תקנות-שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות־שעת־חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), תשכ״ז–1967}}

{{ח:קטע3||תקנות־שעת־חירום בדבר השיפוט בעבירות שבוצעו בשטח המוחזק על ידי צבא־הגנה לישראל}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2157502}} {{ח:תיבה|ק״ת תשכ״ז, 2741|תקנות־שעת־חירום (עבירות בשטחים המוחזקים – שיפוט ועזרה משפטית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2069.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ז, 132|חוק סדרי השלטון והמשפט (הוראות שעה)|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_210380.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ח, 20|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_210019.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 32|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_210018.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 15|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_210016.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 27|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_210015.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ב, 24|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_210014.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 33|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_210013.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 44|קיום תקפן|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_210012.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ה, 229|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_210011.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשל״ו, 1491|תקנות־שעת־חירום (השטחים המוחזקים על ידי צבא־הגנה לישראל – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3518.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ו, 182, 182|קיום תוקף|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_210010.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 48|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211783.pdf}}, {{ח:תיבה|97|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_ls_fr_390274.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ם, 43|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_210009.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 327|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211679.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 18|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_211782.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 36|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210139.pdf}}, {{ח:תיבה|98|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-1113.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 69|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210462.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 16|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210627.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 32|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210784.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 24|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210911.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 38|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211031.pdf}}, {{ח:תיבה|173|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211132.pdf}}, {{ח:תיבה|358|תיקון מס׳ 39 לחוק העונשין (חלק מקדמי וחלק כללי)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_203772.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 43|תיקון לחוק ביטוח בריאות ממלכתי|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211077.pdf}}, {{ח:תיבה|58|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211074.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 34|חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211269.pdf}}, {{ח:תיבה|384|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_ec_317843.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 262|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300166.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 33|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-1719.pdf}}, {{ח:תיבה|158|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-1738.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 421|חוק שחרור על־תנאי ממאסר|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300385.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 458|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300510.pdf}}, {{ח:תיבה|484|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300520.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 545|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299802.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 364|תיקון והארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300754.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 476|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301485.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 994|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_390260.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 110|תיקון מס׳ 4 לחוק המאבק בטרור|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528217.pdf}}, {{ח:תיבה|319|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528760.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 296|תיקון לחוק המידע הפלילי ותקנת השבים|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_594613.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 10|הארכת תוקף|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1659073.pdf}}.

''שינוי התוספת:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ד, 219|שינוי התוספת|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5562.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 87|שינוי התוספת לחוק|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6065.pdf}}. ''דחיית תחילה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשפ״ב, 1720|צו המידע הפלילי ותקנת השבים (דחיית יום התחילה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9922.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: הממשלה#סעיף 39|סעיף 9(א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, אני מתקין תקנות־שעת־חירום אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|תוקף התקנות הוארך עד ליום י״ח בשבט התשפ״ח (15 בפברואר 2028), בהתאם לחוקים להארכת תקפן של תקנות־שעת־חירום (תיקונים: תשכ״ז, תשכ״ח, תשכ״ט, תש״ל, תשל״א, תשל״ב, תשל״ג, תשל״ד, תשל״ו, תשל״ח, תש״ם, תשמ״ב, תשמ״ד, תשמ״ו, תשמ״ח, תש״ן, תשנ״ב, תשנ״ד, תשנ״ה, תשנ״ט, תשס״ב, תשס״ז, תשע״ב, תשע״ז, תשפ״ג).}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: סמכות שיפוט}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: עזרה משפטית}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳ – האזור}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳ – שטחי המועצה הפלסטינית}}

{{ח:פנימי|תוספת|תוספת}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות|תיקון: תשנ״ה־2}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשכ״ח, תשל״ח, תשמ״ב, תשמ״ד, תשנ״ה־2, תשנ״ו, תשס״ז}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור“ – יהודה והשומרון למעט שטחי המועצה הפלסטינית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היום הקובע“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטחי המועצה הפלסטינית“ – השטחים הכלולים, מעת לעת, בתחום הסמכות הטריטוריאלית של המועצה לפי ההסכם וכן כל שטח רצועת עזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההסכם“ – {{ח:חיצוני|http://www.knesset.gov.il/process/docs/heskemb.htm|הסכם הביניים הישראלי־פלסטיני בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה, שנחתם בוושינגטון בין מדינת ישראל לבין ארגון השחרור הפלסטיני, ביום ד׳ בתשרי תשנ״ו (28 בספטמבר 1995)}}, לרבות נספחיו והמסמכים שלנוו אליו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועצה“ – המועצה הפלסטינית שתכונן בהתאם להסכם, ועד לכינונה – הרשות הפלסטינית כמשמעותה בהסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המשטרה הפלסטינית“ – המשטרה הפלסטינית בשטחי המועצה הפלסטינית כמשמעותה בהסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ישראלי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אדם הרשום במרשם האוכלוסין, לפי {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}};
{{ח:תתת|(2)}} תאגיד הרשום בישראל או תאגיד שהוקם על פי דין בישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם הנמצא בישראל“ – לרבות ישראלי ולרבות תאגיד הפועל בישראל או שהשליטה בו היא בידי ישראלי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקד“ – מפקד כוחות צבא־הגנה לישראל באזור או בחלק ממנו או מפקד אזור או חלק מאזור מטעם צבא־הגנה לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית משפט צבאי“ – בית משפט שנתכונן על־ידי מפקד.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: סמכות שיפוט|תיקון: תשנ״ה־2}}

{{ח:סעיף|2|סמכות בית משפט|תיקון: תשכ״ח, תשל״ה, תשמ״ב, תשמ״ח, תשנ״ד־3, תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בנוסף לאמור בכל דין יהיה בית המשפט בישראל מוסמך לדון, לפי הדין החל בישראל, אדם הנמצא בישראל על מעשהו או מחדלו שאירעו באזור וכן ישראלי על מעשהו או מחדלו שאירעו בשטחי המועצה הפלסטינית, והכל אם המעשה או המחדל היו עבירות אילו אירעו בתחום השיפוט של בתי המשפט בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות הדין החל בישראל בנוגע לעבירות של ברירת משפט ולעבירות מינהליות יחולו, גם על עבירות כאמור שעבר ישראלי באזור או בשטחי המועצה הפלסטינית ושאילו היו נעברות בישראל היו עבירות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} תקנה זו אינה חלה על מי שבשעת המעשה או המחדל היה תושב אזור או תושב שטחי המועצה הפלסטינית, שאינם ישראלים.
{{ח:תת|(ד)}} הסמכות לדון אדם על־פי תקנה זו תהא בידי בית המשפט שאזור שיפוטו נמצא קרוב למקום בו נעברה העבירה או בבית המשפט שבאזור שיפוטו נמצא מקום מגוריו של הנאשם או נתפס הנאשם.
{{ח:תת|(ה)}} אין דנים אדם בישראל על מעשה או מחדל שזוכה או הורשע עליהם בפסק־דין שניתן בפניו בבית משפט צבאי או בבית משפט אחר באזור; אולם אם גרם המעשה או המחדל למותו של אדם, דנים אותו על כך אף אם הורשע כאמור בשל עבירה אחרת שבאותו מעשה או מחדל.
{{ח:תת|(ו)}} העמדה לדין על מעשה שבית משפט בישראל מוסמך לדון בו לפי תקנה זו אינה טעונה הסכמת היועץ המשפטי לממשלה.

{{ח:סעיף|2א|סמכויות נוספות|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לבית המשפט בישראל יהיו כל הסמכויות הנתונות לו על פי הדין החל בישראל בקשר לעבירות שהוא מוסמך לדון בהן על פי כל דין, גם לענין צווים שיש לבצעם באזור, או שיש לבצעם בשטחי המועצה הפלסטינית לפי {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|פרק ג׳ סימן ב׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט בישראל רשאי להתיר בצו האזנת סתר לפי {{ח:חיצוני|חוק האזנת סתר#פרק ג|פרק ג׳ לחוק האזנת סתר, התשל״ט–1979}}, לישראלי הנמצא באזור או בשטחי המועצה הפלסטינית.

{{ח:סעיף|2ב|סמכות בית המשפט בעניינים אזרחיים|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בית משפט או בית דין לא יימנע מלדון בתובענה של ישראלי שהוא מוסמך לדון בה על פי דין, שעילתה מעשה או מחדל או פעולה אחרת שאירעו בשטחי המועצה הפלסטינית, אך מהטעם כי תושב שטחי המועצה הפלסטינית הוא נתבע או צד לה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א) אינן פוגעות בסמכות בית משפט או בית דין להימנע מלדון בתובענה במקרים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} נושא התובענה הוא עסק מתמשך של ישראלי המתנהל בשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תתת|(2)}} נושא התובענה הוא מקרקעין המצויים בשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תתת|(3)}} נושא התובענה הוא חוזה שבו תניית שיפוט מפורשת הקובעת כי מקום השיפוט יהיה מחוץ לישראל.
{{ח:תתת|(4)}} קיים הליך תלוי ועומד באותו ענין בין הצדדים.

{{ח:סעיף|2ג|צו עיכוב יציאה מן הארץ|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו, תשס״ז}}
{{ח:תת|(א)}} צו עיכוב יציאה מן הארץ, שנתן בית משפט בישראל בענין פלילי או אזרחי או שניתן בהליך של הוצאה לפועל, כוחו יפה למנוע יציאה גם מן האזור ומשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות תקנת משנה (א) אין בצו כאמור באותה תקנת משנה, כדי למנוע יציאה מן האזור ומשטחי המועצה הפלסטינית לישראל, או מישראל לאזור או לשטחי המועצה הפלסטינית, אלא אם כן נאמר בו אחרת; לענין זה, ”שטחי המועצה הפלסטינית“ – למעט שטח רצועת עזה.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: עזרה משפטית|תיקון: תשנ״ה־2}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳ – האזור|תיקון: תשנ״ה־2}}

{{ח:סעיף|3|סמכויות של שוטר|תיקון: תשכ״ח}}
{{ח:ת}} סמכות שהוענקה לשוטר וחובה שהוטלה עליו לפי כל דין יחולו, בשינויים המחוייבים, גם לגבי עבירה שבית משפט בישראל מוסמך לדון בה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}} ולגבי עבירה שבית־משפט צבאי מוסמך לדון בה.

{{ח:סעיף|3א|סמכויות בעניני מסים|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} חלה על אדם חבות במס לפי כל חיקוק, רשאי מי שמוקנות לו סמכויות לפי אותו חיקוק או לפי כל חיקוק אחר הדן בגבייתו, להפעילן גם באזור.
{{ח:תת|(ב)}} בתקנה זו, ”מס“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|בפקודת המסים (גביה)}}, לרבות תשלום {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|שפקודת המסים (גביה)}} חלה עליו לפי כל חיקוק.

{{ח:סעיף|3ב|סמכות בעניני הוצאה לפועל|תיקון: תשנ״ו}}
{{ח:ת}} ראש ההוצאה לפועל, מוציא לפועל וכל מי שהוקנו לו סמכויות מכוח חיקוק שענינו הוצאה לפועל, מוסמך להפעיל את סמכויותיו מכוח חיקוק כאמור גם באזור נגד חייב ישראלי או רכושו לשם ביצוע פסק דין או שטר.

{{ח:סעיף|3ג|סמכויות בעניני אגודות שיתופיות ועמותות באזור|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} לענין {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות#סעיף 18|סעיף 18 לפקודת האגודות השיתופיות}}, {{ח:חיצוני|חוק העמותות#סעיף 2|וסעיף 2 לחוק העמותות, התש״ם–1980}} (בסעיף זה – חוק העמותות), יראו מען באזור של אגודה שיתופית או עמותה, שכל חבריה הם אזרחי ישראל, כאילו הוא מען בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} רשם האגודות השיתופיות, רשם העמותות וכל מי שהוקנו לו סמכויות לפי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות|פקודת האגודות השיתופיות}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק העמותות|חוק העמותות}}, מוסמך להפעיל את סמכויותיו גם באזור, ביחס לאגודה שיתופית או ביחס לעמותה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עמותה“ – עמותה רשומה בפנקס העמותות לפי {{ח:חיצוני|חוק העמותות|חוק העמותות}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אגודה שיתופית“ – אגודה רשומה ברשם האגודות השיתופיות לפי {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות|פקודת האגודות השיתופיות}}.

{{ח:סעיף|4|העברת נאשם לאזור|תיקון: תשכ״ח, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} קיים יסוד סביר להניח שישראלי עבר באזור עבירה שבית־משפט צבאי מוסמך לדון בה, והישראלי נמצא בישראל, רשאי היועץ המשפטי לממשלה לצוות שהישראלי ייעצר על־ידי שוטר ויימסר באותו אזור בו נעברה העבירה בדרך ולרשות שיורה עליהם, כדי שיועמד שם לדין בבית משפט צבאי על אותה עבירה; והוא כשאין להבטיח את התייצבותו לדין בדרך אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} היועץ המשפטי לממשלה רשאי לאצול סמכותו לפי תקנה זו, כולה או מקצתה, לפרקליט המדינה.

{{ח:סעיף|4א|מסירת מידע מן המרשם הפלילי|תיקון: תשמ״א, תשמ״ח, תשע״ט־2, תשפ״א, ק״ת תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} הגופים ובעלי התפקידים הרשאים להעביר מידע לפי {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים#סעיף 11|סעיף 11 לחוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע״ט–2019}} (להלן – חוק המידע הפלילי) רשאים למסור מידע מן המרשם הפלילי לרשויות ולבעלי תפקידים באזור המפורטים להלן, לפי דרישתם ולצורך מילוי תפקידיהם:
{{ח:תתת|(1)}} מפקד או מי שהוא הסמיך לכך בהתייעצות עם היועץ המשפטי באזור;
{{ח:תתת|(2)}} ראש המינהל האזרחי או מי שהוא הסמיך לכך בהתייעצות עם היועץ המשפטי באזור;
{{ח:תתת|(3)}} בית משפט צבאי;
{{ח:תתת|(4)}} היועץ המשפטי באזור ועוזריו;
{{ח:תתת|(5)}} תובע צבאי;
{{ח:תתת|(6)}} סניגורו של נאשם – לענין מידע על נאשם לצורך ההליך שלו.
{{ח:תת|(ב)}} על מידע הנמסר לפי תקנת משנה (א) יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים|חוק המידע הפלילי}} החלות לעניין מידע שנמסר לפי {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים#סעיף 11|סעיפים 11}} {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים#סעיף 31|ו־31 לחוק האמור}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} נזקק אדם בענינו שלו למידע מן המרשם לצורך הגשתו לרשות מרשויות צבא הגנה לישראל באזור תמסור המשטרה את המידע לאותה רשות, על פי בקשת אותו האדם; על מידע הנמסר כאמור יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים|חוק המידע הפלילי}} החלות לענין מידע שנמסר לפי {{ח:חיצוני|חוק המידע הפלילי ותקנת השבים#סעיף 15|סעיף 15 לחוק}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|5|הזמנת עדים וביצוע|תיקון: תשכ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} הזמנה להעיד בבית משפט צבאי או להמציא לו מסמכים תומצא למי שנמצא בישראל בדרך שממציאים בישראל בדיון פלילי הזמנה להעיד או להמציא מסמכים.
{{ח:תת|(ב)}} אדם בישראל שהוצא נגדו צו הבאה על־ידי בית משפט צבאי על אי התייצבותו לפניו לשם מתן עדות או המצאת מסמכים, רשאי שוטר לעצרו ולמסרו בדרך ולרשות שנקבעו בצו ההבאה, על מנת שיתייצב לפני בית־המשפט הצבאי לשם מתן העדות או המצאת מסמכים.

{{ח:סעיף|5א|תסקיר קצין מבחן|תיקון: תשמ״ו, תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הורה בית משפט בישראל כאמור {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 22|בסעיף 22 לחוק הנוער}} או כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 38|בסעיף 38 לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (להלן – חוק העונשין), לגבי תושב אזור שאינו ישראלי, רשאי בית המשפט להסתמך על תסקיר של קצין מבחן, בוחן נוער או רשות אחרת המוסמכת לתת תסקיר באזור.
{{ח:תת|(א1)}} הורה בית המשפט בישראל על הגשת תסקיר של קצין מבחן לפי החיקוקים המוזכרים בתקנת משנה (א) לגבי תושב שטחי המועצה הפלסטינית, רשאי קצין מבחן להגיש לבית המשפט תסקיר המסתמך על חוות דעת של רשות מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תת|(ב)}} בתקנה זו {{ח:פנימי|סעיף 6א|ובתקנה 6א}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק הנוער“ – {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), התשל״א–1971}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קטין“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|6|ביצוע עונשין ומעצר|תיקון: תשכ״ח, תש״ן, תשנ״ה־2, תשנ״ו, תשנ״ט, תשס״א, תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} מי שנדון והוטל עליו עונש בבית משפט צבאי, יהא ענשו ניתן לביצוע בישראל בדרך שמבצעים בישראל עונש שהוטל על־ידי בית־משפט, במידה שלא בוצע העונש באזור.
{{ח:תת|(א1)}} על שחרורו המוקדם של מי שנושא מאסר בישראל בהתאם להוראות תקנת משנה (א) יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק לשחרור על-תנאי ממאסר|החוק לשחרור על־תנאי ממאסר, התשס״א–2001}} (להלן – חוק השחרור), בשינויים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} לענין {{ח:חיצוני|חוק לשחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 9|סעיף 9 לחוק השחרור}}, לשם ההחלטה האם ראוי אסיר לשחרור על־תנאי, יבחנו נציב בתי הסוהר, קצין המשטרה הצבאית הראשי או הועדה, לפי הענין, גם את הסיכון הצפוי מהאסיר לביטחון יהודה והשומרון וחבל עזה;
{{ח:תתת|(2)}} לענין אסיר המוחזק במיתקן כליאה צבאי –
{{ח:תתתת|(א)}} בכל מקום {{ח:חיצוני|חוק לשחרור על-תנאי ממאסר|בחוק השחרור}} שבו נאמר ”נציב בתי הסוהר“ יראו כאילו נאמר ”קצין המשטרה הצבאית הראשי“;
{{ח:תתתת|(ב)}} בכל מקום שבו נאמר ”בית סוהר“ יראו כאילו נאמר ”מיתקן כליאה צבאי“;
{{ח:תתתת|(ג)}} על אף הוראות {{ח:חיצוני|חוק לשחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 34|סעיף 34(ב) לחוק השחרור}}, מינוי מזכירים לועדות שחרורים ולועדות שחרורים מיוחדות ייעשה על ידי קצין המשטרה הצבאית הראשי מבין קציני צבא הגנה לישראל.
{{ח:תת|(א2)}} {{ח:חיצוני|חוק המאבק בטרור#סעיף 40א|סעיף 40א לחוק המאבק בטרור, התשע״ו–2016}}, יחול על מי שנגזר עליו עונש מאסר בשל ביצוע עבירה של גרימת מוות בכוונה או ניסיון לגרימת מוות בכוונה, בהתאם {{ח:חיצוני|צו בדבר הוראות ביטחון (יהודה והשומרון)|לצו בדבר הוראות ביטחון [נוסח משולב] (יהודה והשומרון) (מס׳ 1651), התש״ע–2009}}, שוועדת שחרורים מיוחדת לפי {{ח:חיצוני|חוק לשחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 33|סעיף 33(א) לחוק השחרור}} מצאה על יסוד פסק הדין בעניינו שהיא מעשה טרור כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המאבק בטרור|בחוק המאבק בטרור, התשע״ו–2016}}.
{{ח:תת|(ב)}} מי שניתנו נגדו פקודת מעצר או צו מעצר באזור מכוח סמכות שהוענקה על־ידי מנשר או צו של מפקד, יהיו מעצרו והחזקתו במעצר ניתנים לביצוע בישראל בדרך שמבצעים בישראל פקודת מעצר או צו מעצר, וכן ניתן להעבירו למעצר באזור שבו נעברה העבירה.
{{ח:תת|(ג)}} תושב האזור שניתנו נגדו פקודת מעצר או צו מעצר בישראל, יהיו מעצרו והחזקתו במעצר ניתנים לביצוע באזור שהוא תושב בו, בדרך שמבצעים באזור פקודת מעצר או צו מעצר.
{{ח:תת|(ד)}} תושב שטחי המועצה הפלסטינית שניתנו נגדו פקודת מעצר או צו מעצר בישראל יהיו מעצרו וחזקתו במעצר ניתנים לביצוע באזור בדרך שמבצעים באזור פקודת מעצר או צו מעצר.

{{ח:סעיף|6א|ביצוע ענשים וצווים באזור|תיקון: תשמ״ב, תשמ״ו, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} תושב אזור שאינו ישראלי שנידון בבית משפט בישראל והוטל עליו עונש מאסר, יהא ענשו, במידה שלא בוצע בישראל, ניתן לביצוע באזור שהוא תושב בו, כדרך שמבצעים באותו אזור עונש מאסר שהטיל בית משפט צבאי; אולם ימשיכו לחול עליו הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 45|סעיפים 45(ב) ו־(ג)}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 46|46}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 49|ו־49 עד 51 לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, הוראות {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 15|סעיפים 15}}, {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 28|28 עד 35}} {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 66|ו־66 לפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל״ב–1971}} והוראות {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: נשיא המדינה#סעיף 11|סעיף 11(ב) לחוק־יסוד: נשיא המדינה}}.
{{ח:תת|(ב)}} ציווה בית משפט בישראל על החזקתו של קטין תושב אזור שאינו ישראלי במעון נעול לפי {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 25|סעיף 25(א) לחוק הנוער}} או על הפעלת אחד או יותר מהאמצעים ודרכי הטיפול המנויים {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 26|בסעיף 26 לחוק הנוער}}, ניתן לבצע את הצו, במידה שלא בוצע בישראל, באזור שהוא תושב בו, כדרך שמבצעים באותו אזור צו דומה שנתנה ערכאה שיפוטית באזור; אולם ימשיכו לחול עליו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 31|סעיפים 31 עד 37}} {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 42|ו־42 לחוק הנוער}} והוראות {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: נשיא המדינה#סעיף 11|סעיף 11(ב) לחוק־יסוד: נשיא המדינה}}; לענין זה, בכל מקום בסעיפים האמורים שבו מוזכר הממונה על המעונות או שר העבודה והרווחה יבוא במקומם קצין המטה לעניני רווחה באזור או מי שהוא הסמיך.
{{ח:תת|(ג)}} נתן בית משפט בישראל צו מבחן (להלן – צו המבחן) על קטין תושב אזור שאינו ישראלי, ניתן לבצע את הצו, במידה שלא בוצע בישראל, באזור שהוא תושב בו, כדרך שמבצעים באותו אזור צו מבחן שנתנה ערכאה שיפוטית באזור; הפרה באזור של צו המבחן כמוה כהפרתו בישראל והוראות {{ח:חיצוני|פקודת המבחן|פקודת המבחן [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}} (להלן – הפקודה), יחולו.
{{ח:תת|(ד)}} נבחן שערכאה שיפוטית באזור הרשיעה אותו על עבירה שבוצעה בתקופת תקפו של צו מבחן, תהיה הרשעתו כהרשעת נבחן על עבירה נוספת כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת המבחן#סעיף 13|בסעיף 13 לפקודה}}, ובית משפט בישראל יהיה רשאי לפעול כאמור {{ח:חיצוני|פקודת המבחן#פרק ב|בפרק ב׳ לפקודה}}.

{{ח:סעיף|6ב|חזקת תושבות|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך החיקוקים המנויים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}} הביטוי ”תושב ישראל“ או ביטוי אחר בענין תושבות, מגורים או ישיבה בישראל האמור בהם, יראו אותו ככולל גם אדם שמקום מגוריו הוא באזור והוא אזרח ישראלי או שהוא זכאי לעלות לישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, התש״י–1950}}, ואשר אילו מקום מגוריו היה בישראל היה נכנס בגדר ביטוי כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי בצו לשנות את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}.

{{ח:סעיף|6ג|דין חובת שמירה|תיקון: תש״ן}}
{{ח:ת}} דין חובת שמירה שהוטלה לפי צו של מפקד כוחות צבא־הגנה לישראל באזור כדין חובת שמירה לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (הסדרת השמירה)#סעיף 15א|סעיף 15א לחוק הרשויות המקומיות (הסדרת השמירה), התשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף|6ד|מתנדב לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}|תיקון: תש״ן}}
{{ח:ת}} מי שקיים חובת שמירה במוסד חינוך לפי צו שהוציא מפקד כוחות צבא־הגנה לישראל באזור יראוהו כמתנדב לענין {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יג|סעיף 198ה לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף|6ה|שירותי הבריאות באזור|תיקון: תשנ״ד־2, תשנ״ה, תשנ״ו}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(במקור תקנה 6ו):}} שירותי הבריאות לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}, יינתנו על פי הוראות {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|אותו חוק}} גם לתושבי ישראל שבאזור לפי הסדרים ותיאומים שיקבע שר הבריאות בצו.

{{ח:סעיף|6ו|חבר המשמר האזרחי בישובים|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו־2}}
{{ח:ת}} חבר משמר כאמור בצו שהוציא מפקד כוחות צבא הגנה לישראל לענין משמר אזרחי בישובים, יראוהו כשוטר לענין {{ח:חיצוני|חוק המשטרה (נכים ונספים)|חוק המשטרה (נכים ונספים), התשמ״א–1981}}.

{{ח:סעיף|7|עזרה משפטית בענינים אזרחיים|תיקון: תשכ״ח, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים רשאי, בצו כללי או מסוייג, לקבוע הוראות בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} המצאתם בישראל של מסמכים שהוצאו בענינים אזרחיים על־ידי בית־משפט, בית־דין, משרד הוצאה לפועל או רשות אחרת באזור;
{{ח:תתת|(2)}} אכיפתם וביצועם בישראל של פסקי־דין סופיים ושל צווים והחלטות אחרות שניתנו בענינים אזרחיים על־ידי בית־משפט, בית דין, משרד הוצאה לפועל או רשות אחרת באזור;
{{ח:תתת|(3)}} הכרה ואישור של מסמכים שהוצאו או אושרו על־ידי רשות באזור;
{{ח:תתת|(4)}} הגנה על זכות יוצרים על יצירות שפורסמו לראשונה באזור, או אם לא פורסמו – שמחברן היה תושב האזור.
{{ח:תת|(ב)}} תקנה זו חלה על מסמכים, פסקי־דין, צווים והחלטות, בין שהוצאו, ניתנו או אושרו לפני היום הקובע ובין לאחריו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – עזרה משפטית) (מס' 2)|צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – עזרה משפטית) (מס׳ 2), התשל״ו–1976}}.}}

{{ח:סעיף|7א|עזרה משפטית בעניני מסים|תיקון: תשמ״ו, תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר האוצר, רשאי, בצו כללי או מסוייג, לקבוע הוראות בדבר הפעלת סמכויות בישראל, לרבות סמכויות חקירה וחיפוש, לצורך הטלתו של מס באזור, ובדבר גבייתו בישראל של מס שהוטל כאמור, וכן בדבר אכיפתן בישראל של החלטות סופיות של רשות מוסמכת באזור בדבר חבות במס.
{{ח:תת|(ב)}} בתקנה זו, ”מס“ – כמשמעותו לפי כל דין או תחיקת בטחון החלים באותו אזור, לרבות תשלום אשר לפי הדין או תחיקת הבטחון באותו אזור נגבה כאילו היה מס.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו שעת חירום (יהודה והשומרון – עזרה משפטית בגביית מסים)|צו שעת חירום (יהודה והשומרון – עזרה משפטית בגביית מסים), התשמ״ח–1988}}.}}

{{ח:סעיף|7ב|מסירת ידיעות לרשויות מס באזור|תיקון: תשמ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בחוקי המסים לענין חובת שמירת הסודיות על ידי רשויות המס, תהא רשות מס בישראל רשאית למסור ידיעות לרשות מס באזור.
{{ח:תת|(ב)}} על מסירת ידיעות ועל דינן של ידיעות שנמסרו כאמור בתקנת משנה (א) יחולו, בשינויים המחוייבים, הוראות {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני מסים (חילופי ידיעות בין רשויות המס)|חוק לתיקון דיני מסים (חילופי ידיעות בין רשויות המס), התשכ״ז–1967}} (להלן – חוק לחילופי ידיעות בין רשויות המס).
{{ח:תת|(ג)}} בתקנה זו, ”חוקי מסים“, ”רשות מס“ ו”ידיעות“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני מסים (חילופי ידיעות בין רשויות המס)|בחוק לחילופי ידיעות בין רשויות המס}}.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳ – שטחי המועצה הפלסטינית|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}

{{ח:סעיף|8|סמכויות בית המשפט|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך ביצוע {{ח:חיצוני|http://www.knesset.gov.il/process/docs/heskemb5.htm|נספח IV להסכם}} תהיה לבית משפט בישראל הסמכות לתת צווים, לפי הדין החל בישראל כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} בענינים פליליים –
{{ח:תתתת|(א)}} צו לשם ביצוע בישראל של פעולות חקירה, לרבות צו מעצר, על פי בקשת המועצה, לצורך חקירה שהיא מנהלת; צו לפי פסקה זו ישמש אסמכתה להעברת תוצאות פעולות החקירה למועצה;
{{ח:תתתת|(ב)}} צו למעצרו ולהעברתו לידי המועצה של תושב אזור או תושב שטחי המועצה הפלסטינית שאינם ישראלים, הנמצאים בישראל, לשם ביצועו של צו הבאה שהוציא בית משפט מוסמך בשטחי המועצה הפלסטינית נגד אדם לצורך מתן עדות בענין פלילי שבתחום סמכותו;
{{ח:תתתת|(ג)}} צו למעצרו ולהבאתו בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 12|לתקנה 12(ב)}} לשם ביצועו של צו הבאה כאמור;
{{ח:תתתת|(ג1)}} צו עיכוב יציאה מן הארץ לגבי חשוד, נאשם או נידון, הנמצאים בישראל ואינם ישראלים, וכן צו כאמור לגבי תושב אזור או תושב שטחי המועצה הפלסטינית, שאינם ישראלים, לצורך ביצוע צו שהוציא בית משפט מוסמך בשטחי המועצה הפלסטינית בענין פלילי שבתחום סמכותו;
{{ח:תתתת|(ד)}} צו למעצרו של אדם שהוא חשוד, נאשם או נידון שטרם ריצה את מלוא עונשו, בעבירה שלבית משפט בישראל יש סמכות לגביה, לצורך העברתו משטחי המועצה הפלסטינית לישראל, הכל בכפוף לתקנות אלה;
{{ח:תתת|(2)}} בענינים אזרחיים –
{{ח:תתתת|(א)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתתת|(ב)}} צו עיכוב יציאה מן הארץ לצורך ביצוע צו שהוציאה רשות שיפוטית מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית בענין אזרחי שבתחום סמכותה.
{{ח:תת|(ב)}} בנוסף לאמור בסעיף קטן (א), תהיה לבית המשפט בישראל כל סמכות אחרת לפי הדין החל בישראל, הדרושה לביצוע נספח IV להסכם בנוגע לענין פלילי או אזרחי.
{{ח:תת|(ג)}} לא יינתן צו מעצר לפי תקנת משנה (א) אם הבקשה למתן הצו לא נתמכה בצו מעצר של בית משפט מוסמך בשטחי המועצה הפלסטינית.

{{ח:סעיף|9|הממונה על העזרה המשפטית|תיקון: תשל״ח, תשמ״ד, תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה מי שכשיר להתמנות שופט מחוזי כממונה על העזרה המשפטית (להלן – הממונה); הממונה יהיה אחראי על פעולות העזרה המשפטית לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה יעביר בקשות לעזרה משפטית מטעם מדינת ישראל למועצה, יטפל בבקשות כאמור המוגשות מטעם המועצה ויפעל ככל הנדרש ליישום {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}} {{ח:חיצוני|http://www.knesset.gov.il/process/docs/heskemb5.htm|ונספח IV להסכם}}, לאחר שנוכח כי נתמלאו התנאים הדרושים למתן עזרה משפטית.
{{ח:תת|(ג)}} לצורך ביצוע {{ח:חיצוני|http://www.knesset.gov.il/process/docs/heskemb5.htm|נספח IV להסכם}} תהיה לממונה סמכות לתת צווים כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} צו לגביית הודעה מאדם הנמצא בישראל, שהודעתו דרושה לצורך חקירה פלילית שמנהלת המשטרה הפלסטינית; גביית ההודעה תהיה בנוכחות שוטר פלסטיני, למעט במקרים מיוחדים כפי שתקבע משטרת ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} צו לביצוע פעולות חקירה בישראל, שאינן טעונות מתן צו בית משפט לפי הדין החל בישראל, ולהעברת תוצאותיהן למשטרה הפלסטינית והכל לצורך חקירה שמנהלת המשטרה הפלסטינית;
{{ח:תתת|(3)}} צו למסירה בישראל של הזמנה למשפט שהוציאה רשות שיפוטית מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית;
{{ח:תתת|(4)}} צו למעצרו של מבוקש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 10|בתקנה 10}}.
{{ח:תת|(ד)}} פעולה של עזרה משפטית לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}} תתבצע, לפי בקשת הממונה, בידי מי שמבצע פעולות מסוג זה בישראל ובדרך שהיא מבוצעת בישראל, אלא אם כן נאמר אחרת בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ה)}} לבקשות של המועצה ולמסמכים הנלווים להן יצורף תרגום מאושר לעברית, ולבקשות המוגשות למועצה יצורף תרגום מאושר לערבית.

{{ח:סעיף|10|העברת מבוקש למועצה|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה בקשה על ידי המועצה להעביר לידיה מבוקש, רשאי היועץ המשפטי לממשלה, לאחר התייעצות עם שר המשפטים, ולאחר שנוכח כי נתמלאו התנאים להעברת המבוקש בהתאם להסכם, להורות על העברתו למועצה; לענין תקנה זו, ”מבוקש“ – מי שאינו ישראלי והוא חשוד, נאשם או נידון שטרם ריצה את מלוא עונשו, בעבירה שהיא בסמכות השיפוט של המועצה.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה כאמור תהיה מנומקת ונתמכת בצו מעצר שהוציא בית משפט מוסמך בשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תת|(ג)}} הוגשה בקשה כאמור רשאי הממונה להורות לשוטר לעצור את המבוקש. המבוקש יובא, תוך 48 שעות בפני שופט בית משפט שלום אשר רשאי לצוות על מעצרו עד למתן החלטה בבקשת ההעברה. תקופת המעצר לפי תקנת משנה זו לא תעלה על שלושים ימים אלא אם כן ביקש היועץ המשפטי לממשלה להאריכה על יסוד נסיבות המעכבות את ההחלטה.
{{ח:תת|(ד)}} החלטת היועץ המשפטי לממשלה להעביר את המבוקש לידי המועצה לפי תקנת משנה (א) תשמש אסמכתה להחזקת המבוקש במעצר עד להעברתו לידי המועצה.
{{ח:תת|(ה)}} הממונה רשאי, על סמך בקשה מטעם המועצה הנתמכת בצו מעצר שהוציא בית משפט בשטחי המועצה הפלסטינית, להורות לשוטר לעצור מבוקש שהמועצה עומדת לבקש את העברתו, אם הוא סבור כי המעצר דרוש להבטחת העברתו של המבוקש. מבוקש שנעצר כאמור יובא, תוך 48 שעות, לפני שופט בית משפט שלום, אשר רשאי להאריך את מעצרו לתקופה שלא תעלה על 15 ימים.
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור בתקנה זו, לא יועבר מבוקש למועצה באחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} דינה של העבירה שבשלה התבקשה ההעברה הוא עונש מוות, והמועצה לא התחייבה שלא יוטל עליו עונש כאמור, או שאם יוטל, יוחלף בעונש קל מזה;
{{ח:תתת|(2)}} המועצה לא התחייבה שהמבוקש לא יועמד לדין בשטחי המועצה הפלסטינית בשל עבירה אחרת מזו שבשלה התבקשה העברתו.
{{ח:תת|(ז)}} העברתו של מבוקש שהוא תושב מדינת חוץ תהיה כפופה להוראות ההסכם, בתיאום עם מדינת המוצא שלו ובשים לב לאמנות בין־לאומיות שישראל צד להן; אולם מבוקש תושב חוץ שלא הועבר למועצה ניתן להעמידו לדין בישראל, לפי הדין החל בישראל כאילו נעברה העבירה בישראל, אם החליט על כך היועץ המשפטי לממשלה והמועצה נתנה הסכמתה לכך.
{{ח:תת|(ח)}} הממונה רשאי לעכב את העברתו של מבוקש שנמצא במעצר או במאסר בישראל, עד תום תקופת מעצרו או מאסרו.
{{ח:תת|(ט)}} אין בתקנה זו כדי למנוע פעולה לפי כל דין כלפי מי שנמצא בישראל שלא כדין.

{{ח:סעיף|11|סמכויות משטרת ישראל|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך ביצוע {{ח:חיצוני|http://www.knesset.gov.il/process/docs/heskemb5.htm|נספח IV להסכם}} תבצע משטרת ישראל צו שנתן בית משפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|תקנה 8}} וכן צו שנתן הממונה לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|תקנה 9(ג)}}.
{{ח:תת|(ב)}} בביצוע סמכויותיו לפי תקנה זו יחול על שוטר הדין החל עליו בישראל שעה שהוא פועל לביצוע סמכויות מסוג זה.
{{ח:תת|(ג)}} משטרת ישראל רשאית להעביר למשטרה הפלסטינית מידע מהמרשם הפלילי, ממאגר טביעות אצבעות של חשודים, ממרשם בעלות רכב, ממרשם האוכלוסין, וכן מידע אחר וחפצים, ככל שהם נחוצים לדעת משטרת ישראל, לצרכי חקירה שמנהלת המשטרה הפלסטינית.
{{ח:תת|(ד)}} דינה של הודעה שנגבתה בידי המשטרה הפלסטינית בנוכחות שוטר ישראלי כדין הודעה שנגבתה על ידי השוטר הישראלי שהיה נוכח בגבייתה.
{{ח:תת|(ה)}} לענין סעיף זה יראו כשוטר גם מי שהוענקו לו סמכויות שוטר או מי שהוסמך לערוך חקירות לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 109|סעיף 109 לחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 86|סעיף 86 לפקודת המכס [נוסח חדש]}}, {{ח:חיצוני|חוק מס קניה (טובין ושירותים)#סעיף 20|סעיף 20 לחוק מס קניה (טובין ושירותים), התשי״ב–1952}}, {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 227|וסעיף 227 לפקודת מס הכנסה [נוסח חדש]}}.

{{ח:סעיף|12|ביצוע צווי הבאה|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה מטעם המועצה לביצוע צווי הבאה שהוציא בית משפט מוסמך בשטחי המועצה הפלסטינית נגד אדם לצורך מתן עדות בענין פלילי שבתחום סמכותו תכלול הצהרה שההעברה דרושה לצורך מתן העדות בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} ישראלי או מי שאינו תושב אזור או תושב שטחי המועצה הפלסטינית, המובא לבית משפט מוסמך בשטחי המועצה הפלסטינית לצורך מתן עדות לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|תקנה 8(א)(1)(ב) ו־(ג)}}, או המתייצב למתן עדות בבית משפט כאמור בענין פלילי, ילווה בידי שוטר או חייל, שיהיה נוכח גם בעת מתן העדות; בתום מתן העדות ילווה השוטר או החייל את העד בחזרה אל מחוץ לשטחי המועצה הפלסטינית, והכל אלא אם כן ויתר העד על הליווי.

{{ח:סעיף|13|סייגים לעזרה משפטית|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לא תיעשה פעולה לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}} אם קבע היועץ המשפטי לממשלה כי היא עלולה לפגוע בריבונות מדינת ישראל, בבטחונה, בתקנת הציבור או בענין חיוני אחר של מדינת ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} לא יימסר מידע לפי ההסכם אלא לאחר שמקבל המידע התחייב, בדרך כלל או לענין מסוים, שלא ייעשה בו שימוש אלא למטרה שלשמה נמסר, ויבטיח את שמירת סודיותו של המידע, במקרים שבהם, על פי הדין, יש לשמור על סודיות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} לא תיעשה פעולת חקירה לפי ההסכם בענין חשד לעבירה, אלא אם כן הוכח, להנחת דעתו של הממונה, כי הפעולה המבוקשת קשורה לעבירה שנעברה.
{{ח:תת|(ד)}} שר המשפטים רשאי להורות, דרך כלל או לענין מסויים, כי פעולה לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}} לא תיעשה אם המועצה נמנעת ממתן עזרה משפטית לפי בקשת מדינת ישראל.

{{ח:סעיף|14|העברת חשוד לישראל|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה להעביר מהמועצה לישראל חשוד, שיש לבית משפט בישראל סמכות שיפוט לגביו על פי כל דין וטרם הוגש נגדו כתב אישום, תהיה נתמכת על ידי צו מעצר של בית משפט; הבקשה לצו מעצר תוגש באישור היועץ המשפטי לממשלה, ויצוין בה כי יש יסוד סביר לכך שנעברה עבירה בידי החשוד.
{{ח:תת|(ב)}} חשוד שהועבר לישראל לפי בקשה כאמור, זכאי להיעזר בתקופת החקירה בעורך דין לפי בחירתו, ולענין זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 29|סעיף 29 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}, למעט {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 29|סעיף קטן (ו) שבו}}.

{{ח:סעיף|15|העברת פלסטיני שנדון בישראל|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} תושב אזור או תושב שטחי המועצה הפלסטינית, שאינם ישראלים, אשר נידון למאסר בבית משפט בישראל, יהיה עונשו במידה שלא בוצע בישראל, ניתן לביצוע בשטחי המועצה הפלסטינית שהוא תושב בהם, זולת אם התנגד לכך; ביצוע עונש כאמור יהיה בכפוף להסדרים שייקבעו בהסכם בין מדינת ישראל לבין המועצה, ועל־פי צו של שר המשפטים בהתייעצות עם שר הבטחון או שר המשטרה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} קטין תושב אזור או תושב שטחי המועצה הפלסטינית, שאינם ישראלים אשר בית המשפט בישראל הטיל עליהם עונש או דרך טיפול כאמור {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 25|בסעיפים 25}} {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 26|ו־26 לחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), התשל״א–1971}}, ניתן יהיה לבצעם, במידה שלא בוצעו בישראל, בשטחי המועצה הפלסטינית שהם תושבים בהם, זולת אם התנגד לכך; ביצוע עונש או דרך טיפול כאמור יהיו בכפוף להסדרים שייקבעו בהסכם בין מדינת ישראל לבין המועצה ועל פי צו של שר המשפטים בהתייעצות עם שר הבטחון, השר לבטחון פנים או שר העבודה והרווחה, לפי הענין.

{{ח:סעיף|16|עזרה משפטית בענינים אזרחיים|תיקון: תשנ״ה־2, תשנ״ו, תש״ס}}
{{ח:ת}} שר המשפטים, בהתייעצות עם ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי לקבוע בצו הוראות בדבר –
{{ח:תת|(1)}} המצאתם בישראל של מסמכים שהוציאה רשות שיפוטית מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית (בסעיף זה – רשות שיפוטית) בענינים אזרחיים;
{{ח:תת|(2)}} הוכחת תעודות חוץ שנערכו או שהוצאו בשטחי המועצה הפלסטינית;
{{ח:תת|(3)}} דרכי גבייתה בישראל של עדות לצרכי הליכים אזרחיים המתנהלים ברשות שיפוטית;
{{ח:תת|(4)}} אכיפתם וביצועם בישראל של פסקי דין חלוטים שנתנה רשות שיפוטית בענינים אזרחיים;
{{ח:תת|(5)}} הכרה או אישור של מסמכים שהוציאה או שאישרה רשות מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית;
{{ח:תת|(6)}} הגנה על זכות יוצרים על יצירות שפורסמו לראשונה בשטחי המועצה הפלסטינית, או אם לא פורסמו – שמחברן היה תושב שטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (שטחי המועצה הפלסטינית – עזרה משפטית בענינים אזרחיים)|צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (שטחי המועצה הפלסטינית – עזרה משפטית בענינים אזרחיים), התשנ״ט–1999}}.}}

{{ח:סעיף|16א|מסירת מידע וידיעות למועצה|תיקון: תשנ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות כל דין, ובכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|תקנה 13(ב)}}, רשאים משרדי הממשלה, מוסדות המדינה האחרים ותאגידים שהוקמו בחוק, לשם קיום התחייבויות המדינה כלפי המועצה, למסור למועצה מידע וידיעות בנוגע לתושב אזור או לתושב שטחי המועצה הפלסטינית, שאינם ישראלים, ולגבי עסקה או הסכם בין תושב כאמור לבין אדם אחר – גם מידע וידיעות לגבי אותו אדם בנוגע לעסקה או להסכם.
{{ח:תת|(ב)}} מי שמסר מידע או ידיעות לפי סעיף זה יקיים רישום של המידע שנמסר.
{{ח:תת|(ג)}} כל שר בתחום משרדו רשאי לקבוע עובדים שיהיו רשאים להעביר מידע למועצה בהתאם לתקנה זו.

{{ח:סעיף|17|ביצוע|תיקון: תשנ״ה־2}}
{{ח:ת}} שר המשפטים, בהתיעצות עם ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי להתקין צווים לצורך ביצוע {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|18|שמירת סמכויות|תיקון: תשכ״ח, תשנ״ה־2}}
{{ח:ת}} תקנות אלה אינן גורעות מסמכויות לפי דין אחר.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 6ב|תקנה 6ב}})}}|תיקון: תשמ״ד־2}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|חוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}}.

{{ח:סעיף*|2||תיקון: תש״ן|עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק שירות בטחון|חוק שירות בטחון [נוסח משולב], התשמ״ו–1986}}.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|חוק לשכת עורכי הדין, התשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת פרט 4}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}.

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת פרט 5}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}}.

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת פרט 6}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק שירות עבודה בשעת-חירום|חוק שירות עבודה בשעת־חירום, התשכ״ז–1967}}.

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת פרט 7}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת פרט 8}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הפסיכולוגים|חוק הפסיכולוגים, התשל״ז–1977}}.

{{ח:סעיף*|9||תיקון: תש״ן|עוגן=תוספת פרט 9}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק רישום ציוד וגיוסו לצבא-הגנה לישראל|חוק רישום ציוד וגיוסו לצבא־הגנה לישראל, התשמ״ז–1987}}.

{{ח:סעיף*|10||תיקון: ק״ת תשנ״ד|עוגן=תוספת פרט 10}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}.

{{ח:סעיף*|11||תיקון: ק״ת תשנ״ד|עוגן=תוספת פרט 11}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה|תקנות התעבורה, התשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף*|12||תיקון: תשנ״ד־2, תשנ״ה|עוגן=תוספת פרט 12}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}.

{{ח:סעיף*|13||תיקון: תשנ״ה־2|עוגן=תוספת פרט 13}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק אמנת האג (החזרת ילדים חטופים)|חוק אמנת האג (החזרת ילדים חטופים), התשנ״א–1991}}.

{{ח:סעיף*|14||תיקון: ק״ת תשס״א|עוגן=תוספת פרט 14}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הירושה|חוק הירושה, התשכ״ה–1965}}.

{{ח:סעיף*|15||תיקון: ק״ת תשס״א|עוגן=תוספת פרט 15}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק אימוץ ילדים, התשמ״א–1981}}.

{{ח:סעיף*|16||תיקון: ק״ת תשס״א|עוגן=תוספת פרט 16}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התשכ״ב–1962}}.

{{ח:סעיף*|17||תיקון: ק״ת תשס״א|עוגן=תוספת פרט 17}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד), התשנ״ו–1996}}.

{{ח:חתימות|כ״ה בסיון תשכ״ז (2 ביולי 1967)}}
* '''משה דיין'''
שר הבטחון
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]