חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2006522}} {{ח:תיבה|ס״ח תשע״ו, 976|חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_347945.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 194|תיקון מס׳ 82 לחוק סדר הדין הפלילי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491147.pdf}}, {{ח:תיבה|456|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_491979.pdf}}, {{ח:תיבה|700|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_501344.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 77|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_526463.pdf}}, {{ח:תיבה|254|תיקון מס׳ 21 לחוק ההגבלים העסקיים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528392.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 14|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/22/law/22_lsr_567852.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 376|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_604634.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 970|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_643832.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 183|חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2023 ו־2024)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2620741.pdf}}, {{ח:תיבה|408|תיקון מס׳ 23 והוראת שעה לחוק התחרות הכלכלית|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2722039.pdf}}, {{ח:תיבה|626|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3020279.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 186|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 796|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_8528904.pdf}}.

''הארכת הוראת שעה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשפ״א, 80|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת תוקף הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8799.pdf}}, {{ח:תיבה|3938|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת תוקף הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9557.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 1652|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת תוקף הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9903.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 1048|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת תוקף הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10564.pdf}}, {{ח:תיבה|1048|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת התקופה האמורה בסעיף 247(א) לחוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10564.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 3244|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת תוקף הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11412.pdf}}, {{ח:תיבה|3244|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת התקופה האמורה בסעיף 247(א) לחוק)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11412.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשפ״ה, 1340|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הארכת תוקף הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11783.pdf}}. ''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|י״פ תשע״ח, 7183|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-7774.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 6184|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8076.pdf}}, {{ח:תיבה|6184|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8076.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 3628|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8676.pdf}}, {{ח:תיבה|3908|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8697.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 3096|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-9374.pdf}}, {{ח:תיבה|3097|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-9374.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 3628|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי}}, {{ח:תיבה|7931|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 2474|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-11010.pdf}}, {{ח:תיבה|2585|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-11015.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 8058|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-12521.pdf}}, {{ח:תיבה|8058|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-12521.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 3668|הודעה על עדכון סכומי העיצום הכספי|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-13205.pdf}}, {{ח:תיבה|3705|הודעה על עדכון מחיר הרכב הנקוב בסעיף 81 לחוק|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-13110.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרה והגדרות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: רישוי מתן שירותי רכב ורישוי מקצועות בענף הרכב}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: הוראות לעניין רישיונות}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: חובות בעל רישיון – הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: ייצור רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: רישיון לייצור רכב ושיווקו}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: אישור לייצור דגם רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: חובות בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: ייבוא רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן א׳: רישיון ייבוא רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: רישיון יבואן מסחרי}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ג|סימן ג׳: חובות יבואן מסחרי}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ד|סימן ד׳: מועצה מייעצת לייבוא רכב ולשיווקו}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ה|סימן ה׳: עיסוק בתיווך בייבוא אישי}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: חובות משווק רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: סחר ברכב}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: מוצרי תעבורה}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן א|סימן א׳: הגדרות}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: ייצור מוצרי תעבורה}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳: ייבוא מוצרי תעבורה}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|סימן ד׳: סחר במוצרי תעבורה}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: רישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן א|סימן א׳: רישיון להפעלת מוסך}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|סימן ב׳: עיסוק בניהול מקצועי של מוסך}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן ג׳: המועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: שמאות רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן א|סימן א׳: עיסוק בשמאות רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן ב׳: המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|סימן ג׳: דין משמעתי של שמאי רכב}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: פיקוח ואכיפה}}

{{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א: עיצום כספי}}

{{ח:פנימי|פרק יב|פרק י״ב: עונשין}}

{{ח:פנימי|פרק יג|פרק י״ג: תחולה על המדינה ועל מערכת הביטחון}}

{{ח:פנימי|פרק יד|פרק י״ד: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|פרק טו|פרק ט״ו: תחילה, הוראות מעבר והוראות שעה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרה והגדרות}}

{{ח:סעיף|1|מטרה}}
{{ח:ת}} מטרתו של חוק זה להסדיר את השירותים בענף הרכב, לרבות בתחום הייבוא, כדי להבטיח את כל אלה: רמה מקצועית הולמת של נותני השירותים, שמירה על בטיחות הרכב, הגנה על שלום הציבור ובטיחותו, מתן שירות סדיר וזמין למקבלי השירות, קיומם של תנאים הולמים במקומות מתן השירותים, קידומה של התחרות בענף הרכב והגנת הצרכן.

{{ח:סעיף|2|הגדרות|תיקון: תשע״ח־3, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אב־טיפוס“ – דגם בסיס לייצור רכב או מוצר תעבורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האגף להכשרה מקצועית“ – האגף להכשרה ולפיתוח כוח אדם במשרד הכלכלה והתעשייה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אחריות“ – מתן שירות, בלא תשלום, לאחר מכירת רכב או מוצר תעבורה, הכולל תיקון, טיפול או החלפה של הרכב או של מוצר תעבורה, כדי להבטיח את תקינותם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל עניין“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות, התשנ״ט–1999}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דגם רכב“ – סדרת כלי רכב מתוצר מסוים שיש להם נתונים טכניים משותפים, שיצרן הרכב קבע לה שם המורכב מאותיות או מספרות ומתועד במסמכי התקינה של הרכב וברישיון הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי פיגורים“ ו”ריבית שקלית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרישות תקינה אירופית“ – דירקטיבה או תקנה של האיחוד האירופי, כתוקפן מעת לעת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרישות תקינה אמריקאית“ – תקן או תקנה פדרליים של ארצות הברית, כתוקפם מעת לעת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנדסאי“ ו”טכנאי מוסמך“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים|בחוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע״ג–2012}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוועדה“ – ועדת הכלכלה של הכנסת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הגנת הצרכן“ – {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן, התשמ״א–1981}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק העונשין“ – {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק פסיקת ריבית והצמדה“ – {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התקנים“ – {{ח:חיצוני|חוק התקנים|חוק התקנים, התשי״ג–1953}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ייבוא“ – הבאה או גרם־הבאה של רכב או של מוצר תעבורה לישראל, בים, ביבשה או באוויר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יבואן זעיר“ – מי שעוסק בייבוא רכב ושיווקו ומייבא כלי רכב בהתאם להסכם עם אדם במדינת חוץ והוא בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיף 44}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יבואן ישיר“ – מי שעוסק בייבוא רכב ושיווקו ומייבא כלי רכב בהתאם להסכם עם יצרן רכב במדינת חוץ והוא בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיף 41}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יבואן מסחרי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} יבואן זעיר;
{{ח:תתת|(2)}} יבואן ישיר;
{{ח:תתת|(3)}} יבואן עקיף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יבואן עקיף“ – מי שעוסק בייבוא רכב ושיווקו ומייבא כלי רכב בהתאם להסכם עם סוכן מורשה והוא בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ייצור“, של רכב או מוצר תעבורה – לרבות התקנה, הרכבה או חידוש של רכב או של מוצר תעבורה, הרכבתו מחלקים או ממערכת חלקים, או ביצוע שינוי בטיב, באיכות או בצורה של רכב או של מוצר תעבורה, והכול במסגרת תהליך הייצור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן“, של מוצר תעבורה – אדם העוסק בייצור מוצרי תעבורה מחוץ לישראל, בין בעצמו ובין על ידי אחרים, ובכלל זה באריזתם של טובין או מזיגתם למכל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן רכב במדינת חוץ“ – יצרן רכב שתכנן וייצר רכב מחוץ לישראל, בין בעצמו ובין בשיתוף עם יצרנים אחרים, או מי שיצרן כאמור הסמיכו בכתב לפעול מטעמו ולמכור רכב מתוצרתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מהנדס“ – מהנדס רשום כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים|בחוק המהנדסים והאדריכלים, התשי״ח–1958}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסך“ – מקום שניתנים בו שירותים של תיקון, אחזקה או בדיקה של רכב או ייעוץ בקשר לשירותים כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסך מומחה“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 129|בסעיף 129}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסך נייד“ – רכב המשמש למתן שירותים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 135|בסעיף 135(ב)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסך שירות של יבואן“ – מוסך מומחה של יבואן מסחרי, או מוסך מומחה הקשור עם יבואן מסחרי בהסכם לטיפול ברכב מתוצר המיובא על ידי אותו יבואן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר תעבורה“ – אבזר, חלק, מערכת חלקים, מכשיר למעט מכשיר שהוא כלי עבודה המשמש מוסך או יצרן בלבד, מיתקן או חומר נוזלי, מוצק או גז המשמשים או המיועדים לשמש להרכבתו, לתחזוקתו או לפעולתו התקינה של רכב או להבטחת בטיחותו או להבטחת בטיחות המשתמש בו או לנוחיותו, וכן כל אחד מהם אם עליו להימצא ברכב על פי דין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר תעבורה חליפי“ – מוצר תעבורה שאינו מוצר תעבורה מקורי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר תעבורה מקורי“ – מוצר תעבורה המיוצר לפי תנאים והוראות שקבע יצרן הרכב לשם ייצור הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצר תעבורה משומש“ – מוצר תעבורה שפורק מרכב שלא לשם הרכבתו מחדש באותו רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המחיר הכולל“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן#סעיף 17א|בסעיף 17א לחוק הגנת הצרכן}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מייבא רכב בייבוא אישי“ – מי שמייבא רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – עובד המשרד המכהן בו כסגן המנהל הכללי לתנועה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל מקצועי של מוסך“ – בעל רישיון לניהול מקצועי של מוסך לפי {{ח:פנימי|סעיף 136|סעיף 136}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך תקינה“ – מסמך המעיד על עמידת רכב או מוצר תעבורה בדרישות תקינה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מספר קטלוגי“ – מספר זיהוי של מוצר תעבורה שקבע יצרן המוצר, יצרן רכב או מייבא מוצר תעבורה, ובלבד שמייבא מוצר התעבורה לא יקבע את אותו מספר קטלוגי שקבע היצרן כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מאושרת“ – מעבדה המוסמכת לאשר עמידה בתקן רשמי לפי {{ח:חיצוני|חוק התקנים#סעיף 12|סעיף 12 לחוק התקנים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מוכרת אירופית“ – מעבדה לבדיקת רכב או חלקיו שהוסמכה ואושרה לפי {{ח:חיצוני|https://eur-lex.europa.eu/eli/dir/2007/46/oj|דירקטיבה של הקהיליה האירופית ‎2007/46/EC}}, על עדכוניה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מוכרת אמריקאית“ – מעבדה לבדיקת רכב או חלקיו שהוסמכה ואושרה על ידי מינהל הבטיחות האמריקאי (NHTSA);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעבדה מוסמכת לרכב“ – מעבדה לבדיקת רכב או מוצרי תעבורה שאישר המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 236|סעיף 236}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל ייצור“ – מקום שמיוצר בו רכב או מוצר תעבורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקצוע בענף הרכב“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ניהול מקצועי של מוסך;
{{ח:תתת|(2)}} שמאות רכב;
{{ח:תתת|(3)}} תיווך בייבוא אישי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משווק רכב“ – יבואן מסחרי או בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו המוכר רכב, לרבות אחר מטעמו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המשרד“ – משרד התחבורה והבטיחות בדרכים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מתווך בייבוא אישי“ – בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 68|סעיף 68}} לתיווך בייבוא אישי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוג רכב“ – סוג הרכב לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} כמפורט להלן, ובכלל זה הסיווגים הראשיים וסיווגי המשנה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|הפקודה האמורה}}:
{{ח:תתת|(1)}} ”רכב נוסעים“ – רכב מסוג M;
{{ח:תתת|(2)}} ”רכב מסחרי“ – רכב מסוג N;
{{ח:תתת|(3)}} ”גרור או נתמך“ – רכב מסוג O;
{{ח:תתת|(4)}} ”אופנוע“ – רכב מסוג L;
{{ח:תתת|(5)}} ”טרקטור“ ו”מכונה ניידת“ – רכב מסוג T;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר ברכב מיבואן“ – בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 89|סעיף 89}} לרכישת רכב מיבואן ישיר או מיבואן עקיף ומכירתו דרך עיסוק לפי {{ח:פנימי|סעיף 89|אותו סעיף}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן“ – בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 92|סעיף 92}} לרכישת רכב שאינו רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק לפי {{ח:פנימי|סעיף 92|אותו סעיף}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוכן מורשה“ – סוכן ראשי או סוכן משני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוכן משני“ – אדם הקשור בהסכם עם סוכן ראשי, לעניין תוצר רכב שמייבא יבואן ישיר, שלפיו אותו אדם מוסמך לפעול מטעמו של הסוכן הראשי ולמכור רכב מתוצרת יצרן הרכב שעמו התקשר הסוכן הראשי בהסכם למכירת רכב; הסכם כאמור יהיה בכתב או בדרך אחרת שקבע השר ובתנאים שקבע לעניין זה לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(ג)(2)}}, ולתקופה שלא תפחת משנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוכן ראשי“ – אדם הקשור בהסכם בכתב עם יצרן הרכב במדינת חוץ לתקופות המפורטות להלן, שלפיו הוא מורשה למכור רכב מתוצרתו של יצרן הרכב והתקיימו בו תנאים שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(ג)(1)}}:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין תוצר רכב המיובא על ידי יבואן ישיר – לתקופה שלא תפחת משנה או מתקופה קצרה יותר שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(ג)(1)}}:
{{ח:תתת|(2)}} לעניין תוצר רכב שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר – לתקופה שלא תפחת משנתיים או מתקופה קצרה יותר שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(ג)(1)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סחר במוצרי תעבורה“ – רכישת מוצרי תעבורה, מכירתם, שיווקם, הספקתם או הצגתם למכירה, והכול כדרך עיסוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עוסק“ ו”עוסק מורשה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עניין אישי“ – לרבות עניין אישי של קרובו או של גוף שהוא או קרובו הם בעלי שליטה בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עקרון עסק חי“ – כמשמעותו בגילוי דעת שפרסמה לשכת רואי החשבון בישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת הייבוא והייצוא“ – {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא [נוסח חדש], התשל״ט–1979}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צמיג“ – חישוק עשוי גומי שהוא חלק מגלגל של רכב מנועי או של רכב שהוא מסוג גרור או נתמך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – בן זוג, הורה, הורה הורה, אח או אחות, צאצא, צאצא של בן זוג ובני זוגם של כל אחד מאלה או אדם אחר הסמוך על שולחנו של האדם, וכן שותף, מעביד או עובד של האדם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון“ – רישיון למתן שירות רכב או רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב שניתנו לפי חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון ייבוא“ – רישיון ייבוא, אישור ייבוא או עמידה בתנאים, בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון להפעלת מוסך“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 127|בסעיף 127}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון להפעלת מוסך נייד“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 135|בסעיף 135}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון יבואן מסחרי“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|בסימן ב׳ לפרק ד׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון לייצור מוצרי תעבורה“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|בסימן ב׳ לפרק ז׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון לייצור רכב ושיווקו“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|פרק ג סימן א|בסימן א׳ לפרק ג׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון לסחר במוצרי תעבורה“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|בסימן ד׳ לפרק ז׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון רכב“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 2|בסעיף 2 לפקודת התעבורה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב“, ”רכב מנועי“ ו”רשות הרישוי“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב חדש“ – רכב שטרם נרשם לראשונה לתנועה בדרכים בישראל או במדינת חוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב שנרשם במדינת חוץ“ – רכב שנרשם לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ וטרם חלפו 90 ימים ממועד הרישום האמור ועד מועד השטת הרכב לישראל הרשום בשטר המטען;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות מוסמכת לייבוא“ – מי שהשר הסמיך לשמש רשות מוסמכת לפי {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שומת רכב“ – חוות דעת הכוללת לפחות אחד מהמפורטים להלן, וכן הערכת שווי הרכב, אם נדרשת, הנלווית לאחד מאלה, ופרטים נוספים אם נקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}}:
{{ח:תתת|(1)}} פירוט התיקון הנדרש ברכב שנגרם לו נזק כדי להחזיר את מצב הרכב לקדמותו, שלא במסגרת הצעה לקבלת שירות במוסך;
{{ח:תתת|(2)}} הערכת עלות התיקון כאמור בפסקה (1), שלא במסגרת הצעה לקבלת שירות במוסך;
{{ח:תתת|(3)}} הערכת השינוי בערכו של הרכב עקב נזק שנגרם לו, ואם לא ניתן לתקנו – קביעה כי הרכב הוא רכב באבדן גמור לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיווק רכב“ – מכירה של רכב, הספקתו, הצגתו למכירה, לרבות מכירתו או הצגתו למכירה באמצעות אחר מטעמו של מי שעוסק בפעולות האמורות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות רכב“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ייצור רכב בישראל ושיווקו;
{{ח:תתת|(2)}} ייבוא רכב ושיווקו;
{{ח:תתת|(3)}} סחר ברכב מיבואן כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:תתת|(4)}} ייצור מוצרי תעבורה בישראל;
{{ח:תתת|(5)}} סחר במוצרי תעבורה;
{{ח:תתת|(6)}} הפעלת מוסך או מוסך נייד;
{{ח:תתת|(7)}} סחר ברכב שאינו רכב מיבואן כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 88|בסעיף 88}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שמאות רכב“ – הערכת הנזק שנגרם לרכב באמצעות שומת רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שמאי רכב“ – בעל רישיון לעיסוק בשמאות רכב לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תוצר“ – כל רכב שמייצר יצרן רכב בשם משותף שקבע, המתועד במסמכי התקינה של הרכב וברישיון הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיאור“ – תיאור בכתב, בעל פה, בציור או בדרך אחרת הנהוגה במסחר, שיש בו הודעה, במישרין או בעקיפין, בדבר אחד הפרטים שלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין רכב או מוצר תעבורה –
{{ח:תתתת|(א)}} כמות, משקל ומידות;
{{ח:תתתת|(ב)}} ארץ הייצור ושם היצרן;
{{ח:תתתת|(ג)}} הסמל המסחרי של היצרן;
{{ח:תתתת|(ד)}} חומרים או מרכיבים;
{{ח:תתתת|(ה)}} איכות ועמידות;
{{ח:תתתת|(ו)}} פגמים בו;
{{ח:תתתת|(ז)}} מטרת השימוש בו;
{{ח:תתתת|(ח)}} התאמה של מוצר תעבורה לרכב;
{{ח:תתתת|(ט)}} בדיקות ותוצאות;
{{ח:תתתת|(י)}} אחריות לתקינות ותקופת האחריות;
{{ח:תתתת|(יא)}} שירותי התיקונים והתחזוקה שיינתנו לרכב או למוצר התעבורה ואחריות למתן שירותים אלה, מחירם והתקופה שבה יינתנו;
{{ח:תתתת|(יב)}} מחיר, לרבות הנחות מהמחיר;
{{ח:תתתת|(יג)}} פרטים על תשלומים בעד הרכב ותנאי אשראי;
{{ח:תתתת|(יד)}} מועד ייצור;
{{ח:תתתת|(טו)}} מספר קטלוגי;
{{ח:תתתת|(טז)}} מועד רישומו לראשונה של רכב לתנועה במדינת חוץ;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין שירות –
{{ח:תתתת|(א)}} תוכן השירות והיקפו;
{{ח:תתתת|(ב)}} טיב השירות, רמתו ותכליתו;
{{ח:תתתת|(ג)}} דרך מתן השירות, משכו ותנאיו;
{{ח:תתתת|(ד)}} אחריות לתקינות החלקים או מערכות החלקים שטופלו, תקופת האחריות על הפעולות שבוצעו, תנאי האחריות ושינויים שיחולו בהם בתקופת האחריות;
{{ח:תתתת|(ה)}} מחיר, לרבות הנחות מהמחיר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיווך בייבוא אישי“ – ייעוץ, הדרכה או איתור רכב, בתמורה בכסף או בשווה כסף, לשם התקשרות של צדדים בעסקה לרכישת רכב במדינת חוץ וייבואו לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית ייצור“ – תכנית הכוללת פרטים לגבי אופן ייצור הרכב, חלק מרכב או מוצר תעבורה בפס הייצור ונתונים בנוגע למוצר המוגמר, ובהם, בין השאר, תיאור ונתונים טכניים בקשר לרכב או למוצר התעבורה, פרטים הנוגעים לעיבוד של חומרים ולייצור של רכיבים, תהליך הייצור וההרכבה ומספר השלדה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודת גמר“ – תעודה שניתנה על ידי משרד הכלכלה והתעשייה המעידה כי מקבל התעודה עמד בהצלחה בכל דרישות הקורס המקצועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודת מקצוע“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שירות התעסוקה#סעיף 46|בסעיף 46 לחוק שירות התעסוקה, התשי״ט–1959}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקלת בטיחות סדרתית“ – תקלה סדרתית ברכב הקשורה לפעולת הרכב, שלדעת יצרן הרכב עלולה לגרום סיכון בטיחותי למשתמשים בו או לכלל הציבור ולפיכך הודיע עליה היצרן, למעט יצרן שהוא בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקן ישראלי“ ו”תקן רשמי“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק התקנים|בחוק התקנים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: רישוי מתן שירותי רכב ורישוי מקצועות בענף הרכב}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: הוראות לעניין רישיונות}}

{{ח:סעיף|3|מתן שירות רכב וחובת רישיון}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייתן אדם שירות רכב אלא אם כן קיבל רישיון מאת המנהל למתן אותו שירות ובהתאם לתנאי הרישיון ולהוראות לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לקבוע ברישיון למתן שירות רכב תנאים והגבלות שיחולו על בעל הרישיון, ובכלל זה –
{{ח:תתת|(1)}} סוגי השירותים שבעל הרישיון מורשה לתת;
{{ח:תתת|(2)}} סוגי כלי הרכב שלהם מורשה בעל הרישיון לתת שירות;
{{ח:תתת|(3)}} מיתקנים וציוד הנדרשים לשם מתן השירות;
{{ח:תתת|(4)}} הבטחת איכות ובקרה;
{{ח:תתת|(5)}} חובת תיעוד ושמירת התיעוד;
{{ח:תתת|(6)}} המקום שבו יינתן השירות;
{{ח:תתת|(7)}} תנאים והגבלות שמטרתם להבטיח את רמת השירות ושמירה על הבטיחות;
{{ח:תתת|(8)}} הוראות לשמירה על הסביבה בהתאם להוראות כל דין.

{{ח:סעיף|4|עיסוק במקצוע בענף הרכב וחובת רישיון}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעסוק אדם במקצוע בענף הרכב אלא אם כן קיבל רישיון מאת המנהל לעסוק באותו מקצוע ובהתאם לתנאי הרישיון ולהוראות לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לקבוע ברישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב תנאים והגבלות שיחולו על בעל הרישיון, ובכלל זה –
{{ח:תתת|(1)}} סוגי כלי הרכב שלהם מורשה בעל הרישיון לתת שירות;
{{ח:תתת|(2)}} חובת תיעוד ושמירת התיעוד;
{{ח:תתת|(3)}} תנאים והגבלות שמטרתם להבטיח את רמת השירות ואיכותו ושמירה על הבטיחות.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מתמחה בשמאות רכב רשאי בתקופת התמחותו לבצע פעולות מקצועיות בהתאם להוראות שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152}}.

{{ח:סעיף|5|הגשת בקשה לרישיון}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש רישיון לפי חוק זה או המבקש לחדשו (בחוק זה – המבקש), יגיש בקשה בכתב למנהל.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש יצרף לבקשתו מסמכים המעידים על קיום התנאים למתן הרישיון.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לדרוש מהמבקש כל מידע או מסמך הדרושים לו לשם החלטה בבקשה.

{{ח:סעיף|6|מתן רישיון ופרסום בעלי הרישיונות}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל ייתן רישיון למבקש שמתקיימים בו התנאים לקבלת אותו רישיון.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יפרסם באתר האינטרנט של המשרד רשימה של שמות בעלי הרישיונות התקפים, ויציין בה את סוג הרישיון ומספרו, בלבד; רשימה כאמור תעודכן מעת לעת.

{{ח:סעיף|7|תקופות רישיון או אישור}}
{{ח:תת|(א)}} תקופת תוקפם של רישיונות לפי חוק זה תהיה שש שנים, ולעניין רישיון יבואן זעיר – שנתיים; ואולם תקופת תוקפם של רישיונות ואישורים כמפורט להלן תהיה עד ל־31 בדצמבר של השנה שבה ניתנו:
{{ח:תתת|(1)}} אישור לייצור דגם רכב לפי {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳ לפרק ג׳}} ואישור לייצור דגם מוצר תעבורה לפי {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳ לפרק ז׳}};
{{ח:תתת|(2)}} רישיון ייבוא רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}} ורישיון ייבוא רכב מסוג מכונה ניידת לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), תקופת תוקפו של רישיון או אישור כאמור באותו סעיף קטן לא תעלה על תקופת תוקפם של מסמכים שהם תנאי לנתינתו לפי חוק זה; הוארך תוקפם של אותם מסמכים לפני תום תקופת הרישיון או האישור, יגיש בעל הרישיון או בעל האישור למנהל את המסמכים המעודכנים; אישר המנהל, להנחת דעתו, את המסמכים המעודכנים, יאריך את תקופת הרישיון או האישור בהתאם, עד לתום תוקפם של המסמכים או עד לתום תקופת הרישיון או האישור לפי סעיף זה, לפי התקופה הקצרה.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לשנות את תקופת תוקפו של רישיון או אישור כאמור בסעיף זה, וכן רשאי הוא לקבוע באותה דרך טעמים מיוחדים שבהתקיימם רשאי המנהל לתת רישיון או אישור לתקופה הקצרה מזו שנקבעה לגבי אותו סוג רישיון או אישור.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|8|סירוב לתת או לחדש רישיון}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לסרב לתת או לחדש רישיון למבקש אף אם התקיימו לגבי המבקש התנאים לקבלת הרישיון, אם המבקש הורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק במתן שירות רכב או במקצוע בענף הרכב שלגביו ביקש את הרישיון, או אם הוגש נגדו כתב אישום בעבירה פלילית כאמור וטרם ניתן פסק דין סופי בעניינו, ובלבד שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו.

{{ח:סעיף|9|פטור מתנאים לקבלת רישיון}}
{{ח:ת}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם רשאי המנהל, בהחלטה מנומקת בכתב, לתת פטור מהתנאים לקבלת הרישיון המבוקש, כולם או חלקם, למבקש שבידיו רישיון אחר לפי חוק זה או כדי לקיים התחייבות בין־לאומית שהמדינה צד לה, ובלבד שלא יהיה בכך כדי לפגוע בבטיחות או בתחרות; סמכות המנהל לפי סעיף זה אינה ניתנת לאצילה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|10|ביטול רישיון, התלייתו, הגבלתו או אי־חידושו|תיקון: תשע״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לבטל רישיון, להתלותו עד לקיום תנאים שיורה עליהם, להגבילו או לסרב לחדשו, לאחר שנתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו, אם התקיים בבעל הרישיון אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרישיון ניתן לו על יסוד מידע כוזב או מטעה;
{{ח:תתת|(2)}} הוא חדל לעסוק בעיסוק נושא הרישיון;
{{ח:תתת|(3)}} הוא אינו מקיים את התנאים לקבלת הרישיון, כולם או חלקם;
{{ח:תתת|(4)}} הוא הפר תנאי מהותי מתנאי הרישיון;
{{ח:תתת|(5)}} הוא הפר חובה או איסור שהוטלו עליו כבעל רישיון לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(6)}} ניתן לגביו צו פירוק, צו פירוק זמני, צו כינוס, צו כינוס נכסים או צו הקפאת הליכים לפי כל דין;
{{ח:תתת|(7)}} הוא הורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק במתן שירות רכב או במקצוע בענף הרכב שלגביו ניתן לו הרישיון, או שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה פלילית כאמור וטרם ניתן פסק דין סופי בעניינו;
{{ח:תתת|(8)|(א)}} הממונה על התחרות קבע כי הוא צד להסדר כובל או כי הוא בעל מונופולין שניצל לרעה את מעמדו בשוק, לפי {{ח:חיצוני|חוק התחרות הכלכלית#סעיף 43|סעיף 43(א)(1) או (5) לחוק התחרות הכלכלית, התשמ״ח–1988}}, או הטיל עליו עיצום כספי לפי {{ח:חיצוני|חוק התחרות הכלכלית#סעיף 50ד|סעיף 50ד(א)(1), (2) סיפה}} לעניין הפרת תנאי, {{ח:חיצוני|חוק התחרות הכלכלית#סעיף 50ד|(3), (4), (5) או (6) לחוק האמור}}, והכול אם התקיימו הוראות פסקת משנה (ב).
{{ח:תתתת|(ב)}} המנהל יפעיל את סמכותו לפי פסקה זו לאחר ששקל את נסיבותיה וחומרתה של ההתנהגות שבשלה הפעיל הממונה על התחרות את סמכותו לפי פסקת משנה (א) וכן את קיומם של הליכים נוספים לפי {{ח:חיצוני|חוק התחרות הכלכלית|חוק התחרות הכלכלית, התשמ״ח–1988}}, בעניין הקביעה או הטלת העיצום הכספי; ואולם המנהל לא יעשה שימוש בסמכותו לפי פסקה זו, אם נוכח כי בעל הרישיון או מבקש הרישיון חדל מההתנהגות האמורה;
{{ח:תתת|(9)}} לעניין ניהול מקצועי של מוסך ותיווך בייבוא אישי –
{{ח:תתתת|(א)}} הוא לא מילא אחר הוראות המנהל לעניין השתלמות מקצועית לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}};
{{ח:תתתת|(ב)}} התקיימו בו נסיבות המנויות ברשימה לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב)(1)}} המעידות על חשש לניגוד עניינים;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוא הפר את כללי האתיקה המקצועית שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב)(2)}}.
{{ח:תת|(ב)}} התקיימה בבעל רישיון עילה מהעילות המנויות בסעיף קטן (א)(3), (4) או (5), וההפרה ניתנת לתיקון, לא יבטל המנהל רישיון, לא יתלהו, לא יגבילו ולא יסרב לחדשו בשל אותן עילות אלא לאחר שהמציא לבעל הרישיון התראה שבה יציין את ההפרה ויורה לו לתקנה בתוך 21 ימים ממועד המצאת ההתראה; לא תיקן בעל הרישיון את ההפרה להנחת דעתו של המנהל, רשאי המנהל להפעיל את סמכותו לפי סעיף זה כלפי בעל הרישיון.
{{ח:תת|(ג)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי מתקיימת בבעל הרישיון עילה מהעילות המנויות בסעיף קטן (א), ושוכנע כי יש צורך דחוף להתלות את רישיונו לשם הגנה מיידית על שלום הציבור, רשאי הוא להתלות את הרישיון, לאלתר, ובלבד שייתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו בהקדם האפשרי לאחר ההתליה, ולא יאוחר מתום 30 ימים ממועד ההתליה; התליה כאמור תהיה לתקופה המזערית הנדרשת.
{{ח:תת|(ד)}} לעניין שמאי רכב, המנהל לא יפעיל את סמכותו לפי סעיף זה, למעט הסמכות לפי סעיף קטן (ג), בשל עילה מהעילות המנויות בסעיף קטן (א)(4), (5) או (7).
{{ח:תת|(ה)}} סמכות המנהל לבטל רישיון לפי סעיף זה אינה ניתנת לאצילה.

{{ח:סעיף|11|בקשה לרישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב לאחר ביטולו}}
{{ח:ת}} מי שרישיונו לעיסוק במקצוע בענף הרכב בוטל לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, לא יגיש בקשה לרישיון חדש לעיסוק באותו מקצוע, אלא בחלוף שלוש שנים ממועד הביטול.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: חובות בעל רישיון – הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|12|איסור העברת רישיון}}
{{ח:ת}} לא יעביר בעל רישיון לאחר את רישיונו אלא באישור המנהל בהחלטה מנומקת בכתב ובהתאם לתנאים שיורה המנהל.

{{ח:סעיף|13|ניגוד עניינים וכללי אתיקה מקצועית}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב לא יעסוק במקצועו –
{{ח:תתת|(1)}} באופן שיש בו חשש לניגוד עניינים בין עניין שלו לבין עניין של לקוחו, לרבות ניגוד עניינים בין עיסוקו במקצוע בענף הרכב לעיסוק אחר שלו, בהתאם להוראות שנקבעו לפי סעיף קטן (ב)(1);
{{ח:תתת|(2)}} בניגוד לכללי אתיקה מקצועית שנקבעו לפי סעיף קטן (ב)(2).
{{ח:תת|(ב)|(1)}} השר, באישור הוועדה, יקבע רשימה של נסיבות שיש בהן כדי להעיד על חשש לניגוד עניינים של בעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב, לרבות עיסוקים המעוררים חשש לניגוד עניינים כאמור.
{{ח:תתת|(2)}} השר, באישור הוועדה, יקבע כללי אתיקה מקצועית לעניין התנהגותו של בעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב.
{{ח:תתת|(3)}} תקנות לפי סעיף קטן זה לעניין שמאי רכב יותקנו לאחר התייעצות עם המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן ב׳ לפרק ט׳}}, ולעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים – לאחר התייעצות עם המועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של המוסכים שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן ג׳ לפרק ח׳}}.
{{ח:תתת|(4)}} תקנות לפי סעיף קטן זה יפורסמו גם באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|14|השתלמות מקצועית והדרכה תקופתית}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי להורות לבעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב לעבור השתלמות מקצועית כפי שיורה לו, בשל התפתחות טכנולוגית או שינוי בתקינה או בחקיקה המצדיקים זאת, ובכלל זה לדרוש חובת בחינה כתנאי לעמידה בחובה לעבור השתלמות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין הדרכה תקופתית לבעל רישיון למתן שירות רכב ולמועסקים על ידו או מטעמו, ובכלל זה לעניין חובת עמידה בבחינה כתנאי לסיום ההדרכה, וכן לעניין מועדי ההדרכה והיקפה לפי סוג שירות הרכב הניתן על ידי בעל הרישיון.

{{ח:סעיף|15|הודעה על שינוי שחל לגבי בעל רישיון}}
{{ח:ת}} בעל רישיון יודיע למנהל על כל שינוי שחל לגביו, הנוגע לתנאים לקבלת הרישיון או לעילות לסירוב לתת רישיון, בתוך 15 ימים מהיום שבו חל השינוי.

{{ח:סעיף|16|דיווח ומסירת פרטים למנהל}}
{{ח:ת}} בעל רישיון ימסור למנהל, לפי דרישתו ולשם ביצוע ההוראות לפי חוק זה, דיווח על מתן שירות, לרבות פרטים על רכב או מוצר תעבורה, ובכלל זה פרטים לעניין כמות, איכות, התאמה לדרישות תקינה, דרכי הייבוא, הסחר והשיווק של רכב או של מוצר התעבורה, וכל פרט אחר הדרוש לשם ביצוע ההוראות לפי חוק זה; המנהל, עובד המשרד או מי מטעמם, שהגיע לידיו מידע שנמסר לפי סעיף זה לא יגלה מידע כאמור ולא יעשה בו שימוש, אלא לשם ביצוע ההוראות לפי חוק זה או לפי צו בית משפט.

{{ח:סעיף|17|סירוב לתת שירות}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון למתן שירות רכב לא יסרב לתת שירות ללקוח המבקש לקבלו בתנאים דומים לתנאים שבהם הוא מספק את השירות ללקוח דומה, אלא אם כן הראה כי קיימים טעמים המצדיקים את אי־מתן השירות בתנאים דומים (בסעיף זה – סירוב בלתי סביר), והכול בהתאם להוראות לפי סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, יקבע נסיבות ותנאים שייחשבו סירוב בלתי סביר, טעמים המצדיקים אי־מתן שירות, ותנאים שייחשבו דומים לעניין סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (סירוב לתת שירות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (סירוב לתת שירות), התשע״ז–2017}}.}}

{{ח:סעיף|18|הצגת רישיון}}
{{ח:ת}} בעל רישיון יחזיק את רישיונו במקום עסקו, ויציגו ללקוח, למנהל, לפקח או למפקח המוסמכים לפי דין לדרוש את הצגתו, או לשוטר, לפי דרישתם; היה מקום העסק מקום שניתן בו שירות לציבור, יוצג הרישיון במקום נראה לעין.

{{ח:סעיף|19|חשבונית ללקוח}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מהוראות כל דין, בעל רישיון לא ימכור רכב או מוצר תעבורה, לא יעביר את הבעלות או את החזקה בהם ולא ייתן שירות ללקוח, אלא אם כן כלל בחשבונית שעליו למסור ללקוח לפי כל דין פרטים כפי שקבע השר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: ייצור רכב}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: רישיון לייצור רכב ושיווקו}}

{{ח:סעיף|20|רישיון לייצור רכב ושיווקו}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון לייצור רכב ושיווקו:
{{ח:תת|(1)}} הוא עוסק מורשה, תושב ישראל או תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תת|(2)}} לרשותו מקום, מבנה וציוד או סוגי ציוד המתאימים לייצור רכב ואחסונו, והכול כפי שקבע השר;
{{ח:תת|(3)}} לרשותו מהנדס או הנדסאי שהוא בעל ניסיון בתחום הרכב המתאים לייצור רכב, והכול כפי שקבע השר, ומשתייך למדור לפי {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים#סעיף 8|סעיף 8 לחוק המהנדסים והאדריכלים, התשי״ח–1958}}, שקבע השר לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה; השר רשאי לקבוע דרישות ניסיון שונות לעניין מהנדס והנדסאי כאמור;
{{ח:תת|(4)}} הוא הציג למנהל הסדרי פיקוח פנימיים וחיצוניים הולמים על עבודת הייצור המתבצעת במפעל הייצור, בין השאר כדי להבטיח את התאמת הייצור הסדרתי של רכב לאב־טיפוס של דגם הרכב, והכול כפי שקבע השר;
{{ח:תת|(5)}} לרשותו מערך לשיווק מוצרי תעבורה;
{{ח:תת|(6)}} הוא המציא למנהל כתב התחייבות –
{{ח:תתת|(א)}} לספק מוצרי תעבורה לרכב שייצר במשך שבע שנים לפחות מיום מכירתו לראשונה ללקוח, וכן שירותי תחזוקה לרכב, בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}};
{{ח:תתת|(ב)}} לתת אחריות לרכב שהוא מייצר, בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}};
{{ח:תת|(7)}} הוא ביטח את תוצרי מפעל הייצור, כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר;
{{ח:תת|(8)}} הוא המציא למנהל אישור מרואה חשבון המעיד כי יש ברשותו הון עצמי כפי שקבע השר, וכי הוא עומד בעקרון עסק חי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: אישור לייצור דגם רכב}}

{{ח:סעיף|21|אישור לייצור דגם רכב}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייצר אדם דגם רכב ולא ישווק דגם רכב שייצר, אלא אם כן קיבל אישור לייצור דגם הרכב לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן זה}}, ובהתאם לתנאי האישור ולהוראות לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל אישור לייצור דגם רכב:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו;
{{ח:תתת|(2)}} המנהל אישר את התכנית לייצור דגם הרכב במפעל ייצור וכן את האב־טיפוס שיוצר על פי תכנית הייצור כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} הוא הוכיח למנהל כי האב־טיפוס של דגם הרכב שהוא מבקש לייצר או שינוי מבנה שבכוונתו לבצע ברכב עומדים בדרישות תקינה ובדרישות שקבע השר, ובכלל זה בדרישות לעניין איכות ובטיחות, והציג למנהל אישור ממעבדה מוסמכת לרכב לשם הוכחת עמידתו של הרכב בדרישות כאמור, אלא אם כן המנהל פטר אותו מהחובה להציג אישור ממעבדה כאמור לאחר ששוכנע כי בידיו מידע מספיק בדבר עמידת הרכב באותן דרישות;
{{ח:תתת|(4)}} הוא הוכיח למנהל כי ביכולתו לתת שירותי תחזוקה לדגם הרכב בהתאם לדרישות שקבע השר;
{{ח:תתת|(5)}} לעניין ייצור של דגם רכב המיוצר גם במדינת חוץ – הוא התקשר בחוזה לייצור הרכב עם יצרן הרכב במדינת חוץ.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יציין ברישיון הייצור את דגם הרכב שבעל הרישיון רשאי לייצר במפעל הייצור.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: חובות בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו}}

{{ח:סעיף|22|ציוד, מיתקנים, הסדרי פיקוח ובקרת איכות}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו יחזיק במפעל הייצור ציוד או סוגי ציוד, ומיתקנים מתאימים הנדרשים לתהליך הייצור, ויפעל לפי הסדרי פיקוח פנימיים וחיצוניים ובקרת איכות, והכול כפי שקבע השר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|23|תקלת בטיחות סדרתית – חובות בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו}}
{{ח:תת|(א)}} גילה בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו תקלת בטיחות סדרתית ברכב או במוצר תעבורה שהתקין ברכב שייצר כחלק מתהליך הייצור –
{{ח:תתת|(1)}} יודיע למנהל בכתב על תקלת הבטיחות הסדרתית;
{{ח:תתת|(2)}} יפרסם הודעה לציבור על תקלת הבטיחות הסדרתית בדרך ובמועד שקבע השר, באישור הוועדה;
{{ח:תתת|(3)}} יודיע בכתב על תקלת הבטיחות הסדרתית לכל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל שהתקלה נוגעת אליהם ויזמין אותם למוסכי השירות המורשים על ידו לשם טיפול בתקלה, ויטפל בתקלה, ואם לא ניתן לתקנה – לשם החלפת הרכב או מוצר התעבורה, והכול בלא תשלום.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין תקלת בטיחות סדרתית ברכב שייצר בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו, ובכלל זה הוראות לעניין יישום חובות בעל הרישיון לפי סעיף קטן (א)(1) ו־(3) ולעניין הודעות שימסור למוסכים בנוגע לטיפול בתקלה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|24|חובת סימון רכב}}
{{ח:תת|(א)}} בתום תהליך הייצור יסמן בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו את הרכב שהוא מייצר בפרטים אלה: מספר השלדה בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, שם היצרן ודגם הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי –
{{ח:תתת|(1)}} לשנות, באישור הוועדה, את הפרטים שחובה לסמנם לפי סעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(2)}} לקבוע הוראות נוספות לעניין סימון כאמור בסעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|25|ייצור ושיווק רכב שלא לפי תכנית הייצור או שאינו זהה לאב־טיפוס}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו לא ייצר דגם רכב ולא ישווקו, אלא אם כן הרכב יוצר לפי תכנית ייצור שאישר המנהל והוא זהה לאב־טיפוס של הרכב שאישר המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי להורות לבעל רישיון לייצור רכב ושיווקו להפסיק את ייצורו של דגם רכב שיוצר שלא בהתאם לתכנית הייצור או שאינו זהה לאב־טיפוס, עד למילוי תנאים שיורה לו, ובלבד שנתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי להורות לבעל רישיון לייצור רכב ושיווקו ששיווק רכב שיוצר שלא בהתאם לתכנית הייצור או שדגם הרכב אינו זהה לאב־טיפוס שנקבע בתכנית הייצור, להזמין את כל בעלי הרכב הרשומים בישראל והנוגעים בדבר למוסכי השירות המורשים על ידי בעל הרישיון, לשם תיקון הרכב והתאמתו לתכנית הייצור; לא ניתן לתקן את הרכב כאמור – יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן#סעיף 32|סעיף 32 לחוק הגנת הצרכן}}.

{{ח:סעיף|26|ייצור רכב במפעל ייצור}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו לא ייצר רכב אלא במפעל ייצור שאישר המנהל, ולא ישווק רכב אלא אם כן הוא יוצר במפעל כאמור, והכול בהתאם להוראות שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20(2)}}.

{{ח:סעיף|27|שירותי תחזוקה ומוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו ייתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייצר וימכור מוצרי תעבורה לרכב כאמור, והכול כפי שקבע השר, באישור הוועדה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|28|בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו – אחריות לרכב}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו ייתן לרכב שהוא מייצר אחריות כפי שקבע השר, באישור הוועדה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|29|חובות דיווח של בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מחובות הדיווח לפי חוק זה, בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו ימסור למנהל –
{{ח:תת|(1)}} אישור רואה חשבון המבוסס על דוחות כספיים מבוקרים, לגבי השנה שקדמה למועד הגשת האישור, המעיד כי יש בידו הון עצמי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 20|בסעיף 20(8)}} (בסעיף זה – הון עצמי) וכי הוא עומד בעקרון עסק חי; אישורים כאמור יימסרו למנהל מידי שנה ולא יאוחר מ־31 בדצמבר;
{{ח:תת|(2)}} דיווח על כל אירוע שעלול להביא, לדעת רואה חשבון, לירידה בהון העצמי של בעל הרישיון או לאי־עמידתו של בעל הרישיון בעקרון עסק חי; דיווח כאמור יימסר למנהל בהקדם האפשרי ולא יאוחר משבעה ימים מהמועד שבו נודע לבעל הרישיון על אירוע כאמור.

{{ח:סעיף|30|פטור מחובות בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו}}
{{ח:תת|(א)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע פעולות ייצור רכב, שלא יחולו לגביהן הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20(3), (5), (6) ו־(8)}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 27|27 עד 29}}, כולן או חלקן, אם שוכנע כי בשל המאפיינים של אותן פעולות, אין צורך בקיום אותן הוראות וכי אין בכך כדי לפגוע בבטיחות או באיתנות הכלכלית של בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו; השר רשאי לקבוע בדרך האמורה תנאים חלופיים או משלימים כדי להבטיח כי תישמר רמת בטיחות או איתנות כלכלית שוות ערך לזו המושגת בקיום ההוראות האמורות.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל, בהחלטה מנומקת בכתב, רשאי לפטור ייצור רכב המיועד לייצוא, מקיום הוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}}, כולן או חלקן, אם שוכנע כי הרכב אינו משווק בישראל ואינו מיועד לשיווק בה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: ייבוא רכב}}
{{ח:קטע3|פרק ד סימן א|סימן א׳: רישיון ייבוא רכב}}

{{ח:סעיף|31|רישיון ייבוא רכב|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייבא אדם רכב אלא אם כן קיבל רישיון ייבוא רכב מאת הרשות המוסמכת לייבוא, והוא אחד מאלה, ולעניין פסקאות (3) עד (10) – גם אם מתקיימים בו התנאים המפורטים באותן פסקאות, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} יבואן מסחרי;
{{ח:תתת|(2)}} הוא מייבא רכב בייבוא אישי;
{{ח:תתת|(3)}} גוף הצלה שהוקם מכוח דין הנותן שירות לציבור או ארגון עזר כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}, ובלבד שהרכב ישמש את הגוף המייבא למטרות הצלה ושהמנהל אישר את הייבוא;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(הנוסח הקבוע):}} מינהל הרכש הממשלתי, ובלבד שהרכב מיועד לשימוש במשרד ממשלתי או ביחידת סמך שלו ונועד לענות על צורך מיוחד, שדגם הרכב אינו מיובא על ידי יבואן מסחרי ושהמנהל אישר את הייבוא;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה ל־4 שנים מיום 1.6.2023):}} החשב הכללי במשרד האוצר או עובד משרד האוצר שהוא מינה לכך, ובלבד שהרכב מיועד לשימוש במשרד ממשלתי או ביחידות סמך שלו; השר רשאי לקבוע תנאים לייבוא רכב לפי פסקה זו אם הרכב הוא מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר;
{{ח:תתת|(5)}} מפעל בעל רישיון לייצוא ביטחוני לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני|חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני, התשס״ז–2007}}, ובלבד שהרכב מיועד לשמש את המפעל המייבא לייצור ומיועד לייצוא בתוך תקופה של שנתיים מיום מתן הרישיון או תקופה אחרת שאישרה הרשות המוסמכת לייבוא, בהחלטה מנומקת בכתב;
{{ח:תתת|(6)}} יצרן רכב במדינת חוץ הרשום כתאגיד בישראל ועורך מחקר ופיתוח בכלי רכב בישראל, ובלבד שהרכב מיועד לשמש למטרות מחקר או פיתוח;
{{ח:תתת|(7)}} הוא מייבא רכב מסוגים אלה: גרור או נתמך, טרקטור, למעט טרקטור משא, וכן מכונה ניידת, למעט עגורן נייד; בפסקה זו, ”עגורן נייד“ – מכונת הרמה בעלת זרוע המורכבת על שלדה משולבת שכושר ההרמה שלה עולה על 150 טונות או על משקל אחר שקבע השר;
{{ח:תתת|(8)}} אדם המייבא רכב למטרת ניסוי הרכב ובדיקת טכנולוגיית הרכב בתחום עיסוקו או רכב המיועד לשימוש במוסד לימוד, למעט מוסד ללימוד נהיגה, ובלבד שהרכב ישמש למטרה כאמור לתקופה קצובה ומיועד לייצוא בתום התקופה, אלא אם כן יש צורך בשימוש בו במוסד הלימוד גם לאחר התקופה האמורה;
{{ח:תתת|(9)}} יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה, שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה, ובלבד שגורם מוסמך בכיר באותן יחידות אישר כי הרכב מיועד לשימוש מבצעי;
{{ח:תתת|(10)}} גורם שקבע השר, באישור הוועדה, לאחר ששוכנע שקיימת הצדקה לייבוא רכב על ידי אותו גורם ולא באמצעות גורם המנוי בפסקאות (1) עד (9).
{{ח:תת|(ב)}} לא ייבא אדם רכב אם חדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת רישיון ייבוא רכב או בניגוד לתנאי הרישיון.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}}, הרשות המוסמכת לייבוא רשאית, בהחלטה מנומקת בכתב, לתת רישיון לפי סעיף זה לתקופה קצרה יותר מתקופת הרישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|אותו סעיף}}, אם שוכנעה כי קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת, כדי למנוע פגיעה בבטיחות.

{{ח:סעיף|32|יבואן מסחרי – תנאים למתן רישיון ייבוא רכב|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} יבואן מסחרי זכאי לקבל רישיון ייבוא רכב, אם מתקיימים ברכב כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} דגם הרכב עומד בהוראות כל דין לעניין רישום רכב, ובכלל זה בהוראות לעניין בטיחות הרכב והגנה על הסביבה, לרבות הוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}};
{{ח:תת|(2)}} דגם הרכב כשיר לרישום במדינה ממדינות האיחוד האירופי, בארצות הברית או בקנדה, למעט סוגי כלי רכב שאינם חייבים ברישום לפי הדין החל באותן מדינות, וכן הרכב לא ניזוק באופן שהיה מונע את האפשרות לרשום אותו באחת מהמדינות האמורות;
{{ח:תת|(3)}} דגם הרכב מונע במקור אנרגיה שאושר לשימוש בישראל לפי כל דין;
{{ח:תת|(4)}} דגם הרכב מתאים לשימוש בתנאי האקלים בישראל;
{{ח:תת|(5)}} לעניין יבואן ישיר – אם מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} הרכב תוכנן או יוצר בידי היצרן שעמו הוא התקשר בהסכם לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיף 41(א)(2)}};
{{ח:תתת|(ב)}} הרכב הוא רכב חדש ולעניין רכב כאמור שהוא רכב נוסעים מסוג M1, רכב מסחרי מסוג N1 או אופנוע – מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב אינו עולה על 150;
{{ח:תת|(6)}} לעניין יבואן עקיף – אם מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} הרכב תוכנן או יוצר בידי היצרן הקשור בהסכם עם הסוכן המורשה שעמו הוא התקשר בהסכם לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(א)(2)}};
{{ח:תתת|(ב)}} הרכב נרכש מסוכן מורשה שעמו התקשר בהסכם, או נרכש מגורם אחר והסוכן המורשה התחייב לקיים לגביו את כל חובות הסוכן המורשה לפי חוק זה, והוא אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} רכב חדש, ולעניין רכב כאמור שהוא רכב נוסעים מסוג M1, רכב מסחרי מסוג N1 או אופנוע – מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב אינו עולה על 150;
{{ח:תתתת|(2)}} רכב שנרשם במדינת חוץ ולעניין רכב כאמור שהוא רכב נוסעים מסוג M1, רכב מסחרי מסוג N1 או אופנוע – מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב אינו עולה על 150;
{{ח:תתת|(ג)}} אם לרכב אין אחריות בתוקף, יש בידי היבואן האמצעים הדרושים לתיקונו;
{{ח:תתת|(ד)}} יש בידי היבואן מסמכים לגבי הרכב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 57|בסעיף 57}};
{{ח:תת|(7)}} לעניין יבואן זעיר – אם מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}} הרכב הוא מסוג רכב נוסעים, רכב מסחרי, אופנוע או מכונה ניידת;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הנוסח הקבוע):}} הרכב הוא מסוג רכב נוסעים, רכב מסחרי, גרור או נתמך, אופנוע או מכונה ניידת;
{{ח:תתת|(ב)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}} נותרו חודשיים לפחות עד למועד האחרון שבו הרכב ניתן לרישום בישראל, בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}};
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הנוסח הקבוע):}} הרכב הוא רכב חדש או רכב שנרשם במדינת חוץ, ולעניין רכב כאמור שהוא רכב נוסעים מסוג M1, רכב מסחרי מסוג N1 או אופנוע – מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב אינו עולה על 150;
{{ח:תתת|(ג)}} הרכב הוא אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הוא מתוצר שמיובא על ידי יבואן ישיר, ואולם לעניין רכב מסוג רכב נוסעים או רכב מסחרי, שמשקלו הכולל עולה על 3.5 טון – ובלבד שהיבואן הישיר מייבא רכב מסוג כאמור, מאותו תוצר, שמשקלו הכולל עולה על 3.5 טון;
{{ח:תתתת|(2)}} הוא מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר, לפי תנאים שקבע השר, באישור הוועדה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו, תיווך בייבוא אישי ואגרות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו, תיווך בייבוא אישי ואגרות), התשע״ז–2016}}.}}

{{ח:סעיף|33|ייבוא רכב לשימוש אישי – תנאים למתן רישיון ייבוא רכב|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”רכב“ – רכב מסוגים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} רכב נוסעים מסוג M1;
{{ח:תתת|(2)}} רכב נוסעים מסוג M2 המיועד לאדם עם מוגבלות פיסית הזקוק לרכב מסוג זה בשל מוגבלותו, או רכב מהסוג האמור שהוא אוטובוס זעיר כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}};
{{ח:תתת|(3)}} אופנוע;
{{ח:תתת|(4)}} מכונה ניידת;
{{ח:תתת|(5)}} רכב מסחרי מסוג N1.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש לייבא רכב לשימוש אישי זכאי לקבל רישיון ייבוא רכב, לרכב אחד בשנה, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב מיועד לשימושו האישי או המשפחתי, ואם הוא עוסק – הרכב מיועד לשימושו העסקי–עצמי;
{{ח:תתת|(2)}} חלפה שנה לפחות מהמועד שבו ייבא המבקש רכב לשימוש אישי או עסקי–עצמי לפי סעיף זה; על אף האמור, השר רשאי לקבוע נסיבות מיוחדות שבהן יהיה ניתן לייבא יותר מרכב אחד בשנה;
{{ח:תתת|(3)}} לא חלפו שנתיים ממועד ייצור הרכב עד מועד רישומו בישראל;
{{ח:תתת|(4)}} הרכב כשיר לרישום במדינות האיחוד האירופי, בארצות הברית או בקנדה, ועומד בהוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} ובהוראות לעניין בטיחות הרכב והגנה על הסביבה לפי כל דין;
{{ח:תתת|(5)}} הרכב הוא מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר; השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם ניתן לייבא רכב לפי סעיף זה, שאינו מתוצר כאמור;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025, לעניין רכב מסוג מכונה ניידת):}}
{{ח:תתת}} הרכב הוא מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר ובלבד שמבקש הרישיון הוכיח את קיומה של תשתית תחזוקה לרכב שהוא מייבא, להנחת דעתו של המנהל;
{{ח:תתת|(6)}} הרכב עומד בדרישות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(3) ו־(4)}};
{{ח:תתת|(7)}} הוא התחייב להביא את הרכב לתיקון אם תתגלה תקלת בטיחות סדרתית לאחר ייבוא הרכב ושחרורו מבית המכס וכל עוד הרכב בבעלותו;
{{ח:תתת|(8)}} הוא מסר הצהרה –
{{ח:תתתת|(א)}} בדבר קבלה או אי־קבלה של שירות ממתווך בייבוא אישי, ואם קיבל שירות כאמור – מסר את הסכם התיווך לפי {{ח:פנימי|סעיף 70|סעיף 70}} ומידע לגבי הרכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 72|סעיף 72}};
{{ח:תתתת|(ב)}} כי למיטב ידיעתו קיימת תשתית תחזוקה ומוצרי תעבורה לתיקון ותחזוקה של הרכב, ובלבד שלא יידרש לתקן את הרכב במוסך מסוים או במוסך של עוסק מסוים.
{{ח:תתתת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא ייבא אדם רכב לפי סעיף זה למטרת מכירתו או השכרתו כדרך עיסוק, למעט רכב שהוא מְעוֹנוֹעַ; בסעיף קטן זה, ”מְעוֹנוֹעַ“ – קרון מגורים נייד שהוא נגרר או ממונע.
{{ח:תת|(ד)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע כי הוראות סעיף זה יחולו גם על ייבוא לשימוש אישי או עסקי–עצמי של רכב אספנות כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, בשינויים או בלא שינויים כפי שיקבע, ובכלל זה רשאי הוא לקבוע תנאים אחרים למתן רישיון ייבוא לרכב לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ה)}} הרשות המוסמכת לייבוא תפרסם באתר האינטרנט של המשרד הודעה מפורטת שתכלול את כל הדרישות לייבוא רכב לפי סעיף זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו, תיווך בייבוא אישי ואגרות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו, תיווך בייבוא אישי ואגרות), התשע״ז–2016}}.}}

{{ח:סעיף|34|הגבלות לעניין תשלום בעד רכב המיובא לשימוש אישי}}
{{ח:ת}} אדם שאינו מייבא רכב בייבוא אישי לא ישלם את התמורה בעד הרכב המיובא, ובכלל זה את תשלומי המסים החלים עליו.

{{ח:סעיף|35|הגבלת העברת בעלות ברכב שיובא לשימוש אישי}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעביר אדם בעלות ברכב שיובא לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}, אלא אם כן התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} חלפה שנה ממועד רישום הרכב בישראל; השר, באישור הוועדה, רשאי לשנות את התקופה כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} הוא קיבל מהקונה התחייבות בכתב להביא את הרכב לתיקון אם תתגלה תקלת בטיחות סדרתית כל עוד הרכב בבעלות הקונה.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע נסיבות מיוחדות שבהתקיימן יהיה ניתן להעביר בעלות ברכב שיובא לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}} גם אם לא התקיימו התנאים כאמור בסעיף קטן (א), כולם או חלקם, כפי שיקבע.
{{ח:תת|(ג)}} הרשות המוסמכת לייבוא תרשום את הגבלת העברת הבעלות ברישיון שיינתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|36|ייבוא רכב במקרים מסוימים – תנאים למתן רישיון ייבוא רכב}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש לייבא רכב והוא אחד מהמנויים {{ח:פנימי|סעיף 31|בסעיף 31(א)(3) עד (7), (9) ו־(10)}}, יהיה זכאי לקבל רישיון ייבוא רכב אם התקיימו לגבי הרכב התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 33|בסעיף 33(ב)(3), (4) ו־(6)}}.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע תנאים נוספים למתן רישיון ייבוא רכב על ידי גורם המנוי {{ח:פנימי|סעיף 31|בסעיף 31(א)(8)}}.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם רשאית הרשות המוסמכת לייבוא, בהחלטה מנומקת בכתב, לתת פטור מהתנאים למתן רישיון ייבוא רכב לפי סעיף זה, כולם או חלקם.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|37|רישיון ייבוא רכב מסוג מכונה ניידת}}
{{ח:ת}} רישיון ייבוא רכב מסוג מכונה ניידת יכול שיינתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32}} {{ח:פנימי|סעיף 33|או 33}}, ואולם לא יחולו לגביו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(5) עד (7)}} או {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33(ב)(3)}}, לפי העניין, בכפוף לתנאים שקבע השר לעניין מועד ייצורו.

{{ח:סעיף|38|איסור העברה, שעבוד או עיקול של רישיון ייבוא רכב}}
{{ח:ת}} רישיון שניתן לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן זה}}, לרבות זכות מהזכויות המוקנות בו, אינו ניתן להעברה, לשעבוד או לעיקול, אלא באישור הרשות המוסמכת לייבוא, מנימוקים מיוחדים ובכתב, ובתנאים כפי שתורה.

{{ח:סעיף|39|ביטול רישיון ייבוא רכב, התלייתו או הגבלתו}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות המוסמכת לייבוא רשאית, בהחלטה מנומקת בכתב, לבטל רישיון שניתן לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן זה}}, להתלותו לרבות בתנאים כפי שתורה, וכן להגבילו, אם התקיים בבעל הרישיון אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרישיון ניתן לו על יסוד מידע כוזב או מטעה;
{{ח:תתת|(2)}} הוא אינו מקיים את התנאים לקבלת הרישיון, כולם או חלקם;
{{ח:תתת|(3)}} הוא הפר תנאי מהותי מתנאי הרישיון;
{{ח:תתת|(4)}} הוא הפר חובה או איסור שהוטלו עליו כבעל רישיון לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(5)}} ניתן לגביו צו פירוק, צו פירוק זמני, צו כינוס, צו כינוס נכסים או צו הקפאת הליכים לפי כל דין;
{{ח:תתת|(6)}} הוא הורשע בעבירה פלילית, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין זה ראוי כי הוא יהיה מורשה לייבא רכב לישראל, או שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור וטרם ניתן פסק דין סופי בעניין; ואולם לעניין רישיון ייבוא רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}, יחולו הוראות פסקה זו רק על עבירה הנוגעת לייבוא כאמור {{ח:פנימי|סעיף 33|באותו סעיף}}.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות המוסמכת לייבוא לא תבטל, תתלה או תגביל רישיון כאמור בסעיף קטן (א), אלא לאחר שנתנה לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו לפניה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), היה לרשות המוסמכת לייבוא יסוד סביר להניח כי מתקיימת לגבי בעל הרישיון עילה מהעילות המנויות בסעיף קטן (א), והיא שוכנעה כי יש צורך דחוף להתלות את רישיונו לשם הגנה מיידית על שלום הציבור, רשאית היא, בהחלטה מנומקת בכתב, להתלות את הרישיון, לאלתר, ובלבד שתיתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו בהקדם האפשרי לאחר ההתליה, ולא יאוחר מתום 30 ימים ממועד ההתליה; התליה כאמור תהיה לתקופה המזערית הנדרשת.

{{ח:סעיף|40|סירוב לתת רישיון ייבוא רכב}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות המוסמכת לייבוא רשאית לסרב לתת רישיון ייבוא רכב, בהחלטה מנומקת בכתב, אף אם מתקיימים במבקש הרישיון התנאים לקבלת הרישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן זה}}, אם בשלוש השנים שקדמו להגשת הבקשה לרישיון התקיים במבקש אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בוטל רישיון שניתן לו לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן זה}}; החלטה לפי פסקה זו תתקבל בין השאר בהתחשב בעילת הביטול לפי {{ח:פנימי|סעיף 39|סעיף 39}} ובמשך הזמן שחלף מאז הביטול;
{{ח:תתת|(2)}} מבקש הרישיון לא קיבל רישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן זה}} בשל מסירת מידע כוזב בבקשה לרישיון.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות המוסמכת לייבוא לא תסרב לתת רישיון לפי סעיף זה אלא לאחר שנתנה למבקש הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: רישיון יבואן מסחרי}}

{{ח:סעיף|41|רישיון יבואן ישיר|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראות והחובות שחלות על יבואן ישיר לעניין רכב מסוג מכונה ניידת, יחולו רק על רכב שהוא מייבא הוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון יבואן ישיר מאת המנהל:כ
{{ח:תתת|(1)}} הוא תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא התקשר עם יצרן רכב במדינת חוץ בהסכם בכתב למכירת רכב מתוצרתו לתקופה שלא תפחת משלוש שנים, וההסכם אינו מעניק לו זכויות שיווק בלעדיות, במישרין או בעקיפין;
{{ח:תתת|(3)}} הוא המציא כתב התחייבות מאת יצרן הרכב במדינת חוץ –
{{ח:תתתת|(א)}} לספק מוצרי תעבורה לכל רכב מתוצרתו המיובא לישראל, לתקופה שלא תפחת משבע שנים מיום המכירה ללקוח או לתקופה אחרת שקבע השר, באישור הוועדה;
{{ח:תתתת|(ב)}} לאפשר את מימוש האחריות שנתן היצרן לכל רכב מתוצרתו המיובא לישראל, לרבות מתן המידע הטכני הדרוש לתיקון הרכב בתקופת האחריות;
{{ח:תת|(ג)}} לעניין טיפול בכל תקלת בטיחות סדרתית שתתגלה ברכב מתוצרתו של היצרן המיובא לישראל – למסור ליבואן באופן מיידי מידע על תקלת בטיחות סדרתית שהתגלתה בייצור של רכב מתוצרתו המיובא לישראל וכן הוראות טכניות לתיקונה, לספק ליבואן מוצרי תעבורה הנדרשים לשם תיקון התקלה ולשאת בעלות הטיפול בה כאמור בפסקת משנה זו;
{{ח:תתתת|(ד)}} לקיים את חובות היבואן לפי סעיף זה אם לא יהיה ביכולתו של היבואן לקיימן בשל אחת מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} ניתן לגביו צו פירוק, צו פירוק זמני, צו כינוס, צו כינוס נכסים או צו הקפאת הליכים לפי כל דין;
{{ח:תתתתת|(2)}} היצרן מבקש שחובות היבואן ימולאו על ידי גורם אחר;
{{ח:תתתת|(ה)}} לספק ליבואן מידע טכני, ספרות מקצועית, הדרכה וציוד לתיקון הרכב ולמתן שירותי תחזוקה לרכב מתוצר שהוא מייבא;
{{ח:תתת|(4)}} הוא המציא כתב התחייבות מטעמו –
{{ח:תתתת|(א)}} לספק מוצרי תעבורה לכל רכב מתוצר שהוא מייבא לתקופה כאמור בפסקה (3)(א);
{{ח:תתתת|(ב)}} לטפל בכל רכב מתוצר שהוא מייבא, לפי אחריות בהיקף ולתקופה שלא יפחתו מהאחריות לפי פסקה (3)(ב);
{{ח:תתתת|(ג)}} לטפל בכל תקלת בטיחות סדרתית שתתגלה ברכב מתוצר שהוא מייבא בהתאם לכתב ההתחייבות שבפסקה (3)(ג), ולפי {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50}};
{{ח:תתת|(5)}} הוא הוכיח כי קיימת תשתית למתן שירותי תחזוקה לרכב כפי שקבע השר לעניין מוסכים הנותנים שירותים אלה;
{{ח:תתת|(6)}} הוא המציא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי כפי שקבע השר, בין השאר בהתאם לסוג הרכב שהוא מייבא ולמספר כלי הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל ירשום ברישיון לפי סעיף זה את התוצר שבעל הרישיון רשאי לייבא.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|42|רישיון יבואן עקיף|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(לא חל לעניין רכב מסוג מכונה ניידת מתוצר שיבואן ישיר אינו מייבא לישראל כהוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון יבואן עקיף מאת המנהל:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא התקשר עם סוכן מורשה בהסכם למכירת רכב, באחת מהדרכים המפורטות להלן, לתקופה שלא תפחת משנה, ובלבד שהסוכן המורשה התקשר עם יצרן הרכב במדינת חוץ לפחות לתקופה האמורה:
{{ח:תתתת|(א)}} הסכם בכתב, ואם הוא סוכן משני – ההסכם הוא לייבוא רכב מתוצר שמיובא על ידי יבואן ישיר;
{{ח:תתתת|(ב)}} הסכם בדרך ובתנאים שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר ובאישור הוועדה, ובלבד שההסכם הוא למכירת רכב מדגם שמיובא על ידי יבואן ישיר;
{{ח:תתת|(3)}} הוא המציא כתב התחייבות מאת סוכן מורשה –
{{ח:תתתת|(א)}} לעניין רכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר – לתת לרכב את האחריות שנתן יצרן הרכב;
{{ח:תתתת|(ב)}} להודיע ליבואן באופן מיידי על כל תקלת בטיחות סדרתית שתתגלה ברכב שהוא מכר לו, ולעניין רכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר – גם למסור ליבואן הוראות טכניות לתיקון התקלה, לספק לו את מוצרי התעבורה הנדרשים לשם תיקון התקלה ולשאת בכל עלויות הטיפול בה כאמור בפסקת משנה זו;
{{ח:תתתת|(ג)}} לעניין רכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר – לקיים את חובות היבואן לפי סעיף זה, אם לא יהיה ביכולתו של היבואן לקיימן בשל אחת מנסיבות אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} ניתן לגביו צו פירוק, צו פירוק זמני, צו כינוס, צו כינוס נכסים או צו הקפאת הליכים לפי כל דין;
{{ח:תתתתת|(2)}} הסוכן המורשה מבקש שחובות היבואן ימולאו על ידי גורם אחר;
{{ח:תתתת|(ד)}} לעניין רכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר – לספק ליבואן מידע טכני, ספרות מקצועית וציוד לתיקון ולמתן שירותי תחזוקה לרכב מתוצר שהוא מייבא;
{{ח:תתת|(4)}} הוא המציא כתב התחייבות מטעמו –
{{ח:תתתת|(א)}} לספק מוצרי תעבורה לרכב שהוא מייבא, לתקופה שלא תפחת משבע שנים מיום מכירת הרכב ללקוח, או לתקופה אחרת שקבע השר, באישור הוועדה;
{{ח:תתתת|(ב)}} לתת אחריות לרכב שייבא כאמור בפסקה (3)(א), בהיקף ולתקופה שלא יפחתו מהאחריות לפי אותה פסקה;
{{ח:תתתת|(ג)}} לעניין רכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר – לטפל בכל תקלת בטיחות סדרתית שתתגלה ברכב שהסוכן המורשה מכר לו, בהתאם לכתב ההתחייבות שבפסקה (3)(ב), ולפי {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50}};
{{ח:תתת|(5)}} הוא הוכיח כי קיימת תשתית למתן שירותי תחזוקה לרכב כפי שקבע השר לעניין מוסכים הנותנים שירותים אלה;
{{ח:תתת|(6)}} הוא המציא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי כפי שקבע השר, בין השאר בהתאם לסוג הרכב שהוא מייבא ולמספר כלי הרכב שהוא מייבא ולכך שיש יבואן ישיר המייבא את תוצר הרכב שמבקש הרישיון מעוניין לייבא.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל ירשום ברישיון לפי סעיף זה את התוצר שבעל הרישיון רשאי לייבא.
{{ח:תת|(ג)}} השר רשאי לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} תנאים לעניין היקף פעילותו בשיווק רכב של סוכן ראשי, וכן תקופות קצרות יותר מהתקופות הקבועות בהגדרה ”סוכן ראשי“;
{{ח:תתת|(2)}} דרך אחרת לעריכת הסכם בין סוכן משני לסוכן ראשי ותנאים לעניין זה; תקנות לפי פסקה זו טעונות אישור של הוועדה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|43|פטור מהתנאים לקבלת רישיון יבואן ישיר או יבואן עקיף}}
{{ח:ת}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע כי מבקש או סוג של מבקשים יהיו זכאים לקבל רישיון יבואן ישיר או רישיון יבואן עקיף, אף אם לא מתקיים בהם תנאי מהתנאים לקבלת רישיון כאמור לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיף 41}} {{ח:פנימי|סעיף 42|או 42}} כפי שקבע, אם מצא כי התנאי אינו מתאים בנסיבות העניין, ובלבד שקבע הוראות לשם שמירה על הבטיחות ועל האיתנות הפיננסית ולשם הבטחת רמת השירות ללקוחות, ככל שהדבר נדרש בנסיבות העניין; פטור מקיום התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 41|בסעיף 41(א)(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 42|או 42(א)(6)}} ייקבע לאחר התייעצות עם שר האוצר.

{{ח:סעיף|44|רישיון יבואן זעיר|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון יבואן זעיר מאת המנהל:
{{ח:תתת|(1)}} הוא עוסק מורשה תושב ישראל או תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא התקשר בהסכם בכתב עם מוכר הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} הוא הוכיח כי קיימת תשתית למתן שירותי תחזוקה לרכב כפי שקבע השר לעניין מוסכים הנותנים שירותים אלה;
{{ח:תתת|(4)}} הוא המציא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי כפי שקבע השר, בהסכמת שר האוצר, בהתאם לסוג הרכב שהוא מייבא.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן זעיר רשאי לייבא עד 20 {{ח:הערה|(הוראת שעה ל־4 שנים מיום 19.8.2025, 60)}} כלי רכב בשנה בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), המנהל רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב, לסרב לתת רישיון לפי סעיף זה, אף אם התקיימו במבקש הרישיון התנאים לקבלת הרישיון, אם שוכנע כי יהיה בכך כדי לעקוף את המגבלה כאמור בסעיף קטן (ב), ובלבד שנתן למבקש הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|45|קידום התחרות וצמצום הריכוזיות בענף ייבוא הרכב}}
{{ח:ת}} על מתן רישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|סימן זה}}, קביעת תנאים בו או חידושו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות#פרק ב סימן ג|סימן ג׳ לפרק ב׳ לחוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות, התשע״ד–2013}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|46|בירור תלונות לגבי יבואנים מסחריים}}
{{ח:ת}} המנהל יברר תלונות שהגישו לקוחות של בעלי רישיונות לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|סימן זה}} על פעילותם של בעלי הרישיונות, בין השאר בהתאם להמלצת המועצה המייעצת לייבוא רכב ולשיווקו שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן ד|סימן ד׳}}.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ג|סימן ג׳: חובות יבואן מסחרי}}

{{ח:סעיף|47|שירותי תחזוקה|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראות והחובות שחלות על יבואן ישיר לעניין רכב מסוג מכונה ניידת, יחולו רק על רכב שהוא מייבא כהוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן ישיר ייתן שירותי תחזוקה לכל רכב מתוצר שהוא מייבא בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיף 41(א)(5)}}.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן עקיף ייתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייבא בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(א)(5)}}.
{{ח:תת|(ג)}} יבואן זעיר ייתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייבא בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיף 44(א)(3)}}.

{{ח:סעיף|48|הספקת מוצרי תעבורה|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראות והחובות שחלות על יבואן ישיר לעניין רכב מסוג מכונה ניידת, יחולו רק על רכב שהוא מייבא כהוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן ישיר יספק מוצרי תעבורה לכל רכב מתוצר שהוא מייבא לשם תחזוקת הרכב ושמירה על תקינותו, לתקופה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 41|בסעיף 41(א)(3)(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן עקיף יספק מוצרי תעבורה לרכב שהוא מייבא לשם תחזוקת הרכב ושמירה על תקינותו, לתקופה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 42|בסעיף 42(א)(4)(א)}}.
{{ח:תת|(ג)}} יבואן ישיר ויבואן עקיף יספקו מוצר תעבורה של דגם רכב שהם מייבאים, בתוך שבעה ימי עבודה מיום קבלת ההזמנה; ואולם יבואן ישיר רשאי לספק מוצר תעבורה לרכב מדגם שהוא לא מייבא, בתוך 14 ימי עבודה מיום קבלת ההזמנה.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות סעיף קטן (ג) לא יחולו בשל עיכוב בהספקה של מוצר תעבורה, שאינו עולה על 45 ימי עבודה מיום קבלת ההזמנה, ובלבד שהיבואן הישיר או היבואן העקיף הוכיח כי עשה כל שביכולתו לספק ללקוח מוצר תעבורה בתוך התקופה כאמור באותו סעיף קטן ונקט את כל האמצעים הדרושים להזמנת מוצר התעבורה מכל מקור סביר שממנו ניתן להשיגו באותה העת, וכי לא היתה לו שליטה על העיכוב בהספקה.

{{ח:סעיף|49|מתן אחריות לרכב מיובא|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראות והחובות שחלות על יבואן ישיר לעניין רכב מסוג מכונה ניידת, יחולו רק על רכב שהוא מייבא ולא יחולו לעניין רכב מתוצר שיבואן ישיר אינו מייבא לישראל כהוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן ישיר ייתן את האחריות שנתן יצרן הרכב לכל רכב שהוא מייבא ויממש את האחריות כאמור לכל רכב מתוצר שהוא מייבא.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן עקיף ייתן את האחריות שנתן יצרן הרכב, אם ניתנה, לכל רכב שהוא מייבא, שאינו מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר.
{{ח:תת|(ג)}} לא יתנה יבואן ישיר או יבואן עקיף את תוקפה של האחריות שנתן לפי סעיף זה בכך שהרכב יטופל במוסך שירות של היבואן או בשימוש במוצר תעבורה מסוים; הוראה זו לא תחול על שירותי תחזוקה לרכב הכלולים באחריות, שהיבואן או מי מטעמו נושא בתשלום בעדם בשיעור של תשעים אחוזים לפחות; השר רשאי לקבוע שיעור אחר לעניין זה.

{{ח:סעיף|50|תקלת בטיחות סדרתית ברכב מיובא|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראות והחובות שחלות על יבואן ישיר לעניין רכב מסוג מכונה ניידת, יחולו רק על רכב שהוא מייבא כהוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן ישיר יטפל במוסכי השירות שלו בתקלת בטיחות סדרתית בכל רכב מתוצר שהוא מייבא, ולא ידרוש מבעל הרכב תשלום כלשהו בעד הטיפול, למעט עלויות נלוות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 52|בסעיף 52}} אם הרכב יובא לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}.
{{ח:תת|(ב)}} נודע ליבואן ישיר, בין בהודעה של יצרן הרכב ובין בדרך אחרת, על תקלת בטיחות סדרתית ברכב מתוצר שהוא מייבא –
{{ח:תתת|(1)}} יודיע בכתב על תקלת הבטיחות הסדרתית למנהל ולמוסכי השירות של היבואן;
{{ח:תתת|(2)}} יפרסם הודעה לציבור על תקלת הבטיחות הסדרתית בדרך ובמועד שקבע השר;
{{ח:תתת|(3)}} יודיע בכתב על תקלת הבטיחות הסדרתית לכל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל שייבא ושהתקלה נוגעת אליהם, יזמין אותם למוסכי השירות שלו לשם טיפול בתקלה, ויטפל בתקלה בהתאם להוראות היצרן, והכול בלא תשלום.
{{ח:תת|(ג)}} הודיע יבואן ישיר למנהל על תקלת בטיחות סדרתית שהתגלתה בדגם רכב מתוצר שהוא מייבא, יודיע על כך המנהל לכל יבואן עקיף, יבואן זעיר ומייבא רכב בייבוא אישי, שייבאו רכב מדגם כאמור, וכן יפנה מייבא רכב בייבוא אישי למוסכי השירות של היבואן הישיר לשם טיפול בתקלה.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(לא חל לעניין רכב מסוג מכונה ניידת מתוצר שיבואן ישיר אינו מייבא לישראל כהוראת שעה לארבע שנים מיום 19.8.2025):}}
{{ח:תת}} נודע ליבואן עקיף, בין בהודעה של יצרן הרכב או של המנהל ובין בדרך אחרת ובכלל זה מבדיקת פרסומי היצרן, על תקלת בטיחות סדרתית ברכב מדגם שהוא מייבא –
{{ח:תתת|(1)}} לעניין רכב מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר – יפרסם הודעה על כך לציבור, בדרך ובמועד שקבע השר, יודיע בכתב על התקלה לכל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל שייבא ושהתקלה שהתגלתה נוגעת אליהם, ויזמין אותם למוסכי השירות של יבואן ישיר לשם טיפול בתקלה לפי סעיף קטן (ב)(3); ואולם הוכיח היבואן למנהל כי הוא בעל יכולת מקצועית, ציוד ומוצרי תעבורה הנדרשים לטיפול בתקלת בטיחות סדרתית שהתגלתה ברכב שהוא ייבא, רשאי הוא לטפל בתקלה במוסכי השירות שלו;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין רכב שאינו מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר – יפרסם הודעה על כך לציבור, בדרך ובמועד שקבע השר, יודיע בכתב על התקלה למנהל ולכל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל שייבא ושהתקלה שהתגלתה נוגעת אליהם, ויפנה אותם לקבלת שירות לשם טיפול בתקלה.
{{ח:תת|(ה)}} נודע ליבואן זעיר, בין בהודעה של יצרן הרכב או של המנהל ובין בדרך אחרת ובכלל זה מבדיקת פרסומי היצרן, על תקלת בטיחות סדרתית ברכב שהוא מייבא, יפרסם הודעה על כך לציבור, בדרך ובמועד שקבע השר, ויפנה את כל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל שייבא ושהתקלה שהתגלתה נוגעת אליהם, למוסכי השירות של היבואן הישיר לשם טיפול בתקלה.
{{ח:תת|(ו)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין תקלת בטיחות סדרתית ברכב מיובא, ובכלל זה הוראות לעניין חובות דיווח למנהל שיחולו על יבואנים מסחריים ולעניין הודעות שיימסרו למוסכים ולבעלי כלי הרכב שהתקלה כאמור נוגעת אליהם.
{{ח:תת|(ז)}} תקנות לפי סעיף זה לעניין פרסום הודעות לציבור ולבעלי כלי רכב שתקלת בטיחות סדרתית נוגעת אליהם יותקנו באישור הוועדה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו, תיווך בייבוא אישי ואגרות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו, תיווך בייבוא אישי ואגרות), התשע״ז–2016}}.}}

{{ח:סעיף|51|מידע לעניין דגמי רכב שיובאו לישראל}}
{{ח:ת}} המנהל יעביר ליבואן ישיר, אחת לשישה חודשים לפחות, את מספרי השלדה של כלי רכב מתוצר שהוא מייבא שיובאו לישראל; השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע פרטים נוספים שעל המנהל להעביר ליבואן ישיר לעניין כלי רכב מתוצר כאמור וכן את אופן הדיווח.

{{ח:סעיף|52|תשלום בעד עלויות נלוות}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”יבואן אחר“ – יבואן עקיף, יבואן זעיר או מייבא רכב בייבוא אישי, שייבא את הרכב שניתן לו השירות לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} לשם מתן השירות לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|או 50(א)}}, רשאי יבואן ישיר לדרוש מיבואן אחר תשלום סביר בעד עלויות נלוות, אם ישנן, שאינן מכוסות בהתחייבויות יצרן הרכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיף 41(א)(3)(ב) ו־(ג)}}.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בהיעדר הסכמה בין יבואן ישיר ליבואן אחר על התשלום לפי סעיף קטן (ב), רשאי המנהל, באישור עובד משרד האוצר ששר האוצר הסמיכו לכך, להורות על התשלום שישלם היבואן האחר ליבואן הישיר בעד העלויות הנלוות, בהתבסס על העלות ועל הצמדת התשלום למדד המחירים לצרכן, לפי העניין, וכן רשאי הוא לתת כל הוראה אחרת כפי שיראה לנכון בנסיבות העניין, לרבות בדבר תשלומים חלקיים; הורה המנהל על תשלום כאמור, יורה גם על מועד התשלום.
{{ח:תתת|(2)}} הוראה לפי סעיף קטן זה תינתן בתוך זמן סביר בהתחשב בנסיבות העניין, ולא יאוחר מ־60 ימים מיום שהמחלוקת הובאה לפני המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהיעדר הסכמה בין יבואן ישיר ליבואן אחר על התשלום בעד עלויות נלוות כדי למנוע או לעכב את מתן השירות בידי יבואן ישיר לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי לקבוע הוראות בדבר דרכי החישוב של התשלום לפי סעיף זה ומרכיביו, ובדבר דרכי הצמדת התשלום האמור.

{{ח:סעיף|53|הגבלה על בעלות של יבואן מסחרי במוסך שירות}}
{{ח:ת}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע נסיבות שבהן יבואן מסחרי יחויב להקים יותר ממוסך שירות אחד המטפל בתוצר רכב שהוא מייבא או להתקשר עם יותר ממוסך אחד כאמור כדי שישמש מוסך שירות שלו, בנפה מסוימת, ובלבד שבאותה נפה לא יהיה בבעלותו או בבעלות תאגיד שהוא בעל שליטה בו יותר ממוסך אחד כאמור או יותר מכמה מוסכים כפי שקבע השר; בתקנות לפי סעיף זה רשאי השר לקבוע גם נסיבות למתן פטור ליבואן מסחרי מחובתו כאמור; בסעיף זה, ”נפה“ – נפה שנקבעה לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 3|סעיף 3 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}.

{{ח:סעיף|54|איסור התערבות}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן מסחרי לא יכתיב למוסך ולא ינחה אותו בדבר זהות הגורם שממנו ירכוש המוסך מוצרי תעבורה, למעט לעניין שירותי תחזוקה לרכב הכלולים באחריות בשיעור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 49|בסעיף 49(ג)}} או במסגרת תיקון תקלת בטיחות סדרתית.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן מסחרי לא יתערב בייבוא רכב בידי יבואן מסחרי אחר, לא יסכל ייבוא רכב כאמור ולא יפעל בכל דרך שהיא לסיכול קבלת רישיון יבואן מסחרי בידי אדם אחר או חידושו; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי למנוע מיבואן מסחרי למסור מידע למנהל לעניין זכאותו של מבקש לקבל רישיון או לחדשו כאמור.

{{ח:סעיף|55|מסירת מידע ללקוח}}
{{ח:ת}} יבואן מסחרי ימסור ללקוח שקנה ממנו רכב, לפני חתימת העסקה לרכישת הרכב, מידע בכתב לגבי הרכב בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} מצבו המכני של הרכב לרבות נזק בטיחותי, כהגדרתו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, שנגרם לרכב;
{{ח:תת|(2)}} מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב ממועד ייצורו;
{{ח:תת|(3)}} שנת הייצור של הרכב ומועד רישומו לראשונה במדינת חוץ;
{{ח:תת|(4)}} תקלות בטיחות סדרתיות, אם ישנן:
{{ח:תת|(5)}} תקופת האחריות לרכב והיקפה, אם ניתנה אחריות על ידי יצרן הרכב.

{{ח:סעיף|56|חובות דיווח של יבואן מסחרי}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן ישיר ויבואן עקיף ימסרו למנהל דיווח בכתב על עניינים אלה, במועדים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} הוראות לתיקון הרכב שיצרן הרכב במדינת חוץ הביא לידיעתם – בלא דיחוי לאחר שהוראות כאמור הובאו לידיעת היבואן;
{{ח:תתת|(2)}} מועד סיום התקשרותם עם יצרן הרכב במדינת חוץ או עם סוכן מורשה, לפי העניין, וכן מועד סיום התקשרות של יצרן הרכב עם סוכן ראשי או מועד סיום ההסמכה שנתן סוכן ראשי לסוכן משני לפי ההסכם בין הסוכנים – בלא דיחוי לאחר שנודע ליבואנים על מועד כאמור, או שישה חודשים לפני אותו מועד, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן מסחרי –
{{ח:תתת|(1)}} ימסור למנהל, לא יאוחר מ־31 ביולי בכל שנה, או – אם המנהל אישר לו זאת – לא יאוחר מ־31 בדצמבר, אישור רואה חשבון המבוסס על דוחות כספיים מבוקרים לגבי השנה שקדמה למועד הגשת האישור, המעיד כי יש בידו הון עצמי כאמור בתנאים למתן רישיונו לפי חוק זה וכי הוא עומד בעקרון עסק חי;
{{ח:תתת|(2)}} ידווח למנהל על כל אירוע שעלול, לדעת רואה חשבון, להביא לירידה בהון העצמי הנדרש ממנו לפי חוק זה או לפגיעה בעקרון עסק חי; חלה ירידה בהון העצמי כאמור, רשאי המנהל לאפשר לו להשלים את ההון העצמי המזערי הנדרש בתוך 30 ימי עבודה ממועד הדיווח, או להעמיד ערבות בנקאית או ערבות ממבטח כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}}, בגובה ההון העצמי הנדרש עד להשלמת ההון העצמי; דיווח לפי פסקה זו יימסר בהקדם האפשרי ולא יאוחר משבעה ימים לאחר המועד שבו נודע ליבואן על אירוע כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (א)(1) יחולו גם על יבואן זעיר בשינוי זה: במקום ”שיצרן הרכב במדינת חוץ הביא לידיעתם“ יקראו ”שהגורם שממנו רכש את הרכב הביא לידיעתו“.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מחובות דיווח החלות על יבואן מסחרי לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|56א|חובת דיווח של יבואן ישיר לעניין העדפה בשיעור המכס – הוראת שעה|תיקון: תשפ״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} לשם מתן העדפה בשיעור המכס לפי {{ח:חיצוני|פקודת תעריף המכס והפטורים|פקודת תעריף המכס והפטורים, 1937}} לעניין ייבוא רכב, בהתאם לתנאים שנקבעו בהסכמי סחר בין־לאומיים שישראל צד להם, יעביר יבואן ישיר למנהל המכס, אחת לשישה חודשים, את הפרטים שלהלן לעניין כלי רכב שהוא ייבא בששת החודשים שקדמו למועד הדיווח וניתנה לגביהם העדפה בשיעור המכס:
{{ח:תתת|(1)}} שם יצרן הרכב במדינת חוץ;
{{ח:תתת|(2)}} קוד היצרן של דגם הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} מדינת הייצור של הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} לשם אכיפת הוראות סעיף קטן (א), מנהל המכס ימסור למנהל מידע בדבר יבואנים ישירים שלא מסרו פרטים לפי הוראות אותו סעיף קטן או שמסרו פרטים חלקיים; המידע יימסר בסמוך לאחר המועד שבו על יבואן ישיר למסור פרטים לפי אותו סעיף קטן.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה יעמדו בתוקפן מיום י״ג בתמוז התשפ״ג (2 ביולי 2023) עד יום ד׳ בתמוז התשפ״ה (30 ביוני 2025) (בסעיף זה – תקופת הוראת השעה); פרטים כאמור בסעיף קטן (א) יימסרו לראשונה עד ליום ט״ו באלול התשפ״ג (1 בספטמבר 2023).
{{ח:תת|(ד)}} השר, באישור הוועדה, רשאי להאריך בצו את תקופת הוראת השעה, בתקופות נוספות שלא יעלו על שנתיים בכל פעם, ובלבד שסך תקופות ההארכה לא יעלה על ארבע שנים.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”מנהל המכס“ – המנהל כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}}.

{{ח:סעיף|57|שמירת מסמכים בידי יבואן עקיף}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן עקיף ישמור מסמכים לעניין כלי רכב שהוא מייבא, לרבות חשבוניות ותעודות משלוח, שניתן להשיגם במאמץ סביר, המאפשרים מעקב אחר העברת הבעלות ברכב, בין אם נרשמה ובין אם לאו, עד לגורם שרכש את הרכב מיצרן הרכב במדינת חוץ, וכוללים פרטים המאפשרים את זיהוי הרכב.
{{ח:תת|(ב)}} שמירת מסמכים לפי סעיף קטן (א) תהיה לתקופה של חמש שנים לפחות מהמועד שבו הרכב המיובא הגיע לישראל; שמירת מסמכים כאמור יכול שתהיה באמצעים אלקטרוניים, ובלבד שתובטח מהימנות המידע שנשמר ויינקטו אמצעי הגנה עליו מפני חדירה שלא כדין.
{{ח:תת|(ג)}} השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע נסיבות שבהן יבואן עקיף יחויב לשמור מסמכים המאפשרים מעקב אחר העברת הבעלות ברכב רק עד לגורם שעל שמו נרשם הרכב במדינת חוץ, ואם לא נרשם – עד לגורם אחר שממנו נרכש הרכב כפי שיקבע השר כאמור; לא נמסרה עמדת שר האוצר לעניין קביעת ההוראות לפי סעיף קטן זה בתוך 21 ימים מיום שפנה אליו השר בעניין, יראו, בתום אותה תקופה, כאילו קוימה חובת ההתייעצות לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ד)}} יבואן עקיף ימסור למנהל, לפי דרישתו, מסמכים ששמר לפי סעיף זה, לא יאוחר משבעה ימים מיום שנמסרה לו הדרישה לקבלם; המנהל רשאי למסור מסמכים שקיבל כאמור למנהל המכס כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}}.

{{ח:סעיף|58|תנאים להתקשרות עם מוסך שירות של יבואן ופרסום רשימת מוסכי השירות}}
{{ח:תת|(א)}} יבואן מסחרי יפרסם באתר האינטרנט שלו את התנאים להתקשרותו עם מוסך כדי שישמש מוסך שירות של היבואן; השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע הוראות לעניין התנאים כאמור ולעניין פרסומם, וכן נסיבות מיוחדות שבהן יחולו הוראות שיקבע לגבי אופן ביטול ההתקשרות האמורה.
{{ח:תת|(ב)}} יבואן מסחרי יפרסם רשימה מעודכנת של מוסכי השירות שלו, במקום מכירת הרכב וכן באתר האינטרנט שלו, שבה יפורטו תוצרי הרכב או דגמי הרכב שבהם מורשה לטפל כל אחד ממוסכי השירות שלו, וימסור אותה לקונה לא יאוחר ממועד מסירת הרכב; היבואן ידווח למנהל על כל שינוי ברשימת מוסכי השירות שלו, ויודיע לו באופן מיידי על מסירת הודעת ביטול הסכם עם מוסך השירות שלו.

{{ח:סעיף|59|התקשרות בין יבואן מסחרי ומוסך שירות של יבואן}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתנה יבואן מסחרי את התקשרותו עם מוסך כדי שישמש מוסך שירות של היבואן בתנאי מהתנאים המפורטים להלן, לא יכתיב למוסך שירות או ינחה אותו בעניינים האמורים, לא ידרוש ממנו דיווח לגביהם, ולא יעשה שימוש במאגרי נתונים שיש לו גישה אליהם כדי לברר את נתוני פעילות המוסכים באותם עניינים:
{{ח:תתת|(1)}} תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים או בסוג מסוים של מוצר תעבורה, בלי להציע ללקוח מוצר תעבורה מתאים אחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}};
{{ח:תתת|(2)}} מתן שירות לכלי רכב שיובאו על ידי היבואן בלבד;
{{ח:תתת|(3)}} מחיר מוצר תעבורה או מחיר השירות לרכב שהמוסך נותן; אין בהוראות פסקה זו כדי למנוע מיבואן מסחרי להציע למוסך מחיר מרבי למוצרי תעבורה או לשירות ברכב כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לעניין מוצרי תעבורה ושירותי תחזוקה לרכב הכלולים באחריות בשיעור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 49|בסעיף 49(ג)}}, כחלק מתיקון תקלת בטיחות סדרתית או במקרים אחרים שקבע השר.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ד|סימן ד׳: מועצה מייעצת לייבוא רכב ולשיווקו}}

{{ח:סעיף|60|מועצה מייעצת לייבוא רכב ולשיווקו}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה מועצה מייעצת לייבוא רכב ולשיווקו ({{ח:פנימי|פרק ד סימן ד|בסימן זה}} – המועצה), וחבריה הם כמפורט להלן, ובלבד ששניים מהם לפחות יהיו נשים:
{{ח:תתת|(1)}} שלושה עובדים של המשרד, בעלי ידע וניסיון מתאימים לתפקידי המועצה, והשר ימנה אחד מהם להיות היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} שני עובדים של מעבדה מוסמכת לרכב שהם בעלי מומחיות בתחום הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} שני נציגי ציבור, שאחד מהם יהיה נציג ארגוני צרכנים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן#סעיף 31|בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן}}.
{{ח:תת|(ב)}} השר ימנה ממלאי מקום לכל אחד מחברי המועצה, שמתקיימים בהם התנאים למינוי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד סימן ד|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} חברי המועצה יתמנו לתקופה של שלוש שנים, וניתן לשוב ולמנותם לשתי תקופות כהונה נוספות.
{{ח:תת|(ד)}} הודעה על מינוי חברי המועצה תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של המשרד; באתר האמור יפורסם גם הרכב המועצה המכהן.

{{ח:סעיף|61|תפקידי המועצה המייעצת לייבוא רכב ולשיווקו}}
{{ח:ת}} תפקידי המועצה הם:
{{ח:תת|(1)}} לייעץ למנהל בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(א)}} סירוב לתת רישיון יבואן מסחרי, ביטול הרישיון, התלייתו או סירוב לחדשו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיפים 8}} {{ח:פנימי|סעיף 10|ו־10}};
{{ח:תתת|(ב)}} חובות משווק רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיפים 77 עד 87}};
{{ח:תת|(2)}} להמליץ למנהל בעניין דרכי הטיפול בתלונות שהגישו לקוחות של יבואנים מסחריים לפי {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיף 46}}, בכל הנוגע לקיום הוראות לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|62|סייגים למינוי}}
{{ח:ת}} לא ימונה לחבר מועצה מי שהורשע בעבירה פלילית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה או מי שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור וטרם ניתן פסק דין סופי בעניינו.

{{ח:סעיף|63|הפסקת כהונה}}
{{ח:תת|(א)}} חבר המועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר וליושב ראש המועצה;
{{ח:תתת|(2)}} חדל להתקיים בו תנאי למינויו לפי {{ח:פנימי|סעיף 60|סעיף 60(א)}}, ולגבי נציג ציבור – אם התמנה להיות עובד המדינה;
{{ח:תתת|(3)}} השר העבירו מכהונתו בהודעה בכתב בשל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא הורשע בעבירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 62|בסעיף 62}}, או הוגש נגדו כתב אישום בשל עבירה כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו;
{{ח:תתתת|(ג)}} התקיים בו הסייג האמור {{ח:פנימי|סעיף 64|בסעיף 64}};
{{ח:תתתת|(ד)}} הוא נעדר בלא סיבה מוצדקת מארבע ישיבות רצופות של המועצה או מיותר משלוש ישיבות שקיימה המועצה בשנה אחת;
{{ח:תתתת|(ה)}} התקיימה בו אחת הנסיבות הפוסלות אדם מהיות חבר המועצה.
{{ח:תת|(ב)}} התפטר חבר המועצה או חדל מסיבה אחרת לכהן כחבר המועצה לפני תום תקופת כהונתו, יפעל השר בהקדם האפשרי למינוי חבר אחר במקומו, באותה דרך שבה התמנה אותו חבר לפי {{ח:פנימי|סעיף 60|סעיף 60}}, ליתרת תקופת כהונתו.

{{ח:סעיף|64|ניגוד עניינים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתמנה ולא יכהן כחבר מועצה מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר המועצה לבין עניין אישי שלו או של קרובו לבין תפקיד אחר שלו, בין בתמורה ובין שלא בתמורה.
{{ח:תת|(ב)}} חבר מועצה יימנע מהשתתפות בדיון ומהצבעה בישיבות המועצה, אם הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר המועצה לבין עניין אישי שלו או של קרובו או לבין תפקיד אחר שלו, בין בתמורה ובין שלא בתמורה; חבר המועצה לא יטפל במסגרת תפקידו במועצה בנושא כאמור גם מחוץ לישיבות המועצה.
{{ח:תת|(ג)}} התברר לחבר מועצה כי הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), יודיע על כך ליושב ראש המועצה.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”עניין אישי“ – לרבות עניין אישי של קרובו או עניין אישי של גוף שחבר המועצה או קרובו מנהלים או עובדים אחראים בו, או עניין של גוף שיש להם בו חלק בהון המניות, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל או בזכות ההצבעה.

{{ח:סעיף|65|החלת דינים}}
{{ח:ת}} חברי המועצה שאינם עובדי המדינה, דינם כדין עובדי המדינה לעניין חיקוקים אלה:
{{ח:תת|(1)}} {{ח:חיצוני|חוק שירות הציבור (מתנות)|חוק שירות הציבור (מתנות), התש״ם–1979}};
{{ח:תת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין}}, לעניין ההוראות הנוגעות לעובדי הציבור;
{{ח:תת|(3)}} {{ח:חיצוני|חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה)|חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ״ט–1969}}, לאחר תום תקופת כהונתם במועצה;
{{ח:תת|(4)}} {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין [נוסח חדש]}}, לעניין ההוראות הנוגעות לעובדי הציבור.

{{ח:סעיף|66|תוקף פעולות}}
{{ח:ת}} קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא ייפגעו מחמת שהתפנה מקומו של חבר בה או מחמת ליקוי במינוי או בהמשך כהונתו, ובלבד שרוב חברי המועצה מכהנים כדין.

{{ח:סעיף|67|סדרי דיון}}
{{ח:תת|(א)}} יושב ראש המועצה יקבע את מועד הישיבות, מקומן וסדר יומן.
{{ח:תת|(ב)}} המלצות המועצה יתקבלו ברוב קולות הנוכחים בישיבה, ובלבד שנכחו בישיבה שלושה חברים לפחות, ובהם נציג מכל אחד מהנציגים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 60|בפסקאות (1) עד (3) שבסעיף 60(א)}}; במקרה של קולות שקולים בהצבעה, יהיה ליושב ראש המועצה קול נוסף.
{{ח:תת|(ג)}} המועצה רשאית למנות מבין חבריה ועדות משנה לכל עניין הנוגע לתפקידיה לפי חוק זה; המלצות ועדות המשנה יובאו לאישור מליאת המועצה.
{{ח:תת|(ד)}} המועצה רשאית להזמין לישיבותיה הנוגעות למילוי תפקידה לפי {{ח:פנימי|סעיף 61|סעיף 61(1)(ב)}} את נציגי היבואנים, ובלבד שיוזמנו נציגים של כל סוגי בעלי רישיון יבואן מסחרי.
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי לקבוע הוראות בדבר סדרי עבודתה ודיוניה של המועצה; המועצה תקבע לעצמה את סדרי עבודתה ודיוניה, כל עוד לא נקבעו לפי חוק זה.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ה|סימן ה׳: עיסוק בתיווך בייבוא אישי}}

{{ח:סעיף|68|רישיון לתיווך בייבוא אישי}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון לתיווך בייבוא אישי:
{{ח:תתת|(1)}} הוא יחיד תושב ישראל שהוא עוסק מורשה ולא הוכרז פושט רגל, או שהוא מועסק על ידי תאגיד רשום כדין שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא עמד בהצלחה בבחינות עיוניות שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון לתיווך בייבוא אישי המועסק על ידי תאגיד כאמור בסעיף קטן (א)(1), לא יהיה רשאי לעסוק בתיווך כאמור אלא במסגרת עבודתו בתאגיד.
{{ח:תת|(ג)}} השר יקבע את סדרי הבחינות לקבלת רישיון לפי סעיף זה, דרך קבלת תוצאות הבחינות והשגה על תוצאותיהן.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא רכב ושיווקו וסחר ברכב), התשע״ו–2016}}.}}

{{ח:סעיף|69|מתווך בייבוא אישי – חובת נאמנות והגינות}}
{{ח:ת}} מתווך בייבוא אישי ינהג בנאמנות, בהגינות ובדרך מקובלת כלפי לקוחותיו.

{{ח:סעיף|70|הסכם תיווך עם מייבא רכב בייבוא אישי}}
{{ח:תת|(א)}} מתווך בייבוא אישי יתקשר בהסכם תיווך בכתב עם מייבא רכב בייבוא אישי, שיכלול פרטים אלה: סוג הרכב, תיאור הרכב, תוספות לדגם הרכב ומחירן, ככל שישנן, שנת הייצור של הרכב, מוסך למתן שירותי תחזוקה לרכב בישראל ובלבד שהוא מוסך בעל רישיון לפי חוק זה, תקופת האחריות והיקפה, אם ניתנה אחריות לרכב, מועד הספקת הרכב, חובות המתווך כלפי המייבא, המחיר הכולל של הרכב, מחיר הרכב במדינה שממנה הוא מיובא, דמי התיווך, פרטי המתווך ומספר רישיונו, וכן אומדן לגבי סך כל תשלומי המסים החלים על הרכב או על מכירתו, לאחר שנקט את כל האמצעים הנדרשים, הסבירים בנסיבות העניין, לקבלת המידע בעניין זה מהגורם המוסמך לכך; בסעיף קטן זה, ”מחיר כולל“ – לרבות דמי משלוח והובלה, ולמעט תשלומי המסים החלים על הרכב או על מכירתו, ובכלל זה מס ערך מוסף, אגרות או תשלומי חובה אחרים.
{{ח:תת|(ב)}} מתווך בייבוא אישי ימסור למייבא הרכב העתק של הסכם התיווך עם חתימת ההסכם.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע פרטים נוספים שמתווך בייבוא אישי חייב לכלול בהסכם לפי סעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|71|תנאים לעניין תיווך בייבוא אישי}}
{{ח:ת}} מתווך בייבוא אישי לא יתווך בייבוא רכב שלא מתקיימים לגביו או לגבי מייבא הרכב בייבוא אישי התנאים למתן רישיון ייבוא לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}} או אם הרכב נמצא כבר בנמל בישראל או במחסן רשוי כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המכס|בפקודת המכס}}.

{{ח:סעיף|72|מסירת מידע למייבא רכב}}
{{ח:ת}} מתווך בייבוא אישי ימסור למייבא רכב בייבוא אישי, לפני חתימת ההסכם לרכישת הרכב, מידע בכתב לגבי הרכב שהוא תיווך בייבואו, בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} מספר הבעלים הקודמים של הרכב, לרבות בעל הרכב שממנו נרכש הרכב, וסוג פעילותם אם ישנו, ובכלל זה אם מדובר בתאגיד שעיסוקו החכרת רכב או השכרתו;
{{ח:תת|(2)}} הגורם שממנו נרכש הרכב ומענו, אם אינו הבעלים של הרכב כאמור בפסקה (1);
{{ח:תת|(3)}} מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב ממועד ייצורו;
{{ח:תת|(4)}} שנת הייצור של הרכב ומועד רישומו לראשונה במדינת חוץ;
{{ח:תת|(5)}} מצבו המכני של הרכב לרבות נזק בטיחותי, כהגדרתו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, שנגרם לרכב;
{{ח:תת|(6)}} תקלות בטיחות סדרתיות, אם ישנן;
{{ח:תת|(7)}} תקופת האחריות לרכב והיקפה, אם ניתנה אחריות על ידי יצרן הרכב.

{{ח:סעיף|73|הגבלות לעניין הסכם לרכישת רכב}}
{{ח:ת}} מתווך בייבוא אישי, לרבות תאגיד שבבעלותו או תאגיד שבו מועסק מתווך כאמור, לא יהיה צד להסכם לרכישת רכב, במישרין או בעקיפין, בין מייבא הרכב בייבוא אישי למוכר הרכב במדינת החוץ.

{{ח:סעיף|74|תשלום בעד תיווך בייבוא אישי}}
{{ח:ת}} מתווך בייבוא אישי לא יקבל ממייבא רכב בייבוא אישי תשלום בעד התיווך, בכסף או בשווה כסף, בסכום העולה על הסכום שנקבע לכך בהסכם התיווך.

{{ח:סעיף|75|איסור שיווק רכב על ידי מתווך בייבוא אישי}}
{{ח:ת}} מתווך בייבוא אישי לא ישווק רכב ולא יפרסמו למכירה, למעט רכב הרשום על שמו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}.

{{ח:סעיף|76|הוראות לעניין חובות מתווך ומייבא רכב בייבוא אישי}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי לקבוע חובות שיחולו על מתווך בייבוא אישי, נוסף על החובות הקבועות בחוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות {{ח:פנימי|פרק ד סימן ה|סימן זה}} כדי לגרוע מחובות מייבא רכב בייבוא אישי.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: חובות משווק רכב}}

{{ח:סעיף|77|מכירה ושיווק של רכב מיובא}}
{{ח:ת}} לא ימכור אדם רכב שיובא לישראל על ידי יבואן מסחרי וטרם ניתן לגביו לראשונה רישיון רכב, ולא ישווק אותו, אלא אם כן הוא משווק רכב.

{{ח:סעיף|78|מכירת רכב שלא כדין}}
{{ח:ת}} משווק רכב לא ימכור רכב שאינו עומד בהוראות כל דין לעניין בטיחות הרכב והגנה על הסביבה, לרבות הוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}.

{{ח:סעיף|79|מידע בטיחותי לגבי רכב}}
{{ח:ת}} משווק רכב יכלול בפרסומת לרכב שהוא משווק מידע לגבי רמת האבזור הבטיחותי של הרכב, ויציג במקום עסקו, באופן בולט לעין, הודעה הכוללת מידע כאמור; השר, באישור הוועדה, יקבע הוראות לעניין סעיף זה, ובכלל זה הוראות לעניין רמת האבזור הבטיחותי שיש לכלול בפרסומת, דרך הצגת הודעה כאמור, גודלה ומאפייניה; בסעיף זה, ”פרסומת“ – פרסומת בכתב, בדפוס או באמצעים אלקטרוניים חזותיים, המיועדת או הזמינה לציבור.

{{ח:סעיף|80|מסירת מידע וציוד בנוגע לטיפול ברכב}}
{{ח:תת|(א)}} משווק רכב, למעט יבואן זעיר, ימסור, לבקשת בעל רישיון להפעלת מוסך או להפעלת מוסך מומחה, מוסד לימוד או גורם אחר שקבע השר (בסעיף זה – גורם מטפל), מידע שהעביר לו יצרן הרכב במדינת חוץ או סוכן מורשה, הנדרש לשם טיפול ותחזוקה ברכב מתוצר שמשווק הרכב מייבא או מייצר, לרבות מידע טכני ומידע על ציוד והכשרת בעלי מקצוע; לעניין זה, ”מוסד לימוד“ – מוסד לימוד שהוכר על ידי משרד הכלכלה והתעשייה לעניין הכשרה מקצועית בתחומי טיפול ותחזוקה בכלי רכב.
{{ח:תת|(ב)}} משווק רכב, למעט יבואן זעיר, יאפשר לגורם מטפל המבקש זאת לקבל את כל המידע הטכני, ההדרכה, הציוד וכלים אחרים, ובכלל זה תוכנה, הנדרשים כדי לטפל ולתחזק רכב מתוצר שהוא מייבא או מייצר, שקיבל מיצרן הרכב במדינת חוץ או מסוכן מורשה.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי –
{{ח:תתת|(1)}} למנוע ממשווק רכב לדרוש תשלום סביר בעד השירות שייתן לפי סעיפים קטנים (א) או (ב); על תשלום כאמור יחולו הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 52|סעיף 52}}, בשינויים המחויבים;
{{ח:תתת|(2)}} להטיל על משווק רכב אחריות לגבי השימוש שנעשה במידע שמסר לפי סעיף זה;
{{ח:תתת|(3)}} לגרוע מזכות היוצרים לפי כל דין לגבי המידע והציוד, אם ישנה.

{{ח:סעיף|81|הבטחת כספי הקונה|תיקון: [י״פ הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} משווק רכב המוכר רכב שמחירו עולה על 50,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 58,170 ש״ח)}} או על סכום שקבע השר לפי סעיף קטן (ח), לא יקבל מהקונה תשלום העולה על 20 אחוזים ממחיר הרכב, אלא אם כן מסר את הרכב לקונה או רשם אותו על שם הקונה, ואם לא עשה כן – יידע את הקונה, טרם ההתקשרות בעסקה, על זכותו לקבל ערבות בנקאית לפי הוראות סעיף זה; לעניין סעיף זה, יראו כתשלום בעד הרכב גם את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תשלום על חשבון מחיר הרכב שמשלם צד שלישי מטעמו של הקונה;
{{ח:תתת|(2)}} מכירת רכב אחר בבעלות הקונה למשווק הרכב, במסגרת ההתקשרות לרכישת רכב חדש שנערכה בין משווק הרכב לקונה.
{{ח:תת|(ב)}} משווק רכב יודיע לקונה, בעת שהוא מיידע אותו על זכותו לקבל ערבות בנקאית כאמור בסעיף קטן (א), כי הוא רשאי לדרוש ממנו החזר בסכום שיודיע לקונה, שלא יעלה על מחצית מההוצאות שישלם משווק הרכב וכרוכות במתן הערבות הבנקאית (בסעיף זה – החזר), ובלבד שגובה ההחזר לא יעלה על שני אחוזים לשנה מהסכום המובטח בערבות האמורה באופן יחסי לתקופת הערבות.
{{ח:תת|(ג)}} ערבות בנקאית לפי סעיף קטן (א) תהיה להבטחת החזרתו של כל תשלום ששילם הקונה או מי מטעמו, למשווק הרכב, על חשבון מחיר הרכב, במקרה שמשווק הרכב לא יוכל להעביר לקונה בעלות או זכות אחרת ברכב כפי שהוסכם בחוזה המכר, מחמת עיקול שהוטל על הרכב או אם ניתן לגביו צו פירוק, צו פירוק זמני, צו כינוס, צו למינוי כונס נכסים או צו הקפאת הליכים לפי כל דין או מחמת נסיבות שבהן נוצרה מניעה מוחלטת למסור את החזקה ברכב, ואולם ביטול חוזה המכר כשלעצמו לא יהווה מניעה מוחלטת לעניין זה.
{{ח:תת|(ד)}} ביקש הקונה לקבל ערבות בנקאית לפי הוראות סעיף זה, ימסור לו המשווק ערבות כאמור; ויתר הקונה על זכותו לקבל ערבות בנקאית, יאשר בחתימתו שהוא מוותר על קבלתה, ובלבד שמשווק הרכב יידע אותו על זכותו לקבלה כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ה)}} ערבות בנקאית תוחזר למשווק הרכב במועד מסירת הרכב לקונה וכתנאי למסירת הרכב או כנגד השבת הסכום ששילם הקונה למשווק הרכב; במועד החזרת הערבות ישלם הקונה למשווק הרכב את ההחזר, ואם היה גובה ההחזר נמוך מ־125 שקלים חדשים או מסכום אחר שקבע השר לפי סעיף קטן (ח), רשאי משווק הרכב לדרוש מהקונה החזר בסכום שלא יפחת מהסכום האמור.
{{ח:תת|(ו)}} הצדדים להסכם לרכישת רכב אינם רשאים להתנות על הוראות לפי סעיף זה אלא לטובת הקונה.
{{ח:תת|(ז)}} מחיר הרכב הנקוב בסעיף קטן (א) יתעדכן ב־1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד שפורסם בחודש נובמבר לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם ליום העדכון בשנה הקודמת, ולעניין יום העדכון הראשון – לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר של השנה הקודמת; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; לעניין זה, ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; המנהל הכללי של המשרד יפרסם ברשומות הודעה על הסכום המעודכן כאמור.
{{ח:תת|(ח)}} השר, באישור הוועדה, רשאי –
{{ח:תתת|(1)}} לשנות את מחיר הרכב כאמור בסעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(2)}} לשנות את סכום ההחזר לפי סעיף קטן (ב);
{{ח:תתת|(3)}} לקבוע את נוסח הערבות הבנקאית ואת דרכי מסירתה וקבלתה.

{{ח:סעיף|82|תיאור רכב על ידי משווק רכב}}
{{ח:תת|(א)}} משווק רכב יתאר תיאור מלא ונכון של רכב שהוא משווק.
{{ח:תת|(ב)}} יראו משווק רכב כאילו מילא אחר הוראות סעיף קטן (א), אם הוכיח כי הפרטים שמסר בתיאור הרכב זהים לפרטים שמסר יצרן הרכב.

{{ח:סעיף|83|מתן מידע לקונה}}
{{ח:תת|(א)}} משווק רכב ימסור לקונה הוראות שימוש בכתב בשפה העברית ורשימת מוסכים למתן שירותי תחזוקה לרכב מטעמו; ואולם יבואן ישיר או יבואן עקיף שייבא עד עשרים כלי רכב מדגם מסוים או יבואן זעיר, רשאי למסור לקונה הוראות שימוש בכתב בשפה האנגלית במקום בשפה העברית.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), השר, באישור הוועדה, יקבע הוראות לעניין תמצית הוראות שימוש ברכב שימסור משווק רכב לקונה, שתכלול הוראות בסיסיות לגבי הפעלה ובטיחות, בשפות שיקבע.

{{ח:סעיף|84|הסכם בכתב לרכישת רכב}}
{{ח:ת}} משווק רכב יתקשר עם הקונה בהסכם בכתב למכירת רכב, שיכלול את כל אלה: מפרט טכני של הרכב, מקום ייצור הרכב – אם הוא יבואן מסחרי, מחיר הרכב, תנאי מכירת הרכב ומועד הספקתו, ואם ניתנת אחריות לרכב מטעם יצרן הרכב או סוכן מורשה – תקופת האחריות והיקפה; העתק מההסכם יימסר לקונה עם חתימתו.

{{ח:סעיף|85|רישום הרכב}}
{{ח:ת}} משווק רכב ירשום את הרכב על שם הקונה בטרם מסירת החזקה בו לקונה.

{{ח:סעיף|86|חובת מתן תעודת אחריות לרכב}}
{{ח:תת|(א)}} משווק רכב לא ימכור רכב בלי למסור לידי הקונה תעודת אחריות לרכב ולחלקיו בשפה העברית, אם ניתנה אחריות לרכב על ידי יצרן הרכב או סוכן מורשה.
{{ח:תת|(ב)}} משווק רכב המציע תקופת אחריות נוספת מעבר לתקופת האחריות שנתן יצרן הרכב או סוכן מורשה, יפרט את תנאיה, ואם היא כרוכה בתשלום – יציג את מחירה בנפרד ממחיר הרכב, ולא יתנה את רכישת הרכב ברכישת אחריות נוספת כאמור.

{{ח:סעיף|87|נזק שנגרם לרכב לפני מסירתו לקונה}}
{{ח:ת}} משווק רכב ידווח לקונה על נזק שנגרם לרכב לפני מסירת החזקה בו לקונה, ובכלל זה נזק שתוקן; השר, באישור הוועדה, יקבע הוראות לעניין סוג הנזק שעליו נדרש לדווח ולעניין אופן הדיווח לקונה.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: סחר ברכב}}

{{ח:סעיף|88|{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}} – הגדרה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}}, ”רכב מיבואן“ – רכב שנרכש מיבואן ישיר או מיבואן עקיף לשם מכירתו דרך עיסוק ונרשם בישראל לראשונה על שם הקונה לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, ובלבד שמתקיימים בו התנאים לייבוא רכב על ידי יבואן כאמור לפי {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(5) או (6)}}.

{{ח:סעיף|89|רישיון סוחר ברכב מיבואן}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון סוחר ברכב מיבואן:
{{ח:תת|(1)}} הוא יחיד תושב ישראל שהוא עוסק מורשה, או שהוא תאגיד רשום כדין שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תת|(2)}} לרשותו מקום מתאים לניהול עסקו, ובכלל זה לחניית כלי הרכב שהוא מוכר, כפי שקבע השר;
{{ח:תת|(3)}} הוא המציא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי, כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר, בהתאם לסוג הרכב, ולגבי מי שהחזיק ברישיון לפי סעיף זה בשנה קודמת – גם בהתאם למספר כלי הרכב שמכר באותה שנה.

{{ח:סעיף|90|החלת חובות על סוחר ברכב מיבואן}}
{{ח:ת}} על סוחר ברכב מיבואן יחולו החובות הקבועות {{ח:פנימי|סעיף 81|בסעיפים 81 עד 87}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|91|חובת דיווח בנושא הון עצמי}}
{{ח:תת|(א)}} סוחר ברכב מיבואן יגיש למנהל, עד ל־31 ביולי בכל שנה, אישור רואה חשבון המבוסס על דוחות כספיים מבוקרים לגבי השנה הקודמת, כפי שקבע השר, ולפיו יש לו הון עצמי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89(3)}}.
{{ח:תת|(ב)}} פחת ההון העצמי של סוחר ברכב מיבואן מההון העצמי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 89|בסעיף 89(3)}}, ידווח על כך למנהל בכתב בתוך שבעה ימים.

{{ח:סעיף|92|רישיון סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון לרכישת רכב שאינו רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק:
{{ח:תת|(1)}} הוא יחיד תושב ישראל שהוא עוסק מורשה, או שהוא תאגיד רשום כדין שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תת|(2)}} לרשותו מקום מתאים לניהול עסקו, ובכלל זה לחניית כלי הרכב שהוא מוכר, כפי שקבע השר;
{{ח:תת|(3)}} תנאים נוספים ככל שקבע השר, באישור הוועדה.

{{ח:סעיף|93|החלת חובות על סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן}}
{{ח:תת|(א)}} על סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן יחולו החובות הקבועות {{ח:פנימי|סעיף 82|בסעיפים 82}} {{ח:פנימי|סעיף 87|ו־87}}, והוראות {{ח:חיצוני|חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות)|חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס״ח–2008}}, והכול בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן ירשום את הרכב על שם הקונה, בהקדם האפשרי לאחר מסירתו ולא יאוחר מתום שישה ימי עבודה מהמועד האמור.

{{ח:סעיף|94|חובת הצבת שילוט}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} יציב שלט בולט לעין במקום המכירה, שיכלול את שמו ואת מספר רישיונו.

{{ח:סעיף|95|איסור הסעה או הובלת מטען בתמורה}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} לא יסיע נוסעים בתמורה בכלי רכב שבהם הוא סוחר ולא יוביל מטען בתמורה בכלי רכב כאמור, ולא יתיר לאחר לעשות כן.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: מוצרי תעבורה}}
{{ח:קטע3|פרק ז סימן א|סימן א׳: הגדרות}}

{{ח:סעיף|96|{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳}} – הגדרה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ז|בפרק זה}}, ”מוצר תעבורה“ –
{{ח:תת|(1)}} לעניין ייצור – מוצר תעבורה שקבע השר בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 97|סעיף 97}};
{{ח:תת|(2)}} לעניין ייבוא – מוצר תעבורה שקבע השר בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 108|סעיף 108}};
{{ח:תת|(3)}} לעניין סחר – מוצר תעבורה כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, למעט מוצר או סוג מוצר שקבע השר בצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126}}.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: ייצור מוצרי תעבורה}}

{{ח:סעיף|97|קביעת תחולה על מוצרי תעבורה – {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳}}}}
{{ח:ת}} השר יקבע בצו, בהתחשב בטעמים בטיחותיים או סביבתיים, מוצרי תעבורה המיועדים לשיווק בישראל בלבד, שהוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן זה}} יחולו עליהם, למעט מוצרי תעבורה לרכב מסוג טרקטור ומכונה ניידת ולרכב הפטור מחובות רישום ורישוי לפי {{ח:חיצוני|חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות)|אותה פקודה}}; צו כאמור ייקבע בהסכמת שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|98|רישיון לייצור מוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה, זכאי לקבל רישיון לייצור מוצרי תעבורה:
{{ח:תת|(1)}} הוא עוסק מורשה, או תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל;
{{ח:תת|(2)}} לרשותו מקום וציוד המתאימים לייצור מוצרי התעבורה שהוא מבקש לייצר ולאחסונם;
{{ח:תת|(3)}} לרשותו אדם הממונה על תהליכי הייצור במפעל הייצור שהוא בעל השכלה, ידע וניסיון בתחום מוצרי התעבורה, כפי שקבע השר;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תת|(4)}} הוא הציג הסכם עם מעבדה מוסמכת לרכב, לתקופת הרישיון לפחות, לשם פיקוח על ייצור מוצרי התעבורה במפעל הייצור לפי הסדרי פיקוח שקבע השר, בין השאר כדי להבטיח את התאמת הייצור הסדרתי של מוצר התעבורה לאב־טיפוס שלו;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תת|(5)}} הוא הציג למנהל הסדרי פיקוח פנימיים הולמים, להבטחת איכות ולבקרת איכות על עבודת הייצור המתבצעת במפעל הייצור, בין השאר כדי להבטיח את התאמת הייצור הסדרתי של מוצר התעבורה לאב־טיפוס שלו.

{{ח:סעיף|99|חובת קבלת אישור לייצור דגם מוצר תעבורה}}
{{ח:ת}} לא ייצר אדם מוצר תעבורה, אלא אם כן קיבל אישור לייצור דגם מוצר התעבורה לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן זה}}, ובהתאם לתנאי האישור ולהוראות לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|100|אישור לייצור דגם מוצר תעבורה במפעל ייצור}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל אישור לייצור דגם מוצר תעבורה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה;
{{ח:תתת|(2)}} הוא הציג למנהל אישור ממעבדה מאושרת כי האב־טיפוס של מוצר התעבורה שהוא מבקש לייצר במפעל הייצור עומד בדרישות תקן רשמי, ואם אין לגבי המוצר תקן רשמי – הציג למנהל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} אישור ממעבדה מוסמכת לרכב כי האב־טיפוס עומד בדרישות תקינה שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, בהתבסס על דרישות תקינה אירופית או דרישות תקינה אמריקאית; דרישות התקינה שיקבע השר יהיו ברמת בטיחות שוות ערך לדרישות התקינה הזרות כאמור ולא ייקבעו בהן דרישות מחמירות מדרישות התקינה הזרות;
{{ח:תתתת|(ב)}} לעניין מוצר תעבורה שיש לגביו דרישות תקינה אירופית – אישור ממעבדה מוכרת אירופית או מעבדה מוסמכת לרכב על עמידתו בדרישות התקינה האירופית, או בתקן של אחת ממדינות האיחוד האירופי ובלבד שדרישותיו של אותו תקן תואמות לרמת הבטיחות שנקבעה בדרישות התקינה האירופית ושבאותה מדינה פועלים לפי התקן כאמור;
{{ח:תתתת|(ג)}} לעניין מוצר תעבורה שיש לגביו דרישות תקינה אמריקאית – אישור ממעבדה מוכרת אמריקאית על עמידה בדרישות התקינה האמריקאית;
{{ח:תתתת|(ד)}} לעניין מוצר תעבורה שיש לגביו תקן ישראלי שקבע השר בצו, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, ואינו תקן רשמי – אישור ממעבדה מוסמכת לרכב על עמידתו באותו תקן;
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תתתת|(ה)}} לעניין מוצר תעבורה שאין לגביו דרישות תקינה כאמור בפסקאות משנה (א) עד (ד) – אישור ממעבדה מוסמכת לרכב על עמידתו בדרישות איכות ובטיחות שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, בהתבסס על מפרט שאישר מכון התקנים לפי {{ח:חיצוני|חוק התקנים|חוק התקנים}};
{{ח:תתת|(3)}} הוא הציג תכנית שאישרה מעבדה מוסמכת לרכב, לייצור מוצרי התעבורה שהוא מבקש לייצר במפעל הייצור.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יציין ברישיון לפי סעיף זה את דגם מוצר התעבורה שבעל הרישיון רשאי לייצר במפעל הייצור.

{{ח:סעיף|101|ציוד, מיתקנים והסדרי פיקוח}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה יחזיק במפעל הייצור ציוד ומיתקנים מתאימים הנדרשים לתהליך הייצור ויפעל בהתאם להסדרי פיקוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 98|סעיף 98(4) ו־(5)}}.

{{ח:סעיף|102|ליקוי בטיחותי בייצור מוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} גילה בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה כי יש פגם סדרתי במוצר תעבורה שייצר וכי עלולה להיות לפגם השפעה על בטיחות הרכב שבו מותקן המוצר או מיועד להיות מותקן בו (בסעיף זה – ליקוי בטיחותי) –
{{ח:תת|(1)}} יפרסם הודעה בעניין, בדרך ובמועד שקבע השר, באישור הוועדה;
{{ח:תת|(2)}} יזמין אליו את כל מי שקיבל ממנו את מוצר התעבורה, זולת אם יש קושי ממשי באיתורו, לשם טיפול בליקוי הבטיחותי, ואם לא ניתן לתקן את מוצר התעבורה – לשם החלפתו, והכול בלא תשלום.

{{ח:סעיף|103|חובת סימון מוצר תעבורה על ידי בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} בתום תהליך הייצור יסמן בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה, על גבי מוצר התעבורה שהוא מייצר או על גבי אריזתו, נוסף על הפרטים שעליו לסמן לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, את מספרו הקטלוגי של המוצר ואת דרישות התקינה שלפיהן יוצר.

{{ח:סעיף|104|תיאור מוצר תעבורה על ידי בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה יתאר תיאור מלא ונכון של מוצרי התעבורה שהוא מייצר.

{{ח:סעיף|105|מוצר תעבורה שלא יוצר לפי תכנית הייצור או שאינו זהה לאב־טיפוס}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה לא ייצר מוצר תעבורה, אלא אם כן המוצר יוצר לפי תכנית ייצור שאישר המנהל והוא זהה לאב־טיפוס של מוצר התעבורה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 100|בסעיף 100(א)(2) ו־(3)}} שאישר המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי להורות לבעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה להפסיק את הייצור של דגם מוצר תעבורה שיוצר בניגוד להוראות סעיף קטן (א), עד למילוי תנאים שיורה המנהל לבעל הרישיון, ובלבד שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי להורות לבעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שייצר מוצר תעבורה בניגוד להוראות סעיף קטן (א), להזמין אליו את כל מי שהוא העביר לו את החזקה במוצר התעבורה הנוגע בדבר לשם תיקון המוצר והתאמתו לתכנית הייצור; לא ניתן לתקן את מוצר התעבורה – יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן#סעיף 32|סעיף 32 לחוק הגנת הצרכן}} בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|106|ייצור מוצר תעבורה במפעל ייצור}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה לא ייצר מוצר תעבורה אלא במפעל הייצור שאישר המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 98|סעיף 98(2)}}.

{{ח:סעיף|107|אחריות למוצרי תעבורה – בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לייצור מוצר תעבורה ייתן למוצר תעבורה שהוא מייצר אחריות שלא תפחת משלושה חודשים או לנסיעה של 6,000 קילומטרים, מיום התקנת המוצר ברכב, ואם לא נדרשת התקנה כאמור – מיום מסירתו ללקוח, והכול לפי המוקדם מביניהם; השר, באישור הוועדה, רשאי לשנות את התקופה או את מספר הקילומטרים כאמור בסעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), נקבעה לפי דין, ובכלל זה לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, תקופת אחריות ארוכה יותר מהתקופה כאמור – תחול התקופה הארוכה יותר.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ג|סימן ג׳: ייבוא מוצרי תעבורה}}

{{ח:סעיף|108|קביעת תחולה על מוצרי תעבורה – {{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳}}}}
{{ח:ת}} השר יקבע בצו, בהתחשב בטעמים בטיחותיים או סביבתיים, מוצרי תעבורה או סוגי מוצרי תעבורה שהוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן זה}} יחולו עליהם, לרבות לפי ייעוד מוצר התעבורה או מטרת השימוש בו, למעט מוצרי תעבורה לרכב מסוג טרקטור שאינו מסוג טרקטורון משא, טרקטורון או רכב שטח, ולרכב הפטור מחובות רישום ורישוי לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|אותה פקודה}}; צו כאמור ייקבע בהסכמת שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|109|ייבוא דגם מוצר תעבורה}}
{{ח:תת|(א)}} אדם זכאי לייבא דגם מוצר תעבורה אם הוא בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה ודגם מוצר התעבורה שהוא מבקש לייבא עומד בדרישות תקן רשמי, לפי אישור ממעבדה מאושרת, ואם אין לגבי הדגם תקן רשמי – בהתקיים אחד מאלה, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין דגם שיש לגביו דרישות תקינה אירופית – דרישות תקינה כאמור, או דרישות תקן של אחת ממדינות האיחוד האירופי ובלבד שדרישותיו של אותו תקן תואמות לרמת הבטיחות לפי דרישות התקינה האירופית ושבאותה מדינה
{{ח:תתת|(2)}} פועלים לפי התקן כאמור;
{{ח:תתתת|(א)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שיש לגביו דרישות תקינה אמריקאית – דרישות תקינה כאמור, וכן ימסור המבקש הצהרה בכתב כי הדגם משווק בארצות–הברית שמונה חודשים לפחות במועד הגשת הבקשה, וכי לא פורסמה לגביו באתר האינטרנט של מינהל הבטיחות הפדרלי של ארצות הברית (NHSTA) הודעת החזרה מהשוק (Recall) בשלוש השנים שקדמו להגשת הבקשה, או הודעה בדבר חקירה בשנתיים שקדמו להגשת הבקשה; השר רשאי לקבוע הוראות לעניין פרסום הודעות כאמור ובדיקתן, ובכלל זה דרכים נוספות או חלופיות לפרסום או לבדיקה כאמור.
{{ח:תתתת|(ב)}} נוסף על האמור בפסקת משנה (א), לעניין דגם מוצר תעבורה כאמור באותה פסקת משנה המיוצר מחוץ לארצות הברית ואינו מיובא ממנה, על המייבא להוכיח כי המוצר יוצר במפעל שבו הייצור הסדרתי של אותו מוצר תואם לאב־טיפוס של המוצר;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שסומן עליו או על גבי אריזתו כי יש לגביו דרישות תקינה אירופית וכן דרישות תקינה אמריקאית – דרישות התקינה האירופית;
{{ח:תתת|(4)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שיש לגביו תקן ישראלי שאינו תקן רשמי, שקבע השר, בהסכמת שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה – דרישות תקן כאמור;
{{ח:תתת|(5)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שאין לגביו דרישות תקינה או תקנים כאמור בפסקאות (1) עד (4) – דרישות איכות ובטיחות שקבע השר, בהסכמת שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתת|(6)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שיש לגביו דרישות תקינה קנדית – דרישות התקינה האמורות, ובלבד שהשר, באישור הוועדה, קבע דגמים של מוצרי תעבורה שיש לגביהם דרישות תקינה קנדית, שיהיה ניתן לייבאם אם הם עומדים באותן דרישות תקינה ואת דרכי הוכחתן; בתקנות לפי פסקה זו רשאי השר לקבוע כי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן זה}} יחולו על דגמי מוצרי התעבורה האמורים, בהתאמות ובשינויים כפי שיקבע.
{{ח:תת|(ב)}} הוכחת עמידתו של דגם מוצר תעבורה בדרישות כאמור בסעיף קטן (א) תהיה כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין דגם מוצר תעבורה מקורי – באמצעות סימון על גבי המוצר או על גבי אריזתו, שקבע כדין יצרן הרכב, המזהה את היצרן, או באמצעות הצגת אישור מיצרן הרכב, או תעודה ממעבדה מוכרת אירופית, ממעבדה מוכרת אמריקאית או ממעבדה מוסמכת לרכב, בדבר עמידתו של הדגם בדרישות המפרט של יצרן הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שיש לגביו דרישות תקינה אירופית כאמור בסעיף קטן (א) – באמצעות הצגת תעודה ממעבדה מוכרת אירופית או ממעבדה מוסמכת לרכב שהוסמכה לעניין זה;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שיש לגביו תקן של אחת ממדינות האיחוד האירופי כאמור בסעיף קטן (א) – באמצעות הצגת תעודה ממעבדה מוכרת אירופית או ממעבדה מוסמכת לרכב;
{{ח:תתת|(4)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שיש לגביו דרישות תקינה אמריקאית כאמור בסעיף קטן (א) והוא מיובא מארצות הברית – באמצעות אחת מאלה: הצהרת יצרן מוצר התעבורה, תעודה ממעבדה מוכרת אמריקאית או תעודה ממעבדה מוסמכת לרכב;
{{ח:תתת|(5)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שיש לגביו דרישות תקינה אמריקאית כאמור בסעיף קטן (א) והוא לא מיובא מארצות הברית – באמצעות תעודה מאחת מאלה: מעבדה מוכרת אירופית, מעבדה מוכרת אמריקאית או מעבדה מוסמכת לרכב;
{{ח:תתת|(6)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שסומן עליו לפי דרישות תקינה שיש לגביו דרישות תקינה אירופית וכן דרישות תקינה אמריקאית כאמור בסעיף קטן (א) – באמצעות הצגת תעודה ממעבדה מוכרת אירופית או ממעבדה מוסמכת לרכב;
{{ח:תתת|(7)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שיש לגביו דרישות תקן ישראלי שאינו תקן רשמי כאמור בסעיף קטן (א) – באמצעות הצגת תעודה ממעבדה מוסמכת לרכב;
{{ח:תתת|(8)}} לעניין דגם מוצר תעבורה חליפי שנקבעו לגביו דרישות איכות ובטיחות לפי סעיף קטן (א) – באמצעות הצגת תעודה ממעבדה מוסמכת לרכב או בדרך אחרת שקבע השר, בהסכמת שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתת|(9)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שיש לגביו דרישות תקינה קנדית – בהתאם להוראות שקבע השר כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} נוסף על האמור בסעיף זה, אדם זכאי לייבא צמיגים אם ממועד ייצור הצמיג טרם חלפו כמה חודשים, כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה; השר רשאי לקבוע תנאים נוספים לעניין ייבוא צמיגים, ובכלל זה הוראות שונות לעניין ייבוא ממקומות שונים, וסייגים או תנאים חלופיים לדרישות התקינה ולדרכי ההוכחה הקבועות בסעיף זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|110|חובת רישוי לגבי ייבוא מוצרי תעבורה מסוימים}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 109|בסעיף 109}}, השר רשאי לקבוע סוגי מוצרי תעבורה, שאדם יהיה זכאי לייבאם אם ניתן לו רישיון ייבוא מאת הרשות המוסמכת לייבוא, לאחר שמצאה כי התקיימו התנאים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109|בסעיף 109}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייבא אדם מוצר תעבורה שחלה על ייבואו חובת רישוי לפי חוק זה בלא רישיון ייבוא, אם חדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת הרישיון או בניגוד לתנאי הרישיון.

{{ח:סעיף|111|פטור מחובת ההוכחה בדבר עמידה בדרישות תקינה}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 109|בסעיף 109}}, המבקש לייבא מוצר תעבורה מאותו דגם שיובא כדין לפי {{ח:פנימי|סעיף 109|אותו סעיף}}, רשאי להגיש למנהל בקשה לפטור מהחובה להוכיח את עמידת הדגם בדרישות תקינה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109|באותו סעיף}}, למעט תקן רשמי; מבקש פטור לפי סעיף זה יצרף לבקשתו מידע ומסמכים, להנחת דעתו של המנהל, שיאפשרו לו לזהות את דגם מוצר התעבורה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לאשר בקשה לפטור לפי סעיף קטן (א), בהחלטה מנומקת בכתב, אם שוכנע כי דגם מוצר התעבורה שמבקשים לייבאו זהה לדגם שיובא כדין והוכח לגביו כי הוא עומד בדרישות התקינה.

{{ח:סעיף|112|ייבוא מוצרי תעבורה לשימוש אישי או משפחתי או לצורכי מוסד לימוד|תיקון: תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש לייבא מוצרי תעבורה לשימוש אישי או משפחתי זכאי לייבא מוצרי תעבורה או לקבל רישיון לייבואם לפי {{ח:פנימי|סעיף 110|סעיף 110}}, לפי העניין, לייבוא חמישה מוצרי תעבורה מאותו סוג במשלוח, לכל היותר, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מוצרי התעבורה מיועדים לשימוש אישי או משפחתי, ואם הוא עוסק – לשימוש עסקי–עצמי;
{{ח:תתת|(2)}} מוצרי התעבורה הם מסוג שקבע השר בצו מבין מוצרי התעבורה שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 108|סעיף 108}};
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תתת|(3)}} מוצרי התעבורה עומדים בדרישות תקינה לפי {{ח:פנימי|סעיף 109|סעיף 109(א)}}, ככל שישנן; הוכחת עמידתם של מוצרי התעבורה בדרישות התקינה תהיה בהתאם להוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שיש לגביו תקן רשמי וחלה על המוצר חובת עמידה בדרישות תקן רשמי בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק התקנים#סעיף 9|סעיף 9(א)(1) לחוק התקנים}} –
{{ח:תתתתת|(1)}} אם התקן הרשמי מבוסס על דרישות תקינה אירופית, אמריקאית או קנדית לפי {{ח:פנימי|סעיף 109|סעיף 109(א)}}, ולפי אותן דרישות יש סימון על גבי המוצר או על גבי אריזתו המעיד על עמידתו בדרישות האמורות, או אם מייבא המוצר המציא מידע אחר בכתב, להנחת דעתו של המנהל, המעיד על עמידתו של המוצר בדרישות האמורות – באמצעות אישור מאת רשות מוסמכת לייבוא, אלא אם כן מייבא המוצא ביקש להעביר את המוצר למעבדה מאושרת לשם קבלת אישורה;
{{ח:תתתתת|(2)}} אם אין לגבי דגם המוצר סימון או מידע אחר בכתב כאמור בפסקת משנה (1) – באמצעות אישור מאת מעבדה מאושרת;
{{ח:תתתת|(ב)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שיש לגביו תקן רשמי אך המוצר פטור מחובת העמידה בדרישות התקן הרשמי בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק התקנים#סעיף 9|סעיף 9(א)(2) לחוק התקנים}} – באמצעות אישור רשות מוסמכת לייבוא, אלא אם כן מייבא המוצר ביקש להעביר את המוצר למעבדה מוסמכת לרכב לשם קבלת אישורה;
{{ח:תתתת|(ג)}} לעניין דגם מוצר תעבורה שאין לגביו תקן רשמי –
{{ח:תתתתת|(1)}} אם יש לגבי דגם המוצר דרישות תקינה אירופי, אמריקאית או קנדית לפי {{ח:פנימי|סעיף 109|סעיף 109(א)}}, ולפי אותן דרישות יש סימון על גבי המוצר או על גבי אריזתו המעיד על עמידתו בדרישות האמורות, או אם מייבא המוצר המציא מידע אחר בכתב, להנחת דעתו של המנהל, המעיד על עמידתו של המוצר בדרישות האמורות – באמצעות אישור מאת רשות מוסמכת לייבוא, אלא אם כן מייבא המוצר ביקרש להעביר את המוצר למעבדה מוסמכת לרכב לשם קבלת אישורה;
{{ח:תתתתת|(2)}} אם אין לגבי דגם המוצר כאמור בפסקת משנה (1) סימון או מידע אחר בכתב כאמור באותה פסקת משנה – באמצעות אישור מאת מעבדה מוסמכת לרכב, אלא אם כן קבע השר בצו לגבי סוג מוצר התעבורה כאמור כי הוכחת עמידתו בדרישות התקינה תהיה באמצעות אישור מאת רשות מוסמכת לייבוא.
{{ח:תתת|(4)}} המבקש הצהיר בכתב כי מוצרי התעבורה יותקנו ברכב במוסך שקיבל רישיון להפעלת מוסך, אלא אם כן לפי חוק זה לא נדרש להתקינו במוסך;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(א1)|(1)}} השר ראשי לפטור, בצו, סוג מוצר תעבורה שאין לגביו תקן רשמי כאמור בסעיף קטן (א)(3)(ג) מהוכחת עמידה בדרישות התקינה כאמור באותו סעיף קטן.
{{ח:תתת|(2)}} השר, בהתייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, רשאי לקבוע כי הוכחת עמידתו של סוג מוצר תעבורה בדרישות תקינה לפי סעיף קטן (א)(3), הנעשית באמצעות אישור מאת רשות מוסמכת לייבוא לפי אותו סעיף קטן, תהיה באמצעות אישור מאת מעבדה מאושרת או מעבדה מוסמכת לרכב, כפי שיקבע לפי העניין.
{{ח:תתת|(3)}} השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע מקרים ונסיבות שבהתקיימם יירראו מוצרי תעבורה המיובאים בכמות כאמור בסעיף קטן (א) כמוצרים שאינם מיובאים לשימוש אישי או משפחתי.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש לייבא מוצרי תעבורה לצורכי מוסד לימוד זכאי לייבא מוצרי תעבורה או לקבל רישיון לייבואם לפי {{ח:פנימי|סעיף 110|סעיף 110}}, לפי העניין, לייבוא מוצרי תעבורה במספר הנדרש לצורכי מוסד הלימוד, ויחולו לעניין זה הוראות סעיף קטן (א)(1) עד (3), בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייבא אדם מוצר תעבורה לפי סעיף זה למטרת מכירתו לאחר.

{{ח:סעיף|113|ייבוא מוצרי תעבורה מקוריים}}
{{ח:ת}} השר רשאי לקבוע, מטעמים של בטיחות והגנה על שלום הציבור, סוגי מוצרי תעבורה שאין לייבאם אלא אם כן הם מוצרי תעבורה מקוריים; תקנות לפי סעיף זה יותקנו בהסכמת שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה ובאישור הוועדה.

{{ח:סעיף|114|ייבוא מוצרי תעבורה משומשים}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייבא אדם מוצרי תעבורה משומשים.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), הרשות המוסמכת לייבוא רשאית לתת רישיון לייבוא מוצרי תעבורה משומשים –
{{ח:תתת|(1)}} לצורך התקנתם ברכב אספנות כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, בתנאים שתקבע ברישיון;
{{ח:תתת|(2)}} מסוג שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, בתנאים שתקבע ברישיון.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”מוצר תעבורה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}.

{{ח:סעיף|115|פטור מקיום תנאים לייבוא מוצרי תעבורה או לקבלת רישיון לייבוא מוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע כי בהתקיים נסיבות שיקבע תהיה הרשות המוסמכת לייבוא רשאית לתת למייבא מוצרי תעבורה פטור מקיום התנאים לייבוא מוצר תעבורה או מקבלת רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 109|סעיפים 109}} {{ח:פנימי|סעיף 110|ו־110}}, לפי העניין, ובכלל זה רשאי השר לקבוע תנאים חלופיים או משלימים לאותם תנאים; ואולם לא יינתן פטור לפי סעיף זה לעניין טובין שייבואם אסור על פי כל דין.

{{ח:סעיף|116|{{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳}} – סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע כי הוראות מסוימות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|מסימן זה}} לא יחולו על ייבוא מוצרי תעבורה המיועדים להתקנה ברכב מסוג שיקבע.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ד|סימן ד׳: סחר במוצרי תעבורה}}

{{ח:סעיף|117|רישיון לסחר במוצרי תעבורה|תיקון: תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון לסחר במוצרי תעבורה:
{{ח:תתת|(1)}} לרשותו מקום מתאים לאחסון של מוצרי תעבורה כפי שקבע השר, לפי סוג מוצר התעבורה; ואולם מצא המנהל כי בשל מאפייני פעילותו של מבקש הרישיון אין צורך במקום אחסון כאמור, רשאי הוא לפטור מבקש רישיון, בהחלטה מנומקת בכתב, מהחובה לפי פסקה זו, ובלבד שקבע ברישיון תנאים חלופיים להבטחת בטיחות הסחר במוצר התעבורה; פטור לפי פסקה זו יכול שיינתן לעניין סוג מוצר תעבורה; מתן פטור לפי פסקה זו יפורסם באתר האינטרנט של המשרד;
{{ח:תתת|(2)}} הוא איש מקצוע שמתקיימים לגביו התנאים המפורטים להלן או שעומד לרשותו איש מקצוע כאמור:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא בעל ניסיון מוכח של שנתיים לפחות בסחר במוצרי תעבורה מהסוג שמבקש הרישיון מבקש לסחור בהם, או שהוא בעל תעודת מקצוע באחד או יותר ממקצועות רכב כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, ולעניין בעל רישיון לסחר בצמיגים – הוא מנהל מקצועי של מוסך לתיקון צמיגים ואבובים או טכנאי מוסמך, או הנדסאי או מהנדס במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוא עמד בהצלחה בבחינות לפי תכנית בחינות שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה; השר יקבע את סדרי הבחינות, דרך קבלת תוצאות הבחינות והשגה על תוצאותיהן.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), יראו את בעלי הרישיונות המפורטים להלן כבעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו;
{{ח:תתת|(2)}} בעל רישיון יבואן מסחרי;
{{ח:תתת|(3)}} בעל רישיון להפעלת מוסך;
{{ח:תתת|(4)}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע הוראות לעניין פטור מחובת רישיון לפי סעיף זה, ובכלל זה פטור לעניין סחר במוצרי תעבורה לסוגי רכב כפי שיקבע.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|118|תנאים לסחר במוצרי תעבורה מיובאים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה לא יסחר במוצר תעבורה מיובא, אלא אם כן מוצר התעבורה יובא בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא}}, ככל שהן חלות לגביו, ולעניין מוצר תעבורה שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 108|סעיף 108}} – גם בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יסחר אדם במוצר תעבורה מיובא שהוא מוצר תעבורה משומש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 114|בסעיף 114(ב)}}, אלא אם כן מוצר התעבורה מיועד לאחד או יותר מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} שימוש בחומר הגלם שממנו עשוי מוצר התעבורה;
{{ח:תתת|(2)}} הרכבתו ברכב שאינו מיועד לנסיעה בדרך כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:תתת|(3)}} הרכבתו ברכב אספנות כמשמעותו לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}.

{{ח:סעיף|119|אחריות למוצרי תעבורה – בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה}}
{{ח:תת|(א)}} לא ימכור בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה מוצר תעבורה, אלא אם כן מסר לקונה בעת המכירה תעודת אחריות למוצר התעבורה ולפעילותו התקינה לתקופה שלא תפחת משלושה חודשים או לנסיעה של 6,000 קילומטרים מיום התקנת המוצר ברכב, ככל שנדרשת התקנה כאמור לצורך השימוש במוצר, ואם לא נדרשת התקנה – מיום המסירה לקונה, והכול לפי המוקדם; השר, באישור הוועדה, רשאי לשנות את התקופה ואת מספר הקילומטרים כאמור בסעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} נקבעה לפי דין, ובכלל זה לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, תקופת אחריות ארוכה יותר מהתקופה כאמור באותו סעיף קטן – תחול התקופה הארוכה יותר;
{{ח:תתת|(2)}} תקופת האחריות שייתן בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה ללקוח לא תפחת מתקופת האחריות שנתן יצרן מוצר התעבורה או מי מטעמו;
{{ח:תתת|(3)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה רשאי לתת ללקוח אחריות למוצר התעבורה באמצעות חשבונית שהוא מוסר ללקוח לפי דין, ובלבד שכלל בחשבונית פרטים שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה ובאישור הוועדה; בתקנות כאמור רשאי השר לקבוע את גודל האותיות המזערי ואת אופן הצגת פרטי האחריות בחשבונית; הוראות לפי פסקה זו לא יחולו על מוצרי תעבורה שחלות עליהם הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, לעניין אחריות ושירות לאחר מכירה.

{{ח:סעיף|120|תיאור מוצרי תעבורה על ידי בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה יתאר תיאור מלא ונכון של מוצרי התעבורה שהוא סוחר בהם, וייתן ללקוח הנחיות בדבר התקנתם, הרכבתם והשימוש בהם, או יפנה אותו לקבלת שירות במוסך, לפי סוג המוצר.

{{ח:סעיף|121|סימון מוצרי תעבורה על ידי בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה לא יסחר במוצר תעבורה, אלא אם כן מסומנים על גביו או על גבי אריזתו, נוסף על הפרטים שעליו לסמן לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, מספרו הקטלוגי ודרישות התקינה שלפיהן יוצר, אם ישנן.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות פסקה (1), למעט חובת סימון מספר קטלוגי ולמעט סימון לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}} של שם היצרן או סמלו המסחרי, לא יחולו על בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו לגבי מוצרי תעבורה המשמשים לייצור הרכב.
{{ח:תתת|(3)}} השר רשאי לקבוע כי בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה יהיה פטור מחובת הסימון של מספר קטלוגי ודרישות תקינה כאמור בפסקה (1), בתנאים ולגבי סוגי מוצרי תעבורה שיקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} מועד הסימון של הפרטים כאמור בסעיף קטן (א) יהיה בהתאם לדרישות התקינה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 109|בסעיף 109}}, אם נקבעו בהן הוראות לעניין מועד הסימון; לא נקבעו הוראות כאמור בדרישות התקינה – תחול חובת הסימון לאחר ייבוא המוצר ולכל המאוחר טרם שיווקו לצרכן, אך בעל הרישיון לסחר במוצרי תעבורה רשאי לסמן את מוצר התעבורה לפני ייבואו; על אף האמור, סימון המספר הקטלוגי וסימון לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}} של שם היצרן או סמלו המסחרי, על גבי מוצר תעבורה מיובא, ייעשו לפני ייבואו.

{{ח:סעיף|122|ליקוי בטיחותי במוצר תעבורה}}
{{ח:ת}} גילו המנהל, בעל רישיון לפי חוק זה או מעבדה מוסמכת לרכב כי יש במוצר תעבורה פגם בטיחותי סדרתי, ובכלל זה פגם שנוצר במסגרת תהליך הייצור, שעשויה להיות לו השפעה על בטיחותו של הרכב שבו הוא מותקן או מיועד להיות מותקן בו (בסעיף זה – ליקוי בטיחותי), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} בעל הרישיון או מעבדה מוסמכת לרכב יודיעו על כך למנהל;
{{ח:תת|(2)}} המנהל יודיע לכלל בעלי רישיונות לסחר במוצרי תעבורה על הליקוי הבטיחותי, ויפרסם הודעה על כך באתר האינטרנט של המשרד וכן באתר אינטרנט נוסף העוסק בענף הרכב שהגישה אליו פתוחה לציבור הרחב;
{{ח:תת|(3)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שקיבל הודעה כאמור בפסקה (2) יחדל מיד עם קבלת ההודעה לשווק את מוצר התעבורה, יפעל במאמץ סביר לאתר את בעלי כלי הרכב שבהם הותקן המוצר האמור ויזמנם אליו לשם החלפתו בלא תשלום, לרבות פירוק המוצר הלקוי והתקנת מוצר תקין במקומו.

{{ח:סעיף|123|טיפול בתלונות צרכנים – בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה יטפל בתלונות צרכנים שקיבל לגבי מוצרי תעבורה שסחר בהם, ויתעד בכתב את הטיפול בהן, תוך ציון מהות התלונה ואופן הטיפול בה, והכול כפי שקבע השר, באישור הוועדה.

{{ח:סעיף|124|השתלמות איש מקצוע העומד לרשות בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מהוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}}, המנהל רשאי להורות לבעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה כי איש מקצוע כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 117|בסעיף 117(א)(2)}} העומד לרשותו יעבור השתלמות מקצועית כפי שיורה לו, בשל התפתחות טכנולוגית או שינוי בתקינה או בחקיקה המצדיקים זאת, אלא אם כן איש המקצוע הוא בעל הרישיון.

{{ח:סעיף|125|מסירת מידע לעניין בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה|תיקון: תשע״ח־3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה יפרסם באתר האינטרנט שלו או באמצעות אתר אינטרנט של עוסק אחר (בסעיף זה – אתר האינטרנט) –
{{ח:תתת|(1)}} הודעה על ליקוי בטיחותי במוצר תעבורה שהוא משווק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 122|בסעיף 122}};
{{ח:תתת|(2)}} מידע בנוגע אליו ולמוצרי התעבורה שהוא משווק, ובכלל זה את המחיר הכולל של מוצר התעבורה לצרכן, והכול כפי שקבע השר, באישור הוועדה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יפרסם באתר האינטרנט של המשרד את רשימת אתרי האינטרנט, כפי שימסרו לו בעלי הרישיונות לסחר במוצרי תעבורה.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי, בנסיבות מיוחדות ובהחלטה מנומקת בכתב, לפטור בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה מהוראות לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע כי ההוראות לפי סעיף זה לא יחולו על בעלי רישיונות לסחר במוצרי תעבורה בהתאם להיקף פעילותם, כפי שיקבע.

{{ח:סעיף|125א|תקנות לעניין סחר במוצרי תעבורה בידי בעלי רישיונות מסוימים|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע הוראות נוספות שיחולו על בעלי רישיונות המנויים {{ח:פנימי|סעיף 117|בסעיף 117(ב)}} לעניין סחר במוצרי תעבורה, ובכלל זה מגבלות שיחולו עליהם לעניין סחר כאמור, וכן רשאי הוא לקבוע בדרך האמורה כי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|סימן זה}}, כולן או חלקן, לא יחולו על בעלי רישיונות כאמור או יחולו עליהם בשינויים כפי שיקבע.

{{ח:סעיף|126|{{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|סימן ד׳}} – סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|סימן זה}} לא יחולו על מוצרי תעבורה או סוגי מוצרי תעבורה שהשר יקבע בצו, בין השאר לפי סוג הרכב.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם)|צו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור מוצרי תעבורה, ייבואם והסחר בהם), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: רישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים}}
{{ח:קטע3|פרק ח סימן א|סימן א׳: רישיון להפעלת מוסך}}

{{ח:סעיף|127|רישיון להפעלת מוסך}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון להפעלת מוסך, מאחד או יותר מהסוגים שקבע השר בהתאם לסוג הפעולות שיתבצעו במוסך ולסוג הרכב שיטופל בו:
{{ח:תת|(1)}} לרשותו מקום המתאים להפעלת אותו סוג מוסך ולחניית כלי הרכב המטופלים במוסך, והמאפשר תנאים הולמים לעובדי המוסך, כפי שקבע השר;
{{ח:תת|(2)}} לרשותו ציוד או סוגי ציוד מתאימים להפעלת אותו סוג מוסך, כפי שקבע השר;
{{ח:תת|(3)}} לרשותו מנהל מקצועי של מוסך המתאים להפעלת אותו סוג מוסך שנוכח בו בשעות מתן השירות לציבור; השר רשאי לקבוע כי במוסכים מסוג שקבע, יהיה מנהל מקצועי בהתאם לסוג הרישיון להפעלת מוסך, וכן רשאי הוא לקבוע היקף עבודה או מספר עובדים במוסך, שבהתקיימם יעמדו לרשות המוסך מספר מנהלים מקצועיים כפי שיקבע;
{{ח:תת|(4)}} לרשותו ממלא מקום אחד לפחות למנהל המקצועי של המוסך, מבין עובדיו, שאישר המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 143|סעיף 143(ג)}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|128|ביצוע פעולות ברכב}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייתן אדם שירותי תיקון רכב, התקנה של מוצר תעבורה ברכב, אחזקה או בדיקה של רכב ({{ח:פנימי|פרק ח|בפרק זה}} – פעולות ברכב), אלא במוסך שניתן לו רישיון להפעלת מוסך או במוסך נייד שניתן לו רישיון להפעלת מוסך נייד.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, יקבע פעולות ברכב, סוגי פעולות ברכב או נסיבות לביצוען, שהוראות סעיף קטן (א) לא יחולו עליהם; כל עוד לא הותקנו תקנות כאמור, לא יחול האיסור הקבוע בסעיף קטן (א).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (פעולות ברכב המותרות שלא במוסך או במוסך נייד)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (פעולות ברכב המותרות שלא במוסך או במוסך נייד), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|129|רישיון להפעלת מוסך מומחה}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון להפעלת מוסך מומחה:
{{ח:תת|(1)}} הוא בעל רישיון להפעלת מוסך;
{{ח:תת|(2)}} הוא בעל יכולת מקצועית וציוד או סוגי ציוד מתאימים לטיפול בתוצר הרכב שלגביו הוגשה הבקשה, והכול כפי שקבע השר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|130|חובת שילוט במוסך}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון להפעלת מוסך יציב שלט בולט לעין במקום הנראה לעיני הלקוחות במוסך, שיכלול פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שם המוסך ומספר רישיונו;
{{ח:תתת|(2)}} סוג המוסך בהתאם לרישיון להפעלת מוסך שניתן לו;
{{ח:תתת|(3)}} אם הוא מוסך מומחה – התוצר שהוא מתמחה בטיפולו בהתאם לרישיון להפעלת מוסך מומחה שניתן לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 129|סעיף 129}};
{{ח:תתת|(4)}} המחיר הכולל של שעת עבודה במוסך, במטבע ישראלי.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, יקבע את הגודל המזערי של השלט כאמור בסעיף קטן (א) ואת גודל האותיות המזערי אשר יופיעו עליו, והוא רשאי לקבוע בדרך האמורה הוראות נוספות לעניין שלט כאמור, ובכלל זה פרטים נוספים שייכללו בו.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון להפעלת מוסך לא יציג במוסך שלט הכולל פרטים שאינם תואמים את הרישיון הפעלת המוסך שניתן לו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|131|הצעת סוגי מוצרי תעבורה ללקוח במוסך}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון להפעלת מוסך יציע ללקוח, לשם ביצוע פעולה ברכב, יותר מסוג אחד של מוצר תעבורה ויסביר ללקוח את ההבדלים בין סוגי המוצרים בטרם ייתן לו הצעת מחיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132}}, והכול זולת אם לא יכול היה להשיג יותר מסוג אחד כאמור במאמץ סביר; לעניין זה, ”מאמץ סביר“ – בדיקה בכל אלה, וכן בדרך נוספת או חלופית שקבע השר:
{{ח:תתת|(1)}} בפרסומים של בעלי רישיונות לסחר במוצרי תעבורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 125|סעיף 125}};
{{ח:תתת|(2)}} אצל מוסכי השירות של יבואן מסחרי המייבא כלי רכב מתוצר הרכב הנוגע בדבר;
{{ח:תתת|(3)}} אצל בעלי רישיונות לסחר במוצרי תעבורה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על ביצוע פעולה ברכב, במסגרת אחריות בשיעור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 49|בסעיף 49(ג)}}, במסגרת טיפול בתקלת בטיחות סדרתית או במקרים אחרים שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 59|סעיף 59(ב)}}.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”סוג“, של מוצר תעבורה – מוצר תעבורה מקורי, מוצר תעבורה חליפי או מוצר תעבורה משופץ;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוצר תעבורה משופץ“ – מוצר תעבורה משומש, בין שהוא מוצר תעבורה מקורי ובין שהוא מוצר תעבורה חליפי, שעובד, נבדק והוכשר לשימוש ברכב.

{{ח:סעיף|132|הצעת מחיר במוסך}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} בעל רישיון להפעלת מוסך ייתן ללקוח הצעת מחיר שתכלול את הפעולות שהמוסך מציע כי יבוצעו ברכב, את מספר שעות העבודה הצפוי, את מוצרי התעבורה המוצעים לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, את היקף האחריות למוצר התעבורה ולפעולה שתבוצע ברכב ואת פירוט התשלומים (בסעיף זה – הצעת מחיר).
{{ח:תתת|(2)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין פרטים נוספים שייכללו בהצעת המחיר.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות סעיף זה יחולו גם אם גורם אחר, לרבות מבטח כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש״ל–1970}}, הוא שיישא בתשלום בעד ביצוע הפעולות ברכב כאמור, כולן או חלקן.
{{ח:תת|(ב)}} הצעת מחיר תינתן לראשונה ללקוח במסמך מודפס או בהודעת דואר אלקטרוני (בסעיף קטן זה – הצעת מחיר ראשונה); בעל רישיון להפעלת מוסך רשאי, בהסכמת הלקוח, לעדכן את הצעת המחיר שנתן גם באמצעים אלקטרוניים או טכנולוגיים אחרים, ובלבד שיעדכן בהתאם לכך, בהקדם האפשרי, את הצעת המחיר הראשונה שנתן.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון להפעלת מוסך יספק ללקוח את מוצרי התעבורה שפורטו בהצעת המחיר והוסכמו עם הלקוח.
{{ח:תת|(ד)}} בעל רישיון להפעלת מוסך יעביר למנהל, לפי דרישתו ולא יאוחר משבעה ימים מהמועד שבו נמסרה לו הדרישה, וכן במועדים ובאופן שיקבע השר, העתקים מהצעות מחיר ומחשבוניות שנתן ללקוחותיו.
{{ח:תת|(ה)}} בעל רישיון להפעלת מוסך ישמור הצעות מחיר שנתן ללקוחותיו, ובכלל זה הצעות מחיר מעודכנות כאמור בסעיף קטן (ב), במשך שנה מיום נתינתן.

{{ח:סעיף|133|התקנת מוצר תעבורה המתאים לדגם הרכב}}
{{ח:ת}} לא יתקין בעל רישיון להפעלת מוסך מוצר תעבורה ברכב שאינו מתאים לדגם הרכב.

{{ח:סעיף|134|איסור העברת מידע ליבואן מסחרי}}
{{ח:ת}} מוסך שירות של יבואן לא ימסור ליבואן המסחרי שעמו הוא קשור בהסכם מידע על שימוש שעשה המוסך במוצר תעבורה שלא נרכש מאותו יבואן מסחרי.

{{ח:סעיף|135|רישיון להפעלת מוסך נייד}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון להפעלת מוסך נייד:
{{ח:תתת|(1)}} לרשותו רכב שיש בו מקום לנשיאת ציוד או סוגי ציוד מתאימים להפעלת מוסך נייד, והציוד או סוגי הציוד עומדים בדרישות שקבע השר;
{{ח:תתת|(2)}} הוא מנהל מקצועי של מוסך שרישיונו מתיר לו לבצע פעולות ברכב המבוצעות במוסך נייד לפי סעיף קטן (ב), או שהוא מעסיק מנהל מקצועי של מוסך שיש לו רישיון כאמור ועומד לרשות המוסך הנייד בכל שעות פעילותו של המוסך.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון להפעלת מוסך נייד ייתן שירותים אלה בלבד, והכול כפי שקבע השר, באישור הוועדה:
{{ח:תתת|(1)}} תיקוני חירום לרכב;
{{ח:תתת|(2)}} חילוץ רכב עד להגעתו למוסך;
{{ח:תתת|(3)}} שירותי תחזוקה לצמיגים בהתאם לדרישות בטיחות, ובלבד שלא יינתנו בשול הדרך.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון להפעלת מוסך נייד יציין על גבי הרכב המשמש כמוסך נייד את המילים ”מוסך נייד“ ואת מספר הרישיון של המוסך.
{{ח:תת|(ד)}} על מוסך נייד ועל בעל רישיון להפעלת מוסך נייד יחולו הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 133|סעיפים 133}}, {{ח:פנימי|סעיף 134|134}} {{ח:פנימי|סעיף 139|ו־139}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ב|סימן ב׳: עיסוק בניהול מקצועי של מוסך}}

{{ח:סעיף|136|רישיון לניהול מקצועי של מוסך}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון לניהול מקצועי של מוסך:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא בעל רישיון נהיגה בתוקף מסוג שקבע השר;
{{ח:תתת|(3)}} הוא אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מהנדס הרשום במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הנדסאי הרשום במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתתת|(ג)}} טכנאי מוסמך הרשום במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, שסיים בהצלחה קורס ניהול עסקי במסגרת לימודי ההסמכה כטכנאי או במסגרת קורס לניהול מקצועי של מוסך, ובלבד שהמנהל אישר את תכניות הלימודים של אותם קורסים, לאחר התייעצות עם מנהל האגף להכשרה מקצועית והמועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן ג׳}} ({{ח:פנימי|פרק ח|בפרק זה}} – קורסים מקצועיים);
{{ח:תתתת|(ד)}} בעל תעודת מקצוע, במקצוע ובסוג כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, או תעודה אחרת שקבע השר, וכן תעודות גמר בקורסים מקצועיים, והכול כפי שקבע השר;
{{ח:תתת|(4)}} הוא עמד בהצלחה בבחינות לפי {{ח:פנימי|סעיף 137|סעיף 137}} או קיבל פטור לפי {{ח:פנימי|סעיף 137|אותו סעיף}}.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע סוגים של רישיונות לניהול מקצועי של מוסך בהתאם לסוג המוסך.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|137|בחינות לקבלת רישיון לניהול מקצועי של מוסך}}
{{ח:תת|(א)}} השר, על פי הצעת המועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן ג׳}}, יקבע תכנית בחינות עיוניות ומעשיות לשם קבלת רישיון לעיסוק בניהול מקצועי של מוסך, ורשאי הוא לקבוע כי מהנדס או הנדסאי יהיה פטור מהבחינות, כולן או חלקן, בתנאים כפי שיקבע.
{{ח:תת|(ב)}} השר יקבע את סדרי הבחינות כאמור בסעיף קטן (א), דרך קבלת תוצאות הבחינה והשגה על תוצאותיה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|138|חובת מיומנות מקצועית}}
{{ח:ת}} במילוי תפקידיו לפי חוק זה יפעל מנהל מקצועי של מוסך במיומנות וברמה מקצועית נאותה.

{{ח:סעיף|139|הוראות מקצועיות לעניין ביצוע פעולות ברכב}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון להפעלת מוסך ומנהל מקצועי של מוסך יפעלו בהתאם להוראות יצרן הרכב לעניין ביצוע פעולות ברכב; כללו הוראות יצרן רכב את שעות העבודה הנדרשות לביצוע פעולות ברכב, יראו אותן כמשך הזמן המרבי לביצוע אותן פעולות.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין ביצוע פעולות ברכב שיחייבו בעל רישיון להפעלת מוסך ומנהל מקצועי של מוסך.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לתת הוראות מקצועיות לעניין ביצוע פעולות ברכב לשם יישום ההוראות שקבע השר לפי סעיף קטן (ב), שיחייבו בעל רישיון להפעלת מוסך ומנהל מקצועי של מוסך, ובלבד שלא ייתן הוראות כאמור אלא בעניינים שאין לגביהם הוראות של יצרן הרכב; המנהל יפרסם הוראות שנתן לפי סעיף קטן זה באתר האינטרנט של המשרד ויפיץ אותן לבעלי הרישיונות המורשים לבצע את אותן פעולות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|140|פיקוח על עובדי המוסך}}
{{ח:ת}} מנהל מקצועי של מוסך אחראי לפיקוח על עבודתם של העובדים העוסקים בטיפול בכלי הרכב במוסך, ובכלל זה על עמידתם בהוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיפים 131 עד 133}} {{ח:פנימי|סעיף 139|ו־139}}.

{{ח:סעיף|141|בדיקת תקינותו של רכב שטופל במוסך}}
{{ח:תת|(א)}} מנהל מקצועי של מוסך אחראי לתקינות הפעולות שבוצעו ברכב שטופל במוסך, והוא יאשר את תקינותן לפני מסירת הרכב ללקוח.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון להפעלת מוסך לא ימסור רכב ללקוח אלא אם כן ניתן אישור המנהל המקצועי של המוסך לפי סעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|142|דיווח על ליקויים ברכב שהובא למוסך}}
{{ח:ת}} מנהל מקצועי של מוסך ידווח למנהל או לרשות הרישוי על ליקויים בטיחותיים ברכב שהובא למוסך שלא תוקנו, העלולים לסכן את התנועה או את הבטיחות, והכול בהתאם להוראות שקבע השר, באישור הוועדה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|143|חובת נוכחות של מנהל מקצועי של מוסך ואישור ממלא מקום למנהל המקצועי}}
{{ח:תת|(א)}} מנהל מקצועי של מוסך יהיה נוכח במוסך בשעות מתן השירות לציבור, אלא אם כן נכח במוסך ממלא מקומו שאישר המנהל לפי סעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), בעל רישיון להפעלת מוסך לא ייתן שירות רכב במוסך אם המנהל המקצועי של המוסך נעדר מהמוסך לתקופה העולה במצטבר על 60 ימים לפחות בשנה; המנהל רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב, להאריך את התקופה האמורה בתקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל לא יאשר לאדם לשמש כממלא מקום של מנהל מקצועי של מוסך, אלא אם כן אותו אדם הוא בעל רישיון לניהול מקצועי של מוסך או שמתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל תעודת מקצוע, במקצוע ובסוג כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה (בסעיף זה – תעודת המקצוע);
{{ח:תתת|(2)}} תעודת המקצוע מתאימה לסוגי הרישיונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 127|סעיפים 127}}, {{ח:פנימי|סעיף 129|129}} {{ח:פנימי|סעיף 136|ו־136}};
{{ח:תתת|(3)}} הוא בעל ניסיון של חמש שנים לפחות בעבודה במוסך בהתאם לתעודת המקצוע;
{{ח:תתת|(4)}} המנהל המקצועי של המוסך הצהיר בכתב כי לאותו אדם יש יכולת מקצועית, ניסיון והכשרה מספיקים כדי למלא את מקומו.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע נסיבות מיוחדות שבהן ממלא מקום של מנהל מקצועי של מוסך יהיה פטור מקיום התנאים כאמור בפסקאות (1) עד (3) שבסעיף קטן (ג), כולם או חלקם, בהתחשב בין השאר בסוג המוסך, במספר העובדים במוסך, בהיקף העבודה המתבצעת במוסך או בסוג הפעולות ברכב המתבצעות בו.
{{ח:תת|(ה)}} בעל רישיון להפעלת מוסך ינהל רישום לעניין היעדרות מהעבודה של המנהל המקצועי של המוסך העולה על יום עבודה אחד; רישום כאמור יישמר במשך שנה; המנהל רשאי לדרוש מבעל רישיון להפעלת מוסך להעביר לו, בתוך זמן סביר ממועד הדרישה, מידע על היעדרותו מהעבודה של המנהל המקצועי של המוסך כאמור.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|144|בירור תלונות לגבי בעלי רישיונות לפי {{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳}}}}
{{ח:ת}} המנהל יברר תלונות של לקוחות לגבי פעילותם של בעלי רישיונות לפי {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}.

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ג|סימן ג׳: המועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים}}

{{ח:סעיף|145|המועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה מועצה מייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים ({{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|בסימן זה}} – המועצה) וחבריה הם:
{{ח:תתת|(1)}} שלושה עובדים של המשרד, ובהם אישה אחת לפחות, בעלי ידע וניסיון מתאימים לתפקידי המועצה, והשר ימנה אחד מהם להיות היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} עובד של משרד הכלכלה והתעשייה, לפי המלצת שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתת|(3)}} שלושה בעלי רישיון לניהול מקצועי של מוסך, ובהם אישה אחת לפחות, לפי המלצה של הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של בעלי רישיון להפעלת מוסך.
{{ח:תת|(ב)}} השר ימנה ממלאי מקום לכל אחד מחברי המועצה, שמתקיימים בהם התנאים למינוי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} חברי המועצה יתמנו לתקופה של שלוש שנים, וניתן לשוב ולמנותם לשתי תקופות כהונה נוספות.
{{ח:תת|(ד)}} הודעה על מינוי חברי המועצה תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של המשרד; באתר האמור יפורסם גם הרכב המועצה המכהן.
{{ח:תת|(ה)}} על המועצה ועל חבריה יחולו, בשינויים המחויבים, הוראות {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיפים 62 עד 66}}, לעניין סייגים למינוי, הפסקת כהונה, ניגוד עניינים, החלת דינים על חברי המועצה שאינם עובדי המדינה ותוקף פעולות.

{{ח:סעיף|146|תפקידי המועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים}}
{{ח:ת}} תפקידי המועצה הם:
{{ח:תת|(1)}} לייעץ לשר או למנהל, לפי העניין, בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(א)}} קביעת הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב)}}, לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים;
{{ח:תתת|(ב)}} קביעה של תכנית בחינות לשם קבלת רישיון לניהול מקצועי של מוסך לפי {{ח:פנימי|סעיף 137|סעיף 137}}, תכנית לימודים לקורס ניהול מקצועי ולקורס ניהול עסקי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 136|בסעיף 136}}, ותכניות להשתלמויות מקצועיות למנהלים מקצועיים של מוסכים;
{{ח:תתת|(ג)}} קביעת הוראות מקצועיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 139|סעיף 139}};
{{ח:תת|(2)}} לבחון את המועמדים לקבלת רישיון לניהול מקצועי של מוסך, בעצמה או באמצעות בוחנים שהסמיכה לכך, בבחינות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 137|בסעיף 137}}.

{{ח:סעיף|147|בוחנים בבחינות לקבלת רישיון לניהול מקצועי של מוסך}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה רשאית להסמיך בוחנים לשם בחינת מועמדים לקבלת רישיון לניהול מקצועי של מוסך.
{{ח:תת|(ב)}} על בוחנים שהוסמכו לפי סעיף קטן (א) ואינם עובדי המדינה, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין}}, הנוגעות לעובדי הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} השר יקבע הוראות לעניין תנאי כשירות וניסיון מקצועי של בוחנים כאמור בסעיף זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}

{{ח:סעיף|148|סדרי הדיון במועצה המייעצת לעניין מנהלים מקצועיים של מוסכים}}
{{ח:תת|(א)}} יושב ראש המועצה יקבע את מועד הישיבות, מקומן ואת סדר יומן.
{{ח:תת|(ב)}} החלטות המועצה יתקבלו ברוב קולות הנוכחים בישיבה, ובלבד שנכחו בישיבה שלושה חברים לפחות ובהם נציג מכל אחד מהנציגים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 145|בפסקאות (1) עד (3) שבסעיף 145(א)}}; במקרה של קולות שקולים בהצבעה, יהיה ליושב ראש המועצה קול נוסף.
{{ח:תת|(ג)}} המועצה רשאית למנות מבין חבריה ועדות משנה לכל עניין הנוגע לתפקידיה לפי חוק זה; המלצות ועדות המשנה יובאו לאישור מליאת המועצה.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע הוראות בדבר סדרי עבודתה ודיוניה של המועצה; המועצה תקבע לעצמה את סדרי עבודתה ודיוניה, כל עוד לא נקבעו לפי חוק זה.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: שמאות רכב}}
{{ח:קטע3|פרק ט סימן א|סימן א׳: עיסוק בשמאות רכב}}

{{ח:סעיף|149|רישיון לשמאות רכב}}
{{ח:ת}} מי שמתקיימים בו כל אלה זכאי לקבל רישיון לשמאות רכב:
{{ח:תת|(1)}} הוא תושב ישראל;
{{ח:תת|(2)}} הוא בעל רישיון נהיגה בתוקף לרכב נוסעים שהוא רכב פרטי מסוג M1;
{{ח:תת|(3)}} הוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} מהנדס הרשום במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתת|(ב)}} הנדסאי הרשום במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתת|(ג)}} טכנאי מוסמך הרשום במדור שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה;
{{ח:תתת|(ד)}} בעל תעודת מקצוע, במקצוע ובסוג כפי שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה, וכן יש לו אחת מתעודות אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} תעודה המעידה שסיים 12 שנות לימוד במוסד חינוך שאישר משרד החינוך;
{{ח:תתתת|(2)}} תעודה המעידה שסיים 11 שנות לימוד במוסד חינוך שאישר משרד החינוך, וכן רישיון לניהול מקצועי של מוסך מסוג מכונאות רכב או סוג אחר שקבע השר;
{{ח:תתתת|(3)}} תעודת הסמכה תקפה של קצין בטיחות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}};
{{ח:תת|(4)}} הוא סיים בהצלחה קורס שמאות רכב שתכנית הלימודים שלו נקבעה בידי המנהל ואושרה בידי האגף להכשרה מקצועית;
{{ח:תת|(5)}} הוא סיים התמחות בת שנה אחת בתחום שמאות רכב בהתאם לכללים לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152}}, לאחר שעמד בהצלחה בבחינות לפי {{ח:פנימי|סעיף 151|סעיף 151}}.

{{ח:סעיף|150|בוחנים בבחינות לקבלת רישיון לשמאות רכב}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל יסמיך בוחנים שיבחנו את המועמדים לקבלת רישיון לעיסוק בשמאות רכב ויודיעו למנהל על עמידתם בהצלחה בבחינות העיוניות והמעשיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 151|סעיף 151}}.
{{ח:תת|(ב)}} על בוחנים שהוסמכו לפי סעיף קטן (א) ואינם עובדי המדינה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין}}, הנוגעות לעובדי הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} השר יקבע הוראות לעניין תנאי כשירות וניסיון מקצועי של בוחנים כאמור בסעיף זה.

{{ח:סעיף|151|בחינות בשמאות רכב}}
{{ח:תת|(א)}} השר, על פי הצעת המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן ב׳}}, יקבע תכנית בחינות עיוניות ומעשיות לשם קבלת רישיון לשמאות רכב.
{{ח:תת|(ב)}} השר יקבע את סדרי הבחינות, דרך קבלת תוצאות הבחינה והשגה על תוצאותיה.

{{ח:סעיף|152|התמחות בשמאות רכב}}
{{ח:ת}} השר יקבע כללים לעניין התמחות בשמאות רכב, ובכלל זה לעניין תנאי הכשירות של מי שיורשה לאמן מתמחה, הפעולות המקצועיות שמתמחה יהיה רשאי לבצע ופעולות כאמור שמתמחה יהיה רשאי לבצע רק בליווי שמאי רכב.

{{ח:סעיף|153|הוראות מקצועיות לעניין שמאי רכב}}
{{ח:ת}} השר, לאחר התייעצות עם המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן ב׳}}, יקבע הוראות מקצועיות לעניין עבודתו של שמאי רכב ומתמחה בשמאות רכב, ובכלל זה הוראות לעניין בדיקת רכב, כתיבת שומת רכב ותיקונה, חובות דיווח למנהל או לרשות הרישוי בנוגע לרכב שניזוק בתאונה ושמירת מסמכים ותיעוד, וכן פרטים נוספים שייכללו בשומת רכב.

{{ח:סעיף|154|תיקון שומת רכב}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לבדוק אם שומת רכב שערך שמאי רכב נערכה בהתאם להוראות המקצועיות שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}}.
{{ח:תת|(ב)}} מצא המנהל כי שומה שנבדקה לפי סעיף קטן (א) לא נערכה בהתאם להוראות המקצועיות, יורה על תיקון השומה או על ביטולה, לאחר שנתן לשמאי הרכב הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:תת|(ג)}} שמאי רכב רשאי, בתוך 21 ימים מיום שחתם על שומת רכב שהוגשה לרשות הרישוי לפי דין, לבקש מהמנהל לתקן או לשנות את השומה, ובלבד שהגיש את בקשתו לא יאוחר מ־90 ימים מהמועד שבו נגרם הנזק לרכב שלגביו בוצעה השומה.
{{ח:תת|(ד)}} החליט המנהל לתקן או לשנות שומת רכב לפי סעיף קטן (ג), והדבר מחייב עדכון או ביטול של רישיון הרכב שלגביו בוצעה השומה, יודיע על כך בלא דיחוי לרשות הרישוי, לבעל הרכב ולשמאי הרכב שערך את השומה.

{{ח:סעיף|155|מקום עריכתה של שומת רכב}}
{{ח:תת|(א)}} לעניין שומת רכב שלשם עריכתה יש צורך בציוד ובמיתקנים הנמצאים במוסך, שמאי רכב לא יערוך אותה אלא במוסך שהוא בעל רישיון להפעלת מוסך.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין מקום עריכתה של שומת רכב שאינה שומת רכב כאמור בסעיף קטן (א), הנערכת מחוץ למוסך.

{{ח:סעיף|156|חובת ביצוע בדיקה פיסית לרכב לשם עריכת שומת רכב}}
{{ח:ת}} שמאי רכב לא יערוך שומת רכב אלא על סמך בדיקה פיסית שערך לרכב; השר רשאי לקבוע הוראות לעניין אופן ומועד ביצועה של הבדיקה הפיסית.

{{ח:סעיף|157|איסור התחזות לשמאי רכב}}
{{ח:ת}} מי שאינו שמאי רכב לא יציג עצמו כשמאי רכב ולא ישתמש בתואר או בכינוי שמשתמע מהם שהוא שמאי רכב.

{{ח:סעיף|158|חובת הגינות ועצמאות שיקול הדעת של שמאי רכב}}
{{ח:ת}} בעריכת שומת רכב יפעל שמאי רכב בהגינות ותוך הפעלת שיקול דעת עצמאי ובלתי תלוי, ובכלל זה באופן בלתי תלוי בזהותו של מזמין השומה או עניינו בתוכן השומה, וינקוט אמצעים סבירים כדי להבטיח את התנהגותם המהימנה של עובדיו.

{{ח:סעיף|159|איסור השפעה על שיקול הדעת של שמאי רכב בעריכת שומת רכב}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון לפי חוק זה לא יפעל, במישרין או בעקיפין, כדי להשפיע על שיקול הדעת של שמאי רכב לעניין עריכת שומת רכב כפי שנקבע לפי סעיף קטן (ב); הוראות לפי סעיף זה יחולו גם על אדם הנותן שירות רכב או עוסק במקצוע בענף הרכב, הפועל בלא רישיון בניגוד להוראות לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, יקבע מעשים או מחדלים המהווים השפעה אסורה על שיקול דעת של שמאי רכב כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (השפעה אסורה על שיקול דעת של שמאי רכב)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (השפעה אסורה על שיקול דעת של שמאי רכב), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ט סימן ב|סימן ב׳: המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב}}

{{ח:סעיף|160|המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה מועצה מייעצת לעניין שמאי רכב ({{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|בסימן זה}} – המועצה) שחבריה הם כמפורט להלן, ובהם שתי נשים לפחות:
{{ח:תתת|(1)}} שלושה עובדים של המשרד, בעלי ניסיון ומומחיות מתאימים לתפקידי המועצה, והשר ימנה אחד מהם להיות היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} שלושה שמאי רכב, לפי המלצה של הארגון הארצי המייצג את המספר הגדול ביותר של שמאי הרכב;
{{ח:תתת|(3)}} נציג של הממונה על שוק ההון, הביטוח והחיסכון במשרד האוצר, לפי המלצת הממונה;
{{ח:תתת|(4)}} נציג משטרת ישראל, לפי המלצת ראש אגף התנועה במשטרת ישראל;
{{ח:תתת|(5)}} נציג ארגוני צרכנים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן#סעיף 31|בסעיף 31(א) לחוק הגנת הצרכן}}, שהוא בעל ידע בתחום שמאות הרכב או בתחום הרכב, או בעל ידע משפטי באחד מתחומים אלה.
{{ח:תת|(ב)}} השר ימנה ממלאי מקום לכל אחד מחברי המועצה, שמתקיימים בהם התנאים למינוי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} חברי המועצה יתמנו לתקופה של שלוש שנים, וניתן לשוב ולמנותם לשתי תקופות כהונה נוספות.
{{ח:תת|(ד)}} המועצה רשאית למנות, מבין חבריה, ועדות משנה אשר ייעצו לה בכל עניין הנוגע לתפקידיה לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ה)}} הודעה על מינוי חברי המועצה תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של המשרד; באתר האמור יפורסם גם הרכב המועצה המכהן.
{{ח:תת|(ו)}} על המועצה ועל חבריה יחולו, בשינויים המחויבים, הוראות {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיפים 62 עד 66}}, לעניין סייגים למינוי, הפסקת כהונה, ניגוד עניינים, החלת דינים על חברי המועצה שאינם עובדי המדינה ותוקף פעולות.

{{ח:סעיף|161|תפקידי המועצה המייעצת לעניין שמאי רכב}}
{{ח:ת}} המועצה תייעץ לשר או למנהל, לפי העניין, בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} סירוב לתת רישיון לשמאות רכב, ביטול הרישיון, התלייתו או סירוב לחדשו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיפים 8}} {{ח:פנימי|סעיף 10|ו־10}};
{{ח:תת|(2)}} קביעת הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב)}}, לעניין שמאי רכב;
{{ח:תת|(3)}} קביעה של תכניות הבחינות לשם קבלת רישיון לשמאות רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 151|סעיף 151}}, תכנית לימודים לקורס שמאות רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 149|סעיף 149(4)}}, ותכניות להשתלמויות מקצועיות לשמאי רכב;
{{ח:תת|(4)}} קביעת הוראות מקצועיות לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}}.

{{ח:סעיף|162|סדרי הדיון במועצה המייעצת לעניין שמאי רכב}}
{{ח:תת|(א)}} יושב ראש המועצה יקבע את מועדי ישיבות המועצה, את מקומן ואת סדר יומן.
{{ח:תת|(ב)}} החלטות המועצה יתקבלו ברוב קולות הנוכחים בישיבה, ובלבד שנכחו בישיבה לפחות יושב ראש המועצה ושני חברי מועצה נוספים; היו הדעות שקולות, תכריע דעת היושב ראש.
{{ח:תת|(ג)}} דנה המועצה בנושא קביעת תכנית לימודים לקורס שמאות רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 149|סעיף 149(4)}}, תזמין לישיבה נציג ממשרד הכלכלה והתעשייה.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע הוראות בדבר סדרי עבודתה ודיוניה של המועצה; המועצה תקבע לעצמה את סדרי עבודתה ודיוניה, כל עוד לא נקבעו לפי חוק זה.

{{ח:קטע3|פרק ט סימן ג|סימן ג׳: דין משמעתי של שמאי רכב}}

{{ח:סעיף|163|עבירות משמעת}}
{{ח:ת}} שמאי רכב שעשה אחד מאלה, עבר עבירת משמעת:
{{ח:תת|(1)}} התנהג בדרך שאינה הולמת את עיסוקו;
{{ח:תת|(2)}} גילה חוסר אחריות או רשלנות חמורה במהלך עיסוקו בשמאות רכב;
{{ח:תת|(3)}} פעל באופן שיש בו חשש לניגוד עניינים בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}, או בניגוד לכללי אתיקה מקצועית שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|אותו סעיף}};
{{ח:תת|(4)}} הורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק בשמאות רכב;
{{ח:תת|(5)}} לא מילא אחר הוראות המנהל לעניין השתלמות מקצועית לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}};
{{ח:תת|(6)}} פעל בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיף 153}};
{{ח:תת|(7)}} ערך שומת רכב בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 156|סעיף 156}};
{{ח:תת|(8)}} לא הפעיל שיקול דעת עצמאי ובלתי תלוי בעת עריכת שומת רכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 158|סעיף 158}};
{{ח:תת|(9)}} השפיע על שמאי רכב אחר בעריכת שומת רכב, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 159|סעיף 159(ב)}}.

{{ח:סעיף|164|מינוי ועדת משמעת}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה ועדת משמעת, שתפקידה לדון ולהחליט בעבירות משמעת של שמאי רכב ({{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|בסימן זה}} – ועדת המשמעת).
{{ח:תת|(ב)}} חברי ועדת המשמעת תהיה בת שלושה חברים והם:
{{ח:תתת|(1)}} מי שכשיר להתמנות שופט בית משפט שלום, לפי הצעת שר המשפטים, והוא יהיה היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} עובד המדינה, בעל מומחיות בתחום הרכב, שהוא בעל תפקיד בכיר במשרד ואינו המנהל;
{{ח:תתת|(3)}} שמאי רכב בעל ותק של שבע שנים לפחות שאינו עובד המדינה, לפי המלצת המועצה המייעצת לעניין שמאי הרכב שמונתה לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן ב׳}} (בסעיף זה – המועצה), ואם לא המליצה המועצה כאמור בתוך 45 ימים מיום פניית השר – שמאי רכב כאמור לפי החלטת השר.
{{ח:תת|(ג)}} לא ימונה חבר המועצה לחבר ועדת המשמעת, בטרם חלפה שנה מתום כהונתו כחבר המועצה.
{{ח:תת|(ד)}} השר ימנה ממלאי מקום לחברי ועדת המשמעת לפי הוראות סעיף זה.
{{ח:תת|(ה)}} הודעה על מינוי חברי ועדת המשמעת תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|165|תקופת כהונה של חבר ועדת המשמעת}}
{{ח:ת}} חבר ועדת המשמעת יתמנה לתקופה של ארבע שנים, ורשאי השר לשוב ולמנותו לתקופה אחת נוספת, וכן לשוב ולמנותו לאחר הפסקה של ארבע שנים רצופות לפחות.

{{ח:סעיף|166|סייגים למינוי של חבר ועדת המשמעת}}
{{ח:ת}} לא ימונה לחבר ועדת המשמעת מי שמתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא הורשע בפסק דין סופי, בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש חבר בוועדת המשמעת; לעניין זה, ”הורשע“ – לרבות מי שבית משפט קבע כי ביצע את העבירה;
{{ח:תת|(2)}} הוגשו נגדו כתב אישום או קובלנה בשל עבירה כאמור בפסקה (1) וטרם ניתן פסק דין בעניין;
{{ח:תת|(3)}} הוא עלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר ועדת המשמעת לבין עניין אישי או תפקיד אחר שהוא ממלא.

{{ח:סעיף|167|הפסקת כהונה של חבר ועדת המשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} חבר ועדת המשמעת יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו אם התפטר מחברותו בוועדת המשמעת במסירת כתב התפטרות לשר.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי, בהודעה בכתב, להעביר חבר ועדת המשמעת מכהונתו, בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא חדל למלא אחר תנאי הכשירות לפי {{ח:פנימי|סעיף 164|סעיף 164(ב)}};
{{ח:תתת|(2)}} התקיים בו האמור {{ח:פנימי|סעיף 166|בסעיף 166(1), (2) או (3)}};
{{ח:תתת|(3)}} נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו;
{{ח:תתת|(4)}} התקיימו נסיבות אחרות שבשלהן אין הוא ראוי לכהן כחבר ועדת המשמעת.

{{ח:סעיף|168|סמכות לסיים דיון}}
{{ח:ת}} חבר ועדת המשמעת שהחל בדיון ותקופת כהונתו כחבר ועדת המשמעת הסתיימה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 165|סעיף 165}} או נפסקה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 167|סעיף 167(א) או (ב)(1)}}, יהיה מוסמך לסיים את הדיון שהחל בו בתוך שישה חודשים מיום שהסתיימה או נפסקה כהונתו, זולת אם ראה השר כי יש הצדקה לקיצור התקופה.

{{ח:סעיף|169|השעיה מכהונה של חבר ועדת המשמעת}}
{{ח:ת}} השר רשאי, בהודעה בכתב, להשעות חבר ועדת המשמעת מכהונתו אם הוגשו נגדו כתב אישום או קובלנה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 166|בסעיף 166(2)}} – עד למתן פסק דין סופי בעניין.

{{ח:סעיף|170|אי־תלות}}
{{ח:ת}} במילוי תפקידו אין על חבר ועדת משמעת מרות זולת מרותו של הדין.

{{ח:סעיף|171|תובע ותפקידיו|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} התובע לפני ועדת המשמעת (בחוק זה – תובע) יהיה היועץ המשפטי של המשרד או עורך דין עובד המדינה שהוא הסמיכו לכך.
{{ח:תת|(ב)}} קובלנה נגד שמאי רכב תוגש לוועדת המשמעת בידי תובע.
{{ח:תת|(ג)}} תובע רשאי לחקור תלונות על עבירות משמעת של שמאי רכב.
{{ח:תת|(ד)}} לשם ביצוע סמכויותיו לפי חוק זה יהיו לתובע הסמכויות לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}, {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|וסעיף 3 לפקודה האמורה}} יחול, בשינויים המחויבים, על חקירה שערך תובע.
{{ח:תת|(ה)}} נוכח תובע כי יש ראיות לכאורה לכך ששמאי רכב עבר עבירת משמעת, יגיש נגדו קובלנה לוועדת המשמעת, זולת אם סבר שנסיבות העניין בכללותן אינן מתאימות להגשת קובלנה.

{{ח:סעיף|172|זכות עיון}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה קובלנה, רשאים הנקבל וסניגורו לעיין בכל זמן סביר בחומר הבירור שבידי התובע והנוגע לקובלנה ולהעתיקו.
{{ח:תת|(ב)}} נקבל רשאי לבקש מוועדת המשמעת להורות לתובע להתיר לו עיון בחומר שהוא, לטענתו, חומר בירור ולא הועמד לעיונו.
{{ח:תת|(ג)}} בקשה לפי סעיף קטן (ב) תידון לפני יושב ראש ועדת המשמעת בשבתו כדן יחיד.
{{ח:תת|(ד)}} בעת הדיון בבקשה יהיה יושב ראש ועדת המשמעת רשאי לעיין בחומר שבמחלוקת, אם ראה בכך צורך.
{{ח:תת|(ה)}} על החלטת יושב ראש ועדת המשמעת לפי סעיף קטן (ג) ניתן לערער בתוך 15 ימים לפני בית משפט מחוזי שידון בערעור בדן יחיד.
{{ח:תת|(ו)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#פרק ג|פרק ג׳ לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, או כדי לאפשר עיון בחומר כאמור בסעיף קטן (א), שאי־גילויו מותר או שגילויו אסור לפי כל דין.
{{ח:תת|(ז)}} לא יגיש תובע לוועדת המשמעת כראיה חומר כאמור בסעיף קטן (א), אם לא ניתנה לנקבל או לסניגורו הזדמנות סבירה לעיין בו ולהעתיקו אלא אם כן הם ויתרו על כך בכתב, או חומר שאי־גילויו מותר או שגילויו אסור לפי כל דין.

{{ח:סעיף|173|הודעה למתלונן}}
{{ח:תת|(א)}} מתלונן זכאי לקבל מידע על השלב שבו נמצא בירור התלונה שהגיש או הקובלנה הקשורה אליה; ואולם לא ייכלל במידע לפי סעיף קטן זה מידע שמסירתו אסורה לפי כל דין או שיש במסירתו, לפי שיקול דעתו של התובע, כדי לפגוע בחקירה או בפרטיותו או בשלומו של אדם.
{{ח:תת|(ב)}} החליט תובע שהופנתה אליו תלונה כי אין מקום להגיש קובלנה על פיה, יודיע על כך למתלונן בהודעה מנומקת.
{{ח:תת|(ג)}} הוגשה קובלנה על עבירת משמעת על יסוד תלונתו של אדם, יודיע התובע למתלונן על הגשת הקובלנה בעניין, ועל החלטת ועדת המשמעת בקובלנה, אם המתלונן לא נכח בשעת מתן ההחלטה; התובע ימציא העתק מהחלטת ועדת המשמעת למתלונן, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת אחרת, מטעמים שיירשמו.

{{ח:סעיף|174|הדיון בוועדת המשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} דיון משמעתי יתנהל בנוכחות התובע והנקבל, אך ועדת המשמעת רשאית לנהל דיון שלא בנוכחות הנקבל, באחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} סניגורו של הנקבל התייצב במקומו;
{{ח:תתת|(2)}} הנקבל נעדר מהישיבה בלא סיבה מספקת לאחר שהוזהר כי אם ייעדר בלא סיבה מספקת תהיה הוועדה רשאית לדון בעניינו שלא בפניו.
{{ח:תת|(ב)}} הליכים כאמור בסעיף קטן (א) שהתקיימו שלא בנוכחות הנקבל יובאו לידיעתו בדרך שתורה ועדת המשמעת.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת המשמעת תדון בדלתיים סגורות, אלא אם כן הורתה לקיים את הדיון, כולו או חלקו, בפומבי; ביקש הנקבל כי הדיון יתקיים בפומבי, תקיימו ועדת המשמעת בפומבי, אלא אם כן הורתה, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לקיים את הדיון, כולו או חלקו, בדלתיים סגורות.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), הדיון בעבירת משמעת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 163|בסעיף 163(4)}} יתקיים בפומבי, אלא אם כן פסק הדין כאמור {{ח:פנימי|סעיף 163|באותו סעיף}}, כולו או חלקו, נאסר לפרסום.
{{ח:תת|(ה)}} המתלונן זכאי להיות נוכח בדיון המתקיים בדלתיים סגורות בקובלנה שהוגשה על יסוד תלונתו וכן זכאי הוא שאדם המלווה אותו לפי בחירתו יהיה נוכח עמו בדיון, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת, מטעמים מיוחדים שיירשמו, שלא לאפשר את נוכחותם בדיון, כולו או חלקו.
{{ח:תת|(ו)}} ועדת המשמעת רשאית לאפשר לאדם שאינו הקובל או הנקבל להיות נוכח בדיון המתקיים בדלתיים סגורות, כולו או חלקו.
{{ח:תת|(ז)}} על דיון בדלתיים סגורות ועל דיון בפומבי לפי סעיף זה, יחולו ההוראות לעניין איסור פרסום המפורטות {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 70|בסעיף 70 לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, בשינויים המחייבים.

{{ח:סעיף|175|זכות טיעון לנקבל}}
{{ח:ת}} בדיון לפני ועדת המשמעת תינתן לנקבל הזדמנות להשמיע את טענותיו, להביא ראיות, להעיד עדים ולחקור כל עד שיתייצב לפני ועדת המשמעת.

{{ח:סעיף|176|סדרי דין ודיני ראיות}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים יקבע את סדרי הדין לפני ועדת המשמעת; כל עוד לא הותקנו תקנות כאמור או בעניין שלא נקבעה לגביו הוראה בתקנות, תפעל הוועדה בדרך הנראית לה צודקת ומועילה ביותר.
{{ח:תת|(ב)}} הסמכות להחליט בעניינים שבסדרי דין הנוגעים לקובלנה מסוימת, נתונה ליושב ראש ועדת המשמעת שעה שהוועדה אינה יושבת בדין.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת המשמעת אינה כפופה לדיני הראיות, פרט לדינים בדבר ראיות חסויות, אלא אם כן קבע שר המשפטים כי על ועדת המשמעת יחולו חלק מדיני הראיות כפי שיקבע.
{{ח:תת|(ד)}} הממצאים והמסקנות בהכרעת הדין שבפסק דין סופי במשפט פלילי המרשיע את הנקבל, יראו אותם כמוכחים בהליך משמעתי נגד אותו נקבל.

{{ח:סעיף|177|ועדת המשמעת שנחלקו בה הדעות}}
{{ח:ת}} נחלקו דעות חברי ועדת המשמעת, תכריע דעת הרוב; באין רוב לדעה אחת, תכריע הדעה אשר לדעת יושב ראש הוועדה מקילה עם הנקבל, ואולם אם לא היה רוב דעות לגבי סוג אמצעי המשמעת או מידתו, תצורף הדעה המחמירה יותר לדעה המקילה הקרובה אליה.

{{ח:סעיף|178|מותב חסר}}
{{ח:תת|(א)}} נעדר חבר ועד המשמעת שאינו היושב ראש מישיבה, יתקיים הדיון באותה ישיבה לפני חברי הוועדה הנוכחים אם הסכימו לכך הצדדים, אלא אם כן החליט היושב ראש לדחות את הדיון.
{{ח:תת|(ב)}} דיון שנערך במותב חסר כאמור בסעיף קטן (א) לא יסתיים אלא לפני ועדת המשמעת בהרכבה המלא.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 177|בסעיף 177}}, החלטה במותב חסר שנחלקו בו הדעות תתקבל על פי דעתו של יושב ראש ועדת המשמעת.

{{ח:סעיף|179|מותב קטוע}}
{{ח:תת|(א)}} נבצר מחבר ועדת משמעת שאינו היושב ראש לסיים את הדיון, יצרף היושב ראש במקומו את ממלא מקומו של אותו חבר, אלא אם כן החליט, מטעמים מיוחדים שיירשמו ולאחר שנתן לבעלי הדין הזדמנות לטעון את טענותיהם, כי צירוף ממלא המקום עלול לגרום לעיוות דין.
{{ח:תת|(ב)}} צורף ממלא המקום כאמור בסעיף קטן (א), רשאית ועדת המשמעת להמשיך בדיון מהשלב שאליו הגיעה בהרכבה הקודם אם סברה שלא ייגרם עיוות דין, לאחר שניתנה לבעלי הדין הזדמנות לטעון את טענותיהם; החליטה הוועדה להמשיך בדיון, רשאית היא לנהוג בראיות שגבתה בהרכבה הקודם כאילו גבתה אותן בעצמה, או לחזור ולגבותן, כולן או חלקן.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 177|בסעיף 177}}, החלטה במותב קטוע שנחלקו בו הדעות תתקבל על פי דעתו של יושב ראש ועדת המשמעת.

{{ח:סעיף|180|פסילת חבר ועדת המשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} תובע או נקבל רשאים לבקש שחבר ועדת המשמעת יפסול את עצמו מלישב בדין אם קיימות נסיבות שיש בהן כדי ליצור חשש ממשי למשוא פנים בבירור הקובלנה.
{{ח:תת|(ב)}} לא תישמע בקשה כאמור בסעיף קטן (א) אלא בתחילת הדיון או מיד לאחר שנודעו לתובע או לנקבל הנסיבות שיש בהן כדי ליצור חשש ממשי כאמור באותו סעיף קטן.
{{ח:תת|(ג)}} נטענה טענת פסלות נגד חבר ועדת המשמעת, תחליט בה ועדת המשמעת לאלתר ולפני שתיתן כל החלטה אחרת.
{{ח:תת|(ד)}} על החלטת ועדת המשמעת בעניין פסלות חבר הוועדה, רשאים תובע או נקבל לערער לפני בית המשפט המחוזי בתוך שבעה ימים מיום המצאת ההחלטה.
{{ח:תת|(ה)}} נמנע מחבר ועדת המשמעת להמשיך ולהשתתף בדיון בשל החלטה לפי סעיף קטן (ג), יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 178|סעיף 178}}.

{{ח:סעיף|181|סמכויות עזר של ועדת המשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת המשמעת רשאית, ביוזמתה או לבקשת בעל דין –
{{ח:תתת|(1)}} לזמן אדם לבוא לפניה כדי להעיד או להציג דבר;
{{ח:תתת|(2)}} להזהיר או להשביע עד בהתאם {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה)|לחוק לתיקון דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה), התש״ם–1980}};
{{ח:תתת|(3)}} לבקש מבית המשפט המחוזי שבתחום שיפוטו יושבת הוועדה לתת צו לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 13|סעיף 13 לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, לשם גביית עדות;
{{ח:תתת|(4)}} לפסוק דמי נסיעה ולינה ושכר בטלה לעדים שהוזמנו לפי סעיף זה, כמו לעד שהוזמן להעיד בבית משפט.
{{ח:תת|(ב)}} דרשה ועדת המשמעת מאדם להעיד או להציג דבר כאמור בסעיף קטן (א)(1) והוא סירב לעשות כן בלא הצדק המניח את דעת הוועדה, רשאית היא לצוות על הבאתו לפניה בזמן שתקבע בצו, ובלבד שהזהירה אותו כי בכוונתה לעשות כן; על צו הבאה לפי סעיף קטן זה יחולו ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 73א|סעיף 73א לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} הסמכות להחליט בעניינים לפי סעיף זה הנוגעים לקובלנה מסוימת, נתונה ליושב ראש ועדת המשמעת, שעה שהוועדה אינה יושבת בדין.

{{ח:סעיף|182|אמצעי משמעת}}
{{ח:תת|(א)}} מצאה ועדת המשמעת כי הנקבל עבר עבירת משמעת, רשאית היא לנקוט נגדו אחד או יותר מאמצעים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התראה;
{{ח:תתת|(2)}} נזיפה;
{{ח:תתת|(3)}} קנס בסכום שלא יעלה על הסכום כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין}};
{{ח:תתת|(4)}} התניית המשך העיסוק בשמאות הרכב או בתחומי פעילות מסוימים במסגרת העיסוק האמור, בכך שהנקבל יעבור השתלמות מקצועית או יחויב בתקופת ניסיון;
{{ח:תתת|(5)}} התליית הרישיון לתקופה שלא תעלה על חמש שנים או הגבלתו לתקופה כאמור לתחומי פעילות מסוימים;
{{ח:תתת|(6)}} ביטול הרישיון.
{{ח:תת|(ב)}} מי שרישיונו בוטל לפי הוראות סעיף קטן (א)(6), לא יגיש בקשה לרישיון לפני שחלפו שבע שנים מיום ביטול הרישיון.

{{ח:סעיף|183|אמצעי משמעת על־תנאי}}
{{ח:תת|(א)}} החליטה ועדת המשמעת לנקוט נגד נקבל אמצעי משמעת של קנס או התליית רישיון, רשאית היא להורות בהחלטתה שאמצעי המשמעת האמור יהיה, כולו או חלקו, על־תנאי.
{{ח:תת|(ב)}} החליטה ועדת המשמעת לנקוט נגד נקבל אמצעי משמעת על־תנאי, לא יופעל התנאי אלא אם כן עבר הנקבל, בתוך התקופה שנקבעה בהחלטת ועדת המשמעת, שלא תפחת משנה ולא תעלה על שלוש שנים (בסעיף זה – תקופת התנאי), אחת מעבירות המשמעת שנקבעו בהחלטה (בסעיף זה – עבירה נוספת), וועדת המשמעת מצאה, בתוך תקופת התנאי או לאחריה, שהנקבל עבר עבירה נוספת כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} תקופת התנאי תימנה מיום מתן החלטת ועדת המשמעת בדבר נקיטת אמצעי משמעת על־תנאי נגד נקבל, אלא אם כן הורתה ועדת המשמעת אחרת.

{{ח:סעיף|184|החלטות אחרות של ועדת המשמעת}}
{{ח:ת}} ועדת המשמעת רשאית, נוסף על האמור {{ח:פנימי|סעיף 182|בסעיפים 182}} {{ח:פנימי|סעיף 183|ו־183}} –
{{ח:תת|(1)}} לחייב את הנקבל בתשלום הוצאות ההליכים למדינה או למתלונן בסכום שתורה ולא יעלה על סכום או שיעור שקבע שר המשפטים, אם שוכנעה שניהל את ההגנה שלו באופן טרדני או קנטרני;
{{ח:תת|(2)}} לחייב את המתלונן בתשלום הוצאות ההליכים למדינה או לנקבל בסכום שתורה ולא יעלה על סכום או שיעור שקבע שר המשפטים, אם זוכה הנקבל והוועדה מצאה שהתלונה הוגשה לשם קנטור או בלא יסוד;
{{ח:תת|(3)}} לחייב את המדינה בתשלום הוצאות ההגנה לנקבל, אם זוכה הנקבל והוועדה מצאה שלא היה יסוד להגשת הקובלנה או שהתקיימו נסיבות אחרות המצדיקות זאת.

{{ח:סעיף|185|ערעור על החלטת ועדת המשמעת ועיכוב ביצוע}}
{{ח:תת|(א)}} על החלטת ועדת המשמעת בקובלנה רשאים התובע והנקבל לערער לפני בית משפט מחוזי, בתוך 45 ימים מיום המצאת ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} על החלטת ועדת המשמעת לפי {{ח:פנימי|סעיף 184|סעיף 184(2)}} רשאי מתלונן לערער לפני בית משפט מחוזי, בתוך 45 ימים מיום המצאת ההחלטה.
{{ח:תת|(ג)}} על החלטת בית המשפט המחוזי לפי סעיף זה ניתן לערער לבית המשפט העליון, אם ניתנה רשות לכך מאת שופט של בית המשפט העליון, או אם ניתנה רשות לכך בגוף פסק הדין.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} אין בהגשת ערעור כדי למנוע או לעכב את ביצוע החלטת ועדת המשמעת שעליה הוגש הערעור, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת אחרת, ואם הוגש ערעור – אם החליט בית המשפט שלערעור אחרת.
{{ח:תתת|(2)}} על החלטת ועדת המשמעת לפי פסקה (1) רשאים הנקבל והתובע לערער לבית משפט מחוזי בתוך 30 ימים מיום המצאת ההחלטה.

{{ח:סעיף|186|העמדה לעיון הציבור של החלטות ועדת המשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת המשמעת רשאית להעמיד את החלטותיה לעיון הציבור באתר האינטרנט של המשרד וכן בדרכים נוספות כפי שתורה, והכול בלא ציון שם הנקבל ופרטים אחרים שיש בהם כדי לזהותו (בסעיף זה – פרטים מזהים).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), ועדת המשמעת רשאית להעמיד לעיון הציבור את החלטתה, כולה או חלקה, כאמור באותו סעיף קטן, בציון פרטים מזהים, בדרך ולתקופה קצובה כפי שתורה ולאחר ששמעה את התובע ואת הנקבל ושקלה, בין השאר, את הפגיעה בשמו הטוב ובפרטיותו של הנקבל או של צד שלישי ואת הצורך באזהרת הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} הורתה ועדת המשמעת על פרסום החלטתה באתר האינטרנט של המשרד בציון פרטים מזהים, תיישם אמצעים טכנולוגיים נאותים ומתקדמים כדי למנוע ככל האפשר את אפשרות העיון בפרטים המזהים שפורסמו לאחר תקופת הפרסום.
{{ח:תת|(ד)}} החלטות ועדת המשמעת לא יועמדו לעיון הציבור כל עוד ניתן לערער עליהן, ואם הוגש ערעור – כל עוד לא תמו ההליכים בערעור, אלא אם כן החליט בית המשפט שלערעור אחרת.
{{ח:תת|(ה)}} על החלטת ועדת המשמעת לפי סעיף זה רשאים הנקבל והתובע לערער כשם שמערערים על החלטת ועדת המשמעת בקובלנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 185|סעיף 185}}.
{{ח:תת|(ו)}} השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע הוראות לעניין דרכי עיון בהחלטות ועדת המשמעת.

{{ח:סעיף|187|דיון משמעתי ודיון פלילי}}
{{ח:תת|(א)}} ענישה או זיכוי בהליכים פליליים או בהליכים משמעתיים על פי דין אחר אינם מונעים נקיטת הליכים לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}} נגד שמאי רכב בשל אותו מעשה או מחדל, ונקיטת אמצעי משמעת או זיכוי בהליך לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|סימן זה}} בשל אותו מעשה או מחדל אינם מונעים נקיטת הליכים פליליים או הליכים משמעתיים על פי דין אחר נגדו.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש כתב אישום נגד שמאי רכב בשל מעשה או מחדל המשמש גם עילה לדיון לפני ועדת המשמעת לפי חוק זה, רשאית ועדת המשמעת להפסיק את דיוניה עד למתן פסק דין סופי בהליך הפלילי.

{{ח:סעיף|188|סמכות המנהל להתלות רישיון עד לסיום ההליכים}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, המנהל רשאי להתלות רישיון של שמאי רכב שהוגשו נגדו קובלנה או כתב אישום בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק בשמאות רכב, עד לסיום ההליכים בוועדת המשמעת או ההליכים הפליליים, לפי העניין, אם סבר שהדבר נדרש למניעת סיכון בטיחותי או אם ראה שחומרת העניין או טובת הציבור מחייבות זאת.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתלה המנהל רישיון לפי סעיף קטן (א), אלא לאחר שנתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:תת|(ג)}} הותלה רישיונו של שמאי רכב לפי סעיף זה, וועדת המשמעת החליטה להתלות את רישיונו לפי {{ח:פנימי|סעיף 182|סעיף 182(א)(5)}}, תבוא תקופת ההתליה לפי סעיף זה במניין תקופת ההתליה לפי החלטת ועדת המשמעת כאמור.

{{ח:סעיף|189|תחולת השיפוט המשמעתי על מי שחדל להיות שמאי רכב ועל מי שרישיונו הותלה}}
{{ח:תת|(א)}} שמאי רכב שרישיונו בוטל ימשיך להיות נתון לשיפוט משמעתי לפני ועדת המשמעת לגבי מה שאירע לפני הביטול; לעניין זה יראו גם רישיון שבוטל לבקשתו של בעל הרישיון או רישיון שלא חודש על ידו לאחר שפקע, כרישיון שבוטל.
{{ח:תת|(ב)}} שמאי רכב שרישיונו הותלה ימשיך להיות נתון בתקופת ההתליה לשיפוט משמעתי לפני ועדת המשמעת לגבי פעולותיו בשמאות רכב לפני ההתליה או במהלכה.

{{ח:סעיף|190|שיפוט משמעתי של מתמחים בשמאות רכב}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופת התמחותו ועד להכרעה הסופית בדבר מתן הרישיון לשמאות רכב כפוף מתמחה בשמאות רכב להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} ולשיפוט משמעתי, ויחולו עליו ההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת המשמעת רשאית להטיל על מתמחה בשמאות רכב שעבר עבירת משמעת התראה או נזיפה או לפסלו מקבלת רישיון לשמאות רכב לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים או לצמיתות; היה בעבירה משום הפרת חובותיו כמתמחה או פגיעה בטוהר הבחינות, רשאית ועדת המשמעת גם להורות על ביטול ההתמחות, כולה או חלקה, או על ביטול בחינה.
{{ח:תת|(ג)}} פסלה ועדת המשמעת מתמחה בשמאות רכב מקבלת רישיון לשמאות רכב לצמיתות, לא יגיש המתמחה בקשה לקבלת רישיון כאמור לפני שחלפו שבע שנים מיום הפסילה.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: פיקוח ואכיפה}}

{{ח:סעיף|191|הסמכת מפקחים}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי להסמיך מפקחים, מבין עובדי המשרד, שיהיו נתונות להם סמכויות לפי {{ח:פנימי|פרק י|פרק זה}}, כולן או חלקן, לשם פיקוח על ביצוע הוראות אלה, כולן או חלקן:
{{ח:תתת|(1)}} ההוראות לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, לעניין רכב ומוצר תעבורה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוסמך מפקח לפי הוראות סעיף קטן (א), אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} משטרת ישראל הודיעה, לא יאוחר משלושה חודשים מיום קבלת פרטי העובד, כי היא אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי;
{{ח:תתת|(2)}} הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק י|פרק זה}}, כפי שהורה השר בהסכמת השר לביטחון הפנים, וכן הכשרה מתאימה בנושאים הנוגעים לחוק זה ולדיני הגנת הצרכן, כפי שהורה המנהל;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עומד בתנאי כשירות נוספים, כפי שהורה השר בהסכמת השר לביטחון הפנים.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה על הסמכת מפקח לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהוראות סעיף קטן (א) כדי לגרוע מסמכויות הפיקוח והאכיפה של הרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, לעניין רכב ומוצר תעבורה.

{{ח:סעיף|192|סמכויות פיקוח}}
{{ח:ת}} לשם פיקוח על ביצוע ההוראות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191|בסעיף 191(א)}}, רשאי מפקח –
{{ח:תת|(1)}} לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;
{{ח:תת|(2)}} לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח או להקל את ביצוע ההוראות האמורות, לרבות תכניות פיתוח וייצור של רכב או של מוצר תעבורה; בפסקה זו, ”מסמך“ – לרבות פלט, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המחשבים|בחוק המחשבים, התשנ״ה–1995}};
{{ח:תת|(3)}} לערוך בדיקות או מדידות של חומרים, כלי רכב ומוצרי תעבורה, לבדוק תהליכי ייצור של כלי רכב ושל מוצרי תעבורה או ליטול דגימות של חומרים בכמות הנדרשת למילוי תפקידו, וכן למסור את המדידות והדגימות למעבדה, לשמור אותן או לנהוג בהן בדרך אחרת;
{{ח:תת|(4)|(א)}} אם נטילת דגימות כאמור בפסקה (3) אינה מספקת לשם הפעלת סמכויות הפיקוח לפי סעיף זה – ליטול מוצר תעבורה לשם בדיקתו במעבדה; מוצר תעבורה שניטל לפי פסקה זו יישמר למשך תקופת הבדיקה, שלא תעלה על 90 ימים, ובתום התקופה יודיע המפקח למי שניטל ממנו המוצר או לבעליו של המוצר (בפסקה זו – בעל מוצר התעבורה) כי באפשרותו לקבל בחזרה את המוצר ממקום כפי שיודיע לו.
{{ח:תתת|(ב)}} על אף האמור בפסקת משנה (א), מפקח לא יחויב להחזיר מוצר תעבורה לידי בעל מוצר התעבורה, אם המוצר אינו עומד בהוראות כל דין לפי בדיקת המעבדה, או אם מצבו של המוצר לאחר בדיקת המעבדה אינו מאפשר לעשות בו שימוש למטרה שלשמה יוצר; במקרים כאמור רשאי המפקח לשמור את המוצר, להשמידו או לנהוג בו בדרך אחרת, בכפוף להוראות פסקת משנה (ג).
{{ח:תתת|(ג)}} בעל מוצר תעבורה הרואה את עצמו נפגע מהחלטת מפקח שלא להשיב לידיו את מוצר התעבורה בשל אי־עמידת המוצר בהוראות כל דין כאמור בפסקת משנה (ב), רשאי להשיג על ההחלטה לפני המנהל, בתוך שלושים ימים מהמועד שבו נמסרה לו;
{{ח:תת|(5)}} להיכנס למקום, לרבות לכלי תחבורה כשהוא נייח, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט.

{{ח:סעיף|193|סמכויות אכיפה}}
{{ח:ת}} התעורר חשד לביצוע עבירה על הוראות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 191|בסעיף 191(א)}}, רשאי מפקח –
{{ח:תת|(1)}} לחקור כל אדם הקשור לעבירה כאמור, או שעשויות להיות לו ידיעות הנוגעות לעבירה כאמור; על חקירה לפי פסקה זו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|ו־3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}, בשינויים המחויבים;
{{ח:תת|(2)}} לתפוס כל חפץ הקשור לעבירה כאמור; על תפיסה לפי פסקה זו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#פרק 4|הפרק הרביעי לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}} (בסעיף זה – פקודת מעצר וחיפוש), בשינויים המחויבים;
{{ח:תת|(3)}} לבקש מבית משפט צו חיפוש לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 23|סעיף 23 לפקודת מעצר וחיפוש}}, ולבצעו; על חיפוש לפי פסקה זו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 24|סעיפים 24(א)(1)}}, {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 26|26 עד 28}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 45|ו־45 לפקודת מעצר וחיפוש}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|194|זיהוי מפקח}}
{{ח:ת}} מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק י|פרק זה}}, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו, ולובש מדי מפקח בצבע ובצורה שהורה השר לעניין זה, ובלבד שהמדים כאמור אינם נחזים להיות מדי משטרה;
{{ח:תת|(2)}} יש בידו תעודת מפקח החתומה בידי השר, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על פי דרישה.

{{ח:קטע2|פרק יא|פרק י״א: עיצום כספי}}

{{ח:סעיף|195|{{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א}} – הגדרות|תיקון: [י״פ הודעות]}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל רישיון“ – למעט שמאי רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכום הבסיסי“ – סכום כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד המורשה לייצר ולשווק כלי רכב מסוג אופנוע, טרקטור או מכונה ניידת או רכב שהוא גרור או נתמך מסוג O1 ו־O2‏ – 15,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 17,490 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} יחיד המורשה לייצר ולשווק כלי רכב שאינם כלי רכב מסוגים כאמור בפסקת משנה (א) – 50,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 58,290 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} תאגיד – סכום הגבוה פי שניים מהסכומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב), לפי העניין;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי יבואן ישיר ויבואן עקיף שהם –
{{ח:תתתת|(א)}} מורשים לייבא כלי רכב מסוג אופנוע, טרקטור או מכונה ניידת או רכב שהוא גרור או נתמך מסוג O1 ו־O2‏ – 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 233,140 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} מורשים לייבא כלי רכב שאינם כלי רכב מסוגים כאמור בפסקת משנה (א) – 1,000,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 1,165,710 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(3)}} לגבי יבואן זעיר שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} מורשה לייבא כלי רכב מסוג אופנוע, טרקטור או מכונה ניידת או רכב שהוא גרור או נתמך מסוג O1 ו־O2‏ – 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 233,140 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} מורשה לייבא כלי רכב שאינם כלי רכב מסוגים כאמור בפסקת משנה (א) – 100,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 116,570 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} תאגיד – סכום הגבוה בחמישים אחוזים מהסכומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב), לפי העניין;
{{ח:תתת|(4)}} לגבי מתווך בייבוא אישי – 100,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 116,570 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(5)}} לגבי סוחר ברכב מיבואן שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד המורשה לסחור ברכב מסוג אופנוע בלבד – 50,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 58,290 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} יחיד המורשה לסחור ברכב שאינו מסוג אופנוע – 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 233,140 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} תאגיד – סכום הגבוה פי שניים מהסכומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב), לפי העניין;
{{ח:תתת|(6)}} לגבי סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד המורשה לסחור בכלי רכב מסוג אופנוע, טרקטור או מכונה ניידת או רכב שהוא גרור או נתמך מסוג O1 ו־O2‏ – 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 233,140 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} יחיד המורשה לסחור בכלי רכב שאינם כלי רכב מסוגים כאמור בפסקת משנה (א) – 100,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 116,570 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} תאגיד – סכום הגבוה פי שניים מהסכומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב), לפי העניין;
{{ח:תתת|(7)}} לגבי בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד – 25,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 29,140 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} תאגיד – 50,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 58,290 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(8)}} לגבי בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד – 15,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 17,490 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} תאגיד – 30,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 34,970 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(9)}} לגבי בעל רישיון להפעלת מוסך שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד – 75,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 87,430 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} תאגיד – 100,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 116,570 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(10)}} לגבי בעל רישיון להפעלת מוסך נייד שהוא –
{{ח:תתתת|(א)}} יחיד – 20,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 23,310 ש״ח)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} תאגיד – 30,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 34,970 ש״ח)}};
{{ח:תתת|(11)}} לגבי מנהל מקצועי של מוסך או ממלא מקומו לפי {{ח:פנימי|סעיף 143|סעיף 143(ג)}} בעת שהוא ממלא את מקומו – 10,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2017; בשנת 2025, 11,660 ש״ח)}}.

{{ח:סעיף|196|הוראות לעניין הסכום הבסיסי}}
{{ח:תת|(א)}} הסכום הבסיסי שיחול על מפר כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 195|בפסקאות (1) עד (11) שבהגדרה ”הסכום הבסיסי“ בסעיף 195}}, יהיה בהתאם לסוג הרישיון שבקשר אליו בוצעה ההפרה, אף אם ניתן לסווגו ליותר מפסקה אחת בהגדרה האמורה, ואף אם ביצע את ההפרה בלא רישיון.
{{ח:תת|(ב)}} מפר שניתן לסווגו ליותר מפסקה או פסקת משנה אחת {{ח:פנימי|סעיף 195|בפסקאות (1) עד (11) שבהגדרה ”הסכום הבסיסי“ בסעיף 195}}, יחול לגביו הסכום הבסיסי הגבוה מבין הסכומים שניתן לסווגו לפי אותן פסקאות או פסקאות משנה.

{{ח:סעיף|197|איסור אצילת סמכויות המנהל לפי {{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א}}}}
{{ח:ת}} סמכויות המנהל לפי {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} אינן ניתנות לאצילה.

{{ח:סעיף|198|עיצום כספי בגובה הסכום הבסיסי|תיקון: תשפ״ג־2}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בסכום השווה לסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} אדם שנתן שירות רכב בלא רישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(א)}};
{{ח:תת|(2)}} אדם שעסק במקצוע בענף הרכב בלא רישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(א)}};
{{ח:תת|(3)}} בעל רישיון שהעביר את רישיונו לאחר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}};
{{ח:תת|(4)}} בעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב שפעל באופן שיש בו חשש לניגוד עניינים, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(א)(1)}};
{{ח:תת|(5)}} בעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב שהפר את כללי האתיקה המקצועית, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(א)(2)}};
{{ח:תת|(6)}} מנהל מקצועי של מוסך שלא עבר השתלמות מקצועית בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}};
{{ח:תת|(7)}} בעל רישיון שלא הודיע למנהל על שינוי שחל לגביו הנוגע לתנאים לקבלת הרישיון או לעילות לסירוב לתת רישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}};
{{ח:תת|(8)}} בעל רישיון שלא מסר למנהל דיווח בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}};
{{ח:תת|(9)}} בעל רישיון למתן שירות רכב שסירב לתת שירות, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}};
{{ח:תת|(10)}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ייצר או שיווק רכב בלי שקיבל אישור לייצור דגם הרכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}};
{{ח:תתת|(ב)}} לא מילא אחר חובותיו לעניין טיפול בתקלת בטיחות סדרתית והודעה לגביה בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23}};
{{ח:תתת|(ג)}} ייצר או שיווק דגם רכב שיוצר שלא בהתאם לתכנית הייצור או שאינו זהה לאב־טיפוס, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25(א)}};
{{ח:תתת|(ד)}} לא מילא אחר חובותיו לעניין רכב שיוצר שלא בהתאם לתכנית הייצור או שאינו זהה לאב־טיפוס, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25(ג)}};
{{ח:תתת|(ה)}} ייצר או שיווק רכב שלא יוצר במפעל ייצור שאישר המנהל, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26}};
{{ח:תתת|(ו)}} לא נתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייצר או לא מכר מוצרי תעבורה לרכב כאמור בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}};
{{ח:תתת|(ז)}} לא נתן אחריות לרכב שהוא מייצר בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}};
{{ח:תתת|(ח)}} לא דיווח למנהל על אירוע שלדעת רואה חשבון עלול לגרום ירידה בהון העצמי שנדרש לפי החוק או לאי־עמידה בעקרון עסק חי, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}};
{{ח:תת|(11)}} אדם שייבא רכב בלא רישיון מהרשות המוסמכת לייבוא, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31(א)}};
{{ח:תת|(12)}} יבואן ישיר שלא נתן לכל רכב שהוא מייבא את האחריות שנתן יצרן הרכב ולא מימש את האחריות כאמור לכל רכב מתוצר שהוא מייבא, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(א)}};
{{ח:תת|(13)}} יבואן עקיף שלא נתן לכל רכב שהוא מייבא את האחריות שנתן יצרן הרכב, אם ניתנה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(ב)}};
{{ח:תת|(14)}} יבואן ישיר או יבואן עקיף שהתנה את תוקפה של אחריות, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(ג)}};
{{ח:תת|(15)}} יבואן ישיר שלא טיפל בתקלת בטיחות סדרתית ברכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(א)}};
{{ח:תת|(16)}} יבואן ישיר שלא הודיע על תקלת בטיחות סדרתית, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(ב)(1) או (3)}};
{{ח:תת|(17)}} יבואן עקיף שלא הודיע למנהל על תקלת בטיחות סדרתית, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(ד)(2)}};
{{ח:תת|(18)}} יבואן מסחרי שלא מסר אישור למנהל או שלא דיווח למנהל, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56(ב)(1) או (2)}};
{{ח:תת|(18א)}} יבואן ישיר שלא מסר למנהל המכס פרט מהפרטים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 56א|בסעיף 56א}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 56א|אותו סעיף}}, בתקופה שמיום א׳ בטבת התשפ״ה (1 בינואר 2025) ועד תום תקופת הוראת השעה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 56א|בסעיף האמור}} {{ח:הערה|(ביום 30.6.2025)}};
{{ח:תת|(19)}} יבואן עקיף שלא שמר חשבוניות ותעודות משלוח בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 57|סעיף 57(א)}};
{{ח:תת|(20)}} יבואן מסחרי שהתנה את התקשרותו עם מוסך לשם היותו מוסך שירות של יבואן, הכתיב למוסך שירות, הנחה אותו, דרש דיווח או עשה שימוש במאגרי נתונים שיש לו גישה אליהם בעניינים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 59|בסעיף 59(א)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 59|אותו סעיף}};
{{ח:תת|(21)}} מתווך בייבוא אישי שתיווך בייבוא רכב שלא מתקיימים בו התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 71|בסעיף 71}};
{{ח:תת|(22)}} משווק רכב שמכר רכב שאינו עומד בהוראות לפי פקודת התעבורה לעניין בטיחות הרכב והגנה על הסביבה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 78|סעיף 78}};
{{ח:תת|(23)}} משווק רכב, למעט יבואן זעיר, שסירב למסור מידע, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 80|סעיף 80(א)}};
{{ח:תת|(24)}} משווק רכב, למעט יבואן זעיר, שמנע מגורם מטפל כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 80|בסעיף 80(א)}} לקבל מידע וציוד הנדרשים כדי לטפל ולתחזק רכב מתוצר שהוא מייבא או מייצר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 80|סעיף 80(ב)}};
{{ח:תת|(25)}} סוחר ברכב מיבואן שלא הגיש למנהל אישור רואה חשבון בדבר הון עצמי, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(א)}};
{{ח:תת|(26)}} סוחר ברכב מיבואן שלא דיווח למנהל על ירידה בהון העצמי, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 91|סעיף 91(ב)}};
{{ח:תת|(27)}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ייצר מוצר תעבורה שלא קיבל אישור לייצור דגם של אותו מוצר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 99|סעיף 99}};
{{ח:תתת|(ב)}} לא החזיק במפעל הייצור ציוד ומיתקנים מתאימים ולא פעל לפי הסדרי הפיקוח, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 101|סעיף 101}};
{{ח:תתת|(ג)}} לא מילא אחר חובותיו לעניין טיפול בליקוי בטיחותי בייצור מוצר תעבורה והודעה לגביו, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 102|סעיף 102}};
{{ח:תתת|(ד)}} ייצר מוצר תעבורה שלא לפי תכנית הייצור שאישר המנהל או שאינו זהה לאב־טיפוס, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 105|סעיף 105(א)}};
{{ח:תתת|(ה)}} לא מילא אחר חובותיו לעניין מוצר תעבורה שיוצר שלא בהתאם לתכנית הייצור או שאינו זהה לאב־טיפוס, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 105|סעיף 105(ג)}};
{{ח:תתת|(ו)}} לא ייצר מוצר תעבורה במפעל ייצור שאישר המנהל, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 106|סעיף 106}};
{{ח:תת|(28)}} אדם שייבא מוצר תעבורה מסוג החייב ברישיון ייבוא לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 110|סעיף 110}}, בלא רישיון ייבוא, אם חדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת רישיון הייבוא או בניגוד לתנאי הרישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 110|אותו סעיף}};
{{ח:תת|(29)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} סחר במוצר תעבורה מיובא, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 118|סעיף 118(א)}};
{{ח:תתת|(ב)}} סחר במוצר תעבורה מיובא שהוא מוצר תעבורה משומש, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 118|סעיף 118(ב)}};
{{ח:תתת|(ג)}} לא מסר ללקוח תעודת אחריות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 119|בסעיף 119}}, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 119|הסעיף האמור}};
{{ח:תתת|(ד)}} לא הודיע למנהל על ליקוי בטיחותי במוצר תעבורה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 122|סעיף 122(1)}};
{{ח:תתת|(ה)}} לא הפסיק לשווק מוצר תעבורה שיש בו ליקוי בטיחותי, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 122|סעיף 122(3)}};
{{ח:תתת|(ו)}} לא הזמין בעלי כלי רכב שבהם הותקן מוצר תעבורה שיש בו ליקוי בטיחותי לשם החלפתו בלא תשלום, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 122|סעיף 122(3)}};
{{ח:תת|(30)}} בעל רישיון להפעלת מוסך נייד שנתן שירותים בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135(ב)}};
{{ח:תת|(31)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שנתן שירות רכב בלא נוכחות המנהל המקצועי של המוסך, לתקופה העולה על 60 ימים בשנה או לתקופה העולה על התקופה שאישר המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 143|סעיף 143(ב)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 143|הסעיף האמור}}.

{{ח:סעיף|199|עיצום כספי בשיעור 75 אחוזים מהסכום הבסיסי}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בסכום השווה ל־75 אחוזים מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} יבואן ישיר שלא נתן שירותי תחזוקה לרכב מתוצר שהוא מייבא, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47(א)}};
{{ח:תת|(2)}} יבואן עקיף שלא נתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייבא, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47(ב)}};
{{ח:תת|(3)}} יבואן ישיר שלא סיפק מוצרי תעבורה לכל רכב מתוצר שהוא מייבא בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיף 48(א)}}, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|הסעיף האמור}};
{{ח:תת|(4)}} יבואן עקיף שלא סיפק מוצרי תעבורה לרכב שהוא מייבא לפי הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיף 48(ב)}}, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|הסעיף האמור}};
{{ח:תת|(5)}} סוחר ברכב מיבואן שלא תיאר רכב באופן מלא ונכון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 82|סעיף 82(א)}}, החל עליו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 90|סעיף 90}};
{{ח:תת|(6)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שלא פרסם מידע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 125|בסעיף 125(א)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 125|אותו סעיף}};
{{ח:תת|(7)}} בעל רישיון להפעלת מוסך נייד שהתקין ברכב מוצר תעבורה שאינו מתאים לדגם הרכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 133|סעיף 133}}, החל לגביו לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135(ד)}};
{{ח:תת|(8)}} בעל רישיון להפעלת מוסך נייד שפעל בניגוד להוראות יצרן הרכב או להוראות המנהל לעניין ביצוע פעולות ברכב, לפי העניין, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 139|בסעיף 139}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 139|אותו סעיף}}, החל לגביו לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135(ד)}};
{{ח:תת|(9)}} בעל רישיון להפעלת מוסך או מנהל מקצועי של מוסך שפעל בניגוד להוראות יצרן הרכב או להוראות המנהל לעניין ביצוע פעולות ברכב, לפי העניין, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 139|בסעיף 139(א) ו־(ג)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 139|אותו סעיף}}.

{{ח:סעיף|200|עיצום כספי בשיעור 50 אחוזים מהסכום הבסיסי}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בסכום השווה ל־50 אחוזים מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו שלא החזיק במפעל הייצור ציוד ומיתקנים מתאימים ולא פעל לפי הסדרי הפיקוח ובקרת האיכות, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיף 22}};
{{ח:תת|(2)}} יבואן מסחרי שלא מסר מידע ללקוח, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 55|סעיף 55}};
{{ח:תת|(3)}} יבואן ישיר או יבואן עקיף שלא דיווח למנהל, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56(א)}};
{{ח:תת|(4)}} משווק רכב שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} לא כלל מידע בפרסומת, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 79|סעיף 79}};
{{ח:תתת|(ב)}} לא תיאר באופן מלא ונכון רכב שהוא משווק, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 82|סעיף 82(א)}};
{{ח:תתת|(ג)}} לא מסר לקונה הוראות לשימוש ברכב ורשימת מוסכים בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 83|סעיף 83}};
{{ח:תת|(5)}} סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן שלא תיאר רכב באופן מלא ונכון שהוא מוכר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 82|סעיף 82}}, החל לגביו לפי {{ח:פנימי|סעיף 93|סעיף 93(א)}};
{{ח:תת|(6)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} נתן ללקוח אחריות לתקופה קצרה יותר מאחריות שנתן היצרן, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 119|סעיף 119(ב)(2)}};
{{ח:תתת|(ב)}} איש המקצוע שעומד לרשותו לא עבר השתלמות מקצועית, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 124|סעיף 124}};
{{ח:תתת|(ג)}} לא מסר מידע למנהל בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 125|סעיף 125(ב)}};
{{ח:תת|(7)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שהתקין ברכב מוצר תעבורה שאינו מתאים לדגם הרכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 133|סעיף 133}};
{{ח:תת|(8)}} בעל רישיון להפעלת מוסך או מנהל מקצועי של מוסך שביצע פעולות ברכב בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 139|סעיף 139(ב)}};
{{ח:תת|(9)}} מנהל מקצועי של מוסך שלא דיווח למנהל או לרשות הרישוי על ליקויים בטיחותיים ברכב, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 142|סעיף 142}}.

{{ח:סעיף|201|עיצום כספי בשיעור 25 אחוזים מהסכום הבסיסי}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בסכום השווה ל־25 אחוזים מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} יבואן מסחרי שהפר את הוראות המנהל לעניין תשלום עלויות נלוות לפי {{ח:פנימי|סעיף 52|סעיף 52(ג)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 52|הסעיף האמור}};
{{ח:תת|(2)}} יבואן מסחרי שלא פרסם את תנאי ההתקשרות שלו עם מוסך כדי שישמש מוסך שירות של היבואן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 58|בסעיף 58(א)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 58|הסעיף האמור}};
{{ח:תת|(3)}} מתווך בייבוא אישי שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} לא התקשר עם מייבא רכב בייבוא אישי בהסכם תיווך העומד בדרישות לפי {{ח:פנימי|סעיף 70|סעיף 70}}, או לא מסר למייבא העתק מההסכם לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 70|הסעיף האמור}}, והכול בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 70|אותו סעיף}};
{{ח:תתת|(ב)}} לא מסר למייבא רכב בייבוא אישי מידע בכתב בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 72|סעיף 72}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 72|הסעיף האמור}};
{{ח:תתת|(ג)}} קיבל תשלום ממייבא רכב בייבוא אישי בסכום העולה על הסכום שנקבע בהסכם התיווך, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 74|סעיף 74}};
{{ח:תת|(4)}} משווק רכב שלא התקשר בהסכם בכתב עם הקונה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 84|סעיף 84}} או שלא מסר לקונה העתק מההסכם, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 84|הסעיף האמור}};
{{ח:תת|(5)}} סוחר ברכב מיבואן שלא התקשר בהסכם בכתב עם הקונה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 84|סעיף 84}} או שלא מסר לקונה העתק מההסכם, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 84|הסעיף האמור}} החל עליו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 90|סעיף 90}};
{{ח:תת|(6)}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שלא נתן אחריות למוצר תעבורה בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 107|סעיף 107}};
{{ח:תת|(7)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שלא תיעד תלונות צרכנים, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 123|סעיף 123}};
{{ח:תת|(8)}} מנהל מקצועי של מוסך שלא אישר את תקינותן של פעולות שבוצעו ברכב, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 141|סעיף 141(א)}};
{{ח:תת|(9)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שמסר רכב ללקוח לאחר שהרכב טופל במוסך, בלא אישור המנהל המקצועי של המוסך, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 141|סעיף 141(ב)}}.

{{ח:סעיף|202|עיצום כספי בשיעור 10 אחוזים מהסכום הבסיסי}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בסכום השווה ל־10 אחוזים מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} בעל רישיון שהפר את חובתו לתת חשבונית ללקוח בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}};
{{ח:תת|(2)}} יבואן ישיר ויבואן עקיף שלא סיפקו מוצרי תעבורה בתוך התקופה הקבועה {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיף 48(ג)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 48|אותו סעיף}};
{{ח:תת|(3)}} יבואן ישיר שלא הזמין בעלי כלי רכב לתיקון תקלת בטיחות סדרתית, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(ב)(3)}};
{{ח:תת|(4)}} יבואן זעיר שלא דיווח למנהל, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56(א)}} החל לגביו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיף 56(ג)}};
{{ח:תת|(5)}} מתווך בייבוא אישי שפרסם רכב למכירה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 75|סעיף 75}};
{{ח:תת|(6)}} סוחר ברכב מיבואן שלא מסר לקונה הוראות לשימוש ברכב ורשימת מוסכים בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 83|סעיף 83}}, החל עליו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 90|סעיף 90}};
{{ח:תת|(7)}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שלא סימן מוצר תעבורה בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 103|סעיף 103}};
{{ח:תת|(8)}} בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שלא תיאר מוצר תעבורה תיאור מלא ונכון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 104|סעיף 104}};
{{ח:תת|(9)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שלא תיאר מוצר תעבורה שהוא מייבא באופן מלא ונכון, שלא נתן ללקוח הנחיות בדבר התקנת המוצר, הרכבתו והשימוש בו או שלא הפנה אותו לקבלת שירות במוסך, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 120|סעיף 120}};
{{ח:תת|(10)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} הציע ללקוח סוג אחד בלבד של מוצר תעבורה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)}};
{{ח:תתת|(ב)}} לא נתן ללקוח הצעת מחיר, לרבות הצעת מחיר מעודכנת, בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132(א) או (ב)}}, לפי העניין;
{{ח:תתת|(ג)}} לא סיפק ללקוח מוצר תעבורה שפורט בהצעת המחיר ועליו הסכים עם הלקוח, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132(ג)}};
{{ח:תתת|(ד)}} לא העביר למנהל העתק מהצעות מחיר ומחשבוניות, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 132|סעיף 132(ד)}};
{{ח:תתת|(ה)}} מסר ליבואן מסחרי שהוא קשור עמו בהסכם מידע על שימוש במוצר תעבורה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 134|סעיף 134}};
{{ח:תת|(11)}} מנהל מקצועי של מוסך שלא היה נוכח במוסך בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 143|סעיף 143(א)}}.

{{ח:סעיף|203|עיצום כספי בשיעור 5 אחוזים מהסכום הבסיסי}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בסכום השווה ל־5 אחוזים מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} בעל רישיון שלא החזיק את רישיונו או שלא הציג אותו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 18|הסעיף האמור}};
{{ח:תת|(2)}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו שלא סימן את הרכב שהוא מייצר בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}};
{{ח:תת|(3)}} יבואן ישיר שלא פרסם הודעה לציבור על תקלת בטיחות סדרתית, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(ב)(2)}};
{{ח:תת|(4)}} יבואן עקיף שלא פרסם הודעה לציבור על תקלת בטיחות סדרתית, שלא הזמין בעלי כלי רכב לתיקון התקלה או שלא הפנה בעלי כלי רכב לתיקון התקלה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(ד)}};
{{ח:תת|(5)}} יבואן זעיר שלא פרסם הודעה לציבור על תקלת בטיחות סדרתית או שלא הפנה בעלי כלי רכב לתיקון התקלה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50(ה)}};
{{ח:תת|(6)}} יבואן מסחרי שלא פרסם או לא עדכן את רשימת מוסכי השירות שלו או שלא דיווח למנהל בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיף 58(ב)}};
{{ח:תת|(7)}} משווק רכב שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} לא הציג במקום עסקו הודעה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 79|סעיף 79}};
{{ח:תתת|(ב)}} קיבל מקונה תשלום העולה על 20 אחוזים ממחיר הרכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 81|סעיף 81(א)}};
{{ח:תתת|(ג)}} דרש מקונה החזר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 81|סעיף 81(ב)}};
{{ח:תתת|(ד)}} לא מסר לקונה ערבות בנקאית, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 81|סעיף 81(ד)}};
{{ח:תתת|(ה)}} לא רשם את הרכב על שם הקונה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 85|סעיף 85}};
{{ח:תתת|(ו)}} לא מסר לקונה תעודת אחריות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 86|סעיף 86(א)}};
{{ח:תתת|(ז)}} הציע תקופת אחריות נוספת שלא בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 86|סעיף 86(ב)}} או התנה רכישת רכב ברכישת אחריות נוספת, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 86|הסעיף האמור}};
{{ח:תתת|(ח)}} לא דיווח לקונה על נזק שנגרם לרכב לפני מסירת החזקה בו, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 87|סעיף 87}};
{{ח:תת|(8)}} סוחר ברכב מיבואן שהפר אחת מההוראות המנויות בפסקה (7), החלות עליו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 90|סעיף 90}};
{{ח:תת|(9)}} סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן שלא דיווח לקונה על נזק שנגרם לרכב לפני מסירת החזקה, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 87|סעיף 87}}, החל לגביו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 93|סעיף 93(א)}};
{{ח:תת|(10)}} בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}} שלא הציב שלט בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 94|סעיף 94}};
{{ח:תת|(11)}} סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן שהסיע נוסעים בתמורה ברכב שהוא סוחר בו או הוביל מטען בתמורה ברכב כאמור, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 95|סעיף 95}};
{{ח:תת|(12)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שלא מסר לקונה תעודת אחריות בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 119|סעיף 119(א)}};
{{ח:תת|(13)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שסחר במוצר תעבורה שלא סומן בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121(א)}};
{{ח:תת|(14)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שלא הציב שלט בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} או שהציג במוסך שלט הכולל פרטים שאינם תואמים את הרישיון להפעלת מוסך שניתן לו, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 130|אותו סעיף}};
{{ח:תת|(15)}} בעל רישיון להפעלת מוסך נייד שלא סימן על גבי הרכב המשמש כמוסך נייד את המילים ”מוסך נייד“ בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135(ג)}};
{{ח:תת|(16)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שלא ניהל רישום לעניין היעדרות מהעבודה של המנהל המקצועי של המוסך, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 143|סעיף 143(ה)}}.

{{ח:סעיף|204|הודעה על כוונת חיוב}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בסעיפים 198 עד 203}} ({{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}} – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|סעיף 198|אותם סעיפים}}, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ({{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}} – הודעה על כוונת חיוב).
{{ח:תת|(ב)}} בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל, בין השאר, את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המעשה או המחדל ({{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}} – המעשה) המהווה את ההפרה;
{{ח:תתת|(2)}} סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(3)}} זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 205|סעיף 205}};
{{ח:תתת|(4)}} הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 207|סעיף 207}}, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין {{ח:פנימי|סעיף 207|הסעיף האמור}}.

{{ח:סעיף|205|זכות טיעון}}
{{ח:ת}} מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 204|סעיף 204}} רשאי לטעון את טענותיו, לפני המנהל, בכתב או בעל פה כפי שיורה המנהל, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 45 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי המנהל להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 45 ימים.

{{ח:סעיף|206|החלטת המנהל ודרישת תשלום}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי {{ח:פנימי|סעיף 205|סעיף 205}}, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 208|סעיף 208}}.
{{ח:תת|(ב)}} החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי ({{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}} – דרישת תשלום) שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן והתקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(2)}} שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.
{{ח:תת|(ג)}} בדרישת התשלום או בהודעה לפי סעיף קטן (ב) יפרט המנהל את נימוקי החלטתו.
{{ח:תת|(ד)}} לא טען המפר את טענותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 205|סעיף 205}}, בתוך התקופה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 205|באותו סעיף}}, יראו את ההודעה על כוונת חיוב, בתום התקופה האמורה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

{{ח:סעיף|207|הפרה נמשכת והפרה חוזרת}}
{{ח:תת|(א)}} בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה; לעניין זה, ”הפרה נמשכת“ – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בסעיפים 198 עד 203}}, לאחר שהמנהל הודיע למפר על הפרת אותה הוראה.
{{ח:תת|(ב)}} בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה למחצית העיצום הכספי כאמור; לעניין זה, ”הפרה חוזרת“ – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 198|בסעיפים 198 עד 203}}, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

{{ח:סעיף|208|סכומים מופחתים}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים {{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}}, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ב)}} השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים {{ח:פנימי|פרק יא|בפרק זה}}, בשיעורים שיקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הפחתה של סכומי העיצום הכספי)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (הפחתה של סכומי העיצום הכספי), התשע״ז–2017}}.}}

{{ח:סעיף|209|סכום מעודכן של העיצום הכספי}}
{{ח:תת|(א)}} העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו לפני המנהל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 205|בסעיף 205}} – ביום מסירת ההודעה על כוונת החיוב; הוגש ערעור לבית משפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 214|סעיף 214}} ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי המנהל או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
{{ח:תת|(ב)}} סכום העיצום הכספי יתעדכן ב־1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד שפורסם בחודש נובמבר לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם ליום העדכון בשנה הקודמת, ולעניין יום העדכון הראשון – לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר 2016; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; לעניין זה, ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל הכללי של המשרד יפרסם ברשומות הודעה על סכום העיצום הכספי המעודכן לפי סעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|210|המועד לתשלום העיצום הכספי}}
{{ח:ת}} המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך 45 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 206|בסעיף 206}}.

{{ח:סעיף|211|ריבית שקלית ודמי פיגורים|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:ת}} לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי לתקופת הפיגור ריבית שקלית ודמי פיגורים, עד לתשלומו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|212|גבייה}}
{{ח:ת}} עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|חוק המרכז לגביית קנסות, הוצאות ואגרות, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|213|עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר}}
{{ח:ת}} על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 198|בסעיפים 198 עד 203}} ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

{{ח:סעיף|214|ערעור|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} על החלטה סופית של המנהל לפי {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום; ערעור כאמור יוגש בתוך 45 ימים מהיום שבו נמסרה למפר דרישת התשלום.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או שבית המשפט הורה על כך.
{{ח:תת|(ג)}} החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א) לאחר ששולם העיצום הכספי, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת ריבית שקלית מיום תשלומו עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|215|פרסום}}
{{ח:תת|(א)}} הטיל המנהל עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}}, יפרסם באתר האינטרנט של המשרד את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי:
{{ח:תתת|(1)}} דבר הטלת העיצום הכספי;
{{ח:תתת|(2)}} מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה;
{{ח:תתת|(3)}} סכום העיצום הכספי שהוטל;
{{ח:תתת|(4)}} אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה;
{{ח:תתת|(5)}} פרטים על המפר הנוגעים לעניין;
{{ח:תתת|(6)}} שמו של המפר – אם הוא תאגיד.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש ערעור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 214|בסעיף 214}}, יפרסם המנהל את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו בדרך שבה פרסם את דבר הטלת העיצום הכספי.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(6), רשאי המנהל לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור, לאחר שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו בעניין זה; ואולם לא יפרסם המנהל פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ״ח–1998}}, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(ב) לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ד)}} פרסום לפי סעיף זה בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובעניין עיצום כספי שהוטל על יחיד – לתקופה של שנתיים; בפרסום כאמור יישם המנהל אמצעים טכנולוגיים נאותים ומתקדמים כדי למנוע, ככל האפשר, את אפשרות העיון בפרטים שפורסמו בתום תקופת הפרסום.
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף זה.

{{ח:סעיף|216|שמירת אחריות פלילית|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} תשלום עיצום כספי לא יגרע מאחריות פלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 198|בסעיפים 198 עד 203}}, המהווה עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} שלח המנהל למפר הודעה על כוונת חיוב בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות המצדיקות זאת.
{{ח:תת|(ג)}} הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו המנהל הליכים לפי {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}} בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב אישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי – יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת ריבית שקלית מיום תשלומו עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|217|דיווח לכנסת – הוראת שעה}}
{{ח:ת}} המנהל ידווח לוועדה, אחת לשנה, על מספר העיצומים הכספיים שהוטלו, סכומם, בשל אילו הפרות הוטלו ומספר ההפרות החוזרות שבוצעו מתוך כלל ההפרות בשנה שקדמה למועד הדיווח; דיווח כאמור יימסר במשך חמש שנים מתום שנה מיום תחילתו של {{ח:פנימי|פרק יא|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|פרק יב|פרק י״ב: עונשין}}

{{ח:סעיף|218|עונשין}}
{{ח:תת|(א)}} אלה דינם קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} בעל רישיון שהעביר את רישיונו לאחר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}};
{{ח:תתת|(2)}} בעל רישיון למתן שירות רכב שסירב לתת שירות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}};
{{ח:תתת|(3)}} בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו שלא נתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייצר או שלא מכר מוצרי תעבורה לרכב כאמור בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}};
{{ח:תתת|(4)}} יבואן ישיר שלא נתן שירותי תחזוקה לרכב מתוצר שהוא מייבא, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47(א)}};
{{ח:תתת|(5)}} יבואן עקיף שלא נתן שירותי תחזוקה לרכב שהוא מייבא, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47(ב)}};
{{ח:תתת|(6)}} יבואן ישיר ויבואן עקיף שלא סיפקו מוצרי תעבורה בתוך התקופה הקבועה {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיף 48(ג)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיף 48}};
{{ח:תתת|(7)}} מתווך בייבוא אישי שהיה צד להסכם לרכישת רכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 73|סעיף 73}};
{{ח:תתת|(8)}} בעל רישיון להפעלת מוסך שהציע ללקוח סוג אחד בלבד של מוצר תעבורה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131(א)}};
{{ח:תתת|(9)}} מנהל מקצועי של מוסך שלא פיקח על עמידת עובדי המוסך העוסקים בטיפול בכלי הרכב במוסך בהוראות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 140|בסעיף 140}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 140|אותו סעיף}};
{{ח:תתת|(10)}} מי שעשה מעשה או מחדל שיש בו כדי להשפיע על שיקול דעתו של שמאי רכב לעניין עריכת שומת רכב, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 159|סעיף 159}}.
{{ח:תת|(ב)}} אלה דינם מאסר שנה וחצי או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} מי שנתן שירות רכב בלא רישיון או שלא בהתאם לתנאי רישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} מי שעסק במקצוע בענף הרכב בלא רישיון או שלא בהתאם לתנאי רישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(א)}};
{{ח:תתת|(3)}} יבואן מסחרי שהכתיב למוסך או הנחה אותו בדבר זהות הגורם שממנו המוסך ירכוש מוצרי תעבורה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 54|סעיף 54(א)}};
{{ח:תתת|(4)}} יבואן מסחרי שהתערב או סיכל ייבוא רכב בידי יבואן מסחרי אחר או פעל לסיכול קבלת רישיון יבואן מסחרי בידי אדם אחר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 54|סעיף 54(ב)}};
{{ח:תתת|(5)}} יבואן מסחרי שהתנה את התקשרותו עם מוסך כדי שישמש מוסך שירות של יבואן, הכתיב למוסך שירות, הנחה אותו, דרש ממנו דיווח או עשה שימוש במאגרי נתונים שיש לו גישה אליהם בעניינים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 59|בסעיף 59(א)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 59|אותו סעיף}};
{{ח:תתת|(6)}} מי שמכר או שיווק רכב שיובא על ידי יבואן מסחרי וטרם ניתן לגביו לראשונה רישיון רכב, והוא אינו משווק רכב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיף 77}};
{{ח:תתת|(7)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שסחר במוצר תעבורה שיובא בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 118|סעיף 118}};
{{ח:תתת|(8)}} בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה שסחר במוצר תעבורה שלא סומן בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121(א)}}.

{{ח:סעיף|219|עבירה נמשכת}}
{{ח:ת}} נעברה עבירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 218|בסעיף 218}} ועושה העבירה המשיך בביצוע העבירה, דינו – נוסף על כל עונש אחר, קנס נוסף בשיעור חמישה אחוזים מגובה הקנס הקבוע לאותה עבירה, לכל יום שבו נמשכת העבירה.

{{ח:סעיף|220|עבירה בידי תאגיד}}
{{ח:ת}} נעברה עבירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 218|בסעיף 218}} בידי תאגיד, דינו – קנס פי שלושה מהקנס שנקבע לעבירה.

{{ח:סעיף|221|אחריות נושא משרה בתאגיד}}
{{ח:תת|(א)}} נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 218|בסעיף 218}} בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – מחצית הקנס הקבוע לאותה עבירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 218|בסעיף 218}}.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 218|בסעיף 218}} בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”נושא משרה בתאגיד“ – מנהל פעיל בתאגיד, שותף למעט שותף מוגבל, או בעל תפקיד אחר בתאגיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו נעברה העבירה.

{{ח:קטע2|פרק יג|פרק י״ג: תחולה על המדינה ועל מערכת הביטחון}}

{{ח:סעיף|222|{{ח:פנימי|פרק יג|פרק י״ג}} – הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק יג|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף ביטחוני“ – גוף מהגופים המנויים בהגדרה ”מערכת הביטחון“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התאמה ביטחונית“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שירות הביטחון הכללי#סעיף 15|בסעיף 15 לחוק שירות הביטחון הכללי, התשס״ב–2002}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח“ – מפקח שהוסמך לפי {{ח:פנימי|סעיף 191|סעיף 191}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת הביטחון“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} משרד הביטחון ויחידות הסמך שלו;
{{ח:תתת|(2)}} צבא ההגנה לישראל;
{{ח:תתת|(3)}} יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה, שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה;
{{ח:תתת|(4)}} מפעלי מערכת הביטחון כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים#סעיף 20|בסעיף 20 לחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ״ח–1998}}, שאינם יחידות כאמור בפסקה (3), ואשר שר הביטחון הודיע עליהם לשר;
{{ח:תתת|(5)}} משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר והרשות להגנה על עדים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קצין בכיר“ ו”קצין מוסמך“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)#סעיף 10|בסעיף 10 לחוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע״א–2011}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מבצעי“ – רכב ייעודי למטרות ביטחוניות–מבצעיות או לשם שמירה על שלום הציבור וביטחונו, או רכב שנעשו בו התאמות ושינויים לשם שימוש בו למטרות האמורות, ויש לגביו מסמך מאת הגוף הביטחוני המעיד על כך שיינתן למשתמש באותו רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר הממונה“ – כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין הגופים המנויים בפסקאות (1), (2) ו־(4) להגדרה ”מערכת הביטחון“ – שר הביטחון;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין הגופים המנויים בפסקה (3) להגדרה ”מערכת הביטחון“ – ראש הממשלה;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין הגופים המנויים בפסקה (5) להגדרה ”מערכת הביטחון“ – השר לביטחון הפנים.

{{ח:סעיף|223|תחולה על המדינה}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו גם על המדינה.

{{ח:סעיף|224|תחולה על מערכת הביטחון}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 223|בסעיף 223}}, ההוראות לפי חוק זה לא יחולו על שירות רכב שנותן גוף ביטחוני, או על אדם העובד או משרת, לפי העניין, בגוף ביטחוני ועוסק במקצוע בענף הרכב, והכול לעניין רכב כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} רכב מבצעי בשימוש גוף ביטחוני, ובלבד שהרכב כלול במרשם רכב מבצעי שמנהל אותו גוף (בסעיף זה – מרשם רכב מבצעי);
{{ח:תתת|(2)}} רכב בשימוש גוף ביטחוני שאינו כלול במרשם הרכב המבצעי, ונעשה בו שימוש למטרות ביטחוניות–מבצעיות או לשם שמירה על שלום הציבור וביטחונו, מטעמים ביטחוניים דחופים ולתקופה קצובה, ובלבד שהשימוש ברכב אושר על ידי מי שראש הגוף הביטחוני העושה שימוש ברכב לפי פסקה זו הסמיכו לכך, והוא ינהל רישום על כך; הגוף הביטחוני ייתן למשתמש ברכב מסמך המעיד על קיום הוראות פסקה זו;
{{ח:תתת|(3)}} רכב הזקוק לשירות מוסך נייד באופן דחוף, וקיימות נסיבות מיוחדות, ובכלל זה נסיבות ביטחוניות, טופוגרפיות ואקלימיות, שבשלהן אין אפשרות לקבל שירות כאמור מבעל רישיון להפעלת מוסך נייד.
{{ח:תת|(ב)}} גוף ביטחוני יקבע הוראות פנימיות או פקודות, לפי העניין, לגבי מתן שירותי רכב ועיסוק במקצועות בענף הרכב בקשר לכלי רכב מבצעיים בשימושו; הוראות פנימיות או פקודות כאמור ייקבעו בשים לב להוראות לפי חוק זה; גוף כאמור יעביר את ההוראות הפנימיות או הפקודות לידיעת המנהל, עם קביעתן או שינוין או לפי דרישת המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), השר רשאי לפטור התקשרות מסוימת שערך גוף ביטחוני עם בעל רישיון מסוים, שעניינה מתן שירות רכב לכלי רכב שבשימוש אותו גוף, מתחולת סעיפים מסוימים בחוק זה; פטור כאמור יינתן מטעמים מיוחדים, לבקשת הגוף הביטחוני ובהסכמת השר הממונה עליו, והוא יחול רק על כלי הרכב שבשימוש הגוף הביטחוני המקבלים שירות רכב לפי ההתקשרות האמורה.

{{ח:סעיף|225|תחולה לעניין שירות שנותן מוסך לרכב בשימוש מערכת הביטחון}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות לפי חוק זה, בעל רישיון להפעלת מוסך או בעל רישיון להפעלת מוסך נייד, שגוף ביטחוני התקשר עמו בהסכם לטיפול בכלי רכב שבשימוש הגוף הביטחוני, לא ימסור מידע לפי חוק זה לגבי כלי רכב כאמור אלא בכפוף לכללי אבטחת מידע של הגוף הביטחוני שהתקשר עמו, כאמור בהסכם ביניהם.
{{ח:תת|(ב)}} גוף ביטחוני ימסור למנהל או לעובד המשרד שהמנהל הסמיכו לכך הודעה על כל התקשרות שערך עם בעל רישיון להפעלת מוסך או רישיון להפעלת מוסך נייד, לגבי טיפול בכלי הרכב שבשימושו של אותו גוף ביטחוני, ובכלל זה זהות בעל הרישיון שעמו נערכה ההתקשרות.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”כלי רכב“ – בין שהם כלי רכב מבצעיים ובין אם לאו.

{{ח:סעיף|226|הוראות מיוחדות לעניין סמכויות פיקוח ואכיפה כלפי מערכת הביטחון}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|פרק י|בפרק י׳}}, מפקח יפעיל את סמכויותיו לפי חוק זה לעניין שירות רכב ועיסוק במקצוע בענף הרכב הנעשים בתוך מיתקן של מערכת הביטחון, ולעניין מתן שירות על ידי בעל רישיון להפעלת מוסך או רישיון להפעלת מוסך נייד לרכב שבשימוש מערכת הביטחון, לפי התקשרות שנמסרה עליה הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 225|סעיף 225}} – גם מחוץ למיתקן כאמור, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 227|סעיפים 227 עד 234}}.

{{ח:סעיף|227|התאמה ביטחונית ומידע מסווג}}
{{ח:ת}} לא יפעיל מפקח את סמכויותיו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 226|בסעיף 226}}, אלא אם כן נקבעה לו התאמה ביטחונית מתאימה לכך ובהתאם לכללי אבטחת המידע של גוף ביטחוני; גוף ביטחוני יביא לידיעת המנהל את כללי אבטחת המידע האמורים.

{{ח:סעיף|228|סמכות כניסה}}
{{ח:תת|(א)}} קצין בכיר או קצין מוסמך רשאי לעכב את כניסתו המיידית של מפקח למיתקן של גוף ביטחוני, אם מצא כי התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} כניסתו באותה העת תשבש פעילות מבצעית או מודיעינית, חקירה פלילית, או תרגיל או אימון רחבי היקף או שנעשה בהם שימוש באמצעי לחימה;
{{ח:תתת|(2)}} מתרחשת במקום פעילות עוינת;
{{ח:תתת|(3)}} מתקיימת במיתקן פעילות שמפקח אינו רשאי להיחשף לה מטעמים של ביטחון המדינה או יחסי החוץ של מדינת ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} קבע קצין בכיר או קצין מוסמך כאמור בסעיף קטן (א), יודיע על כך למנהל או לעובד המשרד שהמנהל הסמיכו לכך, וייקבע מועד חדש לכניסתו של המפקח, מוקדם ככל האפשר לאחר שחלפה העילה שמנעה את כניסתו.

{{ח:סעיף|229|הזדהות}}
{{ח:ת}} דרש מפקח מאדם להזדהות לפניו, לשם הפעלת סמכויותיו במיתקן של גוף ביטחוני, וכללי אבטחת המידע של הגוף הביטחוני אוסרים על אותו אדם להזדהות אלא לפני מי שמוסמך לכך על פיהם, רשאי אותו אדם להימנע מהצגת תעודה מזהה, ולמסור כינוי או מידע אחר שיאפשר את איתורו ככל שיידרש באמצעות הקצין המוסמך, באופן שיאפשר את זימונו לחקירה ככל שיידרש.

{{ח:סעיף|230|תיעוד מסמכים}}
{{ח:ת}} לשם הפעלת סמכויותיו, רשאי מפקח להשתמש באמצעים שונים לתיעוד ממצאיו; הכנסת האמצעים האמורים או תנאי השימוש בהם יהיו בהתאם לכללי אבטחת המידע של הגוף הביטחוני, ובאופן שיאפשר את התיעוד הנדרש.

{{ח:סעיף|231|מסירת ידיעות ומסמכים}}
{{ח:תת|(א)}} מסירת ידיעה או מסמך, כולם או חלקם, למפקח, תהיה בהתאם להתאמתו הביטחונית ובהתאם לכללי אבטחת המידע של הגוף הביטחוני, ואולם –
{{ח:תתת|(1)}} קצין מוסמך רשאי להורות כי ידיעה או מסמך מסוימים בעלי רגישות ביטחונית מיוחדת לא יועברו למפקח, אף אם התאמתו הביטחונית מתאימה, אלא למנהל;
{{ח:תתת|(2)}} קצין מוסמך רשאי להורות כי מפקח לא יוציא ממיתקן של גוף ביטחוני מסמך מסוים, שהקצין המוסמך קבע לגביו כי הוא בעל רגישות ביטחונית מיוחדת; מסמך כאמור יישמר במקום שייועד לשם כך במיתקן, ויהיה נגיש למפקח או למנהל, לפי העניין, בהתאם לכללי אבטחת המידע של הגוף הביטחוני.
{{ח:תת|(ב)}} קצין מוסמך רשאי להורות כי מידע מסווג שאינו קשור לחומר החקירה ואינו קשור במישרין לעילת הפיקוח, לא ייכלל בידיעה או במסמך הנמסרים למפקח או למנהל כאמור בסעיף קטן (א)(1), ובלבד שיידע את המפקח בכך שהשמיט מידע.

{{ח:סעיף|232|מדידות ודגימות}}
{{ח:ת}} מדידות ודגימות שהן או תוצאותיהן עשויות להיות מסווגות, יבוצעו ויישמרו במעבדות מסווגות שאישר המנהל, בהסכמת קצין בכיר, ובלבד שלא יהיה בכך כדי למנוע עריכת מדידה או נטילת דגימה.

{{ח:סעיף|233|תפיסה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתפוס מפקח חפץ שיש חשש כי בשל הוצאתו מידי גוף ביטחוני יינזקו משמעותית כשירותו של הגוף הביטחוני, רמת הכוננות שלו ויכולתו להגן על ביטחון המדינה או על שלום הציבור.
{{ח:תת|(ב)}} קצין מוסמך רשאי להורות כי מפקח לא יוציא ממיתקן של גוף ביטחוני חפץ מסוים שהקצין המוסמך קבע לגביו כי הוא בעל רגישות ביטחונית מיוחדת; חפץ כאמור יישמר במקום שייועד לשם כך במיתקן, בהתאם לכללי אבטחת המידע של הגוף הביטחוני, ויהיה נגיש למפקח.

{{ח:סעיף|234|סייג למסירת מידע}}
{{ח:ת}} מסירת מידע למנהל או לעובד המשרד לפי {{ח:פנימי|פרק יג|פרק זה}} תהיה בהתאם להתאמתו הביטחונית של המנהל או של עובד המשרד.

{{ח:קטע2|פרק יד|פרק י״ד: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|235|אצילת סמכויות המנהל}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לאצול לעובד המשרד, אחד או יותר, חלק מהסמכויות הנתונות לו לפי חוק זה, אלא אם כן נקבע אחרת בחוק זה; הודעה על אצילה כאמור תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|236|מעבדה מוסמכת לרכב}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לאשר מעבדה כמעבדה מוסמכת לבדיקת רכב או מוצרי תעבורה, לאחר שנוכח כי היא עומדת ברמה מקצועית נאותה; הודעה על אישור מעבדה לפי סעיף זה תפורסם באתר האינטרנט של המשרד.

{{ח:סעיף|237|פרסום רשימת מעבדות מוכרות}}
{{ח:ת}} המנהל יפרסם באתר האינטרנט של המשרד הפניה לרשימת מעבדות מוכרות אירופיות ומעבדות מוכרות אמריקאיות.

{{ח:סעיף|238|אגרות}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} אגרות בעד בקשות למתן רישיון, תעודה או אישור לפי חוק זה או חידושם, השתתפות בבחינה, השגה על תוצאות בחינה וקבלת העתק מקור או עותק של רישיון, תעודה או אישור כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} אגרה מופחתת או פטור מתשלום אגרה למבקש רישיון המחזיק ברישיון מסוג אחר לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(3)}} דרכי העדכון של אגרות שנקבעו לפי סעיף קטן זה, מועדי העדכון ומועדי תשלום האגרות.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין חוק זה, יראו רישיון, תעודה או אישור כתקפים מיום תשלום האגרה בעדם, ולא יהיה בתשלום האגרה כדי לתת להם תוקף במועד שקדם ליום התשלום.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|239|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע הוראות חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (מוסכים), התשפ״ב–2022}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי והוראות שונות)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תנאים לרישוי מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים ולהסמכת בוחנים בבחינות לרישוי של מנהלים מקצועיים והוראות שונות), התשפ״ב–2022}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו)|תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייצור רכב ושיווקו), התשפ״ה–2025}}.}}

{{ח:סעיף|240|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות כל דין, לרבות הוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}, {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא}}, {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}}, {{ח:חיצוני|חוק התקנים|חוק התקנים}} {{ח:חיצוני|חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות|וחוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות, התשע״ד–2013}}, אלא אם כן נקבע במפורש אחרת בחוק זה.

{{ח:סעיף|241|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}}.}}

{{ח:סעיף|242|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות)|בחוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות), התשנ״ח–1998}}.}}

{{ח:סעיף|243|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לעניינים מינהליים|בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש״ס–2000}}.}}

{{ח:קטע2|פרק טו|פרק ט״ו: תחילה, הוראות מעבר והוראות שעה}}

{{ח:סעיף|244|תחילה}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות {{ח:פנימי|פרק טו|פרק זה}}, תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו (בחוק זה – יום התחילה).
{{ח:תת|(ב)}} תחילתם של {{ח:פנימי|פרק ד סימן ה|סימן ה׳ לפרק ד׳}} ושל {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}} ביום ג׳ בטבת התשע״ז (1 בינואר 2017).
{{ח:תת|(ג)}} תחילתו של {{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א}} שמונה חודשים מיום פרסומו של חוק זה, ובלבד שעד לאותו מועד הותקנו תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 208|סעיף 208}}; לא הותקנו תקנות כאמור עד לאותו מועד, ידחה השר, בצו באישור הוועדה, את מועד תחילתו של {{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א}} לתקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים בכל פעם.
{{ח:תת|(ד)}} לא הותקנו תקנות לפי חוק זה, כולן או חלקן, רשאי השר, בצו, באישור הוועדה, לדחות את מועד תחילתו של חוק זה, כולו או חלקו, לתקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים בכל פעם, ובלבד שסך התקופות לא יעלה על שנתיים.

{{ח:סעיף|245|תקנות ראשונות}}
{{ח:תת|(א)}} תקנות ראשונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} יובאו לאישור הוועדה בתוך שישה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} תקנות ראשונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 87|סעיף 87}} יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} תקנות ראשונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 128|סעיף 128(ב)}} יובאו לאישור הוועדה בתוך ארבעה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.
{{ח:תת|(ד)}} תקנות ראשונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 159|סעיף 159(ב)}} יובאו לאישור הוועדה בתוך שישה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.

{{ח:סעיף|246|פרסום החוק}}
{{ח:ת}} חוק זה יפורסם ברשומות בתוך 30 ימים מיום קבלתו בכנסת.

{{ח:סעיף|247|שמירת תוקף|תיקון: תשע״ט, תש״ף, תשפ״א, תשפ״ב, ק״ת תשפ״ג־2, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} הצווים המפורטים להלן, וכן הוראות נוהל שנקבעו מכוחם ופורסמו באתר האינטרנט של המשרד, יעמדו בתוקפם כנוסחם ערב יום התחילה, ויראו אותם כאילו נקבעו לפי חוק זה, כל עוד לא שונו או בוטלו לפי דין או כל עוד לא נכנסו לתוקפן הוראות במקומם לפי חוק זה בעניינים המוסדרים בהם, או עד יום י״ב באב התשפ״ד (16 באוגוסט 2024) {{ח:הערה|(התקופה הוארכה עד יום 17.2.2025)}}, לפי המוקדם:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור רכב והרכבתו)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור רכב והרכבתו), התשכ״ז–1967}} (להלן – צו ייצור רכב);
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב), התשל״ט–1978}} (להלן – צו ייבוא רכב);
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם), התשמ״ג–1982}} (להלן – צו מוצרי תעבורה);
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב), התש״ל–1970}} (להלן – צו המוסכים);
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב), התש״ם–1980}} (להלן – צו שמאי רכב).
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, רשאי להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (א) בתקופות נוספות שלא יעלו במצטבר על שישה חודשים.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל הכללי של המשרד ידווח לוועדה, עד יום כ״ט בניסן התשפ״ב (30 באפריל 2022), על ההתקדמות בהליכי התקנתן של תקנות לפי חוק זה, ובכלל זה תקנות להחלפת הצווים המנויים בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|248|הוראות מעבר לעניין רישיונות}}
{{ח:תת|(א)}} רישיון למתן שירות רכב שניתן לפני יום התחילה ושעמד בתוקפו ערב יום התחילה, יראו אותו כרישיון שניתן לפי חוק זה והוא יהיה בתוקף עד תום תקופת הרישיון ולא פחות משישה חודשים.
{{ח:תת|(ב)}} רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב שניתן לפני יום התחילה ושעמד בתוקפו ערב יום התחילה, יראו אותו כרישיון שניתן לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), יראו –
{{ח:תתת|(1)}} רישיון שניתן לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור רכב והרכבתו)|צו ייצור רכב}} כרישיון לייצור רכב ושיווקו לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}} ולרישיון לסחר במוצרי תעבורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 117|סעיף 117}}, בהתאם לתנאי הרישיון;
{{ח:תתת|(2)}} רישיון שניתן לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב)|צו ייבוא רכב}} ולפי {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא}} לעניין ייבוא רכב כרישיון ייבוא רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}};
{{ח:תתת|(3)}} רישיון שניתן לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 9|סעיף 9 לפקודת התעבורה}} למטרה של רכישת רכב ומכירתו דרך עיסוק כרישיון סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן לפי {{ח:פנימי|סעיף 92|סעיף 92}};
{{ח:תתת|(4)}} רישיון ייצור לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם)|צו מוצרי תעבורה}} כרישיון לייצור מוצרי תעבורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 98|סעיף 98}};
{{ח:תתת|(5)}} רישיון ייבוא לפי {{ח:חיצוני|פקודת הייבוא והייצוא|פקודת הייבוא והייצוא}}, לעניין מוצרי תעבורה החייבים ברישיון ייבוא לפי {{ח:פנימי|סעיף 110|סעיף 110}} כרישיון ייבוא לפי {{ח:פנימי|סעיף 110|הסעיף האמור}};
{{ח:תתת|(6)}} רישיון לסחר במוצרי תעבורה לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מוצרי תעבורה והסחר בהם)|צו מוצרי תעבורה}} כרישיון לסחר במוצרי תעבורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 117|סעיף 117}};
{{ח:תתת|(7)}} רישיון מפעל לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו המוסכים}} כרישיון להפעלת מוסך לפי {{ח:פנימי|סעיף 127|סעיף 127}} או רישיון להפעלת מוסך נייד לפי {{ח:פנימי|סעיף 135|סעיף 135}}, בהתאם לתנאי הרישיון, וכרישיון לסחר במוצרי תעבורה לפי {{ח:פנימי|סעיף 117|סעיף 117}}, בהתאם לתנאי הרישיון;
{{ח:תתת|(8)}} הסמכה כמנהל מקצועי של מוסך לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)|צו המוסכים}} כרישיון לניהול מקצועי של מוסך לפי {{ח:פנימי|סעיף 136|סעיף 136}}, לפי סוג ההסמכה;
{{ח:תתת|(9)}} רישום בפנקס השמאים לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|צו שמאי רכב}} כרישיון לשמאות רכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 149|סעיף 149}}.

{{ח:סעיף|249|הוראות מעבר לעניין תעודות, אישורים, היתרים ופטורים}}
{{ח:ת}} תעודות, אישורים, היתרים ופטורים שניתנו לפני יום התחילה בידי מנהל האגף לרכב ושירותי תחזוקה במשרד או מי שהוא הסמיכו לכך לפי צווי הפיקוח האמורים {{ח:פנימי|סעיף 247|בסעיף 247}} ועמדו בתוקפם ערב יום התחילה, יראו אותם כאילו ניתנו לפי חוק זה, והם ימשיכו לעמוד בתוקפם לתקופה של שישה חודשים מיום התחילה או עד לתום תקופת תוקפם, לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|250|הוראות מעבר לעניין מינויים}}
{{ח:תת|(א)}} עובד המשרד שהוסמך לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים#סעיף 30|סעיף 30 לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי״ח–1957}}, לעניין צווי הפיקוח האמורים {{ח:פנימי|סעיף 247|בסעיף 247}}, והסמכתו עמדה בתוקפה ערב יום התחילה, יראו אותו כאילו הוסמך למפקח לפי {{ח:פנימי|סעיף 191|סעיף 191}}, ואולם הוא לא יפעיל סמכות מהסמכויות הנתונות למפקח לפי {{ח:פנימי|סעיף 192|סעיפים 192}} {{ח:פנימי|סעיף 193|ו־193}} שלא היו נתונות לו לפי הסמכתו ערב יום התחילה, עד לקבלת הכשרה מתאימה בהתאם להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 191|סעיף 191}}; המנהל יפרסם הודעה ברשומות על זהותם של המפקחים כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} המועצה המייעצת שמונתה לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב)#סעיף 6|סעיף 6 לצו ייבוא רכב}}, ואשר מינויה עמד בתוקפו ערב יום התחילה, יראו אותה כאילו מונתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 60|סעיף 60}}, והיא תמשיך לכהן עד תום תקופת המינוי המקורית או עד תום שישה חודשים מיום התחילה, לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ג)}} המועצה המייעצת שמונתה לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)#סעיף 5|סעיף 5 לצו שמאי רכב}}, ואשר מינויה עמד בתוקפו ערב יום התחילה, יראו אותה כאילו מונתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 160|סעיף 160}}, והיא תמשיך לכהן עד תום תקופת המינוי המקורית או עד תום שישה חודשים מיום התחילה, לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ד)}} ועדת הסמכה שמונתה לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מוסכים ומפעלים לכלי רכב)#סעיף 10|סעיף 10 לצו המוסכים}}, ואשר מינויה עמד בתוקפו ערב יום התחילה, יראו אותה כאילו מונתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}, והיא תמשיך לכהן עד תום תקופת המינוי המקורית או עד תום שישה חודשים מיום התחילה, לפי המאוחר.

{{ח:סעיף|251|הוראות מעבר לעניין שמאי רכב}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)#סעיף 8|סעיף 8 לצו שמאי רכב}} ימשיכו לחול לעניין הליכים לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)#סעיף 8|אותו סעיף}} שהרשות כמשמעותה {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|בצו האמור}} החלה בהם לפני יום התחילה לפי הוראות {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|הצו}}.
{{ח:תת|(ב)}} אדם שהחל ערב יום התחילה התמחות בשמאות רכב לפי הוראות {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב)|צו שמאי רכב}}, יראו את התמחותו כהתמחות לפי {{ח:פנימי|סעיף 152|סעיף 152}}.

{{ח:סעיף|252|הוראות מעבר לעניין ייבוא רכב}}
{{ח:ת}} בתקופה שמיום פרסומו של חוק זה ועד ליום התחילה, יקראו את {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב)#סעיף 1|סעיף 1 לצו ייבוא רכב}} כך:
{{ח:תת|(1)}} בהגדרה ”יבואן“, במקום פסקה (2) יבוא:
{{ח:תתת|”(2)}} סוכן מורשה (להלן – יבואן מקביל);“;
{{ח:תת|(2)}} במקום ההגדרה ”סוכן מורשה“ יבוא:
{{ח:תת}} ””סוכן מורשה“ – כהגדרתו בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016;“;
{{ח:תת|(3)}} בהגדרה ”רכב חדש“, בסופה יבוא ”ולעניין יבואן מקביל – גם רכב שנרשם במדינת חוץ כהגדרתו בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע״ו–2016;“.

{{ח:סעיף|253|הוראות שעה לעניין ייבוא רכב|תיקון: תשע״ח־3, ק״ת תשפ״א, תשפ״א, ק״ת תשפ״א־2, ק״ת תשפ״ג, תשפ״ג־3, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ה, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופה שמיום התחילה עד יום כ״ד באב התשפ״ה (18 באוגוסט 2025), יקראו את {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(7)}}, כך שבמקום פסקת משנה (ב) יבוא:
{{ח:תתת|”(ב)}} טרם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו של הרכב עד מועד רישומו בישראל;“
{{ח:תת|(ב)}} לעניין רכב מסוג שאינו רכב נוסעים או רכב מסחרי, בתקופה שמיום התחילה עד יום י״ב באב התשפ״ד (16 באוגוסט 2024) יחולו הוראות אלה כך:
{{ח:תתת|(1)}} ההוראות והחובות החלות על יבואן ישיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיפים 41}}, {{ח:פנימי|סעיף 47|47}}, {{ח:פנימי|סעיף 48|48}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49}} {{ח:פנימי|סעיף 50|ו־50}}, יחולו רק לעניין רכב שהוא מייבא;
{{ח:תתת|(2)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(7)}} – לא יחולו;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 33|בסעיף 33(ב)(5)}}, במקום הסיפה החל במילה ”השר“ יקראו ”ובלבד שמבקש הרישיון הוכיח את קיומה של תשתית תחזוקה לרכב שהוא מייבא, להנחת דעתו של המנהל“;
{{ח:תתת|(4)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיפים 42}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49}} {{ח:פנימי|סעיף 50|ו־50(ד)}} לא יחולו לעניין רכב מתוצר שיבואן ישיר אינו מייבא לישראל;
{{ח:תתת|(5)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיף 44}} – לא יחולו.
{{ח:תת|(ג)}} לעניין רכב מסוג שאינו אופנוע, בתקופה שמיום התחילה ועד ליום ב׳ בטבת התשע״ז (31 בדצמבר 2016), יקראו את הסעיפים המפורטים להלן כך:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(7)(א)}}, במקום ”מתוצר שמיובא על ידי יבואן ישיר“ יבוא ”מדגם שמיובא על ידי יבואן ישיר“;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 33|בסעיף 33(ב)(5)}}, במקום ”מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר“ יבוא ”מדגם המיובא על ידי יבואן ישיר, או מדגם או מתוצר אחר, ובלבד שהוכיח, להנחת דעתו של המנהל, את קיומה של תשתית תחזוקה לרכב שהוא מייבא“;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיף 48(א)}}, במקום ”מתוצר שהוא מייבא“ יבוא ”מדגם שהוא מייבא“;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:פנימי|סעיף 49|בסעיף 49}} –
{{ח:תתתת|(א)}} בסעיף קטן (א), במקום ”מתוצר שהוא מייבא“ יבוא ”מדגם שהוא מייבא, אלא אם כן יבואן ישיר שהיה בעל רישיון ייבוא לפי {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב)|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב), התשל״ט–1978}}, לפני יום התחילה, נתן לרשות כמשמעותה {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב)|בצו האמור}}, לפני אותו מועד, התחייבות לממש את האחריות שנתן יצרן הרכב לגבי כל רכב מתוצר שהוא מייבא.“;
{{ח:תתתת|(ב)}} בסעיף קטן (ב), במקום הסיפה החל במילה ”מתוצר“ יבוא ”מדגם המיובא על ידי יבואן ישיר, ואם יבואן ישיר אינו מייבא דגם כאמור – ייתן את האחריות שנתן הסוכן המורשה או ייתן בעצמו את האחריות.“;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:פנימי|סעיף 50|בסעיף 50}} –
{{ח:תתתת|(א)}} בסעיף קטן (א), במקום ”מתוצר שהוא מייבא“ יבוא ”מדגם שהוא מייבא“ ובסופו יבוא ”ואולם הוראות סעיף קטן זה יחולו גם לעניין רכב שהוא מתוצר שמייבא יבואן ישיר, אם היבואן הישיר נתן לרשות כמשמעותה {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב), התשל״ט–1978}}, לפני יום התחילה, או למנהל לאחר יום התחילה, התחייבות לטפל בתקלת בטיחות סדרתית בכל רכב מתוצר שהוא מייבא.“;
{{ח:תתתת|(ב)}} בסעיף קטן (ב), ברישה, במקום ”מתוצר שהוא מייבא“ יבוא ”שהוא אחראי לטיפול בתקלת בטיחות סדרתית לגביו לפי סעיף קטן (א)“;
{{ח:תתתת|(ג)}} בסעיף קטן (ג), במקום ”מתוצר שהוא מייבא“ יבוא ”שהוא אחראי לטיפול בתקלת בטיחות סדרתית לגביו לפי סעיף קטן (א)“;
{{ח:תתתת|(ד)}} בסעיף קטן (ד)(1), במקום ”מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר“ יבוא ”מדגם המיובא על ידי יבואן ישיר“ ובסופו יבוא ”ואולם הוראות פסקה זו יחולו גם לעניין רכב מתוצר המיובא על ידי יבואן ישיר, אם יבואן ישיר נתן לרשות כמשמעותה {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב)|בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותי תחזוקה לרכב), התשל״ט–1978}}, לפני יום התחילה, או למנהל לאחר יום התחילה, התחייבות לטפל בתקלת בטיחות סדרתית בכל רכב שהוא מתוצר שהוא מייבא“.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|254|הוראות שעה לעניין יבואן זעיר וייבוא רכב מסוג מכונה ניידת|תיקון: תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופה של ארבע שנים מיום כ״ה באב התשפ״ה (19 באוגוסט 2025) יחולו הוראות אלה (בסעיף זה – הוראות השעה):
{{ח:תת|(1)}} יקראו את {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(7)}} כך שבמקום פסקאות משנה (א) ו־(ב) יבוא:
{{ח:תתתת|"(א)}} הרכב הוא מסוג רכב נוסעים, רכב מסחרי, אופנוע או מכונה ניידת;
{{ח:תתתת|(ב)}} נותרו חודשיים לפחות עד למועד האחרון שבו הרכב ניתן לרישום בישראל, בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}};";
{{ח:תתת|(2)}} יקראו את {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיף 44(ב)}} כך שבמקום ”20 כלי רכב“ יבוא ”60 כלי רכב“;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין רכב מסוג מכונה ניידת – יחולו ההוראות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 253|בפסקאות (1), (3) ו־(4) שבסעיף 253(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, רשאי, בצו, להאריך את תוקפה של כל אחת מהוראות השעה, בתקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים בכל פעם, ובלבד שסך תקופות ההארכה לעניין כל הוראת שעה לא יעלה על ארבע שנים.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום כ״ב בסיוון התשע״ו (28 ביוני 2016).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''ישראל כץ'''
שר התחבורה והבטיחות בדרכים
* '''ראובן ריבלין'''
נשיא המדינה
* '''יולי יואל אדלשטיין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]