תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הפחתה של סכומי העיצום הכספי)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הפחתה של סכומי העיצום הכספי), התשס״ח–2007}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשס״ח, 66|תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הפחתה של סכומי העיצום הכספי)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6618.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 47|סעיפים 46(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 60|ו־60}} {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס״ה–2005}} (להלן – החוק), ובהסכמת שר המשפטים, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרה}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה, ”הוראה“ – הוראה מההוראות המפורטות {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#פרק ה|בפרק ה׳ בחוק}} אשר בשלה או לפיה מוסמך הממונה להטיל עיצום כספי, ולעניין הוראת הממונה שניתנה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 39|סעיף 39(ב) לחוק}} (להלן – חוזר) או הוראה שניתנה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#סעיף 42|סעיף 42 לחוק הפיקוח על הביטוח}} כפי שהוחל {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#סעיף 40|בסעיף 40 לחוק}} לגבי דוח או הודעה מסוימים (להלן – הוראה להגיש דוח) – יראו בכל חוזר או הוראה להגיש דוח כאמור כהוראה נפרדת.

{{ח:סעיף|2|הפחתת סכומי העיצום הכספי}}
{{ח:ת}} מצא הממונה כי נתקיימו נסיבות שלפיהן ניתן להטיל על אדם עיצום כספי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)#פרק ה|פרק ה׳ לחוק}} בשל הפרה של הוראה, ונתקיימה אחת או יותר מהנסיבות המנויות להלן, יפחית לאותו אדם מסכום העיצום הכספי הקבוע בשל אותה הפרה, את השיעור הנקוב לצד אותה נסיבה, ובהתקיים כמה נסיבות – בשיעור המצטבר של השיעורים המנויים לצדן:
{{ח:תת|(1)}} המפר לא הפר את אותה הוראה בעבר – 70%; ואולם אם הפר המפר הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|החוק}} שלוש פעמים או יותר במהלך השנתיים שקדמו להפרה, יהיה גובה ההפחתה לפי פסקה זו – 35%;
{{ח:תת|(2)}} המפר הפסיק את ההפרה מיוזמתו ודיווח עליה לממונה – 5%;
{{ח:תת|(3)}} המפר נקט פעולות למניעת הישנות ההפרה ולהקטנת הנזק, להנחת דעתו של הממונה – 5%;
{{ח:תת|(4)}} ההפרה היא הפרה של הוראה חדשה שחייבה היערכות מיוחדת מצד המפר, ובלבד שהמפר תיקן את ההפרה בתוך פרק הזמן שעליו הורה הממונה – 10%; לא תיקן המפר את ההוראה בתוך פרק הזמן שהורה הממונה, תבוטל ההפחתה והמפר יהיה חייב בסכום העיצום הכספי כאילו לא ניתנה ההפחתה מלכתחילה.

{{ח:סעיף|3|סמכות הממונה}}
{{ח:ת}} הממונה אינו רשאי להפחית מסכום העיצום הכספי שיעור שונה מהשיעור הנקוב המנוי לצד הנסיבות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה 2}}.

{{ח:סעיף|4|הפחתה בשל נסיבות אישיות}}
{{ח:תת|(א)}} מצא הממונה, לגבי מפר שהוא יחיד, שהפרת ההוראה נגרמה בשל נסיבות אישיות המצדיקות הפחתה של העיצום הכספי, או שנתקיימו נסיבות אישיות קשות המצדיקות שלא למצות את הדין עם המפר, רשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי בשיעור שלא יעלה על עשרים אחוזים מסכום העיצום הכספי הקבוע לגבי המפר בשל אותה הפרה, וזאת בלי לגרוע מסמכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}}.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה יגיש אחת לשנה ליועץ המשפטי לממשלה או למי שהוא יורה דין וחשבון על השימוש בסמכות לפי תקנת משנה (א), והטעמים שבשלהם ניתנה ההפחתה מכוח תקנה זו.

{{ח:חתימות|ה׳ בחשוון התשס״ח (17 באוקטובר 2007)}}
* '''רוני בר־און'''
שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]