פקודת מניעת זיהום מי-ים בשמן

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת מניעת זיהום מי־ים בשמן [נוסח חדש], תש״ם–1980}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000006}} '''נוסח קודם:''' {{ח:תיבה|ע״ר 1936, תוס׳ 1, 216|פקודת שפיכתם של שמנים לתוך מי־הים, 1936|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563959.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ו, 42|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_209696.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 2|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ז, 134|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209694.pdf}}, {{ח:תיבה|308|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317445.pdf}}.

'''נוסח חדש:''' {{ח:תיבה|דמ״י תש״ם, 630|פקודת מניעת זיהום מי־ים בשמן|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_vn_525780.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשס״ד, 283|חוק האחריות לפיצוי נזקי זיהום בשמן|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299853.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 145|תיקון מס׳ 9 לחוק העבירות המינהליות|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300713.pdf}}, {{ח:תיבה|861|חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300127.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 390|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-2229.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 743|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301171.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 501|תיקון מס׳ 78 לחוק סדר הדין הפלילי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_382381.pdf}}.

{{ח:תיבה|י״פ תשמ״ט, 2690|הודעה על הקמת משרד לאיכות הסביבה והעברת סמכויות משר הפנים לשר לאיכות הסביבה}}. ''שינוי שיעורי קנסות:'' ק״ת תשמ״ג, 905; תשמ״ד, 949, 2066; תשמ״ה, 1000; תשמ״ו, 294; תשמ״ז, 358; תשמ״ט, 1234; תשנ״ג, 487; תשנ״ו, 994, תשס״ג, 124; תש״ע, 949.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
נוסח זה בא במקום פקודת שפיכתם של שמנים לתוך מי־הים, 1936.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות ותחולה}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: ביצוע}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: פנקסי שמן}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: מפקחים}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: שפיכת שמן}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: קרן למניעת זיהום מי־ים}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: אחריות, עבירות ועונשין}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: תקנות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות ותחולה}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות ותחולה|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} בפקודה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”העברה“, לענין שמן – העברה בצובר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”כלי שיט“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)|בחוק הספנות (כלי שיט), תש״ך–1960}}, למעט כלי שיט צבאי וכלי שיט המשמש בתפקידי עזר לכלי שיט צבאי;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנהל נמל“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|בפקודת הנמלים [נוסח חדש], תשל״א–1971}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפקח“ – מי שמינהו השר להגנת הסביבה להיות מפקח לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבירת קנס“ – עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיפים 5}} {{ח:פנימי|סעיף 18|או 18}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שמן“ – שמן לסוגיו לרבות שמן מהול במים וכהילים המופקים משמן.
{{ח:תת|(ב)}} פקודה זו תחול על מימי החופין של ישראל ומימיה הפנים־ארציים (להלן – מי־ים).

{{ח:סעיף|2|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} הוראות פקודה זו באות להוסיף על הוראות כל חיקוק שענינן הגנת מי־ים ולא לגרוע מהן או להחליפן.

{{ח:סעיף|3|תחולת הוראות}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1(ב)}} יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיפים 6 עד 12}}, {{ח:פנימי|סעיף 20|20}} {{ח:פנימי|סעיף 22|ו־22}} על כלי שיט ישראליים אף כשהם נמצאים מחוץ למימי החופין של ישראל.

{{ח:סעיף|4|תחולה על כלי שיט מחוץ למימי החופין|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1(ב)}} רשאי שר התחבורה בהתייעצות עם השר להגנת הסביבה להחיל את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיפים 6 עד 12}}, {{ח:פנימי|סעיף 20|20}} {{ח:פנימי|סעיף 22|ו־22}} על כלי שיט שאינם ישראליים הנמצאים מחוץ לתחום מימי החופין של ישראל ואשר נשקפת מהם סכנת זיהום מימי החופין של ישראל, בהתחשב בכל אמנה בין־לאומית הבאה להסדיר הפעלת סמכויות כאמור.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: ביצוע}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: פנקסי שמן}}

{{ח:סעיף|5|חובת ניהול פנקסי שמן|תיקון: תשס״ח־2, [ק״ת שינוי שיעורי קנסות]}}
{{ח:תת|(א)}} כל כלי שיט יצוייד בפנקס שמן שבו תפורט כל פעולה הקשורה להעברת שמן מכלי השיט או אליו; פנקס השמן ינוהל בידי הקברניט של כלי השיט ויהיה ערוך באופן שנקבע בתקנות.
{{ח:תת|(ב)}} השר להגנת הסביבה ושר התחבורה יקבעו בתקנות את חובת בעלי כלי השיט והקברניט לגבי החזקת פנקס שמן, עריכתו, ניהולו, הרישומים בו והצגתו.
{{ח:תת|(ג)}} תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 35|סעיף 35}} שענינן פנקסי שמן יראו אותן כתקנות שהותקנו גם מכוח סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)}} העובר על הוראה מהוראות סעיף זה או תקנות לפיו, דינו – קנס 87,900 שקלים חדשים.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: מפקחים}}

{{ח:סעיף|6|הסמכת מפקחים|תיקון: תשס״ח־2, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מסמכות השר להגנת הסביבה למנות מפקחים מבין עובדי משרדו לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע״א–2011}} (בחוק זה – חוק הגנת הסביבה), רשאי הוא להסמיך מפקחים למניעת זיהום מי־ים בשמן, מבין עובדי המדינה, שאינם עובדי משרדו, ועובדי רשויות נחלים ומעיינות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוסמך מפקח לפי הוראות סעיף זה, אלא אם כן מתקיימים בו התנאים המנויים {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)#סעיף 4|בסעיף 4 לחוק הגנת הסביבה}}, בשינויים המחויבים, ובשינוי זה: במקום האמור {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)#סעיף 4|בסעיף 4(1) לחוק האמור}} יבוא ”הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה יש בה לדעת השר כדי למנוע את הסמכתו“.

{{ח:סעיף|7|סמכויות מפקח|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} לשם פיקוח על ביצוע הוראות פקודה זו, רשאי מפקח –
{{ח:תת|(1)}} לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;
{{ח:תת|(2)}} לערוך מדידות או ליטול דגימות של חומרים, וכן למסור את המדידות והדגימות למעבדה, לשמור אותן או לנהוג בהן בדרך אחרת;
{{ח:תת|(3)}} להיכנס למקום, לרבות לכלי תחבורה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|בחוק הגנת הסביבה}}, כשהוא נייח, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים, אלא על פי צו של בית משפט.

{{ח:סעיף|8||תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|9||תיקון: תשס״ח־2, תשע״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: שפיכת שמן}}

{{ח:סעיף|10|פירוש וסמכויות|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} לענין {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התחבורה או מי שהוא מינה לענין הנדון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מעשה“ – לרבות מחדל.
{{ח:תת|(ב)}} סמכויות השר לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן זה}} יופעלו בהתייעצות עם השר להגנת הסביבה.

{{ח:סעיף|11|דרישה מבעל כלי שיט לנקוט אמצעים}}
{{ח:תת|(א)}} נשפך שמן או שהיה לדעת השר חשד כי יישפך שמן מכלי שיט לים, רשאי השר למסור הודעה בכתב לבעל כלי השיט, אשר בה הוא נדרש לעשות את הפעולות הבאות, כולן או מקצתן – כמפורט בהודעה – אשר לדעת השר יש בהן כדי למנוע, להפסיק או לצמצם את שפיכת השמן לים:
{{ח:תתת|(1)}} להימנע מהזזת כלי השיט ממקום שצויין בהודעה;
{{ח:תתת|(2)}} להשיט את כלי השיט אל המקום שצויין בהודעה ולהשאירו שם עד לקבלת היתר מהשר להשיטו למקום אחר;
{{ח:תתת|(3)}} למנוע כל פריקה מכלי השיט וטעינה אליו של כל מטען כמפורט בהודעה, אלא לפי היתר לכך מהשר;
{{ח:תתת|(4)}} לעשות כל מעשה אחר בכלי השיט או במטענו.
{{ח:תת|(ב)}} בהודעה לפי סעיף זה יצויינו הזמן שבו היא תיכנס לתוקף וכל זמן אחר שבו יש לבצע את הפעולות המנויות.
{{ח:תת|(ג)}} מסירת הודעה לסוכן או לקברניט של כלי השיט יראו אותה כמסירה לבעל כלי השיט.
{{ח:תת|(ד)}} בהודעה לפי סעיף זה לא יידרש אדם לעשות אלא מעשים שהם סבירים ביחס למידת הנזק אשר, למיטב ידיעת השר, נגרם או עלול להיגרם עקב שפיכת השמן לים.

{{ח:סעיף|12|נקיטת אמצעים בידי השר|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} נמסרה הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} לבעל כלי שיט והוא לא ביצע את הפעולות שנדרש לבצען בהודעה או שנכשל בביצוען, או שהיה השר סבור כי מפאת דחיפות הענין לא יהיה סיפק בידו למסור הודעה כאמור, רשאי השר לנקוט כל פעולה הנראית לו דרושה למניעת שפיכת שמן לים, להפסקתה או לצמצומה, ובכלל זה שימוש בכוח לשם כפיית הציות לדרישות ההודעה וסילוק כלי השיט למקום שראה השר לנכון; הודעה מנומקת על דבר נקיטת אמצעים כאמור ימסור השר לבעל כלי השיט.
{{ח:תת|(ב)}} לא ינקוט השר לפי סעיף זה אלא אמצעים שהם סבירים ביחס למידת הנזק אשר לפי מיטב ידיעתו נגרם או עלול להיגרם עקב שפיכת השמן לים.
{{ח:תת|(ג)}} נקט השר פעולות כאמור בסעיף קטן (א) לאחר שבעל כלי שיט לא ביצען או נכשל בביצוען, יהיה בעל כלי השיט חייב בתשלום כפל ההוצאות שהוצאו; על גבייתן של הוצאות שהוצאו לפי סעיף זה תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.

{{ח:סעיף|12א|בקשה לביטול הודעה על ידי בית המשפט|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע על ידי הודעה שנמסרה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}}, רשאי להגיש לבית המשפט המוסמך לדון בעבירה נושא ההודעה, בקשה לביטולה.
{{ח:תת|(ב)}} הגשת בקשה לביטול הודעה לפי הוראות סעיף קטן (א), אינה מתלה את תוקפה של ההודעה, כל עוד לא החליט בית המשפט אחרת; החליט בית המשפט להתלות את תוקפה של ההודעה במעמד צד אחד, תידון הבקשה במעמד הצדדים בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מתום שבעה ימים מיום ההחלטה.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט רשאי לבטל את ההודעה, לאשרה או לשנותה.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: קרן למניעת זיהום מי־ים}}

{{ח:סעיף|13|כינון קרן ותקנות פעולתה|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} השר להגנת הסביבה רשאי, באישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, להתקין תקנות בדבר כינונה של קרן למניעת זיהום מי־ים (להלן – הקרן) במסגרת המשרד להגנת הסביבה.
{{ח:תת|(ב)}} השר להגנת הסביבה יקבע בתקנות, באישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, את סדרי פעולתה של הקרן.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שפיכתם של שמנים לתוך מי הים (הקמת קרן למניעת זיהום הים)|תקנות שפיכתם של שמנים לתוך מי הים (הקמת קרן למניעת זיהום הים), תש״ם–1979}}.}}

{{ח:סעיף|14|מטרת הקרן}}
{{ח:ת}} מטרת הקרן תהיה לרכז את האמצעים הכספיים ללחימה בזיהום מי־ים, למניעת זיהום מי־ים וחופים, לניקוים ולפיקוח עליהם.

{{ח:סעיף|15|שימוש בכספי הקרן|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:ת}} כספי הקרן ייועדו למטרותיה בלבד ויוצאו לפי הוראות השר להגנת הסביבה.

{{ח:סעיף|16|מקורות נוספים}}
{{ח:ת}} בנוסף על הכספים שיועמדו לרשות הקרן מתקציב המדינה, מקנסות לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32}} ומאגרות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} תהא הקרן רשאית לקבל כספים והקצבות מכל אדם לקידום מטרותיה ופעולותיה.

{{ח:סעיף|17|תקנות להטלת אגרה|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} השר להגנת הסביבה רשאי, באישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, להטיל בתקנות אגרה להגנת איכות הסביבה הימית על בעלי כלי שיט או מפעיליהם וכן על בעליהם או מפעיליהם של מיתקנים ביבשה או בים שמהם עלול להישפך שמן או להיות מוזרם למי־ים.
{{ח:תת|(ב)}} דרכי קביעת האגרה, סיווגה לפי כלי השיט או המיתקנים, תעסוקתם, מטעניהם או כל מבחר אחר, דרכי גבייתה, וכל הסדר אחר לענין האגרה, ייקבעו בתקנות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} ההכנסות מן האגרה ישולמו לקרן.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות למניעת זיהום מי הים בשמן (אגרה להגנת איכות הסביבה הימית)|תקנות למניעת זיהום מי הים בשמן (אגרה להגנת איכות הסביבה הימית), התשמ״ג–1983}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: אחריות, עבירות ועונשין}}

{{ח:סעיף|18|קנס על שפיכת שמן למי־ים|תיקון: תשס״ח־2, [ק״ת שינוי שיעורי קנסות]}}
{{ח:תת|(א)}} נשפך שמן או ניתן לו לזרום למי־ים, במישרין או בעקיפין, מכל כלי שיט או אליו, לכלי שיט אחר או ממנו, או לכל מקום ביבשה או ממנו, בעלו או קברניטו של כלי השיט שממנו נשפך השמן או שממנו ניתן לו לזרום, או התופש במקרקעין או האחראי למיתקן, לפי הענין, דינו – קנס 329,000 שקלים חדשים ואם כבר הורשע פעם בעבירה לפי סעיף זה, דינו – קנס כאמור או מאסר שנה אחת.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה לפי סעיף זה בידי חבר בני אדם, רואים כאחראי לה גם כל מנהל, שותף – למעט שותף מוגבל – או פקיד אחראי של אותו חבר, ואפשר להביאו לדין ולהענישו כאילו עבר הוא את העבירה.
{{ח:תת|(ג)}} העובר עבירה כאמור בסעיף קטן (א), באופן או בנסיבות מחמירות שכתוצאה מהם נגרם או עלול להיגרם נזק או זיהום ממשי של מי־ים, דינו – מאסר שלוש שנים או כפל הקנס שבית המשפט היה רשאי להטיל עליו לפי הוראות סעיף זה, בשל העבירה שבה הורשע, ואם נעברה העבירה על ידי תאגיד, דינו – ארבע פעמים הקנס שבית המשפט היה רשאי להטיל עליו לפי הוראות סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בשל עבירה שעבר אדם לפי סעיף זה, שכתוצאה ממנה השיג טובת הנאה או רווח, לעצמו או לאחר, רשאי בית המשפט להטיל עליו קנס בשיעור טובת ההנאה או הרווח שהשיג כאמור, נוסף על כל עונש אחר.
{{ח:תתת|(2)}} לעניין סעיף קטן זה, ”טובת הנאה“ – לרבות הוצאה שנחסכה.
{{ח:תתת|(3)}} אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 63|סעיף 63 לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.
{{ח:תת|(ה)}} עבירה לפי סעיף זה היא מסוג העבירות של אחריות קפידה.

{{ח:סעיף|19|נוזל בחזקת שמן}}
{{ח:תת|(א)}} הוחזק שמן במכלים או בחללים אחרים בכלי שיט, כל נוזל שנשפך או שניתן לו לזרום ממכלים או חללים אלה יראוהו כשמן כמשמעותו בפקודה זו, זולת אם הוכח כי המכלים או החללים נוקו משמן או כי השמן הופרד מהנוזל על ידי מיתקן הפרדה.
{{ח:תת|(ב)}} ננקטו הליכים משפטיים נגד מי שאינו קברניט כלי שיט, ניתן להביא כראיה לענין האמור בסעיף קטן (א) תעודה החתומה ביד הקברניט; נתן הקברניט תעודה לפי סעיף זה ביודעין שהיא כוזבת או מטעה בפרט מהותי, דינו – קנס.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”קברניט כלי השיט“ – מי שצויין כקברניט בחוזה עם הצוות.

{{ח:סעיף|20|אחריות פלילית|תיקון: [ק״ת שינוי שיעורי קנסות]}}
{{ח:ת}} בעל כלי שיט או קברניט שקיבלו הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} ולא ביצעו פעולה מן הפעולות המנויות תוך הזמן שנקבע לביצועה, דינם – קנס 220,000 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף|21|הגנות {{ח:פנימי|סעיף 18|לסעיף 18}}}}
{{ח:ת}} במשפט על עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}} תהיה זו הגנה טובה אם יוכיח הנאשם –
{{ח:תת|(1)}} אם ננקטו ההליכים נגד הבעל או הקברניט של כלי שיט – כי זרימת השמן או הצורך בשפיכתו היו תוצאה של התנגשות כלי השיט או מקרה נזק או תאונה לכלי השיט, ולענין הליכים עקב זרימת שמן – גם כי הקברניט נקט כל האמצעים הסבירים כדי למנוע את הזרימה;
{{ח:תת|(2)}} אם ננקטו ההליכים נגד אדם אחר עקב זרימת שמן – כי הוא נקט כל האמצעים הסבירים כדי למנוע את הזרימה.

{{ח:סעיף|22|הגנות {{ח:פנימי|סעיף 20|לסעיף 20}}}}
{{ח:ת}} במשפט על עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}} –
{{ח:תת|(1)}} תהיה זו הגנה טובה אם יוכיח הנאשם אחת מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ביצוע הפעולה נמנע מסיבות שלא היתה לו שליטה עליהן;
{{ח:תתת|(ב)}} הפעולה לא בוצעה עקב הצורך להציל חיי אדם;
{{ח:תת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ד|פרק ג׳ לחוק העונשין, תשל״ז–1977}}, לא יחול.

{{ח:סעיף|23|סמכות מנהל נמל לתבוע}}
{{ח:ת}} תביעה על עבירה לפי פקודה או תקנות על פיה יכול להגיש גם מנהל נמל.

{{ח:סעיף|24|ברירת קנס במקום שפיטה}}
{{ח:תת|(א)}} היה ליועץ המשפטי לממשלה או לבא־כוחו או למנהל הנמל יסוד להניח כי עבר אדם עבירת קנס, רשאי הוא למסור לו הזמנה למשפט בנוסח שנקבע; בהזמנה יואשם המוזמן בעבירה המצויינת בה ותינתן לו הברירה לשלם קנס בשיעור שנקבע במקום להישפט על אותה עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנמסרה לו הזמנה כאמור רשאי תוך שלושים יום מיום המסירה לשלם בבית המשפט הנקוב בהזמנה, או לשלוח אליו בדואר, את הקנס בשיעור שנקבע לעבירה המפורשת בהזמנה.
{{ח:תת|(ג)}} כל עוד לא החליט היועץ המשפטי לממשלה או בא־כוחו או מנהל הנמל להשתמש בסמכותו לפי סעיף זה לגבי אדם בשל עבירה, מותר לפתוח בהליכים משפטיים שלא לפי סעיף זה נגד אותו אדם בשל אותה עבירה, בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 33|בסעיף 33}}, ואין בסעיף זה כדי לחייב את היועץ המשפטי לממשלה או את בא־כוחו או את מנהל הנמל להשתמש בסמכותו לפיו.

{{ח:סעיף|25|שיעורי הקנס ונוסח ההזמנה|תיקון: תשס״ח, תשס״ח־2, [ק״ת שינוי שיעורי קנסות]}}
{{ח:תת|(א)}} השר להגנת הסביבה יקבע בצו שיפורסם ברשומות את נוסח ההזמנה לענין {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}} ואת אופן מסירתה וכן את שיעור הקנס לכל עבירת קנס ולכל עבירת קנס חוזרת שעבר אותו אדם ורשאי הוא לקבוע שיעורים שונים לעבירה בהתחשב בנסיבות ביצועה.
{{ח:תת|(ב)}} שיעור הקנס הקבוע בצו כאמור לא יעלה על 54,400 שקלים חדשים לעבירה ראשונה ועל 111,000 שקלים חדשים לכל עבירה חוזרת, ובלבד שבעבירה על {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} לא יעלה על השיעור שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 5|באותו סעיף}}.
{{ח:תת|(ג)}} השר להגנת הסביבה רשאי לקבוע בצו כאמור שיעורים שונים לקנס, בהתחשב בנפח כלי השיט, במקום ביצוע העבירה ובנסיבות אחרות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו שפיכתם של שמנים לתוך מי הים (עבירות קנס)|צו שפיכתם של שמנים לתוך מי הים (עבירות קנס), תשל״ג–1972}}.}}

{{ח:סעיף|26|דינו של משלם הקנס וההוצאות}}
{{ח:ת}} שילם אדם את הקנס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 24|בסעיף 24(ב)}} ואת הסכום הנקוב בהודעת החיוב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 30|בסעיף 30(א)}} רואים אותו כאילו הודה באשמה לפני בית המשפט, הורשע ונשא את ענשו.

{{ח:סעיף|27|דינו של מי שאינו משלם את הקנס וההוצאות|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} לא שילם אדם את הקנס ויחד עמו את הסכום הנקוב בהודעת החיוב בהוצאות, או שילם את הקנס אך לא שילם את הסכום הנקוב בהודעת החיוב בהוצאות, כולו או מקצתו, או שילם את הסכום הנקוב בהודעת החיוב אך לא שילם את הקנס – רואים את ההזמנה שנמסרה לו כאילו היתה הזמנה למשפט וכתב אישום שהומצאו ונמסרו לו על פי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#פרק ד סימן ה|סימן ה׳}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#פרק ד סימן ו|וסימן ו׳ של פרק ד׳ לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא שילם אדם את הקנס ואת הסכום הנקוב בהודעת החיוב בהוצאות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 30|בסעיף 30(א)}} ובית המשפט הרשיעו על העבירה, יטיל עליו בית המשפט קנס לא פחות מסכום הקנס שנקבע לאותה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}, זולת אם הוכיח הנאשם נסיבות מיוחדות שיפורשו בגזר הדין להצדקת הטלתו של קנס נמוך יותר, ורשאי הוא להטיל עליו הוצאות המשפט בסכום שיקבע, בין שהתייצב לדין ובין שנשפט שלא בפניו.

{{ח:סעיף|28|ערובה לתשלום הקנס}}
{{ח:ת}} אדם שנמסרה לו הזמנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}}, או שהואשם לפי פקודה זו, רשאי מנהל הנמל, בבואו להשתמש בסמכויותיו לפי {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|פקודת הנמלים [נוסח חדש], תשל״א–1971}}, שלא להרשות לכלי שיט, שבו או בקשר אליו נעברה העבירה, לצאת מתחום הנמל כל עוד לא נמסרה למנהל הנמל ערובה לתשלום הקנס או לתשלום הוצאות הניקוי במקרה של הרשעה בעבירה; סכום הערובה, צורתה, תקופתה, תנאיה ודרכי גבייתה ייקבעו בתקנות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מניעת זיהום מי הים בשמן (ערובה לתשלום קנס והוצאות ניקוי)|תקנות מניעת זיהום מי הים בשמן (ערובה לתשלום קנס והוצאות ניקוי), התשנ״ז–1997}}.}}

{{ח:סעיף|28א|סמכויות בית משפט|תיקון: תשס״ח־2, תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} הוגש כתב אישום בשל עבירה לפי פקודה זו, רשאי בית משפט ליתן צו עשה, צו אל תעשה, צו להחזרת המצב לקדמותו וכל סעד אחר, ככל שיראה לנכון בנסיבות שלפניו, והכל כדי למנוע, להפסיק או לצמצם זיהום מי־ים בשמן.
{{ח:תת|(ב)}} על צווים שהוציא בית המשפט לפי סעיף קטן (א), יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המים#סעיף 20כג|סעיף 20כג(ב) עד (ח) לחוק המים, התשי״ט–1959}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|29|חבות בהוצאות ניקוי|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהורשע בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}} חייב בתשלום הוצאות שהוציא אדם אחר –
{{ח:תתת|(1)}} לניקוי הים, החוף וכל אשר זוהם בשמן שנשפך או הוזרם אגב ביצוע העבירה;
{{ח:תתת|(2)}} לאיתור השמן שנשפך או הוזרם, למניעת זיהום ממנו, להדברתו ולצמצום הנזק שגרם.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט שהרשיע אדם בעבירה על {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}} רשאי בגזר הדין, בנוסף לכל עונש שיטיל, לחייבו בתשלום ההוצאות כאמור בסעיף קטן (א), יהיה סכומן אשר יהיה, אם הוגשה לו על כך בקשה מאת מי שהוציאן.
{{ח:תת|(ג)}} החלטה בענין הוצאות לפי סעיף זה, דינה, לענין ערעור הנאשם ולענין גביית הסכום שנפסק, כפסק דין של אותו בית משפט שניתן בתובענה אזרחית.
{{ח:תת|(ד)}} הורשעו בעבירה כאמור בסעיף קטן (א) יותר מאדם אחד, רשאי בית המשפט, בהחלטתו לפי סעיף זה, להטיל את ההוצאות על כולם יחד או על מקצתם, או על כל אחד מהם לחוד, הכל כפי שנראה לבית המשפט בנסיבות הענין, ורשאי הוא, לענין זה, לקבוע את החלק בסכום ההוצאות שתשלומו יוטל על כל אחד מן החייבים.
{{ח:תת|(ה)}} לא פסק בית המשפט בבקשה לפי סעיף זה לגופה, לא יגרע הדבר מזכותו של מי שהוציא את ההוצאות לתובען בתובענה רגילה.
{{ח:תת|(ו)}} הורשע אדם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}}, ועל אותו מעשה שעליו הורשע חל {{ח:חיצוני|חוק האחריות לפיצוי נזקי זיהום בשמן|חוק האחריות לפיצוי נזקי זיהום בשמן, התשס״ד–2004}}, והוגשה תביעה לפיצויים לפי {{ח:חיצוני|חוק האחריות לפיצוי נזקי זיהום בשמן#סעיף 21|סעיף 21 לאותו חוק}}, לא יחולו על מי שהורשע כאמור הוראות סעיף זה, וכן לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}}.

{{ח:סעיף|30|הודעת חיוב בהוצאות אגב מתן ברירת קנס}}
{{ח:תת|(א)}} נמסרה לאדם הזמנה עם ברירה לשלם קנס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 24|בסעיף 24(א)}}, רשאי מי שמסר לו את ההזמנה לצרף להזמנה הודעת חיוב לגבי סכום ההוצאות שהוצאו למטרה מן המטרות {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיף 29(א)}}; הודעת החיוב תפרש את הזכאי לסכום ההוצאות הנקוב בה.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנמסרה לו הודעת חיוב כאמור בסעיף קטן (א) רשאי, תוך שלושים יום מיום המסירה, לשלם בבית המשפט הנקוב בהזמנה, או לשלוח אליו בדואר, את הסכום הנקוב בהודעת החיוב, בנוסף על כל סכום הקנס שפורט בהזמנה, ואם עשה כן רואים אותו כאילו הודה באשמה לפני בית המשפט, הורשע ונשא את ענשו, והסכום ששולם יעמוד לזכותו של הזכאי לו על פי הודעת החיוב.

{{ח:סעיף|31|סדרי דין}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי לקבוע סדרי דין מיוחדים לענין {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיפים 29}} {{ח:פנימי|סעיף 30|ו־30}}.

{{ח:סעיף|32|ייעוד קנסות}}
{{ח:ת}} קנס שהוטל בשל עבירה לפי פקודה זו ישולם לקרן.

{{ח:סעיף|33|הליכים נגד קברניט שעזב את הארץ}}
{{ח:ת}} נטען כי נעברה עבירה לפי פקודה זו בידי קברניט של כלי שיט, שעזב את ישראל לפני חלוף המועד שבו ניתן היה לנקוט נגדו בהליכים על אותה עבירה, ניתן לנקוט נגדו בהליכים על אותה עבירה, על אף האמור בכל חיקוק אחר, בכל עת תוך חדשיים לחזרתו הראשונה לישראל.

{{ח:סעיף|34|אכיפת תשלום}}
{{ח:ת}} קנס והוצאות שהטיל בית המשפט בהליכים נגד בעל כלי שיט או קברניטו על עבירה לפי פקודה זו, ושלא שולמו במועד ובדרך שקבע בית המשפט, רשאי בית המשפט להורות שהסכום שלא שולם ייגבה בדרך של עיקול, תפיסה ומכירה של כלי השיט, מיתקניו, ציודו ומכשיריו; הוראה זו אינה גורעת מסמכויות אחרות של בית המשפט לענין אכיפת התשלום.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: תקנות}}

{{ח:סעיף|35|סמכות להתקין תקנות לביצוע אמנות בין־לאומיות|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:ת}} השר להגנת הסביבה ושר התחבורה רשאים להתקין תקנות לביצוע האמנה הבין־לאומית למניעת זיהום הים בנפט, 1954, או כל אמנה אחרת שישראל צד לה הבאה לתקן אותה אמנה, ובין השאר רשאים הם לקבוע בתקנות אלה שהעובר על הוראותיהן צפוי לעונש כפי שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות מניעת זיהום מי הים בשמן (ביצוע האמנה)|תקנות מניעת זיהום מי הים בשמן (ביצוע האמנה), התשמ״ז–1987}}.}}

{{ח:סעיף|36|תחולת התקנות על כלי שיט ישראלי מעבר למימי החופין}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1(ב)}} יהא לתקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 35|סעיף 35}} תוקף לגבי כלי שיט ישראלי גם מעבר לתחום מימי החופין של ישראל – באשר הוא.

{{ח:סעיף|37|תקנות בידיעת ועדה של הכנסת|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:ת}} השר להגנת הסביבה ושר התחבורה רשאים להתקין תקנות לביצוע הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6 עד 12}}, {{ח:פנימי|סעיף 20|20}} {{ח:פנימי|סעיף 22|ו־22}}; התקנות יובאו, לפני התקנתן, לידיעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת או ועדה אחרת שהחליטה עליה ועדת הכנסת.

{{ח:חתימות|נקבע בועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת ביום י״ז באדר תש״ם (5 במרס 1980).}}
* '''שמואל תמיר'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}

{{ח:קטע3|לוחהשוואה|לוח השוואה}}

{{ח:סעיף*}}

הסעיף הקודם	הסעיף החדש	הסעיף הקודם	הסעיף החדש

1(1)	השם	7ה	{{ח:פנימי|סעיף 17|17}}

1(2)	{{ח:פנימי|סעיף 2|2}}	8(1)	{{ח:פנימי|סעיף 33|33}}

2	{{ח:פנימי|סעיף 1|1}}	8(2)	{{ח:פנימי|סעיף 34|34}}

3 רישה	{{ח:פנימי|סעיף 18|18}}	8(3)	{{ח:פנימי|סעיף 23|23}}

3 סיפה	{{ח:פנימי|סעיף 21|21}}	9(א)	{{ח:פנימי|סעיף 35|35}}

3א	{{ח:פנימי|סעיף 24|24}}	9(ב)	{{ח:פנימי|סעיף 36|36}}

3ב	{{ח:פנימי|סעיף 25|25}}	10(1)	{{ח:פנימי|סעיף 6|6}}

3ג	{{ח:פנימי|סעיף 26|26}}	10(2)	{{ח:פנימי|סעיף 7|7}}

3ד	{{ח:פנימי|סעיף 27|27}}	10(3)	{{ח:פנימי|סעיף 8|8}}

3ה	{{ח:פנימי|סעיף 28|28}}	10(4)	{{ח:פנימי|סעיף 9|9}}

5	{{ח:פנימי|סעיף 5|5}}	11(1)	{{ח:פנימי|סעיף 11|11(א)}}

6	{{ח:פנימי|סעיף 19|19}}	11(2)	{{ח:פנימי|סעיף 11|11(ד)}}

7	{{ח:פנימי|סעיף 29|29}}	11(3)	{{ח:פנימי|סעיף 10|10(א)}}

7א	{{ח:פנימי|סעיף 30|30}}	12	{{ח:פנימי|סעיף 11|11(ב)}}

7ב	{{ח:פנימי|סעיף 31|31}}	13	{{ח:פנימי|סעיף 11|11(ג)}}

7ג	{{ח:פנימי|סעיף 32|32}}	14(1)	{{ח:פנימי|סעיף 20|20}}

7ד(1)	{{ח:פנימי|סעיף 13|13(א)}}	14(2)	{{ח:פנימי|סעיף 22|22}}

7ד(2)	{{ח:פנימי|סעיף 14|14}}	15	{{ח:פנימי|סעיף 12|12}}

7ד(3)	{{ח:פנימי|סעיף 15|15}}	16	{{ח:פנימי|סעיף 3|3}}

7ד(4)	{{ח:פנימי|סעיף 16|16}}	17	{{ח:פנימי|סעיף 4|4}}

7ד(5)	{{ח:פנימי|סעיף 13|13(ב)}}	18	{{ח:פנימי|סעיף 37|37}}

{{ח:קטע3||מונחים המשמשים בנוסח זה}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{דוכיווני|נשפך|discharged}}
{{ח:ת}} {{דוכיווני|ניתן לזרום|allowed to escape}}
{{ח:ת}} {{דוכיווני|פנקס שמן|oil record book}}
{{ח:ת}} {{דוכיווני|שמן|oil}}
{{ח:ת}} {{דוכיווני|תופש|occupier}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]