תקנות התכנון והבנייה (אישור מטרה ציבורית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות התכנון והבנייה (אישור מטרה ציבורית), התשע״ה–2014}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשע״ה, 56|תקנות התכנון והבנייה (אישור מטרה ציבורית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7435.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 307|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7742.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 188|סעיף 188(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|לחוק התכנון והבנייה, התשכ״ה–1965}} (להלן – החוק), אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן המקום“ – מי שגילו מעל 18 שנים, ומקום מגוריו הקבוע במשך שלוש השנים האחרונות לפחות או במשך ארבע שנים לפחות מתוך עשר השנים האחרונות הוא בתחום שיפוטה של הרשות המקומית שבה דיור בהישג יד להשכרה, ובלבד שהמציא את אישור הרשות המקומית לכך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיור בהישג יד להשכרה“ – דיור להשכרה במחיר מופחת המאושר כמטרה ציבורית לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}} לרבות מסחר נלווה כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה האמורה}}.

{{ח:סעיף|2|אישור מטרה ציבורית|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} אני מאשר בזה כי דיור בהישג יד להשכרה הוא מטרה ציבורית לעניין {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 188|סעיף 188 לחוק}} בהתקיים התנאים האלה:
{{ח:תת|(1)}} כל יחידות הדיור בבניין יהיו בייעוד של דיור בהישג יד להשכרה; ואולם ניתן לאשר, בבניין המיועד לדיור בהישג יד להשכרה, מסחר הנלווה למגורים, ובלבד שהיקפו לא יעלה על 20% מסך זכויות הבנייה שהוקנו בתכנית לדיור בהישג יד להשכרה;
{{ח:תת|(2)}} יחידות הדיור יושכרו רק לזוכה בהגרלה שתערוך הרשות המקומית (להלן – הזוכה), בהתאם למפורט להלן:
{{ח:תתת|(א)}} בהגרלה רשאי להשתתף רק מי שעומד בתנאי הסף הקבועים בהחלטת מועצת רשות מקרקעי ישראל, הקובעת תנאי סף וקריטריונים לשכירות בהישג יד, כפי שיעודכנו מזמן לזמן (להלן – החלטת המועצה); ההגרלה תיערך לפי הקריטריונים הקבועים בהחלטת המועצה; משרד הבינוי והשיכון ינפיק תעודת זכאות לעומד בתנאי הסף לפי החלטת המועצה ובתעודה יצוין שיעור ההסתברות שלו לזכייה לפי הקריטריונים הקבועים בהחלטת המועצה;
{{ח:תתת|(ב)}} הרשות המקומית רשאית לשריין עד 15% מיחידות הדיור למשתתפים בהגרלה שהם בני המקום; לעניין זה, ”יחידות הדיור“ – לרבות יחידות הדיור שהתווספו בהליך של הקלה;
{{ח:תת|(3)}} יחידות הדיור יושכרו על פי הסכם שייחתם בין הזוכה לרשות המקומית (להלן – הסכם השכירות) לתקופה של שנה אחת לפחות ובלבד שתינתן לזוכה זכות ברירה להאריך את תקופת השכירות בתקופות שכירות נוספות אשר בכפוף לקבוע בפסקה (4), לא יעלו על שש שנים במצטבר (להלן – תקופת השכירות);
{{ח:תת|(4)}} לאחר שלוש שנים מתחילת תקופת השכירות, אם הזוכה ממשיך לעמוד בתנאי הסף לזכאות, כאמור בפסקה (2)(א), וכפי שיבחן משרד הבינוי והשיכון, תעמוד לזוכה זכות ברירה להאריך את הסכם השכירות כאמור בפסקה (3), עד לתום תקופת השכירות;
{{ח:תת|(5)}} זוכה אשר ירכוש יחידת דיור חדשה במהלך תקופת השכירות, הסכם השכירות עמו יבוטל במועד הכניסה ליחידת הדיור החדשה לפי חוזה הרכישה או במקרה שבו נדחתה הכניסה ליחידת הדיור מעבר לתאריך שנקבע בחוזה הרכישה – במועד הכניסה הדחויה, וזאת בכפוף לכך שהזוכה ימציא אישור על כך מהמוכר; זוכה אשר ירכוש יחידת דיור שאינה חדשה במהלך תקופת השכירות, הסכם השכירות עמו יבוטל במועד הכניסה לאותה יחידת דיור או בתום שישה חודשים ממועד הרכישה, לפי המוקדם מביניהם;
{{ח:תת|(6)}} דמי השכירות המופחתים יהיו בשיעור שהוא 20% פחות מדמי השכירות המשתלמים משוכר מרצון למשכיר מרצון בעד שכירות של יחידת דיור דומה באותו אזור, לפי קביעת הרשות המקומית; הרשות המקומית רשאית להגדיל את שיעור ההפחתה, ובלבד ששיעור זה יחול על כל יחידות הדיור; לדמי השכירות המופחתים ייווספו דמי ניהול ואחזקה בשיעור של דמי ניהול ואחזקה המשתלמים משוכר מרצון למשכיר מרצון בעד יחידת דיור דומה באותו אזור, לפי קביעת הרשות המקומית או כפי שייקבע בתקנות לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#תוספת 6 פרט 4|סעיף 4(ב) לתוספת השישית לחוק}};
{{ח:תת|(7)}} דמי השכירות המופחתים לא יועלו במשך תקופת השכירות של אותו זוכה, אלא בהתאם לשיעור עליית מדד המחירים לצרכן בתוספת 1%, ובלבד שדמי השכירות לא יועלו לפי פסקה זו יותר מפעם אחת בשנה; הסתיימה תקופת השכירות של הזוכה, יחזרו דמי השכירות לעמוד על שיעור כאמור בפסקה (6);
{{ח:תת|(8)}} הסכם השכירות יקבע כי לא ייעשה שימוש ביחידות הדיור אלא למגוריו של זוכה ובני משפחתו, על פי הסכם השכירות; לעניין זה, ”בן משפחה“ – בן זוג, לרבות ידוע בציבור כבן זוג, ילד, הורה, הורי הורה או אח, וכן בן זוג של כל אחד מאלה ומי שסמוך על שולחנו של הזוכה;
{{ח:תת|(9)}} בהסכם השכירות ייקבעו התרופות בשל הפרת ההסכם בידי הזוכה והבטוחות שיעמיד הזוכה להבטחת מימושן;
{{ח:תת|(10)}} בהסכם השכירות ייקבע כי דמי השכירות, כולם או חלקם, אינם ניתנים להיוון וכי הם ישולמו בתשלומים עתיים לתקופות קצובות שכל אחת מהן אינה עולה על שישה חודשים, ולפי התנאים שייקבעו בהסכם;
{{ח:תת|(11)}} האחריות על ההפעלה, הניהול, והאחזקה התקינה של יחידות הדיור, כולל הרכוש המשותף של אותו הבניין, לרבות הפיקוח על הוראות תקנות אלה ועל הסכם השכירות מוטלת על הרשות המקומית או על חברה עירונית מטעמה או על גוף ממשלתי.

{{ח:סעיף|3|תחולה}}
{{ח:ת}} תקנות אלה יחולו על מקרקעין המיועדים בתכנית לדיור בהישג יד להשכרה, שמתקיים בהם אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} ביום תחילתן של תקנות אלה הם היו מיועדים לצורכי ציבור כאמור {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 188|בסעיף 188 לחוק}} (להלן – צורכי ציבור) כמשמעותם ערב תחילתן של תקנות אלה;
{{ח:תת|(2)}} ביום תחילתן של תקנות אלה הם לא היו מיועדים לצורכי ציבור, ומתקיימים בתכנית שקבעה את ייעודם לדיור בהישג יד להשכרה התנאים האלה:
{{ח:תתת|(א)}} היקף זכויות הבניה שנקבעו במסגרת התכנית לייעוד של דיור בהישג יד להשכרה אינן עולות על 15% מסך זכויות הבנייה שהוקנו בתכנית;
{{ח:תתת|(ב)}} במקרקעין המיועדים לדיור בהישג יד להשכרה משולב ייעוד ציבורי נוסף.

{{ח:חתימות|ד׳ בחשוון התשע״ה (28 באוקטובר 2014)}}
* '''גדעון סער'''
שר הפנים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]