היחסי מהסכום האמור בשיעור המידע החסר או השגוי, לפי העניין

{{ח:קטע2|תוספת 6|תוספת שישית|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 18ב1|סעיף 18ב1}})}}}}

{{ח:סעיף*|1|הגדרות|עוגן=תוספת 6 פרט 1}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 6|בתוספת זו}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אישור“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אם המפר חייב, לפי דין, במינוי רואה חשבון מבקר – אישור שנתן רואה חשבון המבקר שמונה כאמור, המבקר את הדוחות הכספיים השנתיים;
{{ח:תתת|(2)}} אישור שנתן רואה חשבון או אישור שנתן יועץ מס מייצג כי נתון פלוני תואם לאמור במסמך שהוגש במסגרת פעולת הייצוג של יועץ המס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יועץ מס מייצג“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס|בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס״ה–2005}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחזור עסקאות“ – מחזור עסקאות של עוסק כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רואה חשבון מבקר“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות, התשנ״ט–1999}}.

{{ח:סעיף*|2|הפחתת סכומי העיצום הכספי|עוגן=תוספת 6 פרט 2}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להפחית למפר את סכום העיצום הכספי, בשיעורים שלהלן, אם התקיימה אחת או יותר מנסיבות אלה:
{{ח:תת|(1)}} המפר לא הפר כל הוראה מהוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}} או לפיו בארבע השנים שקדמו להפרה – 30%; לא הפר את אותה הוראה בשנתיים שקדמו להפרה – 20%;
{{ח:תת|(2)}} המפר הפסיק את ההפרה מיוזמתו ודיווח עליה למנהל – 30%;
{{ח:תת|(3)}} המפר נקט פעולות למניעת הישנות ההפרה ולהקטנת הנזק, להנחת דעתו של המנהל – 40%.

{{ח:סעיף*|3|הפחתה בשל נסיבות אישיות|עוגן=תוספת 6 פרט 3}}
{{ח:ת}} ראה המנהל, לגבי מפר שהוא יחיד, שההפרה נגרמה בשל נסיבות אישיות המצדיקות הפחתה של העיצום הכספי או שהתקיימו נסיבות אישיות קשות המצדיקות שלא למצות את הדין עם המפר, רשאי הוא להפחית למפר את סכום העיצום הכספי בשיעור של 20%.

{{ח:סעיף*|4|הפחתה בשל כמה נסיבות|עוגן=תוספת 6 פרט 4}}
{{ח:ת}} התקיימו לגבי מפר כמה נסיבות כאמור {{ח:פנימי|תוספת 6 פרט 2|בסעיפים 2}} {{ח:פנימי|תוספת 6 פרט 3|ו־3}}, רשאי המנהל להפחית למפר מסכום העיצום הכספי את השיעורים המנויים לצד אותן נסיבות במצטבר, ובלבד ששיעור ההפחתה לא יעלה על 80% מסכום העיצום הכספי הקבוע בשל אותה הפרה אם היתה זו הפרה ראשונה, ועל 70% ממנו, אם היתה זו הפרה שאינה הפרה ראשונה.

{{ח:סעיף*|5|הפחתה בשל התחשבות במחזור עסקאות|עוגן=תוספת 6 פרט 5}}
{{ח:תת|(א)}} מצא המנהל שסכום העיצום הכספי עולה על 5% ממחזור העסקאות של המפר, רשאי הוא להפחית את הסכום ל־5% ממחזור העסקאות שלו.
{{ח:תת|(ב)}} סעיף קטן (א) יחול בין אם הופחת סכום העיצום הכספי לפי {{ח:פנימי|תוספת 6 פרט 2|סעיפים 2}} {{ח:פנימי|תוספת 6 פרט 3|ו־3}} ובין אם לאו.
{{ח:תת|(ג)}} מפר המבקש הפחתה של סכום העיצום הכספי לפי סעיף זה, יגיש למנהל אישור, לעניין גובה מחזור העסקאות שלו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה על כוונת חיוב.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ב באדר ב׳ התשמ״ט (29 במרס 1989).}}
* '''יצחק שמיר'''
ראש הממשלה
* '''שמעון פרס'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]