חוק המקרקעין

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק המקרקעין, תשכ״ט–1969}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000416}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ט, 259|חוק המקרקעין|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208977.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 164|חוק השכירות והשאילה|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209679.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 18|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_208978.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 135|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208979.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ה, 210|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208980.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ז, 312|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208981.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 121|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208982.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ט, 20|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208983.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 106|חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים)|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208985.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 12|תיקון מס׳ 9|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210091.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 6|תיקון מס׳ 10|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210633.pdf}}, {{ח:תיבה|54|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210629.pdf}}, {{ח:תיבה|154|תיקון מס׳ 26 לחוק התכנון והבנייה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210685.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 117|תיקון מס׳ 13|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211713.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 58|תיקון מס׳ 14|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210913.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 244|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211752.pdf}}, {{ח:תיבה|364|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211140.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 138|תיקון מס׳ 17|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211105.pdf}}, {{ח:תיבה|188|תיקון מס׳ 18|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211161.pdf}}, {{ח:תיבה|486|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_ec_317340.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 248|תיקון מס׳ 19|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_203777.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 214|תיקון מס׳ 17 לחוק הבזק|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211428.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 519|חוק התקנת מעליות שבת בבנינים ציבוריים ובבניני מגורים (הוראות ותיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300408.pdf}}, {{ח:תיבה|560|תיקון מס׳ 25 לחוק הבזק|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300411.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 33|תיקון מס׳ 23|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300434.pdf}}, {{ח:תיבה|474|תיקון מס׳ 24|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300514.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 332|תיקון מס׳ 2 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299916.pdf}}, {{ח:תיבה|729|תיקון מס׳ 26|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299899.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 247|תיקון מס׳ 27|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299982.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 141|תיקון מס׳ 28|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300702.pdf}}, {{ח:תיבה|156|חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300769.pdf}}, {{ח:תיבה|729|חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300058.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 300|תיקון לחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301147.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 639|תיקון מס׳ 31|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301102.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 79|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו־2018)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366409.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 80|תיקון מס׳ 33|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_527182.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 244|תיקון מס׳ 34|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_593721.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 21|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}, {{ח:תיבה|396|תיקון מס׳ 36|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2656493.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 40|תיקון מס׳ 37|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3476058.pdf}}, {{ח:תיבה|1044|תיקון מס׳ 78 לחוק התקשורת (בזק ושידורים)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4643023.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: עסקאות ורישומן}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: בעלות והחזקה}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: תחום הבעלות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א1|סימן א׳1: בעלות בחלקה תלת־ממדית}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: הגנת הבעלות וההחזקה}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: בנייה ונטיעה במקרקעי הזולת}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: שיתוף במקרקעין}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן א|סימן א׳: יחסי השיתוף}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|סימן ב׳: פירוק השיתוף}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|סימן ג׳: בניה ונטיעה במקרקעין משותפים}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ד|סימן ד׳: מחוברים שבמיצר}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: בתים משותפים}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ב|סימן ב׳: דירות ורכוש משותף}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ג|סימן ג׳: ניהול הבית המשותף}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ג1|סימן ג׳1: שינויים ברכוש המשותף ובזכויות הבניה}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|סימן ד׳: יישוב סכסוכים בין בעלי הדירות}}

{{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1: בתים שאינם רשומים כבתים משותפים}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: זכויות במקרקעי הזולת}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן א|סימן א׳: שכירות}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: משכנתה}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳: זיקת הנאה}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|סימן ד׳: זכות קדימה}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: מקרקעי ציבור ומקרקעי יעוד}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: המרשם}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|סימן ב׳: הערות}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|סימן ג׳: רישום ראשון וחידוש רישום}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן ד|סימן ד׳: רישום בתים משותפים וביטולו}}

{{ח:פנימי|פרק ט סימן ה|סימן ה׳: אגרות}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: שונות}}

{{ח:פנימי|פרק י סימן א|סימן א׳: ביטול סוגי מקרקעין}}

{{ח:פנימי|פרק י סימן א1|סימן א{{ח:הערה|׳}}1: מחיקת עיקולים מהמרשם}}

{{ח:פנימי|פרק י סימן ב|סימן ב׳: ביטול דינים והוראות מעבר}}

{{ח:פנימי|פרק י סימן ג|סימן ג׳: הפעלת החוק}}

{{ח:פנימי|תוספת|התוספת: {{מוקטן|תקנון מצוי של בעלי הדירות בבית משותף}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א|חלק א׳: התאמות שאינן טעונות הסכמה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ב|חלק ב׳: התאמות הטעונות הסכמת רוב בעלי הדירות}}

{{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|חלק ג׳: התאמות הטעונות הסכמת בעלי הדירות שבבעלותם שישים אחוזים מן הדירות}}

{{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ד|חלק ד׳: טופס אישור רופא / פיזיותרפיסט / מרפא בעיסוק, בדבר הצורך בהתאמה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשל״ד, תשפ״א}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התכנון והבנייה“ – {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה, התשכ״ה–1965}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין“ – קרקע, כל הבנוי והנטוע עליה וכל דבר אחר המחובר אליה חיבור של קבע, זולת מחוברים הניתנים להפרדה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין מוסדרים“ – מקרקעין שנרשמו לאחר הסדר לפי {{ח:חיצוני|פקודת הסדר זכויות במקרקעין|פקודת הסדר זכויות במקרקעין [נוסח חדש], תשכ״ט–1969}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישום“ – רישום בפנקסי המקרקעין המתנהלים לפי חוק זה או התקנות על פיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשם“ – רשם שנתמנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 116|סעיף 116}} ללשכה שבאזור פעולתה נמצאים המקרקעין הנדונים, לרבות סגן רשם שנתמנה לאותה לשכה ומי שהוסמך בסמכויות של רשם לפי {{ח:פנימי|סעיף 116|סעיף 116}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח“ – מפקח שנתמנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 117|סעיף 117}} ושבאזור סמכותו נמצאים המקרקעין הנדונים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הממונה על המרשם“ – לרבות סגן הממונה על המרשם ומי שהוסמך בסמכויות של ממונה על המרשם לפי {{ח:פנימי|סעיף 118|סעיף 118}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שכירות“ – לרבות שכירות משנה.

{{ח:סעיף|2|בעלות}}
{{ח:ת}} הבעלות במקרקעין היא הזכות להחזיק במקרקעין, להשתמש בהם ולעשות בהם כל דבר וכל עסקה בכפוף להגבלות לפי דין או לפי הסכם.

{{ח:סעיף|3|שכירות|תיקון: תשל״א}}
{{ח:ת}} שכירות מקרקעין היא זכות שהוקנתה בתמורה להחזיק במקרקעין ולהשתמש בהם שלא לצמיתות; שכירות לתקופה שלמעלה מחמש שנים תיקרא ”חכירה“; שכירות לתקופה שלמעלה מעשרים וחמש שנים תיקרא ”חכירה לדורות“.

{{ח:סעיף|4|משכנתה}}
{{ח:ת}} משכנתה היא מישכון של מקרקעין.

{{ח:סעיף|5|זיקת הנאה}}
{{ח:ת}} זיקת הנאה היא שעבוד מקרקעין להנאה שאין עמה זכות להחזיק בהם.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: עסקאות ורישומן}}

{{ח:סעיף|6|עסקה במקרקעין}}
{{ח:ת}} עסקה במקרקעין היא הקניָה של בעלות או של זכות אחרת במקרקעין לפי רצון המקנה, למעט הורשה על פי צוואה.

{{ח:סעיף|7|גמר העסקה}}
{{ח:תת|(א)}} עסקה במקרקעין טעונה רישום; העסקה נגמרת ברישום, ורואים את השעה שבה אישר הרשם את העסקה לרישום כשעת הרישום.
{{ח:תת|(ב)}} עסקה שלא נגמרה ברישום רואים אותה כהתחייבות לעשות עסקה.

{{ח:סעיף|8|צורתה של התחייבות}}
{{ח:ת}} התחייבות לעשות עסקה במקרקעין טעונה מסמך בכתב.

{{ח:סעיף|9|עסקאות נוגדות}}
{{ח:ת}} התחייב אדם לעשות עסקה במקרקעין ולפני שנגמרה העסקה ברישום חזר והתחייב כלפי אדם אחר לעסקה נוגדת, זכותו של בעל העסקה הראשונה עדיפה, אך אם השני פעל בתום־לב ובתמורה והעסקה לטובתו נרשמה בעודו בתום־לב – זכותו עדיפה.

{{ח:סעיף|10|רכישה בתום לב}}
{{ח:ת}} מי שרכש זכות במקרקעין מוסדרים בתמורה ובהסתמך בתום־לב על הרישום, יהא כוחה של זכותו יפה אף אם הרישום לא היה נכון.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: בעלות והחזקה}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: תחום הבעלות}}

{{ח:סעיף|11|עומק וגובה}}
{{ח:ת}} הבעלות בשטח של קרקע מתפשטת בכל העומק שמתחת לשטח הקרקע, בכפוף לדינים בדבר מים, נפט, מכרות, מחצבים וכיוצא באלה, והיא מתפשטת בחלל הרום שמעליו, אולם, בכפוף לכל דין, אין בכך כדי למנוע מעבר בחלל הרום.

{{ח:סעיף|12|המחובר לקרקע}}
{{ח:ת}} הבעלות בקרקע חלה גם על הבנוי והנטוע עליה ועל כל דבר אחר המחובר אליה חיבור של קבע, זולת מחוברים הניתנים להפרדה, ואין נפקא מינה אם המחוברים נבנו, ניטעו או חוברו בידי בעל המקרקעין או בידי אדם אחר.

{{ח:סעיף|13|היקף העסקה במקרקעין}}
{{ח:ת}} עסקה במקרקעין חלה על הקרקע יחד עם כל המנוי {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיפים 11}} {{ח:פנימי|סעיף 12|ו־12}}, ואין תוקף לעסקה בחלק מסויים במקרקעין, והכל כשאין בחוק הוראה אחרת.

{{ח:סעיף|14|הגבלת זכויות}}
{{ח:ת}} בעלות וזכויות אחרות במקרקעין, אין בהן כשלעצמן כדי להצדיק עשיית דבר הגורם נזק או אי נוחות לאחר.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן א1|סימן א׳1: בעלות בחלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}

{{ח:סעיף|14א|הגדרות – {{ח:פנימי|פרק ג סימן א1|סימן א׳1}}|תיקון: תשע״ט, תשפ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ג סימן א1|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התכנון והבנייה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חלקה תלת־ממדית“ – יחידה נפחית שגבולותיה רשומים באופן תלת־ממדי, המצויה בעומק שמתחת לקרקע או בחלל הרום שמעליה, במקרקעין רשומים.

{{ח:סעיף|14ב|תחום הבעלות בחלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראת {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}}, הבעלות בחלקה תלת־ממדית מוגבלת לגבולותיה הרשומים, ואינה מתפשטת מעבר לכך.
{{ח:תת|(ב)}} הבעלות בחלקה תלת־ממדית כאמור בסעיף קטן (א), כפופה לדינים בדבר מים, נפט, מכרות, מחצבים וכיוצא באלה ואין בה כדי למנוע מעבר בחלל הרום בכפוף לכל דין.

{{ח:סעיף|14ג|תחום הבעלות במקרקעין רשומים שבגבולותיהם רשומה חלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:ת}} הבעלות במקרקעין רשומים שבגבולותיהם רשומה חלקה תלת־ממדית מתפשטת בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}}, למעט בתחום הבעלות של החלקה התלת־ממדית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14ב|בסעיף 14ב}}.

{{ח:סעיף|14ד|בעלות נפרדת בחלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מהוראת {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13 סיפה}}, חלקה תלת־ממדית תהווה נושא נפרד לבעלות, לזכויות במקרקעין ולעסקאות.

{{ח:סעיף|14ה|תנאים לרישום חלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 143|סעיף 143 לחוק התכנון והבנייה}}, לא תירשם בפנקסי המקרקעין חלוקת קרקע הכוללת חלקה תלת־ממדית, ולא יינתן פסק דין לחלוקת קרקע כאמור בין בעליה המשותפים, אלא על פי אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} תכנית שאושרה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#פרק ג סימן ז|סימן ז׳ לפרק ג׳ לחוק התכנון והבנייה}};
{{ח:תת|(2)}} תשריט שאושר לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#פרק ד|פרק ד׳ לחוק התכנון והבנייה}};
{{ח:תת|(3)}} הפקעה או רכישה שנעשתה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור)|פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור), 1943}}, או לפי {{ח:חיצוני|פקודת הדרכים ומסילות הברזל (הגנה ופיתוח)|פקודת הדרכים ומסילות הברזל (הגנה ופיתוח), 1943}}; שר המשפטים, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, יקבע הוראות בדבר ההליכים שיש לנקוט, בטרם רישום בפנקסי המקרקעין של חלוקת קרקע לפי פסקה זו, אם הקרקע הופקעה או נרכשה לפני יום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_527182.pdf|חוק המקרקעין (תיקון מס׳ 33), התשע״ט–2018}}.

{{ח:סעיף|14ו|רישום או ניהול בית משותף בחלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:ת}} אין ברישום חלקה תלת־ממדית כדי לגרוע מהאפשרות לנהל או לרשום באותה חלקה בית משותף בהתאם להוראות לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|14ז|מקרים שבהם לא תירשם חלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} דירה בבית משותף או חלק אחר בבית המשותף המיועד לשמש את בעלי הדירות או מרביתם לא יירשמו כחלקה תלת־ממדית; לעניין סעיף זה, ”בית משותף“ – לרבות בית שחלות עליו הוראות {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות מקרים נוספים שבהם לא תירשם חלקה תלת־ממדית.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום)|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע״ב–2011}}.}}

{{ח:סעיף|14ח|תחולת דיני מקרקעין על חלקה תלת־ממדית|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:ת}} כל הוראה בחוק זה וכל דין החל על מקרקעין, יחולו גם על חלקה תלת־ממדית, בשינויים המחויבים, אלא אם כן נקבע במפורש אחרת.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: הגנת הבעלות וההחזקה}}

{{ח:סעיף|15|החזקה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|בסימן זה}}{{ח:הערה|,}} ”מחזיק“ – בין שהשליטה הישירה במקרקעין היא בידיו ובין שהשליטה הישירה בהם היא בידי אדם המחזיק מטעמו.

{{ח:סעיף|16|תביעה למסירת מקרקעין}}
{{ח:ת}} בעל מקרקעין ומי שזכאי להחזיק בהם זכאי לדרוש מסירת המקרקעין ממי שמחזיק בהם שלא כדין.

{{ח:סעיף|17|תביעה למניעת הפרעה}}
{{ח:ת}} המחזיק במקרקעין זכאי לדרוש מכל מי שאין לו זכות לכך שיימנע מכל מעשה שיש בו משום הפרעה לשימוש במקרקעין ושיסלק כל דבר שיש בו משום הפרעה כזאת.

{{ח:סעיף|18|שימוש בכוח נגד הסגת גבול|תיקון: תשמ״א}}
{{ח:תת|(א)}} המחזיק במקרקעין כדין רשאי להשתמש בכוח במידה סבירה כדי למנוע הסגת גבולו או שלילת שליטתו בהם שלא כדין.
{{ח:תת|(ב)}} תפס אדם את המקרקעין שלא כדין רשאי המחזיק בהם כדין, תוך שלושים ימים מיום התפיסה, להשתמש בכוח במידה סבירה כדי להוציאו מהם.

{{ח:סעיף|19|החזרת גזלה}}
{{ח:ת}} מי שמוציא מקרקעין מידי המחזיק שלא כאמור {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ב)}} חייב להחזירם למחזיק; אולם אין בהוראה זו כדי לגרוע מסמכות בית המשפט לדון בזכויות שני הצדדים בעת ובעונה אחת, ורשאי בית המשפט להסדיר את ההחזקה, ככל שייראה לו צודק ובתנאים שימצא לנכון, עד להכרעה בזכויותיהם.

{{ח:סעיף|20|שמירת תרופות}}
{{ח:ת}} אין בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיפים 16 עד 19}} כדי לגרוע מזכות לפיצויים או מכל תרופה אחרת או סעד אחר על פי דין.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: בנייה ונטיעה במקרקעי הזולת}}

{{ח:סעיף|21|ברירת בעל המקרקעין}}
{{ח:תת|(א)}} הקים אדם מבנה או נטע נטיעות (להלן – הקמת מחוברים) במקרקעין של חברו בלי שהיה זכאי לכך על פי דין או לפי הסכם עם בעל המקרקעין, הברירה בידי בעל המקרקעין לקיים את המחוברים בידו או לדרוש ממי שהקים אותם (להלן – המקים) שיסלקם ויחזיר את המקרקעין לקדמותם.
{{ח:תת|(ב)}} בחר בעל המקרקעין לקיים את המחוברים בידו, עליו לשלם למקים את השקעתו בשעת הקמתם או את שוויים בשעת השימוש בברירה לפי סעיף קטן (א), לפי הפחות יותר.
{{ח:תת|(ג)}} דרש בעל המקרקעין סילוק המחוברים והמקים לא סילקם תוך זמן סביר, רשאי בעל המקרקעין לסלקם על חשבון המקים.
{{ח:תת|(ד)}} סולקו המחוברים, יעבור מה שסולק לבעלותו של המקים; סילקם בעל המקרקעין, רשאי הוא להיפרע מהם על חשבון המגיע לו בעד הסילוק.

{{ח:סעיף|22|ביצוע הברירה}}
{{ח:ת}} לא בחר בעל המקרקעין באחת הדרכים האמורות {{ח:פנימי|סעיף 21|בסעיף 21(א)}} תוך ששה חדשים לאחר שקיבל מהמקים דרישה בכתב לבחור, יראו אותו כמי שבחר לקיים את המחוברים בידו.

{{ח:סעיף|23|זכות המקים לרכישת המקרקעין}}
{{ח:תת|(א)}} הוקמו המחוברים במקרקעין לא־מוסדרים, זכאי המקים לרכוש את המקרקעין במחיר שוויים בלי המחוברים, בשעת תשלום המחיר, אם נתמלאו שלושה אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המקים סבר בתום לב בשעת הקמת המחוברים כי הוא בעל המקרקעין;
{{ח:תתת|(2)}} הסכום שהשקיע המקים במחוברים עלה, בשעת הקמתם, על שוויים של המקרקעין בלי המחוברים באותה שעה;
{{ח:תתת|(3)}} רכישת המקרקעין על ידי המקים אינה עלולה לגרום לבעל המקרקעין נזק חמור שאין בתשלום שוויים כדי לפצותו עליו.
{{ח:תת|(ב)}} ההוצאות הקשורות ברכישת המקרקעין לפי סעיף זה – לרבות כל מס, אגרה ותשלום חובה אחר המשתלמים אגב העברת מקרקעין, אך למעט תשלום המגיע בעד תקופה שלפני הקמת המחוברים – יחולו, על אף האמור בכל דין, על המקים.
{{ח:תת|(ג)}} זכויות המקים לפי סעיף זה עדיפות על זכויות בעל המקרקעין לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}.

{{ח:סעיף|24|תשלום בעד שימוש}}
{{ח:ת}} בית המשפט רשאי, אם נראה לו הדבר צודק בנסיבות הענין, לחייב את המקים לשלם לבעל המקרקעין שכר ראוי בעד התקופה שבה החזיק המקים במחוברים שלא כדין.

{{ח:סעיף|25|תנאי התשלום}}
{{ח:ת}} בית המשפט רשאי להתיר לבעל המקרקעין לשלם למקים את השקעתו או את שווי המחוברים בשיעורים ובתנאים שיקבע בית המשפט, לרבות ריבית והבטחת התשלום; והוא הדין בסכומים המגיעים לבעל המקרקעין לפי {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיפים 23}} {{ח:פנימי|סעיף 24|או 24}}.

{{ח:סעיף|26|קיזוז}}
{{ח:ת}} חובות שבעל המקרקעין והמקים חבים זה לזה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} ניתנים לקיזוז.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: שיתוף במקרקעין}}
{{ח:קטע3|פרק ה סימן א|סימן א׳: יחסי השיתוף}}

{{ח:סעיף|27|בעלות משותפת במקרקעין}}
{{ח:ת}} מקרקעין שהם של כמה בעלים, בעלותו של כל אחד מהם לפי חלקו מתפשטת בכל אתר ואתר שבמקרקעין ואין לשום שותף חלק מסויים בהם.

{{ח:סעיף|28|שיעור חלקו של שותף}}
{{ח:ת}} חלקיהם של כל אחד מהשותפים במקרקעין, חזקה שהם שווים.

{{ח:סעיף|29|הסכם שיתוף}}
{{ח:תת|(א)}} הסכם בין השותפים בדבר ניהול המקרקעין המשותפים והשימוש בהם ובדבר זכויותיהם וחובותיהם בכל הנוגע למקרקעין (להלן – הסכם שיתוף) ניתן לרישום, ומשנרשם, כוחו יפה גם כלפי אדם שנעשה שותף לאחר מכן וכל אדם אחר.
{{ח:תת|(ב)}} באין הוראות אחרות בהסכם שיתוף יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיפים 30 עד 36}}.

{{ח:סעיף|30|ניהול ושימוש}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי רוב החלקים במקרקעין המשותפים רשאים לקבוע כל דבר הנוגע לניהול הרגיל של המקרקעין ולשימוש הרגיל בהם.
{{ח:תת|(ב)}} שותף הרואה עצמו מקופח מקביעה לפי סעיף קטן (א) רשאי לפנות לבית המשפט בבקשת הוראות, ובית המשפט יחליט כפי שנראה לו צודק ויעיל בנסיבות הענין.
{{ח:תת|(ג)}} דבר החורג מניהול או משימוש רגילים טעון הסכמת כל השותפים.

{{ח:סעיף|31|זכותו של שותף יחיד}}
{{ח:תת|(א)}} באין קביעה אחרת לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}}, רשאי כל שותף, בלי הסכמת יתר השותפים –
{{ח:תתת|(1)}} להשתמש במקרקעין המשותפים שימוש סביר, ובלבד שלא ימנע שימוש כזה משותף אחר;
{{ח:תתת|(2)}} לעשות כל פעולה דחופה ובלתי צפויה מראש הדרושה להחזקתם התקינה של המקרקעין ולניהולם;
{{ח:תתת|(3)}} לעשות כל דבר הדרוש באופן סביר למניעת נזק העלול להיגרם למקרקעין ולהגנת הבעלות וההחזקה בהם.
{{ח:תת|(ב)}} עשה שותף כאמור בסעיף קטן (א), יודיע על כך לשותפים האחרים ככל האפשר בהקדם.

{{ח:סעיף|32|נשיאת הוצאות}}
{{ח:תת|(א)}} כל שותף חייב לשאת לפי חלקו במקרקעין המשותפים בהוצאות הדרושות להחזקתם התקינה ולניהולם.
{{ח:תת|(ב)}} שותף שנשא בהוצאות כאמור למעלה מחלקו זכאי לחזור ולהיפרע מן השותפים האחרים לפי חלקיהם במקרקעין.

{{ח:סעיף|33|תשלום בעד שימוש}}
{{ח:ת}} שותף שהשתמש במקרקעין משותפים חייב ליתר השותפים, לפי חלקיהם במקרקעין, שכר ראוי בעד השימוש.

{{ח:סעיף|34|זכות השותף לעשות בחלקו}}
{{ח:תת|(א)}} כל שותף רשאי להעביר חלקו במקרקעין המשותפים, או לעשות בחלקו עסקה אחרת, בלי הסכמת יתר השותפים.
{{ח:תת|(ב)}} תניה בהסכם שיתוף השוללת או מגבילה זכות כאמור בסעיף קטן (א) אין כוחה יפה לתקופה העולה על חמש שנים.

{{ח:סעיף|35|הזכות לפירות}}
{{ח:ת}} כל שותף זכאי לחלק מפירות המקרקעין המשותפים לפי חלקו במקרקעין.

{{ח:סעיף|36|קיזוז}}
{{ח:ת}} חובות שהשותפים חבים זה לזה עקב השיתוף ניתנים לקיזוז.

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ב|סימן ב׳: פירוק השיתוף}}

{{ח:סעיף|37|הזכות לתבוע פירוק השיתוף}}
{{ח:תת|(א)}} כל שותף במקרקעין משותפים זכאי בכל עת לדרוש פירוק השיתוף.
{{ח:תת|(ב)}} היתה בהסכם שיתוף תניה השוללת או מגבילה את הזכות לדרוש פירוק השיתוף לתקופה העולה על שלוש שנים, רשאי בית המשפט, כעבור שלוש שנים, לצוות על פירוק השיתוף, על אף התניה, אם נראה לו הדבר צודק בנסיבות הענין.

{{ח:סעיף|38|פירוק על פי הסכם או צו בית המשפט|תיקון: תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} פירוק השיתוף יהיה על פי הסכם בין השותפים; נקבעה בהסכם חלוקת המקרקעין בעין, טעון ההסכם אישור המפקח המאשר כי החלוקה תואמת את הוראות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}}, וכל חיקוק אחר בנדון.
{{ח:תת|(ב)}} באין הסכם כאמור בסעיף קטן (א) יהיה פירוק השיתוף על פי צו בית המשפט בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 39|לסעיפים 39 עד 43}}.

{{ח:סעיף|39|פירוק דרך חלוקה}}
{{ח:תת|(א)}} במקרקעין הניתנים לחלוקה יהיה פירוק השיתוף בדרך של חלוקה בעין.
{{ח:תת|(ב)}} היתה החלוקה בעין אפשרית רק אם ישולמו תשלומי איזון משותף לשותף, רשאי בית המשפט לחייבם בתשלומים כאלה, אם נראה לו הדבר יעיל וצודק בנסיבות הענין; על תשלומי האיזון יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ג)}} ראה בית המשפט צורך בכך, רשאי הוא לצוות על רישום זיקת הנאה בין החלקות.

{{ח:סעיף|40|פירוק דרך מכירה}}
{{ח:תת|(א)}} במקרקעין שאינם ניתנים לחלוקה, וכן אם נוכח בית המשפט כי חלוקה בעין תגרום הפסד ניכר לשותפים, כולם או מקצתם, יהיה פירוק השיתוף בדרך של מכירת המקרקעין וחלוקת הפדיון.
{{ח:תת|(ב)}} המכירה תהיה בדרך שנמכרים מקרקעין מעוקלים בהוצאה לפועל, זולת אם הורה בית המשפט על דרך אחרת שנראית לו יעילה וצודקת יותר בנסיבות הענין.

{{ח:סעיף|40א|דירת מגורים של בני זוג|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} החליט בית המשפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 40|סעיף 40}} על פירוק השיתוף במקרקעין משותפים שהם דירה של בני זוג המשמשת להם למגורים, בדרך של מכירה, לא יורה על ביצועה והמכירה תעוכב, כל עוד לא נוכח בית המשפט כי לילדי בני הזוג הקטינים ולבן הזוג המחזיק בהם, יחדיו, נמצא הסדר מגורים אחר המתאים לצרכיהם, לרבות הסדר ביניים למגורים זמניים המתאים לצרכיהם, לתקופה שיקבע.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר#סעיף 33|סעיף 33 לחוק הגנת הדייר [נוסח משולב], תשל״ב–1972}}, לא יחולו לגבי מי שהיה שותף בדירה שבית המשפט החליט על פירוק השיתוף בה, כאמור בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|41|פירוק במקרים מיוחדים}}
{{ח:תת|(א)}} היתה מניעה לחלוקת המקרקעין בעין רק לגבי אחד השותפים ולאותו שותף היו מקרקעין הגובלים במקרקעין המשותפים והוא הסכים שחלקו יצורף למקרקעין הגובלים, יחולקו המקרקעין לפי זה.
{{ח:תת|(ב)}} היתה מניעה לחלוקה בעין בין כל השותפים אך אין מניעה לחלוקה זאת אם שותפים אחדים יטלו חלקיהם במשותף ואותם שותפים הסכימו לכך, יחולקו המקרקעין לפי זה.
{{ח:תת|(ג)}} היתה המניעה לחלוקה בעין רק לגבי מקצת השותפים, רשאים האחרים לקיים את המקרקעין בידם במשותף או לחלקם ביניהם, ובלבד שישלמו לאותם השותפים מה שהיה נופל בחלקם אילו המקרקעין היו נמכרים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 40|בסעיף 40}}.

{{ח:סעיף|42|פירוק דרך הפיכה לבית משותף}}
{{ח:תת|(א)}} היה עיקר המקרקעין המשותפים בית הראוי להירשם כבית משותף, רשאי בית המשפט, לאחר שקיבל חוות דעת של המפקח, לצוות על פירוק השיתוף בדרך של רישום הבית בפנקס הבתים המשותפים והקצבת דירות לשותפים לפי חלקיהם.
{{ח:תת|(ב)}} היה פירוק השיתוף כאמור בסעיף קטן (א) אפשרי רק אם ישולמו תשלומי איזון משותף לשותף, רשאי בית המשפט לחייבם בתשלומים כאלה, אם נראה לו הדבר יעיל וצודק בנסיבות הענין; על תשלומי האיזון יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|43|משאלות השותפים}}
{{ח:ת}} בית המשפט יתחשב ככל האפשר בדרישת מקצת השותפים לקיים את השיתוף ביניהם ובשאר משאלותיהם של שותפים.

{{ח:סעיף|44|ניהול ושימוש עד לפירוק}}
{{ח:ת}} בית המשפט רשאי לתת צו זמני בדבר סדרי ניהול המקרקעין והשימוש בהם עד לסיום הליכי הפירוק.

{{ח:סעיף|45|שיתוף בזכויות אחרות}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ה סימן א|הסימן הקודם}} {{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|והסימן הזה}}, ככל שהן נוגעות לענין, יחולו, בשינויים המחוייבים, גם על זכויות אחרות במקרקעין כשהן של כמה בני אדם.

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ג|סימן ג׳: בניה ונטיעה במקרקעין משותפים}}

{{ח:סעיף|46|פירוק השיתוף בשל הקמת מחוברים שלא כדין}}
{{ח:ת}} הקים שותף מחוברים במקרקעין המשותפים בלי שהיה זכאי לכך על פי דין או לפי הסכם עם יתר השותפים (להלן – שותף מקים), רשאי כל אחד משאר השותפים, על אף כל מגבלה בהסכם השיתוף, לדרוש פירוק השיתוף בהתאם להוראות {{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|סימן ב׳}}; לא נדרש פירוק השיתוף, יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|47|פירוק השיתוף דרך חלוקה}}
{{ח:ת}} בפירוק השיתוף בדרך של חלוקת המקרקעין בעין יקבע בית המשפט ככל האפשר את חלקתו של השותף המקים בצורה שתכלול את המחוברים.

{{ח:סעיף|48|פירוק השיתוף דרך מכירה}}
{{ח:ת}} היה פירוק השיתוף בדרך של מכירת המקרקעין והמחיר שנתקבל עלה על המחיר שהיה מתקבל ממכירת המקרקעין בלי המחוברים, זכאי השותף המקים להחזרת השקעתו במחוברים, אולם לא יותר מן ההפרש בין שני המחירים; היה המחיר שנתקבל פחות מהמחיר שהיה מתקבל ממכירת המקרקעין בלי המחוברים, ישלם השותף המקים לשותפים האחרים את ההפרש לפי חלקיהם במקרקעין.

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ד|סימן ד׳: מחוברים שבמיצר}}

{{ח:סעיף|49|בעלות ושימוש}}
{{ח:תת|(א)}} קירות, גדרות, עצים, ומחוברים כיוצא באלה הנמצאים במיצר של מקרקעין שכנים (להלן – מחוברים שבמיצר), יראום כנכסים בבעלות משותפת של בעלי המקרקעין השכנים, כל עוד לא הוכח היפוכו של דבר.
{{ח:תת|(ב)}} מחוברים שבמיצר רשאי כל אחד מבעלי המקרקעין להשתמש בהם למטרה שלשמה הוקמו, וחייב הוא להשתתף בהוצאות הדרושות כדי להחזיקם במצב תקין לפי שיעור שהוסכם ביניהם, ובאין הסכם כזה – בחלקים שווים, זולת אם מידת השימוש בהם היתה שונה.

{{ח:סעיף|50|פירות שנשרו לתחום אחר}}
{{ח:ת}} עצים או צמחים אחרים הגדלים סמוך למיצר, פירותיהם שנשרו לתחום מקרקעין שכנים הם של השכן; נשרו למקום שיש לציבור גישה חפשית אליו, זכאי כל עובר ושב ליטול אותם לעצמו.

{{ח:סעיף|51|צמחים הגדלים סמוך למיצר}}
{{ח:ת}} עצים או צמחים אחרים הגדלים סמוך למיצר וענפיהם או שורשיהם מתפשטים לתוך מקרקעין שכנים, אין בעל המקרקעין השכנים או המחזיק בהם (להלן – השכן) רשאי לדרוש סילוק הענפים או השורשים, אלא אם יש בהם כדי להזיק למקרקעין או להפריע לו במידה בלתי סבירה בהנאה מן המקרקעין; דרש השכן מבעל הצמחים לסלק ענפים או שרשים כאלה ולא סולקו תוך זמן סביר, רשאי הוא לסלקם בעצמו על חשבון בעל הצמחים.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: בתים משותפים}}
{{ח:קטע3|פרק ו סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|52|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}}, וכן {{ח:פנימי|פרק ט סימן ד|בסימן ד׳ לפרק ט׳}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית“ – מבנה של קבע, ובכלל זה הקרקע שעליה נבנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דירה“ – חדר או תא, או מערכת חדרים או תאים, שנועדו לשמש יחידה שלמה ונפרדת למגורים, לעסק או לכל צורך אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית משותף“ – בית שיש בו שתי דירות או יותר והוא נרשם בפנקס הבתים המשותפים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל דירה“ – לגבי דירה שהוחכרה לדורות – החוכר לדורות או חוכר המשנה לדורות, לפי הענין, זולת אם נקבע בחוזה החכירה שלענין {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} לא יראו אותם כבעלי דירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכוש משותף“ – כל חלקי הבית המשותף חוץ מן החלקים הרשומים כדירות, ולרבות הקרקע, הגגות, הקירות החיצוניים, המסד, חדרי המדרגות, מעליות, מקלטים, וכן מיתקני הסקה או מים וכיוצא באלה המיועדים לשמש את כל בעלי הדירות או מרביתם אפילו הם בתחומי דירה מסויימת.

{{ח:סעיף|53|תחולת דיני מקרקעין}}
{{ח:ת}} כל הוראה בחוק זה, וכל דין החל על מקרקעין, יחולו גם על דירות בבית משותף, בשינויים המחוייבים; ומקום שמדובר ברישום בפנקסי המקרקעין, רואים אותו כאילו מדובר ברישום בפנקס הבתים המשותפים.

{{ח:סעיף|54|בעלות נפרדת בדירות}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13}} תהא דירה בבית משותף נושא נפרד לבעלות, לזכויות ולעסקאות.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ב|סימן ב׳: דירות ורכוש משותף}}

{{ח:סעיף|55|חלקי הרכוש המשותף הצמודים לדירות}}
{{ח:תת|(א)}} לכל דירה בבית משותף צמוד חלק בלתי מסויים ברכוש המשותף של אותו בית משותף.
{{ח:תת|(ב)}} עסקה בדירה תחול גם על החלק ברכוש המשותף הצמוד אליה, ואין תוקף לעסקה ברכוש המשותף בנפרד מן הדירה; אין בהוראה זו כדי למנוע פעולה הבאה להקטין או להגדיל את שטח הקרקע שברכוש המשותף.
{{ח:תת|(ג)}} בעלי הדירות רשאים לקבוע בתקנון, כמשמעותו {{ח:פנימי|פרק ו סימן ג|בסימן ג׳ לפרק זה}} (להלן – התקנון), שחלק מסויים של הרכוש המשותף יהיה צמוד לדירה פלונית, ובלבד שלא יקבעו זאת ביחס לחדרי מדרגות, מעלית, מקלטים ומיתקנים המיועדים לשמש את כל בעלי הדירות; הוצמד חלק מסויים מהרכוש המשותף לדירה פלונית, לא יחולו עליו הוראות {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} בנוגע לרכוש המשותף, ודינו לכל דבר כדין הדירה שאליה הוצמד.

{{ח:סעיף|56|אי־תחולת {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}}}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}} לא יחולו על הרכוש המשותף.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) אין בו כדי למנוע בעלות משותפת בדירה או פירוק השיתוף בדירה כזאת.

{{ח:סעיף|57|החלק ברכוש משותף}}
{{ח:תת|(א)}} שיעורו של החלק ברכוש המשותף הצמוד לכל דירה יהיה לפי יחס שטח רצפתה אל שטח הרצפה של כל הדירות שבבית המשותף, זולת אם נקבע בתקנון שיעור אחר; בחישוב שיעורו של חלק כאמור לא יעברו את תחום חלקי המאה.
{{ח:תת|(ב)}} בחישוב שטח הרצפה לענין סעיף קטן (א) לא יובאו בחשבון שטחם של גזוזטראות ושל קירות חיצוניים, אלא אם נקבעה בתקנון הוראה אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} הוצמד חלק מסויים של הרכוש המשותף לדירה פלונית, יובא שטחו בחשבון לענין סעיף קטן (א) בשיעור שנקבע לכך בתקנון, ובאין קביעה כזאת – בשיעור שקבע המפקח לפי הנסיבות.

{{ח:סעיף|58|נשיאת הוצאות|תיקון: תשמ״ד, תשנ״ב, תשס״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה חייב להשתתף בהוצאות הדרושות להחזקתו התקינה ולניהולו של הרכוש המשותף ולהבטחת השירותים המחוייבים על פי דין או המקובלים על פי הנוהג, לפי יחס שטח רצפת דירתו אל שטח הרצפה של כל הדירות שבבית המשותף, זולת אם נקבע בתקנון שיעור השתתפות אחר; לענין זה, ”החזקה תקינה“ – שמירה על מצבו של הרכוש המשותף כפי שהיה בעת גמר הבניה, לרבות שיפורים שבוצעו בו לאחר מכן בהסכמת בעלי הדירות.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|59|בית משותף המורכב ממבנים או מאגפים|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} מקום שבית משותף מורכב ממבנים אחדים או מאגפים אחדים אשר לכל אחד מהם כניסה נפרדת או מיתקנים נפרדים (להלן – בית מורכב) ובעלי הדירות קבעו בתקנון כי הרכוש המשותף, כולו או חלק ממנו, שבתחומי כל מבנה או אגף יהיה צמוד לדירות שבאותו מבנה או אגף, או שהחזקתו וניהולו יהיו נפרדים, תחול חובת ההשתתפות בהוצאות ההחזקה והניהול של הרכוש המשותף כאמור, על בעלי הדירות שבאותו מבנה או אגף בלבד; בעלי הדירות רשאים לקבוע בתקנון שיקיימו אסיפה כללית ונציגות נפרדת לגבי אותו מבנה או אגף.
{{ח:תת|(ב)}} באין קביעה בתקנון כאמור בסעיף קטן (א), רשאי המפקח להורות כי בית מורכב יתנהל כאמור בסעיף קטן (א) אם נוכח שנסיבות הענין מצדיקות לעשות כן; הורה המפקח כאמור, יקבע את חלקי הרכוש המשותף שיחול עליהם סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} אין בקביעה שבית מורכב יתנהל כאמור בסעיף קטן (א) כדי לגרוע מהוראות החוק החלות על הרכוש המשותף בבית כאמור, שהחזקתו וניהולו לא הופרדו.

{{ח:סעיף|59א|התקנת דוד שמש|תיקון: תשמ״ח, תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה רשאי, בכפוף לאמור בסעיף קטן (ב), ללא הסכמת בעלי הדירות האחרים, להתקין במקום סביר על גג הבית המשותף שהוא רכוש משותף, דוד לחימום מים על ידי השמש (להלן – דוד שמש), ולהתקין בדרך סבירה את המיתקנים הקשורים לכך והצינורות להולכת המים לדירתו, ובלבד שנתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ההתקנה נעשית בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}};
{{ח:תתת|(2)}} ביום ההתקנה לא שימש המקום שעליו יותקן דוד השמש, במשך תקופה סבירה, את בעלי הדירות למטרה כלשהי שהוסכם עליה, בין בהחלטה של בעלי הדירות ובין בהתנהגותם, והוא לא נועד ביום האמור לשמש למטרה כלשהי לפי תקנון הבית המשותף;
{{ח:תתת|(3)}} התקנת המיתקנים והצינורות תיעשה בדרך שתצמצם ככל האפשר את הפגיעה בחזות הבית.
{{ח:תת|(ב)}} בעל דירה בבית משותף שגגו אינו מספיק למספר דודי שמש כמספר הדירות בבית, לא יהיה רשאי להתקין דוד שמש כאמור בסעיף קטן (א) אלא לאחר שקיבל את הסכמת כל בעלי הדירות האחרים, ובלבד שאם בעל דירה אחרת התנגד מטעמים בלתי סבירים או התנה את הסכמתו בתנאים בלתי סבירים, רשאי המפקח להרשות את התקנת דוד השמש.
{{ח:תת|(ג)}} תעודה בחתימת מהנדס הועדה המקומית לתכנון ולבניה תשמש ראיה לענין היותו של גג הבית מספיק או לא מספיק למספר דודי שמש כמספר הדירות בבית; בתעודה האמורה יקבע המהנדס לכמה דודי שמש מספיק גג הבית.

{{ח:סעיף|59ב|הינתקות ממערכת חימום מרכזית|תיקון: תשמ״ח, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה רשאי להינתק על חשבונו מהמערכת המרכזית לחימום מים או להסקה (להלן – המערכת המרכזית), ללא הסכמת בעלי הדירות האחרים, ובלבד שאם המערכת המרכזית משולבת לחימום מים ולהסקה לא יהיה רשאי להינתק מאחד מהם בלבד; אין בהוראה זו כדי לגרוע מהוראת {{ח:פנימי|תוספת פרט 2|סעיף 2 לתקנון המצוי שבתוספת לחוק}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר האנרגיה והתשתית יקבע בתקנות, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, מהי הינתקות לענין סעיף זה, מה התנאים המאפשרים הינתקות ובאילו תנאים היא תבוצע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (תנאים להינתקות ממערכת מרכזית בבית משותף)|תקנות המקרקעין (תנאים להינתקות ממערכת מרכזית בבית משותף), התשנ״א–1991}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} הינתקות כאמור בסעיף קטן (א) לא תגרע מזכויותיו של בעל הדירה במערכת המרכזית שניתק ממנה, ולא תפטור אותו מהחובה לשאת בהוצאות הדרושות להחזקתה התקינה.
{{ח:תת|(ד)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר האנרגיה והתשתית ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, יקבע בתקנות הוראות בענין תשלום הוצאות כאמור בסעיף קטן (ג) שישלם בעל הדירה שניתק מהמערכת המרכזית, וכן בענין חלקו בהוצאות השוטפות להפעלת המערכת המרכזית, בהביאו בחשבון את שיעור הגידול בהוצאות אלה שנגרם לדיירים האחרים, כתוצאה מההינתקות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (הוצאות החלות על המתנתק מהמערכת המרכזית בבית משותף)|תקנות המקרקעין (הוצאות החלות על המתנתק מהמערכת המרכזית בבית משותף), התשנ״א–1991}}.}}

{{ח:סעיף|59ג|התאמות לאדם עם מוגבלות|תיקון: תשמ״ח־2, תשס״ב, תשס״ה, תשס״ח־3, תש״ע, תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אדם עם מוגבלות“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מרפא בעיסוק“, ”פיזיותרפיסט“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס״ח–2008}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הנציבות“ – נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רופא“ – רופא מורשה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|פקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעל דירה שהוא, שבן משפחתו המתגורר עמו, או שאדם השוכר ממנו את הדירה, הוא אדם עם מוגבלות, רשאי, בכפוף להוראות סעיפים קטנים (ג) ו־(ד), לבצע התאמה ברכוש המשותף כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א|בחלקים א׳ עד ג׳ לתוספת השניה}} (להלן – התאמה), ובלבד שנתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היה ביצוע ההתאמה עבודה או שימוש הטעונים היתר לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}} – בעל הדירה קיבל היתר לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|החוק האמור}} ומילא אחר תנאי ההיתר;
{{ח:תתת|(2)}} רופא, פיזיותרפיסט או מרפא בעיסוק אישר בחתימתו במסמך הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ד|הטופס שבחלק ד׳ לתוספת השניה}}, כי ביצוע התאמה, כפי שפירט דרוש לאדם עם המוגבלות, בשל מוגבלותו, לשם נגישותו הבטוחה והעצמאית לדירה או לרכוש המשותף המשמש אותה;
{{ח:תתת|(3)}} ההתאמה אינה מונעת מבעלי הדירות האחרים להשתמש ברכוש המשותף שימוש סביר, וההתאמה תיעשה בדרך שתצמצם ככל האפשר את הפגיעה בבעלי הדירות האחרים ובחזות הבית;
{{ח:תתת|(4)}} ביצוע ההתאמה ייעשה על חשבון בעל הדירה;
{{ח:תתת|(5)}} בעל הדירה או מי מטעמו, מסר, לא יאוחר מארבעים ימים לפני מועד ביצוע ההתאמה, הודעה מפורטת בכתב לנציגות הבית המשותף אודות הכוונה לבצע את ההתאמה ומהותה; באין נציגות לבית, תומצא הודעה כאמור לכל דירה בבית המשותף.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} ביצוע ההתאמה מבין ההתאמות המנויות {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א|בחלק א׳ שבתוספת השניה}} אינו טעון הסכמת בעלי הדירות האחרים בבית המשותף.
{{ח:תתת|(2)}} ביצוע התאמה מבין ההתאמות המנויות {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ב|בחלק ב׳ שבתוספת השניה}} טעון הסכמת רוב בעלי הדירות בבית המשותף.
{{ח:תתת|(3)}} ביצוע התאמה מבין ההתאמות המנויות {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק ג|בחלק ג׳ שבתוספת השניה}} טעון הסכמת בעלי הדירות שבבעלותם שישים אחוזים מן הדירות בבית המשותף.
{{ח:תת|(ד)}} מצא המפקח כי בעל דירה התנגד מטעמים בלתי סבירים לביצוע התאמה או התנה את הסכמתו בתנאים בלתי סבירים, והחליט להרשות את ביצוע ההתאמה, תבוא החלטתו במקום הסכמתו של בעל אותה דירה לענין סעיף קטן (ג)(2) ו־(3).
{{ח:תת|(ה)}} נציגות הבית המשותף, וכן בעל דירה הרואה עצמו נפגע מביצוע התאמה, רשאים לפנות בתביעה למפקח בתוך 30 ימים מן היום שבו נתקבלה ההודעה האמורה בסעיף קטן (ב)(5); אין בהגשת התביעה כדי למנוע את ביצוע ההתאמה, אלא אם כן הורה המפקח אחרת; המפקח רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את המועד להגשת תביעה לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ו)}} בעל דירה שביצע התאמה יישא בכל ההוצאות השוטפות הדרושות לאחזקתו התקינה של תוצר ההתאמה; ואולם אם תוצר ההתאמה מיועד לשמש את כל בעלי הדירות או את מרביתם, יישאו כל בעלי הדירות בהוצאות האמורות.
{{ח:תת|(ז)}} אסיפת הדיירים רשאית להחליט, כי עם חלוף הצורך בהתאמה, לרבות במקרה שבו הפסיק האדם עם המוגבלות להתגורר בדירה, על בעל הדירה להסיר את ההתאמה, להחזיר את המצב לקדמותו, ולשאת בכל ההוצאות הכרוכות בכך; החלטה לפי סעיף קטן זה תתקבל לא יאוחר מ־90 ימים ממועד חלוף הצורך בהתאמה כאמור.
{{ח:תת|(ח)}} שר המשפטים רשאי, בהתייעצות עם הנציבות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, לשנות, בצו, את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת}}.
{{ח:תת|(ט)}} הוראות סעיף זה, למעט סעיף קטן (ב)(2), יחולו, בשינויים המחויבים, על בעל דירה, שהוא או שאדם השוכר ממנו את הדירה, חייב בביצוע סידורי נגישות ברכוש המשותף לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות#פרק ה1|פרק ה׳1 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}}, ככל שהדבר נדרש לצורך הגעה למקום הציבורי או לשירות הציבורי, לפי הענין, וכדי לאפשר שימוש והנאה סבירים, בנסיבות הענין, מהמקום הציבורי או מהשירות הציבורי; סעיף זה לא יחול על מקום ציבורי או שירות ציבורי אם קיים מקום ציבורי או שירות ציבורי חליפי נגיש במרחק סביר, המופעל או מוחזק בידי בעל הדירה או השוכר, הכל לפי הענין.

{{ח:סעיף|59ד||תיקון: תשנ״א, תשנ״ד, תשע״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|59ה|מיתקני גז|תיקון: תשנ״א, תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} מיתקנים או צנרת של מערכת גז מרכזית בבית משותף שנועדו לשמש דירה מסויימת בלבד, יהוו חלק מאותה דירה, בין אם הם נמצאים בתוך הדירה ובין אם הם נמצאים מחוץ לדירה.
{{ח:תת|(ב)}} מיתקנים או צנרת של מערכת גז מרכזית שנועדו לשמש את כל בעלי הדירות או חלקם, למעט מכל מיטלטל או נייח, מונה או וסת, יהוו חלק מהרכוש המשותף.
{{ח:תת|(ג)}} הוראה, בתקנון או בחוזה, העומדת בסתירה לסעיפים קטנים (א) או (ב) – בטלה, זולת אם היא מיטיבה עם בעלי הדירות.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכל מיטלטל“ ו”מכל נייח“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|בחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה), התשמ״ט–1989}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מערכת גז מרכזית“ – מערכת להספקת גז שבאמצעותה מסופק גז לשתי דירות או יותר.

{{ח:סעיף|59ו|התקנת מעלית|תיקון: תשנ״ו, תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי דירות שבבעלותם שני שלישים מהדירות בבית המשותף, רשאים להחליט באסיפה הכללית על התקנת מעלית ברכוש המשותף, אם נתקיימו תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ניתן לקבל היתר בניה להתקנת המעלית לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}};
{{ח:תתת|(2)}} ניתן להתקין את המעלית באופן שלא יהיה בו כדי לגרום פגיעה מהותית בדירות האחרות או בחלקן, ברכוש המשותף או בחזות הבית.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בעלי הדירות המחליטים על התקנת המעלית ישאו בהוצאות התקנתה, ורשאים הם להסכים כי רק מקצתם ישאו בהוצאות כאמור.
{{ח:תתת|(2)}} בעלי הדירות בקומת הקרקע לא ישאו בהוצאות התקנת המעלית, אף אם הם נמנים עם המחליטים להתקינה.
{{ח:תתת|(3)}} כל בעלי הדירות יהיו חייבים להשתתף בהוצאות החזקתה והפעלתה של המעלית.
{{ח:תתת|(4)}} התשלומים שבהם ישאו בעלי הדירות לפי סעיף קטן זה, יהיו בהתאם ליחס שבין שטח רצפת כל דירה לבין שטח הרצפה של כל הדירות שבעליהן נושאים באותם התשלומים.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בעלי הדירות רשאים לקבוע, בתקנון מוסכם, כי הוראות סעיף זה לא יחולו עליהם.
{{ח:תתת|(2)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראה מיוחדת הקיימת בתקנון מוסכם בדבר התקנת מעלית.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} ההוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|בפרק ו׳ סימן ד׳}} יחולו על הדיון לפי סעיף זה בפני המפקח, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תתת|(2)}} המפקח רשאי להורות על ביטול החלטה שהתקבלה לפי סעיף זה, על שינויה או על התנייתה בתנאים, לרבות בפיצוי, הכל כפי שימצא לנכון.

{{ח:סעיף|59ז|הפעלת מעלית כמעלית שבת|תיקון: תשס״א, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} בבית משותף שבו דירות המשמשות למגורים, כולן או חלקן, ושבו מותקנת יותר ממעלית אחת ובאחת המעליות הותקן מנגנון פיקוד שבת, רשאי כל בעל דירה לדרוש כי המעלית שבה הותקן המנגנון תופעל כמעלית שבת; דרש בעל דירה כאמור, תופעל המעלית כמעלית שבת.
{{ח:תת|(א1)}} בבית משותף כאמור בסעיף קטן (א), שמותקנת בו מעלית אחת או יותר ולא הותקן באחת המעליות, לפי העניין, מנגנון פיקוד שבת, רשאים רוב בעלי הדירות להחליט על התקנת מנגנון פיקוד שבת, וכן על הפעלת המעלית או אחת המעליות, לפי העניין, כמעלית שבת.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים יקבע את זמני הפעלת מעלית שבת בהתחשב, בין השאר, במספר האנשים הדורשים את הפעלתה ובצורכיהם.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב) רשאים כל בעלי הדירות בבית המשותף להחליט על הפעלת מעלית שבת בשעות מסוימות.
{{ח:תת|(ג1)}} לא קבע שר המשפטים זמני הפעלה כאמור בסעיף קטן (ב), תופעל מעלית שבת בזמנים שיקבעו רוב בעלי הדירות, ובלבד שקביעת זמני הפעלת מעלית שבת כאמור בסעיף קטן (א1) תהיה בהתחשב בכלל המשתמשים במעלית ובצורכיהם.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} בעלי הדירות הדורשים את הפעלת מעלית השבת יישאו בהוצאות החזקתה והפעלתה הנובעות מהפעלת המעלית כמעלית שבת.
{{ח:תתת|(2)}} בעלי הדירות הדורשים התקנת מנגנון פיקוד שבת כאמור בסעיף קטן (א1), יישאו בהוצאות התקנתו.
{{ח:תת|(ה)}} התשלומים שבהם יישאו בעלי הדירות לפי סעיף זה, יהיו בהתאם ליחס שבין שטח רצפת כל דירה לבין שטח הרצפה של כל הדירות שבעליהן נושאים באותם תשלומים.
{{ח:תת|(ו)}} לענין סעיף זה, בבית מורכב כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 59|בסעיף 59}}, יראו כל מבנה או אגף בו כבית משותף.
{{ח:תת|(ז)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|פרק ו׳ סימן ד׳}} יחולו על הדיון לפי סעיף זה בפני המפקח, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ח)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מנגנון פיקוד שבת“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק התקנת מעליות שבת בבנינים ציבוריים ובבניני מגורים (הוראות ותיקוני חקיקה)|בחוק התקנת מעליות שבת בבנינים ציבוריים ובבניני מגורים (הוראות ותיקוני חקיקה), התשס״א–2001}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מעלית שבת“ – מעלית שבה מותקן מנגנון פיקוד שבת ושהתקיימו לגביה הוראות סעיף קטן (א) או (א1), לפי העניין.

{{ח:סעיף|59ח|תאורה בשבת ובמועד|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה רשאי, בלא הסכמת בעלי הדירות האחרים, להתקין, על חשבונו, מנגנון המאפשר הפעלה אוטומטית של תאורה בלא חילול שבת (בסעיף זה – המנגנון) ברכוש המשותף והוא יישא בהוצאות החזקתו של המנגנון והפעלתו, ובלבד שהתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נמסרה על כך הודעה מוקדמת בכתב לנציגות הבית המשותף ובאין נציגות לבית, תימסר הודעה כאמור לכל דירה בבית המשותף;
{{ח:תתת|(2)}} ניתנה התחייבות מצד בעל הדירה להשיב את המצב לקדמותו ולשאת בהוצאות הכרוכות בכך אם לא יהיה עוד צורך במנגנון;
{{ח:תתת|(3)}} אין בהפעלת המנגנון משום פגיעה או מטרד בבעל דירה אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} בבית מורכב, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 59|בסעיף 59}}, תימסר הודעה כאמור בסעיף קטן (א)(1) לבעלי הדירות באותה כניסה.

{{ח:סעיף|59ח1|התקנת מנגנון שבת למשאבת מים|תיקון: תשפ״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה רשאי, בלא הסכמת בעלי הדירות האחרים, להתקין, על חשבונו, מנגנון המאפשר הפעלה אוטומטית של משאבת מים בלא חילול שבת (בסעיף זה – המנגנון) ברכוש המשותף, והוא יישא בהוצאות החזקתו של המנגנון והפעלתו, ובלבד שנתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל הדירה מסר, לא יאוחר מ־30 ימים לפני מועד ביצוע ההתקנה, הודעה מוקדמת בכתב לנציגות הבית המשותף ולכל בעלי הדירות בבית המשותף על כוונתו לבצע התקנה כאמור, ואם המנגנון יותקן במשאבת מים המשמשת רק חלק מבעלי הדירות – לאותם בעלי דירות; ההודעה לבעלי הדירות תימסר בדרך שבה נמסרת הודעה על כינוס אסיפה כללית של בעלי דירות לפי תקנון הבית המשותף ותכלול פרטים בדבר סוג המנגנון ואופן ההתקנה;
{{ח:תתת|(2)}} ניתנה התחייבות בכתב מצד בעל הדירה להשיב את המצב לקדמותו ולשאת בהוצאות הכרוכות בכך, אם לא יהיה עוד צורך במנגנון;
{{ח:תתת|(3)}} אין בהתקנת המנגנון או בהפעלתו משום פגיעה או מטרד בבעל דירה אחרת;
{{ח:תתת|(4)}} התקנת המנגנון נעשית לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק החשמל|חוק החשמל, התשי״ד–1954}};
{{ח:תתת|(5)}} מהנדס רשום בענף הנדסה אזרחית ובעל ניסיון בהתקנת מיתקנים של מערכות מים אישר כי אין בהתקנת המנגנון או בהפעלתו כדי לפגוע במערכות הבניין ובאספקת המים; לעניין זה, ”מהנדס רשום“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים|בחוק המהנדסים והאדריכלים, התשי״ח–1958}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר האנרגיה והתשתיות ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות הוראות בעניין חלקו של בעל הדירה שהתקין מנגנון בתשלום הוצאות ההחזקה וההפעלה השוטפת של משאבת המים שבה הותקן המנגנון, בהביאו בחשבון את שיעור הגידול בהוצאות אלו שנגרם לבעלי הדירות האחרים כתוצאה מהפעלת המנגנון.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה{{ח:הערה|,}} ”משאבת מים“ – למעט משאבת מים המשמשת לצורכי כיבוי אש בלבד.

{{ח:סעיף|59ט|התקנת מיתקן פוטו־וולטאי או מיתקן אגירה המשמש את כל בעלי הדירות|תיקון: תשפ״א, תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 59י|ובסעיף 59י}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן אגירה“ – מיתקן המאפשר להמיר אנרגיה חשמלית לאנרגיה הניתנת לאחסון, וכן לאחסן את האנרגיה ולהמירה בחזרה לאנרגיה חשמלית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן פוטו־וולטאי“ – מערכת לייצור חשמל הממירה ישירות אנרגיית שמש לאנרגיה חשמלית.
{{ח:תת|(ב)}} בעלי דירות שבבעלותם שני שלישים מהדירות בבית המשותף רשאים להחליט באסיפה הכללית על התקנה של מיתקן פוטו־וולטאי או מיתקן אגירה (בסעיף זה – המיתקן) על גג הבית המשותף שהוא רכוש משותף, כולו או חלקו, ולהתקין בדרך סבירה את ההתקנים והתשתיות הקשורים להתקנה כאמור, וכן רשאים הם לקבל החלטות על עסקאות במיתקן ובהכנסות הנובעות ממנו על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 55|בסעיף 55}}, ובלבד שמתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התקנת המיתקן וההתקנים והתשתיות הקשורים להתקנתו (בסעיף זה – ההתקנה) תיעשה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}} {{ח:חיצוני|חוק החשמל|וחוק החשמל, התשי״ד–1954}};
{{ח:תתת|(2)}} ההתקנה וההפעלה של המיתקן ייעשו בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הקרינה הבלתי מייננת|לחוק הקרינה הבלתי מייננת, התשס״ו–2006}};
{{ח:תתת|(3)}} ההתקנה תיעשה בדרך שתצמצם, ככל האפשר, את הפגיעה בחזות הבית;
{{ח:תתת|(4)}} אין בהתקנה כדי לפגוע במיתקנים שהותקנו כדין על גג הבית המשותף;
{{ח:תתת|(5)}} הוצגו בפני בעלי הדירות באסיפה הכללית כל אלה: ההוצאות שיישאו בהן בעלי הדירות בשל התקנת המיתקן, ההוצאות הצפויות להפעלת המיתקן ותחזוקתו, ההכנסות הצפויות מהפעלת המיתקן, תקופת החזר ההשקעה של בעלי הדירות, הגורם שיבצע את התקנת המיתקן, אופן תחזוקת המיתקן והפעלתו, מיקומו, גודלו ואמצעי הבטיחות שיינקטו בעת הפעלתו.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בעלי הדירות שהחליטו על התקנת המיתקן כאמור בסעיף קטן (ב) יישאו בהוצאות התקנתו, ורשאים הם להסכים כי רק מקצתם יישאו בהוצאות כאמור.
{{ח:תתת|(2)}} הוצאות ההתקנה שבהן יישאו בעלי הדירות לפי פסקה (1) יהיו בהתאם לחלקם היחסי של בעלי הדירות שהחליטו על התקנת המיתקן ברכוש המשותף, אלא אם כן החליטו בעלי הדירות כאמור על חלוקת ההוצאות בדרך אחרת.
{{ח:תתת|(3)}} כל בעלי הדירות בבית המשותף יישאו בהוצאות ההפעלה והתחזוקה של המיתקן.
{{ח:תתת|(4)}} הותקן מיתקן כאמור בסעיף קטן (ב), יראו במיתקן ובהכנסות שיתקבלו מהפעלתו חלק מהרכוש המשותף בבית המשותף, אולם ההכנסות מהפעלתו ישמשו, לפני כל שימוש אחר, לכיסוי הוצאות התחזוקה וההפעלה של המיתקן, ויתרת ההכנסות תשמש, לפני כל שימוש אחר, להחזר הוצאות ההתקנה לבעלי הדירות שנשאו בהן, לפי שיעור השתתפותם בהוצאות האלה; לאחר החזר הוצאות ההתקנה תשמש יתרת ההכנסות את כל בעלי הדירות בהתאם לחלקם היחסי של בעלי הדירות בבית המשותף; לעניין זה, ”החזר הוצאות ההתקנה“ – לרבות החזר ההוצאות שבהן היו נושאים בעלי הדירות שלא החליטו על התקנת המיתקן אילו היו נמנים עם בעלי הדירות שהחליטו על ההתקנה, נוסף על החזר הוצאות ההתקנה שבהן נשאו בפועל בעלי הדירות שהחליטו על ההתקנה.
{{ח:תת|(ד)}} בעל דירה המתנגד להחלטה שהתקבלה בהתאם להוראות סעיף קטן (ב) וטוען לפגיעה מהותית בזכויותיו רשאי לפנות למפקח בתביעה, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 71ג|סעיף 71ג(ב) עד (ה)}}, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה: בסעיף קטן (ד), המילים ”או כי טעה שמאי המקרקעין שנקבע כאמור“ והסיפה החל במילים ”בין בדרך של תשלומי איזון“ – לא ייקראו.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} הותקן מיתקן כאמור בסעיף קטן (ב) ובעל דירה טוען כי מתקיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות את הסרתו, ובכלל זה סיכון בטיחותי, רשאי הוא לפנות למפקח בתביעה להסרת המיתקן.
{{ח:תתת|(2)}} מצא המפקח כי מתקיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות את הסרת המיתקן, רשאי הוא להורות על הסרת המיתקן, כולו או חלקו, ולקבוע הוראות לעניין זה; המפקח ייתן הוראות לעניין הנשיאה בעלויות הסרת המיתקן.
{{ח:תת|(ו)}} בעלי הדירות רשאים לקבוע בתקנון מוסכם כי הוראות סעיף זה לא יחולו עליהם.
{{ח:תת|(ז)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראה מיוחדת הקיימת בתקנון מוסכם בדבר התקנת המיתקן.
{{ח:תת|(ח)}} שר המשפטים, באישור ועדה הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, יקבע הוראות לעניין השינויים הנדרשים בהוראות סעיף זה אם הבית המשותף נמצא בשטח מגרש שחלה עליו תוכנית נושאית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#סעיף 62א|בסעיף 62א(ח)(1) לחוק התכנון והבנייה}}, המאפשרת הרחבת דירות קיימות בדרך של בנייה על גג הבית המשותף.

{{ח:סעיף|59י|התקנת מיתקן פוטו־וולטאי או מיתקן אגירה המשמש בעל דירה מסוים|תיקון: תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה רשאי להתקין, במקום סביר על גג הבית המשותף שהוא רכוש משותף, מיתקן פוטו־וולטאי או מיתקן אגירה, וכן להתקין בדרך סבירה את המיתקנים והתשתיות הקשורים להתקנה כאמור, והכול בלא הסכמת בעלי הדירות האחרים, ובלבד שמתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)|(א)}} ההתקנה תיעשה על שטח בשיעור יחסי שאינו עולה על חלקו של בעל הדירה המתקין ברכוש המשותף; הוקצה משטח הגג מקום המשמש את בעלי הדירות למטרה אחרת שהוסכם עליה כאמור בפסקה (3) או קיימים מיתקנים שהותקנו כדין על גג הבית, למעט דודי שמש, מיתקנים פוטו־וולטאיים או מיתקני אגירה, יחושב השטח לעניין סעיף זה מתוך השטח שנותר;
{{ח:תתתת|(ב)}} היה מותקן על גג הבית המשותף דוד שמש, מיתקן פוטו־וולטאי או מיתקן אגירה המשמש את בעל הדירה המתקין, ינוכה שטחו מהשטח שבו ניתן לבצע את ההתקנה לפי פסקת משנה (א);
{{ח:תתת|(2)}} התנאים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 59ט|בפסקאות (1) עד (4) של סעיף 59ט(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} ביום ההתקנה לא שימש המקום שעליו תיעשה ההתקנה, במשך תקופה סבירה, את בעלי הדירות למטרה כלשהי שהוסכם עליה, בין בהחלטה של בעלי הדירות ובין בהתנהגותם, והוא לא נועד ביום האמור לשמש למטרה כלשהי לפי תקנון הבית המשותף;
{{ח:תתת|(4)}} בעל הדירה המתקין או מי מטעמו מסר, לא יאוחר מ־45 ימים לפני מועד ביצוע ההתקנה, הודעה מוקדמת בכתב לנציגות הבית המשותף ולכל בעלי הדירות בבית המשותף לגבי כוונתו לבצע התקנה כאמור; ההודעה לבעלי הדירות תימסר בדרך שבה נמסרת הודעה על כינוס אסיפה כללית של בעלי דירות לפי תקנון הבית המשותף; ההודעה תכלול פרטים בדבר מיקומו של המיתקן, גודלו ואמצעי הבטיחות שיינקטו בעת הפעלתו.
{{ח:תת|(ב)}} כמה בעלי דירות יחד רשאים לפעול כאמור בסעיף קטן (א) אם מתקיימים התנאים האמורים באותו סעיף קטן, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} בעל דירה המבצע התקנה כאמור בסעיף קטן (א), יישא בכל ההוצאות הכרוכות בהתקנה, בהפעלה ובתחזוקה של המיתקן ובכל החיובים הנובעים ממנו, ויראו במיתקן לפי סעיף קטן (א) ובהכנסה שתתקבל מהפעלתו חלק מרכושו של בעל הדירה המתקין.
{{ח:תת|(ד)}} הותקן מיתקן כאמור בסעיף קטן (א) ונציגות הבית המשותף או בעל דירה סבורים כי מתקיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות את הסרת המיתקן, לרבות בשל סיכון בטיחותי, יחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 59ט|סעיף 59ט(ה)}} בשינויים המחויבים ובשינוי זה: בפסקה (2), במקום הסיפה החל במילים ”המפקח ייתן הוראות“ יקראו ”בעל הדירה המתקין יישא בכל ההוצאות הכרוכות בהסרת המיתקן, אלא אם כן קבע המפקח אחרת“.
{{ח:תת|(ה)}} הותקן מיתקן כאמור בסעיף קטן (א), והתקבלה החלטה לפי חוק זה שעניינה הרחבת דירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 71ב|בסעיף 71ב}} על גג הבית המשותף, יוסר המיתקן או יועבר למקום אחר ככל שהדבר נדרש; בעל דירה המרחיב את דירתו כאמור בסעיף קטן זה יישא בכל ההוצאות הכרוכות בהסרת המיתקן או בהעברתו ויחזיר לבעל הדירה המתקין את הוצאות ההתקנה, והכול אלא אם כן קבע המפקח אחרת.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 59ט|סעיפים 59ט(ו) ו־(ז)}} יחולו לעניין מיתקן כאמור בסעיף זה, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|60|בית משותף שנהרס}}
{{ח:תת|(א)}} נהרס בית משותף, כולו או מקצתו, מכל סיבה שהיא, ובעלי הדירות ששלושה רבעים לפחות מהרכוש המשותף צמודים לדירותיהם (להלן – המשקמים) החליטו להקים את הבית מחדש או לתקנו, ישא כל בעל דירה בהוצאות הכרוכות בכך לגבי דירתו, ובעלי כל הדירות ישתתפו בהוצאות הכרוכות בכך לגבי הרכוש המשותף, כל אחד לפי החלק ברכוש המשותף הצמוד לדירתו.
{{ח:תת|(ב)}} סירב בעל דירה להשתתף בהקמת הרכוש המשותף או תיקונו, רשאי המפקח, על פי בקשת המשקמים ולאחר שנוכח שאין אפשרות מעשית להקים את הבית המשותף לגבי יתר הדירות בלבד, לצוות על בעל הדירה להעביר, תוך המועד שקבע ושלא יפחת מששה חדשים, את זכותו בדירה לאדם אחר שיקבע בעל הדירה, ושיבוא במקומו בכל הנוגע לחובת ההקמה או התיקון.
{{ח:תת|(ג)}} לא העביר בעל הדירה את זכותו כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי המפקח, על פי בקשת המשקמים, לצוות על העברת הזכות למי שהציעו המשקמים, ובאין הצעה מצידם – למי שקבע המפקח, ועל רישומה על שמו של אותו אדם לאחר שישולם לבעל הדירה, או יופקד בידי המפקח, שוויה של הזכות.
{{ח:תת|(ד)}} נתגלעו חילוקי דעות לגבי שווי הזכות, ייקבע השווי על ידי המפקח, לפי בקשת המשקמים או בעל הדירה.
{{ח:תת|(ה)}} כל בקשה למפקח להשתמש בסמכות מסמכויותיו לפי סעיף זה, דינה כדין תביעה לפני המפקח לפי {{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|סימן ד׳}}.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ג|סימן ג׳: ניהול הבית המשותף}}

{{ח:סעיף|61|תקנון}}
{{ח:ת}} בית משותף יתנהל על פי תקנון המסדיר את היחסים בין בעלי הדירות ואת זכויותיהם וחובותיהם בקשר לבית המשותף.

{{ח:סעיף|62|תקנון מוסכם|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי הדירות רשאים לערוך תקנון ולשנות את הוראותיו ברוב של בעלי הדירות ששני שלישים של הרכוש המשותף צמודים לדירותיהם, אולם אין לקבוע או לשנות בתקנון זכויות של בעלי דירות או להטיל עליהם חובות או תשלומים מסוג או בשיעור שלא פורשו בחוק זה אלא בהסכמתם, ואין לקבוע הצמדה של חלק מסויים מהרכוש המשותף לדירה פלונית אלא בהסכמת כל בעלי הדירות.
{{ח:תת|(א1)}} הוצמד חלק מסויים מהרכוש המשותף לדירה פלונית, ניתן להעבירו לדירה אחרת בבית ללא הסכמת בעלי הדירות האחרים ובלבד שנתקיימו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 145|סעיף 145}}.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א), ”בעל דירה“ – לרבות המחכיר בדירה המוחכרת בחכירה לדורות ומחכיר המשנה בדירה המוחכרת בחכירת משנה לדורות.
{{ח:תת|(ג)}} תקנון וכל שינוי בו ניתנים לרישום, ומשנרשמו, כוחם יפה גם כלפי אדם שנעשה בעל דירה לאחר מכן.

{{ח:סעיף|63|תקנון שנערך על ידי יחיד}}
{{ח:ת}} תקנון ניתן לרישום אף בשעה שהבית המשותף על כל דירותיו הוא בבעלותו של אדם אחד.

{{ח:סעיף|64|התקנון המצוי}}
{{ח:ת}} מקום שלא נרשם תקנון לפי {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיף 62}}, ובמידה שאין בתקנון שנרשם הוראה בנדון, יראו את {{ח:פנימי|תוספת|התקנון המצוי שבתוספת}} כתקנון שנרשם על ידי בעלי הדירות.

{{ח:סעיף|65|נציגות הבית המשותף}}
{{ח:ת}} לכל בית משותף תהיה נציגות לשם ניהול עניני הבית המשותף; הנציגות תיכון ותפעל לפי הוראות התקנון.

{{ח:סעיף|66|הנציגות הראשונה}}
{{ח:תת|(א)}} עם רישום הבית בפנקס הבתים המשותפים ימנה המפקח שנתן את צו הרישום נציגות זמנית לאותו בית עד שתיכון הנציגות הראשונה לפי התקנון; הרכב הנציגות הזמנית יהיה בהתאם להמלצת בעלי הדירות שביקשו את הרישום; באין המלצה כזאת, ימנה המפקח נציגות זמנית לפי שיקול דעתו מבין בעלי הדירות שבבית המשותף או – אם לא היתה אפשרות מעשית לעשות כן – שלא מבין בעלי הדירות, ורשאי הוא לקבוע לה שכר שישולם לה על ידי בעלי הדירות.
{{ח:תת|(ב)}} דינה של נציגות שנתמנתה כאמור בסעיף קטן (א) יהא לכל דבר כדין נציגות שנכונה לפי הוראות התקנון.

{{ח:סעיף|67|הנוהל באין נציגות}}
{{ח:תת|(א)}} לא נכונה בבית משותף נציגות לפי הוראות התקנון, או שהנציגות אינה פועלת, רשאי המפקח למנות לאותו בית נציגות, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על מינוי הנציגות, על קביעת שכרה ועל מעמדה.
{{ח:תת|(ב)}} קבע תקנונו של הבית המשותף בחירת הנציגות באסיפה כללית, לא ישתמש המפקח בסמכותו לפי סעיף קטן (א) אלא לאחר שכינס את בעלי הדירות לאסיפה כללית לבחירת הנציגות והנציגות לא נבחרה באסיפה, או שנוכח כי בנסיבות המקרה כינוס האסיפה לא יהיה מעשי.

{{ח:סעיף|68|השכר לנציגות}}
{{ח:ת}} השכר שנקבע על ידי המפקח לנציגות שנתמנתה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 66|בסעיף 66}} או {{ח:פנימי|סעיף 67|בסעיף 67}}, דינו כדין הוצאה שבעלי הדירות חייבים להשתתף בה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 58|בסעיף 58}}.

{{ח:סעיף|69|הנציגות – מורשה של בעלי הדירות}}
{{ח:ת}} הנציגות תשמש מורשה של כל בעלי הדירות בכל ענין הנוגע להחזקתו התקינה ולניהולו של הבית המשותף, והיא זכאית בענינים אלה להתקשר בחוזים ולהיות צד בכל הליך משפטי ובכל משא ומתן אחר בשם כל בעלי הדירות.

{{ח:סעיף|70|אסיפה כללית|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} קבע תקנונו של בית משותף הוראות בדבר קיום אסיפה כללית של בעלי הדירות והאסיפה לא נתכנסה במועדה בהתאם להוראות התקנון, רשאי המפקח לכנסה ולקבוע את סדר יומה, והוראות התקנון בדבר אסיפה כללית יחולו כאילו כונסה בהתאם להוראותיו.

{{ח:סעיף|71|החלטות בעלי הדירות|תיקון: תשס״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} החלטה של בעלי הדירות שנתקבלה בהתאם לתקנון ונרשמה בספר ההחלטות תחייב כל בעל דירה, בין שהיה בעל דירה בשעת קבלת ההחלטה ובין שהיה לבעל דירה אחרי קבלתה; ספר ההחלטות יהיה פתוח לעיון בכל עת סבירה לכל בעל דירה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בעלי הדירות רשאים לקבוע, בתקנון או בהחלטה שהתקבלה ברוב של בעלי הדירות ששני שלישים של הרכוש המשותף צמודים לדירותיהם, כי הניהול וההחזקה התקינה של הרכוש המשותף, כולם או רובם, יתבצעו על ידי מי שבעלי הדירות יתקשרו עמו למטרה כאמור (בחוק זה – מתחזק).
{{ח:תתת|(2)}} החלטה לענין התקשרות עם מתחזק מסוים או לענין החלפתו תתקבל בידי בעלי הדירות שיותר ממחצית הרכוש המשותף צמוד לדירותיהם.
{{ח:תת|(ג)}} דינו של שכר המתחזק כדין הוצאה שבעלי דירות חייבים להשתתף בה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 58|בסעיף 58(א)}}.
{{ח:תת|(ד)}} על המתחזק יחולו, לענין ניהול החשבונות ואישורם והמצאת מידע לבעלי הדירות, החובות המוטלות על גזבר {{ח:פנימי|תוספת פרט 16|בסעיף 16 לתקנון המצוי שבתוספת}}.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ג1|סימן ג׳1: שינויים ברכוש המשותף ובזכויות הבניה|תיקון: תשנ״ה־2}}

{{ח:סעיף|71א|הגדרות|תיקון: תשנ״ה־2, תשס״ח, תשפ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו סימן ג1|בסימן זה}}:
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התכנון והבנייה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”זכויות בניה“ – זכויות לבניה בבית משותף לפי תכנית בת תוקף כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה#פרק ג|בפרק ג׳ לחוק התכנון והבנייה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרחבה“ – הגדלה של שטח דירה קיימת בבית המשותף שניתן לקבל לגביה היתר בניה לפי תכנית בת תוקף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרחב מוגן“ – מקלט כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית#סעיף 11|בסעיף 11 לחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}, במתכונת מרחב הבנוי בתוך מעטפת המבנה, המיועד להגן על החוסים בו מפני התקפה והמתוכנן בהתאם להוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|החוק האמור}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרחב מוגן דירתי“ – מרחב מוגן הממוקם בתחום הדירה והמיועד לשרת את דיירי הדירה בלבד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרחב מוגן קומתי“ – מרחב מוגן המיועד לשרת כמה דירות ואשר הכניסה אליו היא מרכוש משותף בקומה.

{{ח:סעיף|71ב|שינויים ברכוש המשותף ובזכויות הבניה|תיקון: תשנ״ה־2, תשס״ח, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיף 62(א) סיפה}}, או {{ח:פנימי|תוספת פרט 12|סעיף 12(ב) לתקנון המצוי שבתוספת}}, רשאים מי שבבעלותם שלושה רבעים מהדירות ושני שלישים מהרכוש המשותף צמוד לדירותיהם, להחליט בדבר הוצאה של חלקים מסויימים מהרכוש המשותף והצמדתם לדירה פלונית, לשם בניה שמטרתה הרחבת אותה דירה, וכן להחליט בדבר חלוקת זכויות הבניה הנדרשות לצורך זה ואולם, היה נושא ההחלטה כאמור הרחבת דירה פלונית אחת או יותר לשם בניית מרחב מוגן דירתי או מרחב מוגן קומתי, רשאים להחליט על כך מי שבבעלותם שישים אחוזים מהדירות.
{{ח:תתת|(2)}} לעניין הרחבת דירה לשם בניית מרחב מוגן דירתי או מרחב מוגן קומתי כאמור בפסקה (1), יראו אגף או מבנה בבית מורכב כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 59|בסעיף 59}}, כבית משותף, ובלבד שהרחבת הדירה כאמור אינה מחייבת ביצוע פעולת בנייה באגף או במבנה אחר בבית המורכב.
{{ח:תתת|(3)}} אין בהוראות פסקה (2) כדי לפגוע בזכויותיו של בעל דירה באגף או במבנה אחר בבית המורכב, לפי סעיפים קטנים (ב) עד (ז) {{ח:פנימי|סעיף 71ג|וסעיף 71ג}}.
{{ח:תת|(א1)}} בבית משותף שלא ניתן לבנות בו מרחב מוגן דירתי או מרחב מוגן קומתי, יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן ג1|סימן זה}}, העוסקות בהרחבת בנייה לשם הקמת מרחב מוגן דירתי או מרחב מוגן קומתי, גם על בנייה של שיפורי מיגון בהתאם להוראות הרשות המוסמכת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא תתקבל החלטה כאמור בסעיף קטן (א) אם יש בה כדי לפגוע בזכויות בניה יחסיות של כל בעל דירה להרחבה לפי {{ח:פנימי|פרק ו סימן ג1|סימן זה}}.
{{ח:תת|(ג)}} בעל דירה שהורחבה ייראה כמי שהסכים להרחבה דומה של כל דירה אחרת באותו בנין.
{{ח:תת|(ד)}} נתקבלה החלטה כאמור בסעיף קטן (א), חייב בעל דירה, שדירתו ניתנת להרחבה בשיעור יחסי העולה על חלקו ברכוש המשותף והמבקש להרחיבה, לשלם במועד החלטת ההרחבה, תשלומי איזון לבעל דירה שדירתו אינה ניתנת להרחבה או שההרחבה פחותה מחלקו היחסי ברכוש המשותף.
{{ח:תת|(ה)}} לא הגיעו בעלי הדירות להסכמה באשר לגובה תשלומי האיזון, יקבעו התשלומים על ידי שמאי מקרקעין, שימונה בהסכמה.
{{ח:תת|(ו)}} הוצאות השמאות יחולו על בעלי הדירות בהתאם לחלקם היחסי ברכוש המשותף, לפני החלטת ההרחבה.
{{ח:תת|(ז)}} לא תתקבל החלטת הרחבה שיש בה כדי למנוע מבעל דירה את האפשרות לבנות סוכה, אם נהג לעשות כן לפני ההחלטה.

{{ח:סעיף|71ג|הגשת תביעה למפקח|תיקון: תשנ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה המתנגד להחלטה שנתקבלה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 71ב|בסעיף 71ב(א)}}, וטוען לפגיעה מהותית בזכויותיו, בעל דירה המבקש מינוי שמאי מקרקעין בהעדר הסכמה, או בעל דירה החולק על קביעת השמאי רשאי לפנות למפקח בתביעה.
{{ח:תת|(ב)}} התביעה תוגש תוך 30 ימים מיום קבלת ההחלטה, ואם בעל הדירה לא היה נוכח בעת קבלת ההחלטה, תוך 30 ימים מיום המצאת ההחלטה; המפקח רשאי להאריך את המועד להגשת התביעה מטעמים מיוחדים שיירשמו.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|סימן ד׳ לפרק זה}} יחולו על הדיון בפני המפקח, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ד)}} ראה המפקח כי נפגעה זכותו של בעל דירה, פגיעה מהותית, או כי טעה שמאי המקרקעין שנקבע כאמור, רשאי הוא להורות על ביטול ההחלטה שנתקבלה, לשנותה או להתנותה בתנאים, הכל כפי שימצא לנכון, בין בדרך של תשלומי איזון ובין בדרך אחרת, וכן רשאי הוא ליתן הוראות לענין סדרי הרישום בלשכת רישום המקרקעין.
{{ח:תת|(ה)}} אין בפניה למפקח, כשלעצמה, כדי להוות עילה לעיכוב ביצוע ההרחבה, אלא אם כן הורה המפקח אחרת.

{{ח:סעיף|71ד|תחולה|תיקון: תשנ״ה־2, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי הדירות בבית משותף רשאים לקבוע, בתקנון מוסכם, כי הוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן ג1|סימן זה}} לא יחולו עליהם, למעט הוראות העוסקות בבנייה של מרחב מוגן דירתי או מרחב מוגן קומתי, או בבנייה של שיפורי מיגון בהתאם להוראות הרשות המוסמכת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן ג1|סימן זה}} כדי לגרוע מהוראה מיוחדת הקיימת בתקנון מוסכם בדבר הרחבת דירה או זכויות בניה.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ד|סימן ד׳: יישוב סכסוכים בין בעלי הדירות}}

{{ח:סעיף|72|סמכות להכריע בסכסוכים|תיקון: תשמ״ח, תשנ״א, תשנ״ב, תשנ״ו, תשנ״ז, תשס״א, תשס״א־2, תשס״ב־2, תשס״ח־2, תשע״ז, תשפ״א, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} סכסוך בין בעלי דירות בבית משותף בדבר זכויותיהם או חובותיהם לפי התקנון או לפי {{ח:פנימי|סעיף 58|סעיפים 58}}, {{ח:פנימי|סעיף 59|59}}, {{ח:פנימי|סעיף 59א|או 59א עד 59ג}} {{ח:פנימי|סעיף 59ה|ו־59ה עד 59י}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית)#סעיף 1א|סעיף 1א לחוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית), התשנ״א–1991}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה)|חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה), התשס״ח–2008}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק הבזק#סעיף 6נט|סעיף 6נט עד 6סא}}, {{ח:חיצוני|חוק הבזק#סעיף 21ב|21ב}}, {{ח:חיצוני|חוק הבזק#סעיף 21ד|21ד}} {{ח:חיצוני|חוק הבזק#סעיף 27ג|ו־27ג לחוק הבזק, התשמ״ב–1982}}, יכריע בו המפקח.
{{ח:תת|(ב)}} סכסוך בין בעלי דירות בבית משותף בדבר הסגת גבול מצד בעל דירה לגבי דירה אחרת או לגבי הרכוש המשותף, רשאי התובע להביאו, לפי בחירתו, לפני בית משפט מוסמך או לפני המפקח.
{{ח:תת|(ג)}} האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב) יחול גם במקרה שמחזיק הדירה מטעם בעל הדירה או המתחזק הוא צד לסכסוך, ואם היתה דירה מוחכרת בחכירה לדורות או בחכירת משנה לדורות – גם אם צד לסכסוך הוא המחכיר לדורות או מחכיר המשנה לדורות.
{{ח:תת|(ד)}} האמור בסעיף זה אינו גורע מתקפו של הסכם למסור סכסוכים כאמור להכרעת בורר.

{{ח:סעיף|73|הזכות לתבוע בסכסוך}}
{{ח:ת}} ואלה זכאים להביא סכסוך להכרעתו של המפקח:
{{ח:תת|(1)}} כל בעל דירה או צד אחר לסכסוך כמוגדר {{ח:פנימי|סעיף 72|בסעיף 72}};
{{ח:תת|(2)}} נציגות הבית המשותף.

{{ח:סעיף|74|סמכויות המפקח}}
{{ח:ת}} למפקח הדן בסכסוך יהיו כל הסמכויות שיש לשופט בית משפט שלום הדן בתביעה אזרחית.

{{ח:סעיף|75|דיון בסכסוך|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} מפקח הדן בסכסוך רשאי לסטות מדיני הראיות ומסדרי הדין הנוהגים בבתי המשפט, אם היה משוכנע שהדבר יועיל לגילוי האמת ולעשיית צדק; החליט לסטות מדיני הראיות ומסדרי הדין הנוהגים בבתי המשפט, ירשום את הטעמים שהניעוהו לכך.
{{ח:תת|(ב)}} התחיל מפקח לדון בסכסוך ונבצר ממנו לסיים את הדיון בו, ימשיך מפקח אחר בדיון מהשלב אליו הגיע קודמו, אולם רשאי הוא להרשות הבאת הראיות שנית, כולן או מקצתן.
{{ח:תת|(ג)}} החלטת המפקח תהיה בכתב, תנומק ותומצא לכל אחד מהצדדים.

{{ח:סעיף|76|אכיפתם של החלטות וצווים}}
{{ח:ת}} החלטת המפקח בסכסוך וצו ביניים שנתן, דינם, לענין אכיפה והוצאה לפועל ולענין {{ח:חיצוני|פקודת בזיון בית המשפט#סעיף 6|סעיף 6 לפקודת בזיון בית המשפט}}, כדין פסק דין או צו ביניים של בית משפט שלום.

{{ח:סעיף|77|ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} כל צד לסכסוך הרואה עצמו נפגע על ידי החלטת המפקח רשאי, תוך תקופה שנקבעה בתקנות, לערער עליה לפני בית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו נמצא הבית המשותף.
{{ח:תת|(ב)}} הגשת הערעור אינה מעכבת את ביצוע ההחלטה אלא אם ציווה על כך המפקח או בית המשפט שלפניו הוגש הערעור.
{{ח:תת|(ג)}} בערעור על החלטת המפקח לפי {{ח:פנימי|סעיף 72|סעיף 72(ב)}} ידון בית המשפט המחוזי בשלושה שופטים.
{{ח:תת|(ד)}} פסק־הדין של בית המשפט בערעור לפי סעיף קטן (א) ניתן לערעור ברשות כאמור {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 41|בסעיף 19(ב) לחוק בתי המשפט, תשי״ז–1957}}.

{{ח:קטע2|פרק ו1|פרק ו׳1: בתים שאינם רשומים כבתים משותפים|תיקון: תשל״ז}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:פנימי|סעיף 170|סעיף 170}}, הוראות {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}} הוחלו בהדרגה. שר המשפטים פרסם צווים להחלתו על האזורים המפורטים להלן: אזור עירית ירושלים (ק״ת תשל״ח, 776); אזור מחוז חיפה ואזור עירית נצרת (ק״ת תשל״ט, 482); אזור עירית נצרת עילית (ק״ת תשל״ט, 820); אזור עירית תל אביב ואזור עירית אילת (ק״ת תשמ״א, 1232); אזור עירית רחובות (ק״ת תשמ״ב, 783); אזור מחוז המרכז (ק״ת תשמ״ג, 26); אזור מחוז תל אביב (ק״ת תשמ״ג, 671); אזור עירית אשדוד (ק״ת תשמ״ה, 1802); אזור מחוז הדרום (ק״ת תשמ״ו, 266); אזור מחוז ירושלים (ק״ת תשמ״ו, 1026); אזור מחוז הצפון (ק״ת תש״ן, 662).}}

{{ח:סעיף|77א|הגדרות|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו1|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית“ – מבנה של קבע, שיש בו לפחות שתי דירות, ובכלל זה הקרקע שעליה נבנה, ואינו רשום כבית משותף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דירה“ – חדר או תא, או מערכת חדרים או תאים, שנועדו לשמש יחידה שלמה ונפרדת למגורים, לעסק או לכל צורך אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל דירה“ – מי שעל פי הסכם בכתב זכאי להירשם כבעל דירה בבית או שהוא רשום או זכאי על פי הסכם בכתב להירשם כחוכר לדורות או כחוכר משנה לדורות; כל מחזיק בדירה בבית יראוהו לענין {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}} כבעל דירה, כל עוד לא הוכיח שאינו כך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכוש משותף“ – כל חלקי הבית חוץ מהדירות, ולרבות הקרקע, הגגות, הקירות החיצוניים, המסד, חדרי המדרגות, מעליות, מיקלטים וכן מיתקני הסקה או מים וכיוצא באלה המיועדים לשמש את כל בעלי הדירות או מרביתם אפילו הם בתחומי דירה מסויימת.

{{ח:סעיף|77ב|תחולת הוראות של {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}}|תיקון: תשל״ז, תשמ״ח, תשנ״א, תשנ״ב, תשנ״ה־2, תשנ״ה־3, תשנ״ו, תשס״א, תשע״ז, תשפ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיפים 56}}, {{ח:פנימי|סעיף 57|57}}, {{ח:פנימי|סעיף 58|58}}, {{ח:פנימי|סעיף 59|59}}, {{ח:פנימי|סעיף 59א|59א עד 59ג}}, {{ח:פנימי|סעיף 59ה|59ה עד 59י}}, {{ח:פנימי|סעיף 62|62(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 65|65}}, {{ח:פנימי|סעיף 68|68 עד 70}}, {{ח:פנימי|סעיף 71|71}}, {{ח:פנימי|סעיף 71א|71א עד 71ד}} {{ח:פנימי|סעיף 72|ו־72 עד 77}} וכן {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית)#סעיף 1א|סעיף 1א לחוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית), התשנ״א–1991}}, {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין (החלפת ספק גז המספק גז באמצעות מערכת גז מרכזית)#תוספת|והתוספת לאותו חוק}} יחולו על בית לפי {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|77ג|תקנון|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} בית יתנהל לפי {{ח:פנימי|תוספת|התקנון המצוי שבתוספת}}.

{{ח:סעיף|77ד|הנציגות הראשונה|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח רשאי למנות לבית נציגות זמנית עד שתיכון הנציגות הראשונה לפי התקנון; הרכב הנציגות הזמנית יהיה בהתאם להמלצת הבעלים של מחצית הדירות; באין המלצה כזאת, ימנה המפקח נציגות זמנית לפי שיקול דעתו מבין בעלי הדירות שבבית, או – אם לא היתה אפשרות מעשית לעשות כן – שלא מבין בעלי הדירות, ורשאי הוא לקבוע שכר שישלמו לה בעלי הדירות.
{{ח:תת|(ב)}} דינה של נציגות שנתמנתה כאמור בסעיף קטן (א) יהא לכל דבר כדין נציגות שנכונה לפי הוראות התקנון.

{{ח:סעיף|77ה|הנוהל באין נציגות|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} לא נכונה בבית נציגות לפי הוראות התקנון, או שהנציגות אינה פועלת, רשאי המפקח למנות לאותו בית נציגות, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 77ד|סעיף 77ד}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על מינוי הנציגות, קביעת שכרה ומעמדה.

{{ח:סעיף|77ו|דין בית שנרשם|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} בית שנרשם בפנקס הבתים המשותפים לאחר שהתנהל לפי {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}} יחולו עליו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} זכות או חובה שהיתה לנציגות הבית ערב הרישום תהיה לנציגות הבית המשותף שנכונה לאחר רישומו;
{{ח:תת|(2)}} הליך משפטי עקב סכסוך כאמור {{ח:פנימי|סעיף 72|בסעיף 72}} שהוחל בו ערב הרישום, ימשיכו בו ויראוהו, בשינויים המחוייבים, כאילו הוגש לפי {{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|סימן ד׳ לפרק ו׳}}.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: זכויות במקרקעי הזולת}}
{{ח:קטע3|פרק ז סימן א|סימן א׳: שכירות}}

{{ח:סעיף|78|שכירות של חלק מסויים של מקרקעין}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13}} ניתן להשכיר חלק מסויים של מקרקעין.

{{ח:סעיף|79|דינה של שכירות קצרה}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיפים 7}} {{ח:פנימי|סעיף 8|ו־8}}, שכירות לתקופה שאינה עולה על חמש שנים אינה טעונה רישום, והתחייבות לעשות עסקה כזאת אינה טעונה מסמך בכתב.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על שכירות שיש עמה ברירה להאריך את תקופתה לתקופה כוללת העולה על חמש שנים, ולא על שכירות שתקופתה, כולה או מקצתה, חלה כעבור חמש שנים מגמירת חוזה השכירות.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע רישום של שכירות שאינה טעונה רישום, אם ביקשו זאת הצדדים.

{{ח:סעיף|80|שכירות קצרה נוגדת}}
{{ח:ת}} הושכרו מקרקעין בשכירות שאינה טעונה רישום ולא נרשמה, ולפני שנמסרו לשוכר חזר המשכיר והשכירם לאדם אחר בשכירות שאינה טעונה רישום והנוגדת את השכירות הראשונה, זכותו של השוכר הראשון עדיפה, אך אם השני שכר וקיבל את המקרקעין בתום לב – זכותו עדיפה.

{{ח:סעיף|81|שיעבוד שכירות במשכנתה או בזיקת הנאה}}
{{ח:תת|(א)}} שכירות שנרשמה, רשאי השוכר, בכפוף למוסכם בתנאי השכירות, לשעבדה במשכנתה בלי הסכמת המשכיר והוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳}} יחולו, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ב)}} שכירות שנרשמה, רשאי השוכר, בכפוף למוסכם בתנאי השכירות, לשעבדה בזיקת הנאה בלי הסכמת המשכיר והוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳}} יחולו, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|82||תיקון: תשל״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|83|השאלה|תיקון: תשל״א}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ז|פרק זה}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על הזכות להחזיק במקרקעין ולהשתמש בהם שלא לצמיתות, שהוקנתה שלא בתמורה.

{{ח:סעיף|84|דיני השכירות וחוקי הגנת הדייר}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות {{ח:פנימי|פרק ז|פרק זה}} יחולו על שכירות מקרקעין דיני השכירות הכלליים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות חוק זה אינן באות לגרוע מהוראות החוקים שעניינם הגנת הדייר, לרבות {{ח:חיצוני|חוק דמי מפתח|חוק דמי מפתח, תשי״ח–1958}}.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: משכנתה}}

{{ח:סעיף|85|זכות הממשכן במקרקעין הממושכנים}}
{{ח:תת|(א)}} משכנתה אינה פוגעת בזכותו של בעל המקרקעין להחזיק בהם, להשתמש בהם ולעשות בהם כל עסקה, והכל בכפוף למוסכם בתנאי המשכנתה.
{{ח:תת|(ב)}} עסקה שבעל המקרקעין עשה בהם לאחר שמושכנו, אין בה כדי לגרוע מזכותו של בעל המשכנתה לממש אותה, ואין לעסקה כזאת תוקף כלפי מי שרכש את המקרקעין בהוצאה לפועל של המשכנתה.

{{ח:סעיף|86|דרגה שנתפנתה}}
{{ח:ת}} מושכנו מקרקעין במשכנתאות מדרגות שונות ונפדתה אחת מהן, רשאי בעל המקרקעין להביא במקומה משכנתה אחרת מאותה דרגה, אם נקבעה זכות כזאת בתנאי המשכנתה שלאחריה.

{{ח:סעיף|87|העברת המשכנתה}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף למוסכם בתנאי המשכנתה רשאי בעל המשכנתה להעביר את המשכנתה, או חלק ממנה, לאדם אחר, יחד עם החוב המובטח על ידיה, כולו או מקצתו, ללא הסכמת בעל המקרקעין.
{{ח:תת|(ב)}} הועברה המשכנתה ולא נודע לחייב על ההעברה, מופטר הוא על ידי תשלום החוב לבעל המשכנתה הקודם.

{{ח:סעיף|88|פדיון המשכנתה לפני המועד לקיום החוב}}
{{ח:ת}} אין בכוחם של תנאי המשכנתה כדי לגרוע מהזכות לפדות את המקרקעין הממושכנים לפני המועד לקיום החוב בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק המשכון#סעיף 13|סעיף 13(ב) לחוק המשכון, תשכ״ז–1967}}; האמור בסעיף זה לא יפגע בתנאי שהותנה לפני תחילת חוק זה.

{{ח:סעיף|89|הפקדת הפרעון בלשכה}}
{{ח:ת}} רצה בעל המקרקעין לפרוע מה שמגיע ממנו על פי המשכנתה אלא שבעל המשכנתה לא קיבלהו, רשאי בעל המקרקעין להפקיד את המגיע ממנו, כולו או מקצתו, בידי הרשם ולבקש שהרשם יפקיע את המשכנתה במידה שנפדתה; שר המשפטים רשאי להתקין תקנות לענין סעיף זה.

{{ח:סעיף|90|מימוש המשכנתה}}
{{ח:ת}} מימוש המשכנתה יהיה על פי פסק דין של בית משפט או על פי צו ראש ההוצאה לפועל ובדרך האמורה {{ח:חיצוני|חוק המשכון#סעיף 18|בסעיף 18 לחוק המשכון, תשכ״ז–1967}}.

{{ח:סעיף|91|תחולת {{ח:חיצוני|חוק המשכון|חוק המשכון}}}}
{{ח:ת}} בכפוף להוראות {{ח:פנימי|פרק ז|פרק זה}} יחולו על משכנתה הוראות {{ח:חיצוני|חוק המשכון|חוק המשכון, תשכ״ז–1967}}; אולם אין למשכן מקרקעין או שכירות רשומה במקרקעין אלא על ידי משכנתה.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ג|סימן ג׳: זיקת הנאה}}

{{ח:סעיף|92|הזכאים}}
{{ח:ת}} זיקת הנאה יכול שתהא לטובת מקרקעין (להלן – מקרקעין זכאים) או לטובת אדם פלוני, לטובת סוג בני אדם או לטובת הציבור.

{{ח:סעיף|93|צורות הזיקה|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} זיקת הנאה יכול שתקבע –
{{ח:תתת|(1)}} כי בעל המקרקעין הזכאים או מי שהזיקה ניתנה לטובתו זכאי לשימוש מסויים במקרקעין הכפופים;
{{ח:תתת|(2)}} כי בעל המקרקעין הכפופים חייב להימנע מביצוע פעולה מסויימת באותם מקרקעין.
{{ח:תת|(ב)}} זיקת הנאה לטובת מקרקעין יכול גם שתקבע כי בעל המקרקעין הכפופים חייב לבצע בהם פעולה מסויימת או שלא יהיה זכאי למנוע ביצוע פעולה מסויימת במקרקעין הזכאים.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13}} יכול שתהא זיקת הנאה לגבי חלק מסויים במקרקעין.

{{ח:סעיף|94|זיקה מכוח שנים}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהשתמש בזכות הראויה להוות זיקת הנאה במשך תקופה של שלושים שנים רצופות רכש את הזיקה והוא זכאי לדרוש רישומה.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה בכתב של בעל המקרקעין למי שמשתמש בזכות כאמור, לרבות הודעה לציבור, שהוא מתנגד לשימוש בזכות, מפסיקה את התקופה האמורה בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|95|העברת הזיקה}}
{{ח:ת}} בזיקת הנאה לטובת אדם או סוג בני אדם אין בעלי הזיקה רשאים להעביר זכותם אלא בהסכמת בעל המקרקעין הכפופים, והוא באין הוראה אחרת בתנאי הזיקה.

{{ח:סעיף|96|תקופת הזיקה ותנאיה}}
{{ח:ת}} זיקת הנאה היא לתקופה בלתי מוגבלת, זולת אם נקבעה לה תקופה בתנאי הזיקה; אולם בית המשפט רשאי, על פי בקשת צד מעוניין או היועץ המשפטי לממשלה, לבטל את הזיקה או לשנות תנאיה, אם ראה לעשות כן בגלל אי הפעלת הזיקה או בגלל שינוי בנסיבות השימוש בה או במצב המקרקעין הזכאים או הכפופים; ורשאי בית המשפט לפסוק פיצוי למי שנגרם לו נזק על ידי הביטול או השינוי.

{{ח:סעיף|97|חלוקת המקרקעין}}
{{ח:ת}} חולקו המקרקעין הזכאים או הכפופים, תוצמד זיקת ההנאה לחלקה שהזיקה היתה לזכותה או לחובתה, לפי הענין.

{{ח:סעיף|98|זיקה בין מקרקעי בעל אחד}}
{{ח:תת|(א)}} בעל שתי חלקות מקרקעין רשאי לשעבד אחת מהן בזיקת הנאה לטובת השניה.
{{ח:תת|(ב)}} נתמזגה הבעלות במקרקעין הזכאים ובמקרקעין הכפופים בידי אדם אחד, לא תתבטל זיקת ההנאה משום כך בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} אוחדו המקרקעין הזכאים והמקרקעין הכפופים לחלקה אחת, מתבטלת זיקת ההנאה.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ד|סימן ד׳: זכות קדימה}}

{{ח:סעיף|99|זכות קדימה על פי הסכם}}
{{ח:תת|(א)}} בעל מקרקעין, או בעל חלק בלתי מסויים במקרקעין משותפים, רשאי לרשום זכות קדימה לגבי המקרקעין, או לגבי חלקו בהם, לטובת אדם פלוני, ומשעשה כן, לא יהיה זכאי להעבירם לאחר, אלא אם הציע אותם תחילה לבעל זכות הקדימה.
{{ח:תת|(ב)}} על זכות הקדימה לפי סעיף זה, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 102|הסעיפים 102–105}}, בכפוף למוסכם בתנאי הזכות.

{{ח:סעיף|100|זכות קדימה בין יורשים}}
{{ח:תת|(א)}} מקרקעין שהם משק חקלאי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הירושה#סעיף 114|בסעיף 114 לחוק הירושה, תשכ״ה–1965}}, והם עברו בירושה, בין על פי דין ובין על פי צוואה, ליורשים אחדים במשותף, לא יהיה יורש זכאי להעביר חלקו בהם לאחר אלא אם הציע אותו תחילה ליורש בעל זכות הקדימה.
{{ח:תת|(ב)}} בשנתיים הראשונות לאחר מתן צו הירושה או צו אישור הצוואה, יראו כל יורש כבעל זכות קדימה לגבי חלקו של יורש אחר; מכאן ואילך יראו כבעל זכות קדימה רק יורש שרשם תוך השנתיים הראשונות זכות קדימה לעצמו לגבי חלקו של יורש אחר.

{{ח:סעיף|101|זכות קדימה בין בני זוג}}
{{ח:ת}} מקרקעין שהם בבעלות משותפת של בני זוג, והם משק חקלאי או בית עסק המתנהלים על ידיהם במשותף או דירה המשמשת להם מגורים, לא יהיה בן זוג זכאי להעביר חלקו לאחר אלא אם הציע אותו תחילה לבן־זוגו.

{{ח:סעיף|102|רכישה על־פי זכות קדימה}}
{{ח:תת|(א)}} הצעה לבעל זכות קדימה תהיה בכתב, שיישלח בדואר רשום, ותציין את המחיר הנדרש בעד המקרקעין המוצעים; העתק מההצעה יישלח לרשם.
{{ח:תת|(ב)}} תוך שלושים יום מיום קבלת ההצעה רשאי בעל זכות הקדימה לשלם את המחיר הנדרש, בצירוף כל מס או תשלום חובה אחר המגיע ממנו בקשר לרכישה, או להפקידם בידי הרשם, ומשעשה כן, יראו את הצדדים כאילו נעשה ביניהם הסכם להעברת המקרקעין במחיר הנקוב בהצעה; הופקד המחיר, ישולם למציע עם גמר העסקה.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זכות קדימה שלא שילם או הפקיד את הסכומים האמורים בסעיף קטן (ב) תוך המועד הקבוע באותו סעיף קטן, רואים אותו, בתום המועד האמור, כמי שסירב לרכוש את המקרקעין.
{{ח:תת|(ד)}} היו שני בעלי זכות קדימה או יותר, תישלח ההצעה לכולם; הסכימו כולם, או אחדים מהם, לרכוש את המקרקעין המוצעים, ינהגו כאמור בסעיף קטן (ב) לפי חלקו של כל אחד מהם בזכות הקדימה; סירב אחד מהם לרכוש, יעמוד חלקו לזכותם של השאר.

{{ח:סעיף|103|העברת המקרקעין}}
{{ח:תת|(א)}} סירב בעל זכות קדימה לרכוש את המקרקעין המוצעים לו במחיר הנדרש, יהיה המציע רשאי, תוך ששה חדשים מיום הסירוב, להעבירם כרצונו, ובלבד שלא יעבירם במחיר נמוך מהמחיר שצויין בהצעה.
{{ח:תת|(ב)}} העביר המציע את המקרקעין תוך תקופת ששת החדשים האמורה בסעיף קטן (א), בטלה זכות הקדימה, ואם נרשמה – תימחק; לא העבירם תוך התקופה האמורה, לא יהיה רשאי להעבירם אלא לאחר שהציעם שוב לבעל זכות הקדימה.

{{ח:סעיף|104|אי־תחולה על מתנות}}
{{ח:ת}} החובה להציע מקרקעין לבעל זכות קדימה כאמור {{ח:פנימי|פרק ז|בפרק זה}} לא תחול על העברה ללא תמורה, אלא שזכות הקדימה לא תתבטל ותחול לגבי מי שרכש את המקרקעין ללא תמורה.

{{ח:סעיף|105|אי־רישום העברות}}
{{ח:ת}} לא תירשם העברת מקרקעין שקיימת לגביהם זכות קדימה, אלא מאחר {{ח:הערה|[צ״ל: לאחר]}} שנוכח הרשם כי נתמלאו הוראות {{ח:פנימי|פרק ז|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|106|זכות קדימה לגבי חכירה לדורות}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ז סימן ד|סימן זה}} בדבר העברת בעלות, יחולו, ככל שהן נוגעות לענין, גם על העברה של חכירה לדורות.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: מקרקעי ציבור ומקרקעי יעוד}}

{{ח:סעיף|107|הגדרות|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ח|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעי ציבור“ – מקרקעי ישראל כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: מקרקעי ישראל|בחוק־יסוד: מקרקעי ישראל}}, ומקרקעין של רשות מקומית או של תאגיד שהוקם על ידי חיקוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעי יעוד“ – מקרקעי ציבור המיועדים לתועלת הציבור, והם –
{{ח:תתת|(1)}} שפת הים, לרבות מקרקעין שבתחומי נמל;
{{ח:תתת|(2)}} נהרות, נחלים ותעלות וגדותיהם;
{{ח:תתת|(3)}} דרכים ומסילות ברזל, לרבות מקרקעין המשמשים תחנות של מסילות ברזל;
{{ח:תתת|(4)}} נמלי תעופה;
{{ח:תתת|(5)}} סוגים אחרים של מקרקעי ציבור שנקבעו בתקנות, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, כמקרקעי יעוד לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|108|מקרקעין תת־ימיים}}
{{ח:ת}} מקרקעין הנמצאים מתחת למימי החופין של ישראל ומקרקעין הנמצאים מתחת למימי האגמים שבישראל הם של המדינה ונמנים על מקרקעי הציבור.

{{ח:סעיף|109|רישום של מקרקעי יעוד}}
{{ח:ת}} ברישום של מקרקעי יעוד יצויין היותם מקרקעי יעוד.

{{ח:סעיף|110|הפיכת מקרקעי יעוד למקרקעי ציבור|תיקון: תשל״ט, תשמ״ח־3, תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} מקרקעי יעוד לא יהפכו למקרקעי ציבור שאינם מקרקעי יעוד אלא אם אישרה הממשלה או השר שקבעה לכך שחדלו לשמש ליעודם; הודעה על האישור תפורסם ברשומות וציון המקרקעין כמקרקעי יעוד יימחק.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) ייהפכו מקרקעי יעוד למקרקעי ציבור שאינם מקרקעי יעוד ויירשמו בהתאם לכך אם נועדו לשמש שלא למקרקעי יעוד באחת מתכניות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תכנית שאושרה סופית לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}};
{{ח:תתת|(2)}} תכנית שאושרה סופית לפי {{ח:חיצוני|חוק רישום שיכונים ציבוריים (הוראת שעה)|חוק רישום שיכונים ציבוריים (הוראת שעה), תשכ״ד–1964}}.

{{ח:סעיף|111|איסור עסקאות במקרקעי יעוד}}
{{ח:ת}} במקרקעי יעוד לא יהיה תוקף לכל עסקה הטעונה רישום, לא יינתן צו אכיפה בשל התחייבות לעשות בהם עסקה כזאת, ולא תירשם הערה ביחס להתחייבות כזאת, אלא אם העסקה או ההתחייבות אושרו על ידי הממשלה או השר שקבעה לכך.

{{ח:סעיף|112|אי־תחולה}}
{{ח:ת}} במקרקעי ציבור לא יחול {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23}}.

{{ח:סעיף|113|התיישנות}}
{{ח:תת|(א)}} במקרקעי יעוד אין התישנות.
{{ח:תת|(ב)}} במידה שלפי חוק זה חלה התיישנות במקרקעי ציבור שאינם מקרקעי יעוד, לא תתחיל תקופת ההתיישנות לפני היום שנרשמו על שם בעליהם.
{{ח:תת|(ג)}} במקרקעי ציבור לא יחול {{ח:פנימי|סעיף 94|סעיף 94}}.

{{ח:סעיף|114|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}} באות להוסיף על הוראות {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: מקרקעי ישראל|חוק־יסוד: מקרקעי ישראל}}, {{ח:חיצוני|חוק מקרקעי ישראל|חוק מקרקעי ישראל, תש״ך–1960}} וכל דין אחר החל על מקרקעי ציבור או סוג של מקרקעי ציבור, ולא לגרוע מהן.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: המרשם}}
{{ח:קטע3|פרק ט סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|115|לשכת רישום}}
{{ח:ת}} שר המשפטים יקים לשכות רישום ויקבע את אזור פעולתן.

{{ח:סעיף|116|רשמים|תיקון: תשל״ד}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה רשם לכל לשכה ורשאי הוא למנות רשם אחד ללשכות אחדות.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים רשאי למנות סגן רשם ללשכה או ללשכות אחדות, ורשאי הוא להסמיך אדם בסמכויות של רשם, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|117|מפקחים|תיקון: תשל״ד, תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה אנשים הכשירים להיות שופטי בית משפט שלום למפקחים על רישום מקרקעין ויקבע את אזור סמכותם.
{{ח:תת|(ב)}} מפקח רשאי ליטול לעצמו כל סמכות הנתונה לרשם שבאזור סמכותו. אזור סמכותו של מפקח יכול שיהיה שטח המדינה כולו או חלק או חלקים ממנו.

{{ח:סעיף|118|הממונה על המרשם|תיקון: תשל״ד, תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה אדם הכשיר להיות שופט בית משפט מחוזי כממונה על המרשם ורשאי הוא למנות אדם הכשיר כאמור כסגן הממונה על המרשם.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה על המרשם וסגן הממונה על המרשם רשאים ליטול לעצמם כל סמכות הנתונה למפקח או לרשם.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים רשאי להסמיך מפקח בסמכויות של הממונה על המרשם, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|119|פרסום ברשומות}}
{{ח:ת}} על הקמת לשכה וקביעת אזור פעולתה, על כל מינוי לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}} ועל קביעת אזור סמכותו של מפקח תפורסם הודעה ברשומות.

{{ח:סעיף|120|סמכויות חקירה}}
{{ח:ת}} לממונה על המרשם ולכל מפקח יהיו הסמכויות הנתונות לועדת חקירה לפי {{ח:חיצוני|חוק ועדות חקירה#סעיף 9|סעיפים 9 עד 11 לחוק ועדות חקירה, תשכ״ט–1968}}, ככל שהדבר דרוש למילוי תפקידיהם.

{{ח:סעיף|121|ערר לממונה}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע בהחלטה של רשם או מפקח – למעט החלטת מפקח לפי {{ח:פנימי|פרק ו סימן ד|סימן ד׳ לפרק ו׳}} – רשאי לערור עליה לפני הממונה על המרשם תוך תקופה שנקבעה בתקנות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום)|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע״ב–2011}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} הממונה על המרשם רשאי להחליט בערר על פי המסמכים שהיו לפני הרשם או המפקח בלי לשמוע את הצדדים, ורשאי הוא לשמוע את הצדדים וכל אדם אחר, הכל כפי שימצא לנכון לבירור הענין.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), אין לערור על אישור עסקה לרישום לאחר שנרשמה, אולם אין בהוראה זו כדי לגרוע מכל סעד אחר בקשר לרישום.

{{ח:סעיף|122|ערעור לבית המשפט}}
{{ח:ת}} הרואה עצמו נפגע על ידי החלטת הממונה על המרשם, כולל החלטה בערר לפי {{ח:פנימי|סעיף 121|סעיף 121}}, רשאי, תוך תקופה שנקבעה בתקנות, לערער עליה לפני בית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו נמצאים המקרקעין הנדונים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום)|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע״ב–2011}}.}}

{{ח:סעיף|123|הפנקסים}}
{{ח:תת|(א)}} בכל לשכה יתנהלו הפנקסים שנקבעו בחוק זה או בתקנות על פיו, ויירשמו בהם המקרקעין הנמצאים באזור פעולתה של הלשכה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום)|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע״ב–2011}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} בפנקסים יירשמו, לגבי המקרקעין הנוגעים בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} העסקאות שהרשם אישרן לרישום;
{{ח:תתת|(2)}} פסקי דין, החלטות וצווים שניתנו על ידי בית משפט או על ידי רשות אחרת המוסמכת לכך על פי דין, והוגשו לרשם;
{{ח:תתת|(3)}} כל דבר אחר הטעון רישום, או ניתן לרישום, לפי חיקוק.

{{ח:סעיף|124|עיון בפנקסים}}
{{ח:ת}} הפנקסים המתנהלים בלשכה יהיו פתוחים לעיון הציבור, וכל אדם רשאי לעיין בהם ולקבל העתקים מן הרשום בהם.

{{ח:סעיף|125|כוח ההוכחה של רישום}}
{{ח:תת|(א)}} רישום בפנקסים לגבי מקרקעין מוסדרים יהווה ראיה חותכת לתכנו, אולם אין בכך כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|פקודת הסדר זכויות במקרקעין#סעיף 93|סעיפים 93 עד 97 לפקודת הסדר זכויות במקרקעין [נוסח חדש], תשכ״ט–1969}}.
{{ח:תת|(ב)}} רישום בפנקסים לגבי מקרקעין לא־מוסדרים יהווה ראיה לכאורה לתכנו.

{{ח:קטע3|פרק ט סימן ב|סימן ב׳: הערות}}

{{ח:סעיף|126|הערת אזהרה|תיקון: תשל״ג, תשנ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} הוכח להנחת דעתו של הרשם כי בעל מקרקעין, או בעל זכות שכירות, שאילה, זיקת הנאה, זכות קדימה או משכנתה, התחייב בכתב לעשות בהם עסקה, או להימנע מעשות בהם עסקה, ירשום הרשם, על פי בקשת מי שהתחייב או מי שזכאי לפי ההתחייבות (להלן – הזכאי), הערה על כך; לענין זה אין נפקא מינה אם ההתחייבות היתה בהסכם, בהרשאה בלתי חוזרת או במסמך אחר, ואם היתה מפורשת או משתמעת, מוחלטת או מותנית.
{{ח:תת|(ב)}} נרשמה ההערה על פי בקשת הזכאי בלבד, יודיע הרשם מיד על רישומה למי שהתחייב כאמור.

{{ח:סעיף|127|תוצאות של הערת אזהרה|תיקון: תשל״ג, תשל״ח, תשנ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} נרשמה הערת אזהרה וכל עוד לא נמחקה, לא תירשם עסקה הסותרת את תוכן ההערה, אלא בהסכמת הזכאי או לפי צו בית המשפט.
{{ח:תת|(ב)}} נרשמה הערת אזהרה ולאחר מכן הוטל עיקול על המקרקעין או על הזכות במקרקעין נשוא ההערה, או שניתן צו לקבלת נכסים בפשיטת רגל או צו פירוק נגד בעל המקרקעין או בעל הזכות במקרקעין, או שנתמנה כונס נכסים על רכושו, הרי כל עוד לא נמחקה ההערה, לא יהיה בכל אלה כדי לפגוע בזכויות הזכאי הנובעות מההתחייבות נשוא ההערה, ובלבד שטענה לביטול העסקה מחמת פשיטת הרגל או הפירוק שהיתה עומדת אילו בוצעה העסקה במועדה, תעמוד גם נגד ההתחייבות האמורה.
{{ח:תת|(ב1)}} הערה אזהרה שנרשמה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 126|בסעיף 126}}, אינה טעונה רישום בכל מרשם או פנקס אחר המתנהל על פי דין.
{{ח:תת|(ג)}} עסקה המקנה חלק ממקרקעין, בבעלות או בחכירה לדורות, לרשות מקומית למטרת דרכים או מדרכות או הרחבתם, המתחייבת מתכנית שאושרה לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבנייה|חוק התכנון והבנייה}}, לא יראו כעסקה הסותרת הערת אזהרה, ובלבד ששלושים יום לפני רישום העסקה נשלחה הודעה על כך לזכאי על פי הערת האזהרה.

{{ח:סעיף|128|הערה על צורך בהסכמה}}
{{ח:ת}} הוכח, להנחת דעתו של הרשם, כי עשיית עסקה בידי בעל המקרקעין או בעל זכות במקרקעין מותנית – על פי חיקוק, על פי צו של בית משפט או על פי התחייבות בכתב של הבעל – בהסכמתו של צד שלישי, ירשום הרשם, לפי בקשת הצד השלישי, הערה על כך.

{{ח:סעיף|129|הערה על הגבלת כשרות}}
{{ח:ת}} הוכח לרשם בצו של בית משפט או בתעודה ציבורית כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 29|בסעיף 20 לפקודת העדות}}, כי כשרותו המשפטית של בעל מקרקעין או של בעל זכות במקרקעין נשללה או הוגבלה על פי חוק, ירשום הרשם, לפי בקשת צד מעוניין או לפי בקשת היועץ המשפטי לממשלה, הערה על כך.

{{ח:סעיף|130|הערה לפי צו בית משפט}}
{{ח:ת}} בית המשפט רשאי, בכל הליך שלפניו בענין זכות במקרקעין, להורות על רישום הערה כפי שנקבע.

{{ח:סעיף|131|תוצאה של רישום הערה}}
{{ח:ת}} נרשמה הערה לפי {{ח:פנימי|סעיף 128|סעיפים 128}}, {{ח:פנימי|סעיף 129|129}}, {{ח:פנימי|סעיף 130|או 130}}, לא תירשם עסקה הסותרת את תוכן ההערה, כל עוד לא נמחקה ההערה.

{{ח:סעיף|132|מחיקת הערה|תיקון: תשל״ג}}
{{ח:תת|(א)}} הערה שנרשמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיפים 126}}, {{ח:פנימי|סעיף 128|128}} {{ח:פנימי|סעיף 129|או 129}}, תימחק על פי צו של בית משפט או אם הוכח, להנחת דעתו של הרשם, אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הצדדים המעוניינים הסכימו למחיקה;
{{ח:תתת|(2)}} עילת ההערה בטלה, ובלבד שהרשם הודיע מראש לצדדים המעוניינים על כוונתו למחוק את ההערה ונתן להם זמן סביר לפנות לבית המשפט;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}
{{ח:תת|(ב)}} הערה שנרשמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 130|סעיף 130}} תימחק על פי צו של בית משפט.

{{ח:סעיף|133|הערות אחרות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי, במידה שהדבר דרוש להפעלתו של חוק או למניעת הפרתו, לקבוע בתקנות הערות שהרשם יהא חייב לרשמן, ורשאי הוא לקבוע בתקנות דרכי רישומן ומחיקתן; על הערות כאלה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 131|סעיף 131}}, בשינויים המחוייבים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום)|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע״ב–2011}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ט סימן ג|סימן ג׳: רישום ראשון וחידוש רישום}}

{{ח:סעיף|134|זכות לרישום ראשון}}
{{ח:ת}} מקרקעין שעדיין אינם רשומים בפנקסי מקרקעין, כל התובע זכות בהם רשאי לבקש את רישומם.

{{ח:סעיף|135|זכות לחידוש רישום}}
{{ח:ת}} מקרקעין שרישומם הושמד או טושטש, כל התובע זכות בהם וכן היועץ המשפטי לממשלה או נציגו רשאי לבקש חידוש הרישום.

{{ח:סעיף|135א|תיקון רישום שטח או גבולות|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:ת}} מקרקעין לא מוסדרים הרשומים בפנקסי המקרקעין, רשאי בעל זכות בקרקע או היועץ המשפטי לממשלה או נציגו לבקש לתקן רישום לא נכון של השטח או של גבולותיו; היה התיקון עלול לפגוע במקרקעין סמוכים, לא ייעשה התיקון אלא לאחר שניתנה לכל מי שהתיקון עלול להשפיע על זכויותיו הזדמנות סבירה להשמיע טענותיו.

{{ח:סעיף|136|פרסום והתנגדות}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה על בקשת רישום לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}} תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} כל אדם המעוניין בדבר וכן היועץ המשפטי לממשלה או נציגו שלא הגישו את הבקשה רשאי להגיש למפקח התנגדות לרישום תוך ששים יום מיום פרסום ההודעה.

{{ח:סעיף|137|ההחלטה בבקשת רישום או חידוש|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח יחליט בבקשת הרישום לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|סימן זה}} לאחר שנתן לצדדים הזדמנות לטעון טענותיהם ולהביא ראיותיהם; הוא רשאי לסטות מדיני הראיות אם היה משוכנע שהדבר יועיל לגילוי האמת; החליט לסטות מדיני הראיות, ירשום את הטעמים שהניעוהו לכך.
{{ח:תת|(ב)}} החלטת המפקח תהיה בכתב, תנומק ותומצא לכל אחד מהצדדים.

{{ח:סעיף|138|רישום של מקרקעין ללא בעלים}}
{{ח:ת}} מקרקעין שעדיין אינם רשומים בפנקסי המקרקעין ואשר הממונה על המרשם, אחרי בירור עם האפוטרופוס הכללי, אישר שהם ללא בעלים, יירשמו על שם המדינה, אולם אין בכך כדי למנוע מכל אדם לתבוע זכות בהם ולבקש תיקון הרישום.

{{ח:סעיף|139|כוחו של הרישום|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:ת}} רישום לפי {{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|סימן זה}} יהווה ראיה לכאורה לתכנו; אין בו כדי למנוע הסדר על פי {{ח:חיצוני|פקודת הסדר זכויות במקרקעין|פקודת הסדר זכויות במקרקעין [נוסח חדש], תשכ״ט–1969}}.

{{ח:סעיף|140|הגבלת תחולה|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ט סימן ג|סימן זה}} לא יחולו על מקרקעין שלגביהם אין לעשות רישומים בהתאם {{ח:חיצוני|פקודת הסדר זכויות במקרקעין#סעיף 35|לסעיף 35 לפקודת הסדר זכויות במקרקעין [נוסח חדש], תשכ״ט–1969}}.

{{ח:קטע3|פרק ט סימן ד|סימן ד׳: רישום בתים משותפים וביטולו}}

{{ח:סעיף|141|פנקס בתים משותפים}}
{{ח:ת}} בכל לשכה יתנהל פנקס בתים משותפים ({{ח:פנימי|פרק ט סימן ד|בסימן זה}} – הפנקס).

{{ח:סעיף|142|בית הראוי להירשם בפנקס|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בית שיש בו שתי דירות או יותר ואפשר לזהות כל אחת מהן כיחידה נפרדת, ניתן לרישום בפנקס.
{{ח:תת|(ב)}} שני בתים או יותר שבכל אחד מהן יש דירה אחת או יותר והבתים הוקמו על חלקה או חלקות שאינן ניתנות לחלוקה באופן שכל בית יעמוד על חלקה נפרדת, ניתנים לרישום בפנקס כבית משותף.
{{ח:תת|(ג)}} שני בתים או יותר שיש להם מיתקנים משותפים, ניתנים לרישום בפנקס כבית משותף.

{{ח:סעיף|143|צו רישום}}
{{ח:תת|(א)}} צו לרישום בית בפנקס יינתן על ידי המפקח, אם ביקשו זאת הבעלים ששטח הרצפה של דירותיהם מהווה למעלה ממחצית שטח הרצפה של כל הדירות שבבית; בדירה המוחכרת בחכירה לדורות או בחכירת משנה לדורות צריך שהבקשה תוגש גם על ידי המחכיר לדורות או מחכיר המשנה לדורות.
{{ח:תת|(ב)}} צו הרישום יפרט לגבי כל דירה בנפרד את הפרטים שייכללו ברישום בפנקס.
{{ח:תת|(ג)}} היתה דירה מוחכרת ערב הרישום, רשאים הצדדים, עקב הרישום, לבטל את החכירה ולהעביר את הבעלות בדירה לחוכר, ואם הסכימו לעשות כן, יהיה צו הרישום בהתאם לכך.

{{ח:סעיף|144|רישום שכירות וזכויות אחרות|תיקון: תשל״ח}}
{{ח:תת|(א)}} נרשם בית בפנקס וערב הרישום היה הבית, כולו או חלק בלתי מסויים ממנו, מושכר בשכירות רשומה, תירשם השכירות בפנקס על כל דירה, או על חלק בלתי מסויים מכל דירה, לפי הענין; היתה אחת הדירות מושכרת כאמור, תירשם השכירות על אותה דירה, זולת אם הוסכם בין הצדדים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 143|בסעיף 143(ג)}}.
{{ח:תת|(ב)}} היה הבית, כולו או חלק בלתי מסויים ממנו, משועבד ערב הרישום במשכנתה או מעוקל כדין, תירשם המשכנתה או העיקול על כל דירה, או על חלק מכל דירה, לפי הענין, זולת אם הוסכם עם הנושה על דרך אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} היתה שכירות כאמור בסעיף קטן (א) משועבדת ערב הרישום במשכנתה או מעוקלת כדין, יירשמו המשכנתה או העיקול על השכירות כפי שנרשמה השכירות בהתאם לסעיף קטן (א); בוטלה השכירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 143|בסעיף 143(ג)}}, יירשמו המשכנתה או העיקול על הבעלות בדירה.
{{ח:תת|(ד)}} היה הבית ערב הרישום מקרקעין זכאים או כפופים בזיקת הנאה, תירשם זיקת ההנאה לטובתן או לחובתן של הדירות, לפי ענין הזיקה.
{{ח:תת|(ה)}} היה הבית, כולו או חלק בלתי מסויים ממנו, כפוף ערב הרישום להערה כמשמעותה {{ח:פנימי|פרק ט סימן ב|בסימן ב׳}}, תירשם ההערה בפנקס על כל דירה או על חלק בלתי מסויים מכל דירה, לפי הענין; נרשמה ההערה על סמך התחייבות המתייחסת לאחת הדירות, תירשם ההערה על אותה דירה בלבד.

{{ח:סעיף|145|תיקון צו רישום}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח רשאי, על פי בקשת בעל דירה או בעל זכות בדירה, לתקן צו רישום בפנקס, ובלבד שנתן לכל בעל דירה או לבעל זכות בדירה שלא הגיש את הבקשה הודעה מוקדמת והזדמנות לטעון טענותיו.
{{ח:תת|(ב)}} צו המתקן צו רישום, דינו לכל דבר כדין צו רישום.

{{ח:סעיף|146|ביטול רישומו של בית משותף}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח רשאי לצוות על ביטול רישומו של בית בפנקס, אם ביקשו זאת בעלי כל הדירות או אם נוכח שהבית אינו ראוי עוד לרישום בפנקס, ובלבד שנתן לכל בעל דירה, או לבעל זכות בדירה הודעה מוקדמת והזדמנות לטעון טענותיו.
{{ח:תת|(ב)}} צו הביטול יפרט את הפרטים שייכללו ברישום הנכס בפנקסי המקרקעין.

{{ח:סעיף|147|הרישום החדש בפנקסים}}
{{ח:ת}} ניתן צו ביטול, יבטל הרשם את רישום הבית בפנקס ויחדש את רישומו בפנקסי המקרקעין בתור נכס שהוא בבעלותם המשותפת של מי שהיו ערב מתן צו הביטול רשומים בפנקס כבעלי הדירות, וכל אחד מהם יהיה בעל חלק בלתי מסויים כחלק שהיה לו ברכוש המשותף של הבית המשותף, זולת אם נקבעה בתקנון הוראה אחרת לענין זה.

{{ח:סעיף|148|רישום שכירות וזכויות אחרות}}
{{ח:תת|(א)}} בוטל רישומו של בית בפנקס וערב הביטול היתה דירה בו מושכרת בשכירות רשומה, תירשם השכירות בפנקסי המקרקעין לגבי אותה דירה.
{{ח:תת|(ב)}} היתה דירה ערב ביטול הרישום משועבדת במשכנתה או מעוקלת כדין, יירשמו המשכנתה או העיקול על חלקו הבלתי מסויים של מי שהיה ערב הביטול בעל הדירה.
{{ח:תת|(ג)}} היתה שכירות כאמור בסעיף קטן (א) משועבדת במשכנתה או מעוקלת כדין, יירשמו המשכנתה או העיקול על השכירות כפי שנרשמת השכירות בהתאם לסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ד)}} היתה דירה ערב ביטול הרישום מקרקעין זכאים או כפופים בזיקת הנאה, תירשם זיקת ההנאה על הבית, לפי ענין הזיקה.

{{ח:קטע3|פרק ט סימן ה|סימן ה׳: אגרות}}

{{ח:סעיף|149|סמכותו של שר המשפטים|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות אגרות לענין חוק זה וכן רשאי הוא לקבוע מי יהיה חייב בתשלום האגרה.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים רשאי, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, לקבוע בתקנות תנאים שבהם סוגי בני אדם או סוגים של פעולות יהיו פטורים, או ייהנו מהנחות, מתשלום אגרה או שבהם תשלום האגרה יידחה.
{{ח:תת|(ג)}} שיעור ההנחה או משך הדחייה בתחומים שנקבעו בתקנות ייקבעו על ידי שר המשפטים או על ידי מי שהשר הסמיך לכך.
{{ח:תת|(ד)}} אגרה שתשלומה נדחה תהיה שעבוד על המקרקעין הנוגעים בדבר, והרשם ירשום את השעבוד.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (אגרות)|תקנות המקרקעין (אגרות), תשל״ה–1974}}.}}

{{ח:סעיף|150|שיעורי אגרה לפי שווי}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים רשאי לקבוע אגרה בסכום קבוע או שיעורי אגרה לפי שווי המקרקעין או העסקה.
{{ח:תת|(ב)}} נקבעה אגרה לפי שווי המקרקעין או העסקה, יקבע שר המשפטים בתקנות מי יעשה את השומה, ועל החלטת השומה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 121|הסעיפים 121}} {{ח:פנימי|סעיף 122|ו־122}}, בשינויים המחוייבים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (אגרות)|תקנות המקרקעין (אגרות), תשל״ה–1974}}.}}

{{ח:סעיף|151|תשלום אגרה כתנאי לרישום}}
{{ח:ת}} על אף האמור בחוק זה, לא תיעשה פעולת רישום מבלי ששולמה תחילה האגרה שנקבעה לאותה פעולה, זולת אם החייב באגרה פטור או קיבל הנחה ממנה או שתשלום האגרה נדחה בהתאם לתקנות.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: שונות}}
{{ח:קטע3|פרק י סימן א|סימן א׳: ביטול סוגי מקרקעין}}

{{ח:סעיף|152|ביטול סיווג}}
{{ח:ת}} סיווג מקרקעין לסוגים שונים שהיה קיים ערב תחילתו של חוק זה מכוח החקיקה העותמנית – בטל.

{{ח:סעיף|153|מקרקעין מסוג ”מירי“}}
{{ח:ת}} מקרקעין שערב תחילתו של חוק זה נמנו עם הסוג ”מירי“, הבעלות בהם תהיה בעלות מלאה בהתאם להוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|154|מקרקעין מסוג ”מתרוכה“}}
{{ח:תת|(א)}} מקרקעין שערב תחילתו של חוק זה נמנו עם הסוג ”מתרוכה“ יירשמו על שם המדינה, אולם אם היו המקרקעין בתחום רשות מקומית וערב תחילת חוק זה היו דרכים או שטחים פתוחים, למעט שפת ים, ששימשו בעיקר את תושבי אותה רשות מקומית, יירשמו על שם הרשות המקומית.
{{ח:תת|(ב)}} מקרקעין שנרשמו על שם רשות מקומית בהתאם לסעיף קטן (א) ואחרי כן שונה שימושם לשימוש שלא היה מצדיק רישומם על שם הרשות המקומית, יעברו לבעלות המדינה.

{{ח:סעיף|155|מקרקעין מסוג ”מואת“}}
{{ח:ת}} מקרקעין שערב תחילתו של חוק זה נמנו עם הסוג ”מואת“ יירשמו על שם המדינה; אולם אם קיבל אדם שטר קנין על מקרקעין כאלה על פי סעיף 103 לחוק הקרקעות העותמני משנת 1274 להג׳רה או על פי פקודת העברת קרקעות, זכאי הוא, או חליפו, לרישום המקרקעין על שמו.

{{ח:סעיף|156|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} אין בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 153|סעיפים 153}}, {{ח:פנימי|סעיף 154|154}} {{ח:פנימי|סעיף 155|או 155}}, כדי לגרוע מזכויות שהיו קיימות ערב תחילתו של חוק זה במקרקעין האמורים בהם.

{{ח:סעיף|157|מחוברים שנרשמו בנפרד מן הקרקע|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מבנים או נטיעות (להלן – מחוברים) שערב תחילתו של חוק זה היו רשומים בנפרד מן הקרקע על שם אדם אחד, יירשמו על שמו כיחידה אחת, והרישום הנפרד יבוטל.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק י סימן א1|סימן א{{ח:הערה|׳}}1: מחיקת עיקולים מהמרשם|תיקון: תשנ״ב}}

{{ח:סעיף|157א|הגבלת משך תקפו של עיקול ומחיקתו|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} עברו עשר שנים מיום שנרשם עיקול, רשאי הרשם למחקו אלא אם כן הוגש לרישום צו להארכת תקפו.
{{ח:תת|(ב)}} החליט הרשם למחוק עיקול בתום התקופה כאמור בסעיף קטן (א), ישלח הודעה, לפחות ארבעים וחמישה ימים לפני המחיקה, למי שהעיקול נרשם לזכותו, ככל שמענו ידוע, או יפרסם על כך הודעה בשני עתונים יומיים.

{{ח:קטע3|פרק י סימן ב|סימן ב׳: ביטול דינים והוראות מעבר}}

{{ח:סעיף|158|ביטולים}}
{{ח:ת}} בטלים –
{{ח:תת|(1)}} חוק הקרקעות העותמני משנת 1274 להג׳רה וכל חקיקה עותמנית אחרת שעניינה מקרקעין;
{{ח:תת|(2)}} הסעיפים 882–886, 905–909, 950–956, 1008–1044, 1051–1052, 1192–1233, 1241–1246, 1270–1291, 1328, 1644–1646, 1673 ו־1675 למג׳לה;
{{ח:תת|(3)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב בחוק שופטי השלום הזמני העותמני משנת 1331 להג׳רה;}}
{{ח:תת|(4)}} פקודת העברת קרקעות;
{{ח:תת|(5)}} פקודת המשכנתאות (תיקון);
{{ח:תת|(6)}} פקודת קרקעות מחלול, 1920;
{{ח:תת|(7)}} פקודת הקרקעות (מואת);
{{ח:תת|(8)}} פקודת בתי משפט לקרקעות;
{{ח:תת|(9)}} פקודת תיקון ספרי האחוזה, 1926;
{{ח:תת|(10)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת הקרקעות (סידור זכות הקנין)|בפקודת הקרקעות (סידור זכות הקנין)}};}}
{{ח:תת|(11)}} פקודת חוק הקרקעות (תיקון);
{{ח:תת|(12)}} פקודת פנקסי קרקעות, 1944;
{{ח:תת|(13)}} חוק לתיקון דיני הקרקעות (המרת ”מתרוכה“), תש״ך–1960;
{{ח:תת|(14)}} חוק בתים משותפים, תשכ״א–1961 [נוסח משולב].

{{ח:סעיף|159|אי־תחולת הוראות מסויימות}}
{{ח:תת|(א)}} הספר העשירי של המג׳לה לא יחול על מקרקעין.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק ההתיישנות|חוק ההתיישנות, תשי״ח–1958}}, לא יחול על תביעות לקיום זכות במקרקעין מוסדרים, אולם אין בכך כדי למנוע טענה מכוח ההתיישנות שאדם היה זכאי לטעון אותה לפני תחילת חוק זה.

{{ח:סעיף|160|עצמאות החוק}}
{{ח:ת}} בעניני מקרקעין לא יחול {{ח:חיצוני|דבר המלך במועצתו לארץ-ישראל#סעיף 46|סימן 46 לדבר המלך במועצתו לארץ־ישראל, 1922–1947}}.

{{ח:סעיף|161|שלילת זכויות שביושר}}
{{ח:ת}} מתחילת חוק זה אין זכות במקרקעין אלא לפי חוק.

{{ח:סעיף|162|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 152|בסעיפים 152}} {{ח:פנימי|סעיף 158|ו־158 עד 161}}, אין בהוראות חוק זה כדי לבטל או להביא שינוי –
{{ח:תת|(1)}} בדין המיוחד שהיה קיים ערב תחילתו בנוגע למקרקעין מסוג מוקופה ולהקדשות;
{{ח:תת|(2)}} בדין שהיה קיים ערב תחילתו בנוגע להתיישנות במקרקעין לא־מוסדרים.

{{ח:סעיף|163|תחולה}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו כשאין בחוק אחר הוראות מיוחדות לענין הנדון.

{{ח:סעיף|164|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות|בפקודת הפרשנות}}.}}

{{ח:סעיף|165|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|בפקודת הנזיקין [נוסח חדש]}}.}}

{{ח:סעיף|166|הוראות מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} עסקה במקרקעין, והתחייבות לעסקה כזאת, שנעשו לפני תחילת חוק זה, וכן זכות במקרקעין שהיתה מוקנית ערב תחילתו וחוק זה אינו מכיר בה, יוסיף לחול עליהן הדין הקודם.
{{ח:תת|(ב)}} זכות במקרקעין שחוק זה דן בה יחול עליה חוק זה אף אם נוצרה לפני תחילתו.

{{ח:סעיף|167|קיום מינויים, רישומים וכו׳}}
{{ח:תת|(א)}} מי שכיהן ערב תחילת חוק זה בתפקיד של ממונה על המרשם, מפקח או רשם, יראוהו כאילו נתמנה לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} לשכות רישום שהוקמו, אזורי פעולתן שנקבעו ופנקסים שהתנהלו בהן כדין לפני תחילת חוק זה, יראום כאילו הוקמו, נקבעו והתנהלו לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} רישומים שנעשו כדין בפנקסים לפני תחילת חוק זה, יראום כאילו נעשו לפי חוק זה.

{{ח:קטע3|פרק י סימן ג|סימן ג׳: הפעלת החוק}}

{{ח:סעיף|168|ביצוע ותקנות|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו, ובין השאר –
{{ח:תת|(1)}} הפנקסים שיתנהלו, סדרי ניהולם וסדרי הרישומים ופרטיהם;
{{ח:תת|(2)}} סדרי העיון בפנקסים וקבלת העתקים מהם;
{{ח:תת|(3)}} סדרי הדין בדיונים ועררים לפי חוק זה;
{{ח:תת|(4)}} ההליכים בקשר לרישום בתים משותפים, לתיקון רישום ולביטול רישום;
{{ח:תת|(5)}} ההליכים בקשר לרישום ראשון וחידוש רישום;
{{ח:תת|(5א)}} ההליכים בקשר לתיקון הרישום של שטח או גבולות במקרקעין לא מוסדרים;
{{ח:תת|(6)}} ההליכים בקשר לרישום איחוד ופיצול של חלקות, כולל הרישום מחדש של זכויות בחלקות שהיו רשומות ערב האיחוד או הפיצול;
{{ח:תת|(7)}} סמכויותיהם של רשמים, של מפקחים ושל הממונה על המירשם.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (אגרות)|תקנות המקרקעין (אגרות), תשל״ה–1974}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום)|תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע״ב–2011}}.}}

{{ח:סעיף|169|תחילה}}
{{ח:ת}} חוק זה תחילתו ביום כ״ג בטבת תש״ל (1 בינואר 1970).

{{ח:סעיף|170|תחולת {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1}}|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} שר המשפטים יחיל בהדרגה, בצווים, את הוראות {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1}} על אזורי המדינה.

{{ח:קטע2|תוספת|התוספת|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:קטע3||תקנון מצוי של בעלי הדירות בבית משותף}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 64|סעיף 64}})}}}}

{{ח:סעיף*|1|הגדרות|עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת|בתקנון זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל דירה“ – לגבי דירה שהוחכרה לתקופה שלמעלה מעשרים וחמש שנים – החוכר או חוכר המשנה, לפי הענין, זולת אם נקבע בחוזה החכירה שלענין התקנון לא יראו אותם כבעלי דירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכוש משותף“ – כל חלקי הבית המשותף חוץ מן החלקים הרשומים כדירות, ולרבות הקרקע, הגגות, הקירות החיצוניים, המסד, חדרי המדרגות, מעליות, מיקלטים, וכן מיתקני הסקה או מים וכיוצא באלה המיועדים לשמש את כל בעלי הדירות או מרביתם אפילו הם בתחומי דירה מסויימת.

{{ח:סעיף*|2|שינויים ותיקונים בדירה|תיקון: תשמ״ד|עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה אינו רשאי לעשות בדירתו שינויים או תיקונים הפוגעים ברכוש המשותף או מסכנים או עשויים לסכן את קיומו או משנים או עשויים לשנות את ערכו, אלא אם קיבל תחילה הסכמת האסיפה הכללית של בעלי הדירות. לענין זה, ”פגיעה ברכוש המשותף“ – לרבות פגיעה בחזותו החיצונית התקינה והאחידה כפי שהיתה בעת גמר הבניה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל דירה אינו רשאי לעשות בדירתו שינויים או תיקונים הפוגעים בדירה אחרת או מסכנים או עשויים לסכן את קיומה, או משנים או עשויים לשנות את ערכה, אלא אם קיבל תחילה הסכמת בעל הדירה האחרת.
{{ח:תת|(ג)}} כל שינוי או תיקון אחר רשאי בעל דירה לעשות בדירתו על דעת עצמו.

{{ח:סעיף*|3|הזכות לתבוע תיקונים|תיקון: תשל״ז|עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה זכאי לדרוש מהנציגות שתבצע כל תיקון בבית או ברכוש המשותף, שאי ביצועו עלול לפגוע בדירתו או בערכה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל דירה זכאי לדרוש מבעל דירה אחרת שיבצע תיקון בדירה האחרת, שאי ביצועו עלול לפגוע בדירתו של דורש התיקון.

{{ח:סעיף*|4|עבודות לבדק הרכוש|עוגן=תוספת פרט 4}}
{{ח:תת|(א)}} בעל דירה חייב להרשות שיבוצעו בדירתו העבודות ההכרחיות להחזקתו התקינה של הרכוש המשותף, ולתכלית זו רשאים חברי הנציגות ובני אדם הפועלים בשמה להיכנס לדירתו ולבצע בה עבודות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} פגעו העבודות האמורות בדירה, חייבים בעלי כל הדירות להשתתף בהוצאות החזרת המצב לקדמותו בשיעור שבו הם משתתפים בהוצאות החזקת הרכוש המשותף.

{{ח:סעיף*|5|אסיפה כללית רגילה|עוגן=תוספת פרט 5}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי הדירות יקיימו אחת לשנה אסיפה כללית לשם קביעת דרכי ניהולו של הרכוש המשותף והשימוש בו, קביעת ההוצאות הכרוכות בכך, מינוי נציגות, אישור חשבונות והסדר הענינים האחרים הנובעים מהשכנות בבית המשותף.
{{ח:תת|(ב)}} הנציגות תקבע את מועד האסיפה הכללית ותועיד אותה; האסיפה הראשונה תתקיים תוך שלושה חדשים מיום רישום הבית בפנקס הבתים המשותפים; לאחר זאת תתקיים האסיפה לא יאוחר מחמישה עשר חודש מיום האסיפה הקודמת.

{{ח:סעיף*|6|אסיפה כללית שלא מן המנין|עוגן=תוספת פרט 6}}
{{ח:תת|(א)}} נוסף על האסיפות הכלליות לפי {{ח:פנימי|תוספת פרט 5|סעיף 5}} רשאית הנציגות להועיד אסיפה כללית כל אימת שהדבר ייראה לה, והיא חייבת להועידה, אם דרשו זאת בעליהן של שליש מן הדירות לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} לא הועידה הנציגות אסיפה תוך ארבעה עשר יום מהיום שהוגשה לה דרישה כאמור בסעיף קטן (א), רשאים בעלי הדירות שדרשו זאת להועיד את האסיפה.

{{ח:סעיף*|7|כינוס אסיפה|עוגן=תוספת פרט 7}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה על מועד קיומה של אסיפה כללית ומקומה תימסר לבעלי כל הדירות ארבעה ימים לפחות לפני המועד.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה שהוצגה במקום בולט על פני הבית המשותף או בתוכו, רואים אותה כאילו נמסרה לכל בעל דירה יום אחד לאחר שהוצגה.

{{ח:סעיף*|8|המנין באסיפה|עוגן=תוספת פרט 8}}
{{ח:תת|(א)}} רואים אסיפה כללית כחוקית אם הודעה על קיומה נמסרה כאמור {{ח:פנימי|תוספת פרט 7|בסעיף 7}} והשתתפו בה בעליהן של מחצית הדירות לפחות, בעצמם או על ידי באי כוח.
{{ח:תת|(ב)}} ההודעה על קיום האסיפה הכללית יכול שתקבע שאם לא יהיה נוכח מנין חוקי בשעה שנקבעה לפתיחת האסיפה, תתקיים האסיפה בשעה אחרת באותו יום, ומשנקבע כן, תהיה האסיפה שנתכנסה בשעה האחרת חוקית בכל מספר של משתתפים.

{{ח:סעיף*|9|סדר היום באסיפה|עוגן=תוספת פרט 9}}
{{ח:תת|(א)}} ההודעה על מועד אסיפה כללית תפרט את סדר יומה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל דירה רשאי להוסיף נושא לסדר יומה של האסיפה, ובלבד שהודעה על כך תימסר לבעלי כל הדירות האחרות יומיים לפחות לפני מועד האסיפה בדרך שנמסרת הודעה על מועד קיומה של אסיפה כללית.
{{ח:תת|(ג)}} לא תדון אסיפה כללית בנושא שלא נכלל בסדר יומה, אלא אם כל בעלי הדירות הסכימו שהענין יעמוד לדיון בה.

{{ח:סעיף*|10|יו״ר ומזכיר האסיפה|עוגן=תוספת פרט 10}}
{{ח:ת}} אסיפה כללית תבחר יושב ראש ומזכיר האסיפה.

{{ח:סעיף*|11|דחיית האסיפה|עוגן=תוספת פרט 11}}
{{ח:ת}} יושב ראש האסיפה הכללית רשאי, בהסכמת האסיפה, לדחות את המשכה לתאריך שייראה לו, והוא חייב לדחותה אם דרשו זאת רוב הנוכחים באסיפה.

{{ח:סעיף*|12|החלטות|עוגן=תוספת פרט 12}}
{{ח:תת|(א)}} החלטות האסיפה הכללית יתקבלו ברוב דעות.
{{ח:תת|(ב)}} החלטה המטילה על בעל דירה חובות או תשלומים מסוג או שיעור שלא פורשו {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק ו׳ לחוק המקרקעין, תשכ״ט–1969}}, או בתקנון זה, או המשנה את זכויותיו, לא יהיה לה תוקף לגבי אותו בעל דירה אלא אם הסכים לה.

{{ח:סעיף*|13|הצבעות|עוגן=תוספת פרט 13}}
{{ח:תת|(א)}} ההצבעה באסיפה הכללית תהיה בהרמת ידיים, אך לפי דרישת רבע לפחות מבעלי הדירות הנוכחים תתקיים הצבעה בקלפי.
{{ח:תת|(ב)}} בהצבעה זכאי בעלה של כל דירה לדעה אחת.
{{ח:תת|(ג)}} היו הדעות שקולות, יכריע יושב ראש האסיפה.

{{ח:סעיף*|14|באי כוח|עוגן=תוספת פרט 14}}
{{ח:תת|(א)}} כל בעל דירה רשאי להשתתף באסיפה כללית ולהצביע בה בעצמו או על ידי בא־כוח.
{{ח:תת|(ב)}} בא־כוח שנתמנה לייצג בעל דירה באסיפה כללית יביא לפני הנציגות, סמוך לפתיחת האסיפה, כתב מינוי חתום בידי בעל הדירה שמינה אותו.
{{ח:תת|(ג)}} בעל דירה שהוא תאגיד ישתתף באסיפה ובהצבעה על ידי בא־כוח שנתמנה בהתאם לתקנותיו; תעודה חתומה בידי המנהל או המזכיר של התאגיד, והמאשרת שבא כוחו נתמנה בהתאם לתקנותיו, תשמש ראיה חותכת לכך.
{{ח:תת|(ד)}} היה לדירה יותר מבעל אחד, ימנו הבעלים אחד מהם, או אדם אחר, כבא כוחם באסיפה הכללית; בא־כוח שנתמנה כאמור יביא לפני הנציגות, סמוך לפתיחת האסיפה, כתב מינוי חתום בידי כל בעלי הדירה.

{{ח:סעיף*|15|הנציגות|עוגן=תוספת פרט 15}}
{{ח:תת|(א)}} האסיפה הכללית הרגילה תבחר בנציגות בת חבר אחד או יותר, אך לא יותר מחמישה חברים; בנציגות של יותר מאחד ייבחר אחד מחבריה כגזבר.
{{ח:תת|(ב)}} אסיפה כללית שלא מן המנין רשאית להחליף את הנציגות, לשנות את הרכבה, או להשלימה, אם ירד מספר חבריה מכל סיבה שהיא; נקבע מספר חברי הנציגות ומספר חבריה ירד מכל סיבה עד למטה ממספר זה, יועידו חברי הנציגות הנשארים, תוך עשרה ימים, אסיפה כללית שלא מן המנין לשם השלמת הרכב הנציגות.
{{ח:תת|(ג)}} תקופת כהונתה של הנציגות, כולל חבריה שנבחרו לפי סעיף קטן (ב), היא עד לבחירת הנציגות החדשה באסיפה הכללית הרגילה הבאה.
{{ח:תת|(ד)}} החלטות הנציגות יתקבלו ברוב דעות; היו הדעות לגבי הצעה מסויימת שקולות, רואים את ההצעה כנדחית.

{{ח:סעיף*|16|חשבונות|תיקון: תשנ״ב|עוגן=תוספת פרט 16}}
{{ח:תת|(א)}} הגזבר יקבל חשבון לכל הוצאה, ימסור קבלה לכל הכנסה וינהל פנקס הכנסות והוצאות; הגזבר יביא לאישור האסיפה הכללית הרגילה את הפנקס וכן יביא עמו את החשבונות והקבלות שקיבל, העתקי הקבלות שמסר והמסמכים הנוגעים להם.
{{ח:תת|(ב)}} הגזבר יערוך דין וחשבון כספי אחת לששה חדשים; הדין וחשבון יכלול גם את פירוט ההשקעות של ההכנסות שהצטברו.
{{ח:תת|(ג)}} בעל דירה רשאי בכל עת סבירה לעיין בפנקס ההכנסות וההוצאות, בחשבונות, בקבלות ובמסמכים הנוגעים להם ובדין וחשבון הכספי.
{{ח:תת|(ד)}} הגזבר יפקיד את ההכנסות בחשבון בנק על שם הבית המשותף.
{{ח:תת|(ה)}} שנת הכספים של הבית המשותף תתחיל ביום 1 בינואר, ותסתיים ביום 31 בדצמבר של אותה שנה; שנת הכספים הראשונה תתחיל ביום רישומו של הבית בפנקס הבתים המשותפים ותסתיים ביום 31 בדצמבר הראשון שלאחר יום הרישום.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה|תיקון: תשס״ב}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 59ג|סעיף 59ג}})}}}}
{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק א|חלק א׳: התאמות שאינן טעונות הסכמה}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 1}}
{{ח:ת}} התאמת פתח או שער כניסה לחצר הבית המשותף בלא שינוי מבנה הפתח או השער, צורתו או מידותיו, כגון התקנת מאחז יד, מגיף דלת, אינטרקום, לחצן קריאה, פעמון או דיבורית, שינוי מנעול כניסה למנעול קל יותר לתפעול, ושינוי מיקומם.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 2}}
{{ח:ת}} התאמת דלת או פתח כניסה לבית המשותף בלא שינוי מבנה הדלת או הפתח, צורתם או מידותיהם, כגון התקנת מאחז יד, מגיף דלת, אינטרקום, לחצן קריאה, פעמון או דיבורית, שינוי מנעול כניסה למנעול קל יותר לתפעול, ושינוי מיקומם.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 3}}
{{ח:ת}} התקנת מאחז יד, לרבות שינוי מאחז קיים או שינוי מיקומו.

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 4}}
{{ח:ת}} בניית סף צדי בשביל גישה קיים למניעת דרדור כיסא גלגלים או לשם הכוונתו של אדם כבד ראיה.

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 5}}
{{ח:ת}} התקנת אמצעי הרמה ידני, לרבות כבש, בין מפלסים, שאורכו אינו עולה על 8 מטרים וכשהפרש הגובה בין המפלס העליון לבין המפלס התחתון אינו עולה על 75 ס״מ, ובלבד שמהנדס ועדה מקומית לתכנון ולבניה אישר, כי אין בהתקנה כאמור כדי למנוע מבעלי הדירות האחרים להשתמש ברכוש המשותף שימוש סביר ובטוח.

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 6}}
{{ח:ת}} החלפה או התקנה של רשת ניקוז (גריל).

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 7}}
{{ח:ת}} התקנת תאורה, לרבות תאורת חירום, בשביל גישה או בכניסה לבית המשותף וכן שינוי עוצמת תאורה.

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 8}}
{{ח:ת}} שינוי גובה ספים, ובלבד שאין בביצוע השינוי כדי לגרום לתקלות במערכת הניקוז.

{{ח:סעיף*|9||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 9}}
{{ח:ת}} חספוס עדין של מדרגות או של ריצוף שביל גישה קיים, לשם מניעת החלקה.

{{ח:סעיף*|10||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 10}}
{{ח:ת}} התקנת שילוט הכוונה ומידע, לרבות הוספת אותיות מובלטות או כתב ברייל בשילוט קיים.

{{ח:סעיף*|11||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 11}}
{{ח:ת}} שינוי אבזרי חשמל, מחשוב, טלוויזיה ותקשורת קיימים והתאמתם לצורכי האדם עם המוגבלות ומידותיו.

{{ח:סעיף*|12||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 12}}
{{ח:ת}} שינוי אבזרי שרברבות, ביוב וניקוז, שלא כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א פרט 6|בפרט 6 לחלק זה}}, ובלבד שמהנדס ועדה מקומית לתכנון ולבניה אישר, כי אין בהתאמה כאמור כדי לפגוע במערכות הבית המשותף.

{{ח:סעיף*|13||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 13}}
{{ח:ת}} שינוי גובה של התקנים ועזרים קיימים בבית המשותף, כגון תיבת מכתבים, ראי וברז שטיפה.

{{ח:סעיף*|14||עוגן=תוספת 2 חלק א פרט 14}}
{{ח:ת}} התאמת מקום חניה קיים שיוחד לבעל הדירה, בלא שינוי מיקומו, גודלו או צורתו.

{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק ב|חלק ב׳: התאמות הטעונות הסכמת רוב בעלי הדירות}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 1}}
{{ח:ת}} התאמת פתח או שער כניסה לחצר הבית, תוך שינוי מבנה הפתח או השער, צורתו או מידותיו, כגון הסרת מנעול השער, ביטול שער, הרחבת פתח והתקנת שער.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 2}}
{{ח:ת}} התאמת דלת כניסה או פתח כניסה לבית המשותף, תוך שינוי מבנה הדלת או הפתח, צורתם או מידותיהם, כגון הסרת מנעול הדלת, ביטול דלת או הרחבת פתח והתקנת דלת.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 3}}
{{ח:ת}} פתיחת פתח כניסה או שער נוסף לחצר הבית המשותף או לבית עצמו.

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 4}}
{{ח:ת}} הרחבת שביל גישה קיים.

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 5}}
{{ח:ת}} שינוי תוואי של שביל גישה קיים, לרבות סלילת שביל חדש.

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 6}}
{{ח:ת}} הריסת גדרות, ובניית גדר, וגדר הגנה, או התקנת סידורי בטיחות בשביל גישה קיים, שאינם כלולים {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א פרט 4|בפרט 4 בחלק א׳ לתוספת זו}}, לשם מניעת פגיעה מכלי רכב או מציוד, נפילה, דרדור כיסא גלגלים או לשם הכוונתו של אדם כבד ראיה.

{{ח:סעיף*|7||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 7}}
{{ח:ת}} התקנת אמצעי הרמה ידני שאינו כלול {{ח:פנימי|תוספת 2 חלק א פרט 5|בפרט 5 בחלק א׳ לתוספת זו}}, או אמצעי הרמה חשמלי, מכני, אלקטרוני, הידרולי או אחר, בין מפלסים, לרבות כבש ומעליון, אך למעט מעלית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 59ו|בסעיף 59ו לחוק}}, ובלבד שמהנדס ועדה מקומית לתכנון ולבניה אישר, כי אין בהתקנה כאמור כדי למנוע מבעלי הדירות האחרים להשתמש ברכוש המשותף שימוש סביר ובטוח.

{{ח:סעיף*|8||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 8}}
{{ח:ת}} החלפת ריצוף.

{{ח:סעיף*|9||עוגן=תוספת 2 חלק ב פרט 9}}
{{ח:ת}} ביטול מדרגות קיימות, ביצוע שינוי במדרגות ובניית מדרגות כניסה לבית המשותף.

{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק ג|חלק ג׳: התאמות הטעונות הסכמת בעלי הדירות שבבעלותם שישים אחוזים מן הדירות}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 1}}
{{ח:ת}} הכשרת מקום כמקום חניה.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 2 חלק ג פרט 2}}
{{ח:ת}} ייחוד או הקצאה של מקום חניה קיים.

{{ח:קטע3|תוספת 2 חלק ד|חלק ד׳: טופס אישור רופא / פיזיותרפיסט / מרפא בעיסוק, בדבר הצורך בהתאמה}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הטופס הושמט).}}

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ב׳ באב תשכ״ט (17 ביולי 1969).}}
* '''גולדה מאיר'''
ראש הממשלה
* '''גולדה מאיר'''
ממלא מקום שר המשפטים
* '''שניאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}

{{ח:סוף}}
{{חוקי מקרקעין}}

[[קטגוריה:בוט חוקים]]