חוק בדבר חידוש מסמכים של איגוד

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק בדבר חידוש מסמכים של איגוד, תש״י–1950}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000107}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״י, 102|חוק בדבר חידוש מסמכים של איגוד|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208403.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פירושים}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רושם“ פירושו –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי חברה – רושם החברות כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 1|בסעיף 2 לפקודת החברות}};
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי שותפות – רושם כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת השותפויות#סעיף 1|בסעיף 2 לפקודת השותפויות}};
{{ח:תתת|(ג)}} לגבי אגודה שיתופית – רושם כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות#סעיף 2|בסעיף 2 לפקודת האגודות השיתופיות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”איגוד“ פירושו –
{{ח:תתת|(א)}} חברה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 1|בסעיף 2 לפקודת החברות}};
{{ח:תתת|(ב)}} שותפות כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת השותפויות#סעיף 1|בסעיף 2 לפקודת השותפויות}};
{{ח:תתת|(ג)}} אגודה שיתופית כמשמעות אגודה רשומה {{ח:חיצוני|פקודת האגודות השיתופיות#סעיף 2|בסעיף 2 לפקודת האגודות השיתופיות}},
{{ח:תת}} הכל לפי הענין.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך“ פירושו – כל כתב הנוגע לאיגוד, שהוגש לרושם על ידי האיגוד או על ידי האחראי לאיגוד, או בקשר עם רישום האיגוד או עם רישום משכנתה או שעבוד על נכסי האיגוד, וכן כתב שנשלח מאת הרושם לאיגוד או לאחראי לאיגוד או העתק ממנו.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך נפסד“ פירושו – מסמך שאבד או נשחת במשרד הרושם עד שאינו ניתן לקריאה שלמה ושקיומו לפני שנפסד הוכח בדרך המניחה את דעתו של הרושם.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אחראי לאיגוד“ פירושו –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי חברה – כל אחד ממנהליה, מפרקה או מקבל נכסיה;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי שותפות – כל אחד משותפיה, מנהל עסקיה שנתמנה על ידי בית המשפט או מקבל נכסיה;
{{ח:תתת|(ג)}} לגבי אגודה שיתופית – כל אדם הממונה על הנהלת עסקיה, מפרקה או מקבל נכסיה.

{{ח:סעיף|2|סמכות הרושם}}
{{ח:תת|(א)}} נפסד מסמך לפני שנכנס חוק זה לתקפו, רשאי הרושם לדרוש מהאיגוד, שאותו מסמך נוגע לו, ומהאחראי לאיגוד –
{{ח:תתת|(1)}} להמציא לו, תוך שלושים יום מיום שנמסרה דרישה כאמור, העתק מאותו מסמך מאושר לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}};
{{ח:תתת|(2)}} להראות לו, במועד שיקבע, כל נייר ומסמך של האיגוד הנוגע לאותו ענין, או לאפשר לאדם, שהורשה לכך על ידיו, לעיין בניירות ובמסמכים כאלה,
{{ח:תת}} והם חייבים למלא אחרי הדרישה.
{{ח:תת|(ב)}} העובר על סעיף זה, דינו קנס עד לעשרים וחמש לירות לכל יום של אי־מילוי הדרישה, או מאסר עד לחודש ימים, או שני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|3|דיני ראיות}}
{{ח:ת}} אישור בכתב של הרושם המעיד שמסמך פלוני נפסד ישמש ראיה חותכת על כך.

{{ח:סעיף|4|אישור מסמך}}
{{ח:ת}} אישורו של העתק מסמך יהיה –
{{ח:תת|(א)}} בידי האחראי לאיגוד, וכן
{{ח:תתת|(1)}} בידי רואה חשבונות מוסמך שטיפל במסמך הנפסד במילוי תפקידו, או
{{ח:תתת|(2)}} בידי עורך דין שטיפל בענין הנוגע למסמך הנפסד,
{{ח:תת}} או
{{ח:תת|(ב)}} בכל דרך אחרת המניחה את דעתו של הרושם.

{{ח:סעיף|5|מסמך נפסד}}
{{ח:תת|(א)}} העתק מאושר של מסמך שהומצא כאמור ושנבדק ונתקבל על ידי הרושם – ינהג בו הרושם כבמסמך שנפסד, אולם בהעתק שממנו יציין הרושם שהוא העתק מהעתק מאושר שנתקבל כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} בכל פעולה משפטית יראו את ההעתק המאושר שנתקבל על ידי הרושם כראייה לכאורה לתכנו של המסמך הנפסד.

{{ח:סעיף|6|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ו באדר תש״י (15 במרס 1950).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
* '''חיים ווייצמן'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]