תקנות בריאות העם (תנאים תברואיים לקידוח מי שתיה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות בריאות העם (תנאים תברואיים לקידוח מי שתיה), התשנ״ה–1995}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ה, 1759|תקנות בריאות העם (תנאים תברואיים לקידוח מי שתיה)}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 962|תיקון}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 1329|תיקון}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 1368|תיקון}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 52ב|סעיפים 52ב(א)(2)}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 62ב|ו־62ב(ב)}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|לפקודת בריאות העם, 1940}}, (להלן – הפקודה), אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ו, תשע״א}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור מגן“ – שטח ברדיוס כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 6|בתקנה 6}} מסביב לקידוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אקויפר“ – שכבת קרקע הנושאת מים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אקויפר חולי“ – אקויפר שתשתיתו מורכבת מחול, חרסית או אבן חול גירית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אקויפר סדוק“ – אקויפר שתשתיתו מורכבת מסלעים סדוקים (פחמתיים או אחרים);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בדיקה מיקרוביאלית שלמה“, ”בדיקה כימית שלמה“, ”בדיקה כימית מצומצמת“ ו”מעבדה מוכרת“ – כהגדרתן {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|בתקנות מי שתיה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גורם זיהום“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המים#סעיף 20א|בסעיף 20א לחוק המים, התשי״ט–1959}} (להלן – חוק המים), וכן קווי ביוב ואזורי בניה למגורים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרישת כלור“ – ההפרש בין כמות הכלור המוספת למים וכמות הכלור הנותרת במים בתום 15 דקות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלור נותר חופשי“ – כמות הכלור הזמינה לחיטוי מים שלא הגיבה עם אמוניה, תרכובות חנקן וחומרים אחרים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבנה ציבור“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מבנה לשימושים ציבוריים לצורכי חינוך, תרבות, דת, רווחה ושירותים חברתיים, בריאות, ספורט, מקלט ומחסה ציבורי ותחנה לתחבורה ציבורית;
{{ח:תתת|(2)}} תחנת משטרה, בית סוהר ובית מעצר, תחנה לכיבוי אש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחזיק קידוח“ – בעל הקידוח, החוכר או המחזיק בקידוח בפועל או אדם אחר האחראי על הפעלת הקידוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיכו לענין תקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי שתיה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 32א|בסעיף 32א בפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי קידוח“ – מי תהום הנשאבים בקידוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קידוח“ – באר או מקור אחר להספקת מי שתיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות הבריאות“ – מי שהוסמך להיות רשות הבריאות לענין {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|תקנות מי שתיה}}, מכוח {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 52א|סעיף 52א לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שינוי מהותי“ – שינוי בקידוח העלול לשנות את התכונות התברואיות של מי קידוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות מי שתיה“ – {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתיה), התשל״ד–1974}}.

{{ח:סעיף|2|אישור קידוח}}
{{ח:תת|(א)}} לא יקדח אדם קידוח ולא יפעילו, אלא אם כן קיבל רשיון לכך מאת נציב המים כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המים#סעיף 138|בסעיף 138 לחוק המים}} (להלן – נציב המים) בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על קידוחי מים|לחוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט״ו–1955}} (להלן – רשיון קדיחה), וכן את אישורה של רשות הבריאות, ולא יעשה אחד מאלה ללא אישור רשות הבריאות:
{{ח:תתת|(1)}} שינוי מהותי בקידוח;
{{ח:תתת|(2)}} הסבת קידוח שאינו מקור מי שתיה למקור מי שתיה;
{{ח:תתת|(3)}} הספקת מי שתיה מקידוח שממנו לא סיפקו מי שתיה במשך השנתיים הקודמות.
{{ח:תת|(ב)}} לא תאשר רשות הבריאות קידוח או הפעלתו אלא אם כן הקידוח עומד בתנאי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|3|בקשה לאישור קידוח}}
{{ח:ת}} בקשה לאישור לקידוח תוגש לרשות הבריאות ויצורפו לה מסמכים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} הערכה של איכות מי הקידוח בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 5|לתקנה 5}};
{{ח:תתת|(2)}} תכנית מקדמית למערכת טיפול במי הקידוח, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|תקנה 10}}, אם האיכות המוערכת של מי הקידוח חורגת {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|מתקנות מי השתיה}};
{{ח:תתת|(3)}} תכנית הסביבה המפרטת את המיקום של אזורי מגן א׳, ב׳ ו־ג׳ מסביב לקידוח כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 6|בתקנה 6}}, על גבי תכנית מיתאר מקומית כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}}, או תכנית אחרת המפרטת את כל גורמי הזיהום הקיימים או המתוכננים בשטח התכנית; התכנית תתייחס לשטח המשתרע מסביב לקידוח המוצע, ברדיוס של אזור מגן ג׳, בתוספת 100 מטרים;
{{ח:תתת|(4)}} מפה טופוגרפית המראה זרימות אפשריות של מי נגר עילי או מי שפכים;
{{ח:תתת|(5)}} פרטים על תכנון הקידוח בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|תקנה 9}} והמיגון בהתאם להוראת {{ח:פנימי|סעיף 12|תקנה 12}};
{{ח:תתת|(6)}} פרטי תכנון בדבר סוג האקויפר ובדבר ספיקת הקידוח ואורך קידוח טבול כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 6|בתקנה 6(א)}};
{{ח:תתת|(7)}} רשיון קדיחה;
{{ח:תתת|(8)}} כל דבר אחר שלדעת רשות הבריאות נחוץ לצורך מתן אישור לקידוח.

{{ח:סעיף|4|מיקום קידוח}}
{{ח:ת}} לא ימוקם קידוח בסביבה החשופה לזיהום משטפונות או מזרימת שפכים או קולחים.

{{ח:סעיף|5|הערכת איכות}}
{{ח:תת|(א)}} הערכת איכותם של מי הקידוח המתוכנן תהיה מנומקת לפי מיטב הידע הקיים לגבי אזור הקידוח ותכלול את הריכוז הצפוי של כל המרכיבים הנזכרים {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)#תוספת 1|בתוספות הראשונה}}, {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)#תוספת 2|השניה}} {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)#סעיף 20|והשלישית לתקנות מי שתיה}} וכן איכות מיקרוביאלית צפויה.
{{ח:תת|(ב)}} הערכה כאמור בתקנת משנה (א) תבוסס על בדיקה כימית שלמה ובדיקה כימית מצומצמת וכן בדיקה מיקרוביאלית שלמה שנערכה במי קידוח לאחרונה לפני הגשת הבקשה, אם הקידוח הוא מן המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} קידוח המיועד להחליף קידוח אחר;
{{ח:תתת|(2)}} קידוח שעורכים בו שינוי מהותי;
{{ח:תתת|(3)}} קידוח המוסב לקידוח מי שתיה;
{{ח:תתת|(4)}} קידוח שלא סיפק מי שתיה במשך השנתיים הקודמות.

{{ח:סעיף|6|גודל אזורי המגן}}
{{ח:תת|(א)}} בתקנה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ספיקה“ – ספיקת הקידוח במטרים מעוקבים לשעה (מ״ק/ש);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אורך קידוח טבול“ – האורך במטרים מפני השכבה הרוויה הסטטית עד לתחתית הקידוח, בקידוח לא מצונר או עד תחתית המסננת בקידוח מצונר.
{{ח:תת|(ב)}} מסביב לקידוח יהיו שלושה אזורי מגן: אזור מגן א׳, אזור מגן ב׳ ואזור מגן ג׳, בשטח כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} אזור מגן א׳ –
{{ח:תתתת|(א)}} באקויפר חולי – שטח ברדיוס של 10 מטרים מהקידוח;
{{ח:תתתת|(ב)}} באקויפר סדוק, שטח ברדיוס של 20 מטרים מהקידוח;
{{ח:תתת|(2)}} אזור מגן ב׳ – שטח ברדיוס מהקידוח המחושב לפי שורש ריבועי של המנה המתקבלת מחלוקת הספיקה באורך קידוח טבול, כשהוא מוכפל –
{{ח:תתתת|(א)}} באקויפר חולי – ב־50;
{{ח:תתתת|(ב)}} באקויפר סדוק – ב־200;
{{ח:תתת|(3)}} אזור מגן ג׳ – שטח ברדיוס מהקידוח המחושב לפי שורש ריבועי של המנה המתקבלת מחלוקת הספיקה באורך קידוח טבול, כשהוא מוכפל –
{{ח:תתתת|(א)}} באקויפר חולי – ב־100;
{{ח:תתתת|(ב)}} באקויפר סדוק – ב־400.
{{ח:תת|(ג)}} רשות הבריאות רשאית לאשר אזורי מגן קטנים מן האמור בתקנת משנה (ב), אם יוגש לה דו״ח הידרולוגי המאושר בידי השירות ההידרולוגי במשרד החקלאות, המפרט את תנאי הקרקע והזרימה על פני הקרקע ובאקויפר, ואת החישובים שלפיהם ניתן לקבוע אזורי מגן קטנים מאלה המפורטים בתקנת משנה (ב) תוך הבאה בחשבון של המצב הקיצוני.

{{ח:סעיף|7|הגבלות באזורי מגן|תיקון: תשס״ב, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} באזורי המגן כמפורט להלן אסורה –
{{ח:תתת|(1)}} באזור מגן א׳ – כל בניה, למעט למבנים המשמשים להפעלת הקידוח ולשיפור מימיו;
{{ח:תתת|(2)}} באזור מגן ב׳ – כל בניה, התקנה או פעילות העלולים לזהם את הקידוח, כגון מבני מגורים, מבני מסחר או מבני ציבור;
{{ח:תתת|(3)}} באזור מגן ג׳ – כל בניה, התקנה, או פעילות העלולים לגרום לזיהום חמור בקידוח, כגון מיתקן ביוב, קו ביוב ראשי, אתר אשפה, אזור תעשייה או אזור השקיה בקולחים.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הבריאות רשאית, לפי בקשה, להתיר חריגה מן האמור בתקנת משנה (א), כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} באזור מגן ב׳, בניה מסוגים האסורים בו דרך כלל, במקרים מיוחדים שיפורטו בבקשה, ובכפוף לנקיטת אמצעים מיוחדים, שהציע מגיש הבקשה, למניעת זיהום הקידוח, ושאישרה רשות הבריאות;
{{ח:תתת|(2)}} באזור מגן ג׳ – הנחת קווי ביוב, בנסיבות מיוחדות, ובכפוף לנקיטת אמצעים מיוחדים להנחת דעתה, שיבטיחו מניעת דליפה מקווי ביוב כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} באזור מגן ג׳ – השקיה בקולחין באיכות הנדרשת לגבי קולחין המיועדים להשקיה חקלאית בלא מגבלות כאמור {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (תקני איכות מי קולחין וכללים לטיהור שפכים)#סעיף 4|בתקנה 4(א)(1) לתקנות בריאות העם (תקני איכות מי קולחין וכללים לטיהור שפכים), התש״ע–2010}} (להלן – תקנות תקני איכות מי קולחין), ובכפוף לנקיטת אמצעי בקרה מיוחדים על איכות הקולחין ואיכות מי הקידוח;
{{ח:תתת|(4)}} באזורי מגן ב׳ וג׳ של קידוח שהמים המופקים ממנו עוברים טיפול בהתפלה – השקיה חקלאית מוגבלת כהגדרתה {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (תקני איכות מי קולחין וכללים לטיהור שפכים)|בתקנות תקני איכות מי קולחין}}, בניית מבנה מגורים, מבנה מסחר או מבנה ציבור, לרבות קווי ביוב לאותה הבנייה, הכל בכפוף לתנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 7א|בתקנה 7א}}.

{{ח:סעיף|7א|תנאים להתיר חריגה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|תקנה 7(ב)(4)}}|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הבריאות לא תיתן היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|תקנה 7(ב)(4)}} אלא אם כן מחזיק הקידוח הגיש את כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בקשה מנומקת בכתב לקבלת היתר שנתמכת בחוות דעת של מומחה מקצועי בתחום שנדון בבקשה; חוות דעת כאמור תכלול, בין השאר, בחינת חלופות מיקום אחר לקידוח, וכן, חלופות לפעילויות המותרות לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|תקנה 7(ב)(4)}};
{{ח:תתת|(2)}} תכנית מיתקן ההתפלה ואופן ביצועה;
{{ח:תתת|(3)}} תכנית ניטור של איכות מי הקידוח והמים המסופקים.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הבריאות תתנה את מתן ההיתר האמור בתקנת משנה (א), בכך שאחת לשנה המחזיק בקידוחיגיש לה עד ליום הראשון של אפריל של כל שנה, את שני אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סקר לגילוי הגורמים לזיהום מי הקידוח או העלולים לגרום לזיהום מי הקידוח, המתייחס לאזורי המגן של הקידוח ולשטח המשתרע 100 מטרים מהרדיוס של אזור מגן ג׳, תוך סימון אזורי המגן של הקידוח;
{{ח:תתת|(2)}} תוצאות של הניטור לפי התכנית כאמור בתקנת משנה (א)(3).
{{ח:תת|(ג)}} קרתה תקלה העלולה לגרום לזיהום מי הקידוח, יראו את הקידוח כפסול מלשמש מקור מי שתייה עד לסילוק הגורם לזיהום וקבלת אישור רשות הבריאות.
{{ח:תת|(ד)}} רשות הבריאות רשאית להתנות מתן היתר מסוים הניתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|תקנה 7(ב)(4)}} בתנאים נוספים על אלה שבתקנת משנה (ב), לרבות ביצוע טיפולים נוסף על התפלת המים לצורך אבטחת איכות המים.

{{ח:סעיף|8|שאיבת נסיון}}
{{ח:תת|(א)}} בעת עריכת שאיבת הנסיון, לענין {{ח:חיצוני|תקנות הפיקוח על קידוחי-מים|תקנות הפיקוח על קידוחי־מים, התשט״ז–1955}}, ימסור מחזיק הקידוח למעבדה מוכרת דוגמת מים מאפיינת משאיבת הנסיון לעריכת בדיקה מיקרוביאלית שלמה ובדיקה כימית שלמה וכן בדיקת דרישת כלור; את תוצאות הבדיקות ימסור לרשות בריאות.
{{ח:תת|(ב)}} הראו תוצאות הבדיקה כי המים אינם עומדים בדרישות {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|תקנות מי שתיה}}, יגיש מחזיק הקידוח לרשות הבריאות הצעה לטיפול במים כדי שיעמדו בדרישות כאמור.

{{ח:סעיף|9|מיגון קידוח מפני זיהום}}
{{ח:ת}} קידוח יוגן מפני זיהום באמצעים אלה לפחות:
{{ח:תת|(1)}} לוח יסוד מבטון שיבלוט 20 ס״מ לפחות מעל פני הקרקע;
{{ח:תת|(2)}} מעטפת אטימת מים (casing) תותקן לעומק מספיק; את המעטפת יש לחתום על ידי מילוי הפתח הטבעי (annulus) שבינה ובין הקרקע במלט וחול (grout) או כל חומר חותם אחר שאישר נציב המים, בעובי של לפחות 4 ס״מ ובעומק מספיק; לענין פסקה זו, ”עומק מספיק“ – עומק שיש בו כדי למנוע, להנחת דעתו של נציב המים, זיהום מפני הקרקע וכדי לאטום מפני זיהום משכבות לא רצויות;
{{ח:תת|(3)}} אזור מגן א׳ ינוקז באופן שירחיק את הנקז העילי מחוצה לו;
{{ח:תת|(4)}} אחסון חומרי החיטוי הנוזליים בחצר הקידוח, במקרים שבהם תותקן מערכת חיטוי בחומר נוזלי, ייעשה מעל מאצירה (בריכת אגירה) העשויה מחומר אטום לחומרי חיטוי כאמור, שיכולה לקלוט את כל הכמות העלולה לנזול מהמכלים;
{{ח:תת|(5)}} אחסון השמנים וחומרי הדלק בחצרי הקידוח, במקרים שבהם יותקן גנרטור דיזל או מנוע דיזל, ייעשה מעל מאצירה העשויה מחומר אטום לחומרים כאמור שיכולה לקלוט את כל הכמות העלולה לנזול מהמכלים;
{{ח:תת|(6)}} הקידוח לא יסוכך בשמן אלא אם כן אין אפשרות לסוככו במים;
{{ח:תת|(7)}} בקידוח המסוכך בשמן –
{{ח:תת|(א)}} השמן יהיה מן הסוג שאושר לשימוש במי שתיה בידי המהנדס הראשי לבריאות הסביבה של משרד הבריאות;
{{ח:תת|(ב)}} יובטח הפרש של 20 מטרים לפחות בין רום המים הדינמי בשאיבה ובין רום היניקה של המשאבה;
{{ח:תת|(8)}} אחסון של חומרים מסוכנים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החומרים המסוכנים|בחוק החומרים המסוכנים, התשנ״ג–1993}}, ושימוש בהם ייעשו בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק החומרים המסוכנים|החוק האמור}}.

{{ח:סעיף|10|טיפול במי קידוח}}
{{ח:תת|(א)}} חרגה איכות מי הקידוח מן האיכות המיקרוביאלית כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|בתקנות מי שתיה}}, הם יטופלו, לצורך התאמתם לאיכות הנדרשת {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|בתקנות מי שתיה}}, לפי הענין, במיתקן ובתנאים שתאשר רשות הבריאות, באחת הדרכים המתאימות שלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} באמצעות חיטוי, אם לפני הטיפול נתקיימו במים, ב־80 אחוזים מן הבדיקות שנערכו ב־12 החודשים האחרונים, שלושה או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מספר חיידקי קוליפורם ב־100 מ״ל אינו עולה על 100;
{{ח:תתתת|(ב)}} מספר חיידקי קוליפורם צואתי או סטרפטוקוקוס צואתי ב־100 מ״ל אינו עולה על 20;
{{ח:תתתת|(ג)}} מספר החיידקים בספירה כללית ב־1 מ״ל אינו עולה על 1000;
{{ח:תתתת|(ד)}} דרישת הכלור לאחר זמן מגע של 10 דקות היא עד 0.5 מג״ל או העכירות היא עד יחידה נפלומטרית אחת.
{{ח:תתת|(2)}} באמצעות סינון וחיטוי, אם לפני הטיפול נתקיימו במים, ב־20% מן הבדיקות שנערכו ב־12 החודשים האחרונים, שניים או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מספר חיידקי קוליפורם ב־100 מ״ל הוא יותר מ־100;
{{ח:תתתת|(ב)}} מספר חיידקי קוליפורם צואתי או סטרפטוקוקוס צואתי ב־100 מ״ל הוא יותר מ־20;
{{ח:תתתת|(ג)}} מספר החיידקים בספירה כללית ב־1 מ״ל הוא יותר מ־1000;
{{ח:תתתת|(ד)}} דרישת הכלור לאחר זמן מגע של 10 דקות היא מעל 0.5 מג״ל או העכירות היא מעל יחידה נפלומטרית אחת.
{{ח:תת|(ב)}} קיימת חריגה אחרת מדרישות {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|תקנות מי השתיה}}, לרבות ריכוזי מרכיבים העולים על הריכוז המרבי הרצוי, יגיש המחזיק בקידוח לאישור רשות הבריאות הצעה לטיפול במים כדי שאיכותם תגיע לאיכות הדרושה לפי {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומיתקני מי שתייה)|תקנות מי שתיה}}.

{{ח:סעיף|11|חיטוי מי קידוח}}
{{ח:ת}} נעשה חיטוי למי קידוח, הוא ייעשה באופן שלאחר זמן המגע הנדרש לאותו חומר חיטוי שבשימוש, ריכוז הכלור הנותר החופשי יהיה 0.4 מג״ל או שווה־ערך של חומר חיטוי אחר.

{{ח:סעיף|12|מיגון בטיחותי של קידוח}}
{{ח:תת|(א)}} לקידוח יהיו אמצעי מיגון, לרבות גידור, בהתאם לנדרש לגבי בריכות מי שתיה {{ח:חיצוני|תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות)#תוספת 2 חלק יח|בחלק י״ח בתוספת השניה לתקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות), התש״ל–1970}}.
{{ח:תת|(ב)}} כל חלקי הגדר יהיו מרוחקים עשרה מטרים לפחות מהקידוח.

{{ח:סעיף|13|תחזוקה ותפעול}}
{{ח:תת|(א)}} המחזיק בקידוח ימנה אחראי על הפעלה ותחזוקה של הקידוח.
{{ח:תת|(ב)}} האחראי יפעיל ויתחזק את הקידוח במיומנות הטובה ביותר.
{{ח:תת|(ג)}} ציוד וחומרים שאינם דרושים לתפעול הקידוח לא יוחזקו בחצרי קידוח.
{{ח:תת|(ד)}} כמות חומר החיטוי המוחזק בסמוך לקידוח לא תעלה על הנדרש להפעלה השוטפת במשך חודש ימים או שני מכלי כלור, לפי הגדול יותר.

{{ח:סעיף|14|ביטול אישור}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי בכל עת לבטל אישור של קידוח מלשמש כמקור למי שתיה אם ראה כי –
{{ח:תתת|(1)}} לא התקיימה לגביו הוראה מהוראות תקנות אלה;
{{ח:תתת|(2)}} בשל מצבו, אופן הפעלתו או התנאים סביבו, מי השתיה המופקים ממנו מזיקים או עלולים להזיק לבריאות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יבטל המנהל אישור של קידוח כאמור בתקנת משנה (א) אלא אם כן הודיע, קודם לכן, למחזיק הקידוח על כוונתו לבטל את האישור.
{{ח:תת|(ג)}} מחזיק הקידוח רשאי להשיג לפני המנהל על כוונתו לבטל את האישור של הקידוח תוך ששים ימים מיום שקיבל את ההודעה לפי תקנת משנה (ב), ואולם אם ראה המנהל כי נשקפת סכנה מיידית חמורה מהפעלת הקידוח, רשאי הוא לבטל אישור לאלתר.
{{ח:תת|(ד)}} השגה כאמור בתקנת משנה (ג) תהיה מלווה בנימוקים מקצועיים והמנהל רשאי להזמין את מחזיק הקידוח או מי מטעמו לשמיעת טענות בעל פה או לקבלת פרטים נוספים כפי שיראה לנכון; אין בהשגה כאמור כדי לעכב את הביטול; החלטתו של המנהל בהשגה תהא סופית.

{{ח:סעיף|15|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה ששים ימים מיום פרסומן.

{{ח:סעיף|16|הוראות מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בתקנה 15}}, קידוח שהיה בשימוש ערב פרסומן של תקנות אלה, רשאית רשות הבריאות –
{{ח:תתת|(1)}} לפטרו מתחולת הוראות תקנות אלה, בתנאים ולתקופה שתורה;
{{ח:תתת|(2)}} לדרוש ממחזיק הקידוח עשיית שינויים חיוניים בו להבטחת איכותם של מי הקידוח.
{{ח:תת|(ב)}} מחזיק קידוח שקיבל דרישה כאמור בתקנת משנה (א) יגיש לאישור רשות הבריאות לוח זמנים לעריכת השינויים, תוך שלושה חודשים מיום קבלת הדרישה; לא הגיש לוח זמנים כאמור, רשאית רשות הבריאות לקבוע את לוח הזמנים, ומחזיק הקידוח חייב לעמוד בו.
{{ח:תת|(ג)}} לענין תקנות משנה (א) ו־(ב), רשאית רשות הבריאות לדרוש שיוגשו לה תכניות עם פירוט טכני המסביר את המצב הקיים והשינויים הדרושים להבטחת איכות מי הקידוח.

{{ח:חתימות|ד׳ באב התשנ״ה (31 ביולי 1995)}}
* '''אפרים סנה'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]