הוראות הבנקאות (שירות ללקוח) (דרכי חישוב ריבית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|הוראות הבנקאות (שירות ללקוח) (דרכי חישוב ריבית), התשנ״א–1990}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשנ״א, 146|הוראות הבנקאות (שירות ללקוח) (דרכי חישוב ריבית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5302.pdf}}, {{ח:תיבה|244|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5309.pdf}}, {{ח:תיבה|796|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5346.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 1099|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5443.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 988|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6423.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 39|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7169.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (שירות ללקוח)#סעיף 8|סעיף 8}} {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (שירות ללקוח)|לחוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ״א–1981}}, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת ובאישור שר האוצר, אני קובע הוראות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשס״ה, תשע״ג}}
{{ח:ת}} בהוראות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום עסקים בנקאי“ – כל יום, למעט יום שבת, ימי שבתון, שני ימי ראש השנה, ערב יום כיפור ויום כיפור, ראשון של סוכות ושמיני עצרת, פורים, ראשון ושביעי של פסח, יום העצמאות, חג השבועות ותשעה באב; במקרים חריגים, שבהם, לדעת המפקח, קיים חשש כי התאגידים הבנקאיים לא יוכלו לספק ללקוחותיהם שירותים בנקאיים באופן תקין או כי יימנע מחלק ניכר של לקוחות התאגידים הבנקאיים לבצע פעילות בנקאית תקינה, רשאי המפקח לקבוע שיום מסוים אינו יום עסקים בנקאי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סיום יום עסקים בנקאי“ – שעה 18:30 בכל יום עסקים בנקאי או שעה 14:00 בימי שישי ובערב יום המוחרג בהגדרה ”יום עסקים בנקאי“, למעט ערב יום שבתון, ערב פורים, ערב תשעה באב והיום שקדם לערב יום הכיפורים; במקרים חריגים שבהם, לדעת המפקח, קיים חשש כי התאגידים הבנקאיים לא יוכלו לספק ללקוחותיהם שירותים בנקאיים באופן תקין או כי יימנע מחלק ניכר של לקוחות התאגידים הבנקאיים לבצע פעילות בנקאית תקינה, רשאי המפקח לקבוע שעה מוקדמת יותר לסיום יום העסקים הבנקאי.

{{ח:סעיף|2|מועדי זקיפת ריבית בחשבונות עובר ושב|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} ריבית לזכות או לחובה אשר על פי תנאי החשבון מחושבת על פי היתרות השוטפות במהלך תקופת הזיכוי או תקופת החיוב בה (להלן – תקופת החישוב), תיזקף לזכות החשבון או לחובתו, לפי הענין, ביום העסקים הבנקאי הראשון של תקופת החישוב שלאחריה.

{{ח:סעיף|3|דרכי חישוב ריבית|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} נקבעה ריבית לזכות או לחובה על בסיס תקופתי, תחושב הריבית ביחס לפרקי זמן קצרים או ארוכים מאותה תקופה בשלמותה, לפי מספר הימים שבאותו פרק זמן ביחס למספר הימים המדוייק באותה שנה (365 ימים בשנה רגילה), ושיעור הריבית לצורך חישוב זה יהיה השיעור השנתי של הריבית שנקבעה, ללא חישוב של ריבית דריבית; הוראה זו לא תחול על פקדונות או אשראים לתקופה קצובה הנפרעים לשיעורים במועדים קבועים מראש אם החישוב נעשה על פי 360 ימים בשנה ושלושים ימים בחודש.
{{ח:תת|(ב)}} נקבעו לאשראי במסגרת שהתאגיד הבנקאי אישר ללקוח ולאשראי בחריגה ממנה שיעורי ריבית שונים, או נקבעו שיעורי ריבית שונים לפי גודל האשראי, תחושב הריבית הכוללת על האשראי, על פי חישוב נפרד של כל חלק מהאשראי שלגביו נקבע שיעור ריבית שונה.

{{ח:סעיף|4|ריבית זכות בחשבון עובר ושב}}
{{ח:ת}} תאגיד בנקאי המשלם ריבית על יתרות זכות בחשבון עובר ושב, יחשב את הריבית על בסיס אותה יתרת זכות שלגביה הוסכם כי תשא ריבית, כפי שהיא בכל יום שבו עמד החשבון באותה יתרה.

{{ח:סעיף|5|פעולות ביום עסקים|תיקון: תשס״ה, תשע״ג}}
{{ח:ת}} בחישוב הריבית לזכות או לחובה, יראו הפקדת כספים או משיכתם כאילו נעשו ביום העסקים הבנקאי הראשון שלאחר יום ההפקדה או המשיכה אם נעשו לאחר סיום יום העסקים הבנקאי, או לאחר שעה אחרת שקבע התאגיד הבנקאי באישור המפקח על הבנקים, בין דרך כלל ובין לעניין מסוים, או אם נעשו שלא ביום עסקים בנקאי.

{{ח:סעיף|6|פעולות שלא ביום עסקים|תיקון: תשנ״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} בפקדון או באשראי לתקופות קצובות, שמועד הפרעון של הקרן או הריבית היה שלא ביום עסקים בנקאי, יידחה מועד הפרעון כאמור ליום העסקים הבנקאי הראשון שלאחריו.
{{ח:תת|(ב)}} נקבע פרעון לשיעורין של פקדון או אשראי לתקופות קצובות, והיה מועד הפרעון של שיעור פלוני ביום שאינו יום עסקים בנקאי, יידחה מועד הפרעון של אותו שיעור ליום העסקים הבנקאי הראשון שלאחריו.
{{ח:תת|(ג)}} נתן לקוח הוראה לחדש פקדון לתקופות קצובות נוספות וחל מועד החידוש ביום שאינו יום עסקים בנקאי, יידחה מועד החידוש ליום העסקים הבנקאי הראשון שלאחריו.
{{ח:תת|(ד)}} נדחו מועדים על פי סעיף זה, תחושב ריבית, לזכות או לחובה, גם בתקופת הדחייה בשיעור שנקבע לפקדון או לאשראי, אולם, במקרה של פקדון או אשראי הנפרעים לשיעורין לא יחול שינוי בריבית עקב הדחייה אם הבסיס לחישוב הריבית הוא חדשי.
{{ח:תת|(ה)}} דחיית מועדים על פי סעיף זה לא תגרום לשינוי בחישובי הצמדה למדד מחירים המתפרסם פעם בחודש החלים על הפקדון או האשראי, אם חלים; ואולם, היו הפקדון או האשראי צמודים למדד מחירים כאמור, ומועד הפרעון של הקרן או הריבית הוא היום האחרון של חודש כלשהו ויום זה אינו יום עסקים בנקאי, יוקדם מועד הפרעון ליום העסקים הבנקאי האחרון באותו חודש.
{{ח:תת|(ו)}} באשראי שניתן מתוך פקדון והמפקיד קבע למי יינתן האשראי ובאילו תנאים, יחולו תנאי מתן האשראי גם אם הם עומדים בסתירה לאמור בסעיפים הקטנים (א) עד (ה).

{{ח:סעיף|7|תחולה}}
{{ח:ת}} תחולתן של הוראות אלה על חשבונות המתנהלים בשקלים חדשים בלבד.

{{ח:סעיף|8|תחילה והוראות מעבר|תיקון: תשנ״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתן של הוראות אלה ביום י״ז בניסן התשנ״א (1 באפריל 1991), ותחילתן של הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} תהיה ביום י״ט בתמוז התשנ״א (1 ביולי 1991).
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} לא יחולו על אשראים שניתנו או פקדונות שהתקבלו לפני תחילתן של הוראות אלה; לענין זה יראו חידוש אשראי או פקדון כאשראי חדש שניתן או כפקדון חדש שהתקבל, לפי הענין.

{{ח:חתימות|כ״ג בתשרי התשנ״א (12 באוקטובר 1990)}}
* '''מיכאל ברונו'''
נגיד בנק ישראל
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]