חוק לעידוד המגזר העסקי (קליטת עובדים) (הוראת שעה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק לעידוד המגזר העסקי (קליטת עובדים) (הוראת שעה), התשנ״א–1991}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000775}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״א, 201|חוק לעידוד המגזר העסקי (קליטת עובדים) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210886.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 79|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210910.pdf}}, {{ח:תיבה|163|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210917.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 182|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211002.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ב־2, תשנ״ג}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקודה“ – {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מגזר עסקי“ – ענפי הפעילות העסקית, למעט –
{{ח:תתת|(1)}} פעילויות המבוצעות על ידי המדינה, רשויות מקומיות, מוסדות כאמור {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 9.2|בסעיף 9(2) לפקודה}}, גופים שדינם לענין מס הכנסה כדין המדינה, כל גוף שהמדינה או רשות מקומית, במישרין או בעקיפין, השתתפה בתקציבו בשנת המס הקודמת בשיעור של 30% או יותר;
{{ח:תתת|(2)}} עבודות בניה ושירותים ציבוריים ששר האוצר קבע בצו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קבלן כח אדם{{ח:הערה|“}} – מעסיק שעיסוקו מתן שירותי כח אדם של עובדיו לשם עבודה אצל זולתו, לרבות מעסיק שעיסוקו במתן שירותי שמירה או נקיון אצל זולתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד קבלן“ – עובד המועסק על ידי קבלן כח אדם אצל זולתו ואשר לענין חוק זה ייחשב כאילו הוא עובדו של המזמין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מזמין“ – מעסיק שמבצע עבודה גם באמצעות עובד קבלן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעסיק“ – מעסיק במגזר העסקי, לרבות מזמין ולמעט קבלן כח אדם, שהעסיק עובדים בכל אחד מחודשי התקופה הקודמת, ובכל התקופה – מעל חמישה עובדים בממוצע חודשי; לענין זה, ”עובד“, לרבות חבר באגודה שיתופית שהועסק במגזר העסקי ועובד קבלן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד נוסף“ –
{{ח:תתת|(א)}} אזרח ישראלי או תושב ישראל העובד אצל מעסיק והתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הוא התקבל לעבודה כדין;
{{ח:תתתת|(2)}} הוא הועסק במשך רבעון אחד לפחות – בכל אחד מימי העבודה שברבעון, שש שעות ביום לפחות או מאה ושלושים וחמש שעות לחודש בכל אחד מחודשי הרבעון;
{{ח:תתתת|(3)}} הכנסתו מתחייבת במס לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 2(2) לפקודה}} והמעסיק ניכה מס משכרו בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 164|סעיפים 164}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 166|ו־166 לפקודה}};
{{ח:תתתת|(4)}} אם הוא עובד אצל מעסיק שהוא אגודה שיתופית – הוא נמנה עם סוגי העובדים ששר האוצר אישרם לענין זה וקבע את בסיס החישוב של הכנסתם;
{{ח:תתת|(ב)}} ולמעט אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מי שהוא קרובו של המעסיק, ובתאגיד – קרובו של המנהל או של בעל שליטה בו;
{{ח:תתתת|(2)}} עובד המבצע עבודה שבוצעה קודם לכן בידי קבלן עצמאי;
{{ח:תתתת|(3)}} חבר באגודה השיתופית או מחליף חבר באגודה השיתופית בעבודתו באגודה;
{{ח:תתתת|(4)}} עובד שעבד קודם לכן בעסק אחר של המעסיק או בחבר־בני־אדם שהמעסיק, ובשותפות – אחד מן השותפים – הוא בעל שליטה בו או בתאגיד הקשור למעסיקו; לענין זה, ”תאגיד קשור“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 1|בסעיף 96א לפקודת החברות [נוסח חדש], התשמ״ג–1983}};
{{ח:תתתת|(5)}} עובד שעבד קודם לכן בחבר־בני־אדם (להלן – המעסיק הקודם) שעסקיו או נכסיו או כל חלק מהם, הועברו למעסיק או מוזגו בכל דרך שהיא בעסקי המעסיק (להלן – המעסיק החדש), למעט עובד שהמעסיק הקודם היה זכאי לתמריץ עבורו בתכוף לפני ההעברה או המיזוג ובלבד שהמעסיק החדש זכאי אף הוא לתמריץ עבור אותו עובד בהתחשב במספר העובדים שהוא מעסיק לאחר המיזוג לעומת מספרם הממוצע של העובדים אצל שני המעסיקים כאחד בתקופה הקודמת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ ו”קרוב“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 32|בסעיף 32(9) לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רבעון“ – תקופה בת שלשה חדשים שהראשונה בהם מתחילה ביום י״ט בתמוז התשנ״א (1 ביולי 1991) והאחרונה בהם מסתיימת ביום ח׳ בטבת התשנ״ו (31 בדצמבר 1995);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקופה קודמת“ – התקופה שתחילתה ביום ט״ו בטבת התשנ״א (1 בינואר 1991), וסיומה ביום י״ח בתמוז התשנ״א (30 ביוני 1991), ולגבי מעסיק שלא העסיק בכל התקופה הקודמת מעל חמישה עובדים בממוצע חודשי – התקופה שתחילתה ביום ל׳ בסיון התשנ״ב (1 ביולי 1992) וסיומה ביום ז׳ בטבת התשנ״ג (31 בדצמבר 1992), ואם לא העסיק עובדים כאמור בתקופה זו, תקופה אחרת של ששה חודשי העסקה שלמים ורצופים שתחילתה ביום ב׳ באב התשנ״ב (1 באוגוסט 1992) או באחד בכל חודש שלאחר מכן, הקודמת לרבעון שבשלו מוגשת הבקשה לתמריץ.

{{ח:סעיף|2|זכות לתמריץ|תיקון: תשנ״ב־2, תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} מעסיק יהיה זכאי לתשלום תמריץ מאוצר המדינה בעד כל עובד נוסף מעל הממוצע החודשי של עובדים שהעסיק בתקופה הקודמת ובלבד שלא ישולם תמריץ –
{{ח:תתת|(1)}} בעד אותו עובד נוסף – לאחר תום עשרים וארבעה חודשים מהיום שבו שולם לראשונה תמריץ בעדו;
{{ח:תתת|(2)}} בעד אותה תוספת עובדים – לאחר תום עשרים וארבעה חודשים מהיום שבו שולם לראשונה תמריץ בשל אותה תוספת עובדים, בין אם היא התקיימה ברציפות בכל אחד מהחודשים ובין אם לאו; לענין זה – ”תוספת עובדים“, לגבי כל מעסיק – הגידול בהפרש שבין הממוצע החודשי של העובדים שהעסיק בתקופה הקודמת לבין מספר העובדים שהוא מעסיק בכל חודש שעבורו מתבקש התמריץ.
{{ח:תת|(ב)}} במנין עובדיו של מעסיק, בתקופה הקודמת וברבעון השוטף, יימנו כל העובדים לרבות עובדי קבלן שעבדו אצלו בתקופה הקודמת וברבעון השוטף.

{{ח:סעיף|3|התמריץ ושיעורו|תיקון: תשנ״ב, תשנ״ב־2, תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} התמריץ ישולם אחת לרבעון, ויחושב לפי כל חודש ברבעון שבו הועסק העובד הנוסף במשך כל החודש.
{{ח:תת|(ב)}} התמריץ יהיה בשיעור של שליש מהשכר החדשי ששולם לעובד בפועל בשנה הראשונה שתחילתה ביום שבו שולם לראשונה תמריץ בעד אותה תוספת עובדים (להלן בסעיף קטן זה – המועד הקובע), אך לא יותר מ־1,000 שקלים חדשים לחודש, ובשיעור של רבע מהשכר החודשי ששולם לעובד בפועל, בשנה השניה החל במועד הקובע, אך לא יותר מ־750 שקלים חדשים לחודש; מסכום התמריץ ינוכה כל תשלום אחר המשתלם למעסיק בשל העובד מאוצר המדינה, או על פי כל דין, בשל הכשרה מקצועית או בשל סיוע לקליטה בעבודה: הסכומים האמורים יתעדכנו כל רבעון על פי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן שבין מדד הבסיס לבין המדד שיתפרסם בחודש האמצעי של הרבעון שבשלו מבוקש התמריץ; לענין זה, ”מדד הבסיס“ – המדד שיתפרסם ביום ה׳ באלול התשנ״א (15 באוגוסט 1991).
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), לצורך חישוב התמריץ בעד עובד קבלן אשר למזמין אין לגביו נתוני שכר מאושרים על ידי רואה חשבון או יועץ מס, יראו את שכר המינימום לפי {{ח:חיצוני|חוק שכר מינימום|חוק שכר מינימום, התשמ״ז–1987}}, כפי שהיה בחודש שעבורו משולם התמריץ, כשכרו החודשי של עובד כאמור שהועסק במשרה מלאה, ואם הועסק במשרה חלקית – החלק היחסי מהשכר האמור.

{{ח:סעיף|4|החזר|תיקון: תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} התברר, לאחר תשלום התמריץ, כי המעסיק אינו זכאי לו או לחלקו, יחזיר המעסיק לאוצר המדינה את הסכום שקיבל שלא כדין כשהוא צמוד ונושא ריבית מיום קבלתו, כאילו היה חוב למס הכנסה ויחולו על סכום זה הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט שהרשיע אדם בשל קבלת תמריץ במרמה רשאי, בנוסף לכל עונש אחר לצוות עליו להחזיר לאוצר המדינה סכום שלא יעלה על פי ארבעה מסכום התמריץ שהתקבל שלא כדין, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, על סכום התמריץ שקיבל, מיום קבלתו ועד יום ההחזר; על גביית החזר כאמור שלא שולם במועדו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}, כאילו היה מס כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|באותה פקודה}}.

{{ח:סעיף|5|תשלום תמריץ|תיקון: תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה לתמריץ תוגש על ידי המעסיק בדרך, במועדים ועל פי כללים שיקבע שר האוצר.
{{ח:תת|(ב)}} סכום התמריץ יועבר למעסיק בתוך 45 ימים מיום הגשת הבקשה; הועבר הסכום לאחר המועד האמור, תיווסף עליו ריבית בשיעור הנקבע מעת לעת על ידי החשב הכללי באוצר, עד להעברתו למעסיק בפועל.

{{ח:סעיף|6|תחולה|תיקון: תשנ״ב־2, תשנ״ג}}
{{ח:ת}} תחולתו של חוק זה היא לגבי עובדים שיתקבלו לעבודה עד יום י״ז בטבת התשנ״ד (31 בדצמבר 1993).

{{ח:סעיף|7|הארכת תקופות}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי להאריך את התקופות והמועדים שנקבעו בחוק זה, לתקופה נוספת שלא תעלה על שנה.

{{ח:סעיף|8|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:סעיף|9|ביטול חוק לעידוד המגזר היצרני}}
{{ח:ת}} חוק לעידוד המגזר היצרני (קליטת עובדים) (הוראת שעה), התשנ״א–1991 – בטל.

{{ח:סעיף|10|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום י״ט בתמוז התשנ״א (1 ביולי 1991).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ו בתמוז התשנ״א (8 ביולי 1991).}}
* '''יצחק שמיר'''
ראש הממשלה
* '''יצחק מודעי'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''דב שילנסקי'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]