פקודת מניעת פשעים (שבטים ופלגות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת מניעת פשעים (שבטים ופלגות), 1935}}
{{ח:קטע3||פקודה הקובעת הוראות למניעת מדנים בין שבטים או פלַגות}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2070008}} {{ח:תיבה|ע״ר 1935, תוס׳ 1, 172|פקודת מניעת פשעים (שבטים ופלגות)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561078.pdf}}; {{ח:תיבה|1946, תוס׳ 1, 41|פקודת המשטרה ובתי־הסוהר (הפרדה) (קביעות שונות)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562230.pdf}}. {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 1|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}, {{ח:תיבה|39|פקודת המטבע|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, 22|הודעה בדבר סמכויות השרים}}; {{ח:תיבה|י״פ תש״י, 640|הודעה בדבר סמכויות השרים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-0071.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
הנציב העליון לפלשתינה (א״י) מחוקק בזה בעצתה של המועצה הפלשתינאית (א״י) לאמור:–

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562230.pdf|סעיף 1(ב) לפקודת המשטרה ובתי־תסוהר (הפרדה) (קביעות שונות), 1946}}, במקום המפקח הכללי של המשטרה ובתי־הסוהר יבוא המפקח הכללי של משטרה. מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 14|בסעיפים 14}} {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|ו־15 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, כל סמכות שהיתה נתונה על פי החוק בידי הנציב העליון תהא נתונה לממשלה, וכל מקום בו נאמר בחוק ”פלשתינה (א״י)“ ייקרא מעתה ”ישראל“. פורסמה הודעה על הענקת סמכויות הנציב העליון לשר המיעוטים (ע״ר תש״ח, 22) וממנו לשר הבטחון (י״פ תש״י, 640). מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 11|בסעיף 11 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}} – לפיו החוק הקיים בארץ־ישראל נשאר בתקפו, בשינויים הנובעים מתוך הקמת המדינה ורשויותיה – מקום בו נאמר ”מושל המחוז“ ייקרא מעתה ”הממונה על המחוז“. לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf|סעיף 2 לפקודת המטבע, תש״ח–1948}}, כל מקום בו נאמר ”פונט“ הכוונה היא ללירה ישראלית.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|השם הקצר}}
{{ח:ת}} פקודה זו תקרא {{ח:הערה|”}}פקודת מניעת פשעים (שבטים ופלגות), 1935{{ח:הערה|“}}.

{{ח:סעיף|2|חובותיהם של שיכים|תיקון: תש״ח}}
{{ח:תת|(1)}} חייב השיך של כל שבט או פלגה:–
{{ח:תתת|(א)}} להודיע לממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: למושל המחוז]}} כל דבר פשע שחל באזור השבט שלו או באזור הפלגה שלו, ככל האפשר מיד בהודע לו דבר הפשע;
{{ח:תתת|(ב)}} בהדרשו ע״י הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}}, הוא חייב:–
{{ח:תתתת|(I)}} לאסור כל פושע באזור שבטו או באזור הפלגה שלו;
{{ח:תתתת|(II)}} להביא כל אדם הנמנה על שבטו או על הפלגה שלו ואשר נאשם בעברה.
{{ח:תת|(2)}} יכול הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} להורות שכל שיך אשר לא מלא אחרי הוראות פסקא (א) לסעיף־קטן (1) של פקודה זו או אחרי כל דרישה מטעם הממונה על מחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} עפ״י פסקא (ב) לסעיף־קטן (1) של פקודה זו, ימסר להשגחת המשטרה לכל תקופה שלא תהא יתרה על שנה אחת.

{{ח:סעיף|3|הגבלות על שיכים שנמסרו להשגחת המשטרה|תיקון: 1946, תש״ח}}
{{ח:ת}} כל שיך שהועמד להשגחת המשטרה ע״י הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} עפ״י {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2 של פקודה זו}}, יהא כפוף לכל ההגבלות דלקמן או למקצת מהן, ככל אשר יקבע הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}}:–
{{ח:תת|(א)}} הוא יהא נדרש לגור בגבולות כל נפה או כפר בישראל שיפורשו ע״י הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}};
{{ח:תת|(ב)}} יהא אסור לו לעקור את מקום־מגוריו לכל נפה או כפר אחרים בלא רשות מאת מפקח המשטרה המחוזי: בתנאי שלא יעקור את מקום מגוריו לאיזה מחוז־משטרה אחר בלא רשות מאת המפקח הכללי על המשטרה {{ח:הערה|[במקור: המפקח הכללי על המשטרה ובתי הסוהר]}};
{{ח:תת|(ג)}} יהא אסור לו לצאת מגבולות הנפה או הכפר שהוא גר בהם בלא רשות בכתב מאת מפקח המשטרה המחוזי;
{{ח:תת|(ד)}} הוא יהא חייב לדאוג לכך שמפקח המשטרה המחוזי במחוז שהוא גר בו יהא תמיד יודע את מקום־מגוריו;
{{ח:תת|(ה)}} הוא יהא חייב, בכל עת שיידרש בכך ע״י הקצין הממונה על המשטרה בנפה או בכפר שהוא גר בהם, להתיצב בתחנת המשטרה הקרובה ביותר;
{{ח:תת|(ו)}} יהא אסור לו לצאת מפתח ביתו משעה אחת שלאחר שקיעת החמה ועד צאת החמה, ויכולה המשטרה לבקרו בביתו בכל עת.

{{ח:סעיף|4|עונשו של שיך אשר לא ימלא אחרי ההגבלות|תיקון: תש״ח, תש״ח־2}}
{{ח:ת}} כל שיך שנמסר להשגחת המשטרה ואינו ממלא אחרי הגבלה מן ההגבלות שהוטלו עליו ע״י הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} עפ״י {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3 של פקודה זו}}, יהא צפוי בצאתו חייב בדין למאסר לא יותר מששה חדשים או לקנס בסכום שלא יעלה על חמשים לירות או לשני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|5|מתן שטר התחייבות לשם מניעת שפיכת דם|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} אם קיימת בין שתי משפחות או בין שתי פלגות גאולת דם או כל סבת־מדנים אחרת העלולה להביא לידי שפיכות דם, יכול הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}}, לאחר חקירה, לצוות על כל בני שתי המשפחות או הפלגות או על איזה שהוא מהם או על כל בני אחת המשפחות או אחת הפלגות או על איזה שהוא מהם, ליתן שטר התחייבות באותו סכום שיקבע הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}}, אם בצרוף ערבים ואם שלא בצרוף ערבים, ובטופס המפורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת לפקודה זו}}, לשם שמירת השלום או לשם מניעת פעולות העלולות להפר את שלום הצבור; שטר ההתחייבות יהא ניתן למשך תקופה שימצא הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} לנכון לקבוע ובלבד שלא תעלה על שנה אחת.

{{ח:סעיף|6|{{ח:הערה|[צ״ל: החרמת סכום הערובה]}}|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} נתן אדם, בתורת מתחייב או בתורת ערב, בהתאם להוראות ממונה על מחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל מחוז]}} שטר התחייבות, עפ״י הוראות פקודה זו, לשמירת השלום או למניעת פעולות העלולות להפר את שלום הצבור, הרי משהוכח לאותו ממונה על מחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל מחוז]}} שאחד מבני אחת המשפחות או מבני אחת הפלגות נהרג שלא כדין או התנקשו בחייו שלא כדין יכול הוא לצוות להחרים את סכום ההתחייבות של כל בני המשפחה האחרת או של כל בני הפלגה האחרת או של איזה שהוא מהם ואת סכום ההתחייבות של ערביהם, אם יש להם ערבים, חוץ אם הוכיחו להנחת דעתו של הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} שהריגת האדם או ההתנקשות בחייו לא נבעו כתוצאה משיסויו של אחד מבני אותה המשפחה האחרת או מבני הפלגה האחרת.

{{ח:סעיף|7|סמכותו של ממונה על מחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} לדחות ערב|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} יכול הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} לדחות כל ערב על יסוד הטעם שהערב אינו כשר לכך מסבות שירשמו על ידו.

{{ח:סעיף|8|אי־מתן שטר התחייבות גורר עמו מאסר}}
{{ח:ת}} נצטוה אחד מבני כל משפחה או פלגה ליתן שטר התחייבות עפ״י {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5 של פקודה זו}} ולא נתן אותו בתאריך ראשית התקופה שבעדה צריך שטר ההתחייבות להנתן או לפני אותו תאריך, ימסר אותו אדם למאסר, ואם הוא כבר אסור יעצרוהו במאסר עד כלות אותה התקופה או עד שיתן, במשך אותה תקופה, את שטר ההתחייבות הדרוש.

{{ח:סעיף|9|סמכות שר הבטחון לשחרר ממאסר במקרים ידועים|תיקון: 1946, תש״ח, תש״ח־3, תש״י}}
{{ח:ת}} אם הוכח להנחת דעתו של המפקח הכללי על המשטרה {{ח:הערה|[במקור: המפקח הכללי על המשטרה ובתי הסוהר]}}, עפ״י הצעת הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} או בדרך אחרת, שאחד מבני איזו משפחה או פלגה שנאסר על שלא נתן שטר התחייבות עפ״י פקודה זו, אפשר לשחררו בלא לסכן ע״י כך את חייהם של כל בני המשפחה האחרת או הפלגה האחרת או חייו של מישהו מהם, יערוך מיד דין וחשבון על הענין למען יתן שר הבטחון צו על פיו, ויכול שר הבטחון, אם ימצא לנכון, לצוות לשחרר אותו אדם ממאסר.

{{ח:סעיף|10|ביטול שטר התחייבות של ערב|תיקון: תש״ח}}
{{ח:תת|(1)}} כל שערב על התנהגותו השלוה והליכותיו הטובות של אחד מבני איזו משפחה או פלגה יכול לפנות אל הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} בבקשה לבטל את שטר ההתחייבות שנתן. משהוגשה בקשה כזאת יזמין הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} את האדם שהערב ערב לו להופיע לפניו ומשהופיע אותו אדם יבטל הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} את כתב ההתחייבות ויצוה על אותו אדם לתת ערבות חדשה למשך שארית התקופה הכלולה בשטר ההתחייבות. ואם לא יתן אותו אדם ערבות חדשה ימסר לבית הסוהר עד כלות התקופה שבעדה היה צריך ליתן את הערבות או עד שיתן, במשך אותה תקופה, את הערבות הדרושה.
{{ח:תת|(2)}} אם סבור הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} שמי שערב להתנהגותו השלוה או להליכותיו הטובות של אחד מבני איזו משפחה או איזו פלגה נפסל לשמש כערב בעוד שטר ההתחייבות בתקפו, יכול הוא כיוצא בזה ובהתחשב עם אותם התנאים לדרוש מאותו אדם למצוא ערב חדש תחת הערב הקודם או לבטל את שטר ההתחייבות הקודם.

{{ח:סעיף|11|סמכות הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}} לדרוש ערבות נוספת|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} נתן אחד מבני איזו משפחה או איזו פלגה ערבות עפ״י הוראות פקודה זו או נאסר על שלא נתן ערבות, יכול הממונה על המחוז {{ח:הערה|[במקור: מושל המחוז]}}, ככלות התקופה שנדרשה בעדה הערבות, לדרוש מאותו אדם ליתן ערבות למשך תקופה נוספת לשם מניעת שפיכת דם. הוא יכול לבסס דרישה זו על אותן הפעולות שנתבססה עליהן ההוראה הראשונה שלו ואין צורך בהוכחת פעולות חדשות כדי להצדיק דרישה ליתן ערבות למשך התקופה הנוספת, ואותה דרישה יהא לה אותו תוקף ותבוצע באותו אפן כמו ההוראה הראשונה:
{{ח:ת}} בתנאי שמי שלא נתן ערבות עפ״י סעיף זה לא יהא צפוי להמשכת מאסרו ליותר משנה אחת.

{{ח:קטע2|תוספת|התוספת}}
{{ח:קטע3||שטר התחייבות}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ח, תש״ח־2}}
{{ח:ת}} הואיל ואני {{מוקטן|(השם)}}, תושב {{מוקטן|(המקום)}}, נדרשתי ליתן שטר התחייבות . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . למשך {{מוקטן|(פרש את התקופה)}}, הריני מחייב בזה את עצמי ל. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . במשך אותה תקופה, ואם לא אמלא אחרי איזה תנאי משטר התחייבות זה, הריני מתחייב לאבד לזכותה של ממשלת ישראל סך . . . . . . . . . . לירות.
{{ח:ת}} היום . . . . . . . . . .19.
{{ח:ת}} {{טורים שווים ממורכז | | {{מוקטן|(חתימה)}} }}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תש״ח, תש״ח־2}}
{{ח:ת}} {{מוקטן|(אם ניתן שטר התחייבות בצרוף ערבים, הוסף):}}
{{ח:ת}} הננו מכריזים בזה על עצמנו כערבים לאדם הנזכר לעיל כי במשך התקופה הנ״ל הוא . . . . . . . . . . ואם לא ימלא אחרי האמור בשטר ההתחייבות הננו מתחייבים, כלנו ביחד וכל אחד ואחד מאתנו בפני עצמו, לאבד לזכותה של ממשלת ישראל סך . . . . . . . . . . לירות.
{{ח:ת}} היום . . . . . . . . . .19.
{{ח:ת}} {{טורים שווים ממורכז | | {{מוקטן|(חתימה)}} }}

{{ח:חתימות|18 בדצמבר, 1935}}
* '''א. ג. ווקאפ'''
נציב עליון
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]