חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות, התשמ״א–1980}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000781}} {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״א, 56|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209072.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 8|תיקון מס׳ 71 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210522.pdf}}, {{ח:תיבה|92|תיקון מס׳ 72 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210568.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 37|תיקון מס׳ 80 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210777.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 16|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210773.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 154|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210850.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 341|תיקון מס׳ 4 [צ״ל: תיקון מס׳ 5]|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211188.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 16|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 1997)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211373.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 82|חוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211461.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 578|תיקון מס׳ 132 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300605.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 160|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מבוא}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הגדרות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: מינהל השקעות בחקלאות}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: אישורים ועררים}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: מענק}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: הקלות ממס הכנסה}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: הוראות כלליות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מבוא}}

{{ח:סעיף|1|מטרה}}
{{ח:ת}} מטרת חוק זה היא עידוד השקעות הון בחקלאות לשם –
{{ח:תת|(1)}} שיפור מאזן התשלומים של המדינה על ידי פיתוח יצוא חקלאי ופיתוח מחליפי יבוא מובהקים כפי שיקבעו בכללים שר האוצר ושר החקלאות באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי עידוד השקעות הון בחקלאות (מחליפי יבוא מובהקים)|כללי עידוד השקעות הון בחקלאות (מחליפי יבוא מובהקים), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:תת|(2)}} ניצול יעיל של תנאי טבע, יכולת כלכלית, ידע טכני ונסיון מקצועי הגלומים במגזר החקלאי, ככל המועיל למשק המדינה;
{{ח:תת|(3)}} עידוד המגזר החקלאי כגורם חלוצי, בטחוני וחברתי.

{{ח:סעיף|2|אמצעי הגשמה}}
{{ח:ת}} לשם הגשמתה של מטרת חוק זה יוענקו המענקים, הפטורים, ההנחות וההקלות האמורים בו (להלן – הטבות), שיינתנו על יסוד תכנית מאושרת, הכל לפי המפורט בחוק זה.

{{ח:סעיף|3|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר האוצר ושר החקלאות ביחד (להלן – השרים) ממונים על ביצוע חוק זה והם יקבעו כללים להגשמת מטרתו; הכללים יפורסמו ברבים.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הגדרות}}

{{ח:סעיף|4|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן חקלאי“ –
{{ח:תתת|(1)}} מגדל תוצרת חקלאית;
{{ח:תתת|(2)}} בעל מערכות ומיתקנים המשמשים, כולם או בעיקרם, לטיפול בתוצרת חקלאית בצורתה הטבעית, לרבות מיון, אריזה, קילוף וקירור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – מקרקעין, מיטלטלין וזכויות, לרבות צמחים רב־שנתיים ומלאי של בעלי חיים, אך למעט רכב מנועי פרטי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית“ – תכנית להקמה, לפיתוח או להרחבה של מפעל חקלאי או של כל חלק ממנו, לרבות תכנית זוטא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית זוטא“ – תכנית שהיקף ההשקעה בה אינו עולה על חצי מיליון שקלים; השרים רשאים לשנות סכום זה בתקנות באישור ועדת הכספים של הכנסת;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עידוד השקעות הון בחקלאות (שינוי סכום ההשקעה בתכנית זוטא)|תקנות עידוד השקעות הון בחקלאות (שינוי סכום ההשקעה בתכנית זוטא), התשנ״ב–1992}}, לפיהן היקף ההשקעה בתכנית זוטא לא יעלה על סכום של מאה ושלושים אלף שקלים חדשים.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל חקלאי“ – כלל הנכסים המשמשים ליצרן חקלאי לשם הגשמת מטרת חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל חקלאי מאושר“ – מפעל חקלאי או הרחבתו, שתכניתם אושרה על פי חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תוצרת חקלאית“ – מוצרים מן החי או מן הצומח שנוצרו בתהליך הגידול, לרבות חמרי ריבוי המיועדים בעיקרם ליצוא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תשתית“ – קרקע שהוכשרה או פותחה, דרכים, מנחתים וכבישים שפולסו או נסללו, מערכות ניקוז וביוב, מיתקני חשמל ומיתקני מים, לרבות חיבורי חשמל ומים, הכל במסגרת תכנית מאושרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקודה“ – {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: מינהל השקעות בחקלאות}}

{{ח:סעיף|5|הקמת המינהל}}
{{ח:ת}} מוקם בזה מינהל השקעות בחקלאות (להלן – המינהל) אשר יפעל להגשמתה של מטרת חוק זה.

{{ח:סעיף|6|רשויות המינהל}}
{{ח:ת}} אלו רשויות המינהל:
{{ח:תת|(1)}} מנהל המינהל (להלן – המנהל);
{{ח:תת|(2)}} מינהלת המינהל (להלן – המינהלה);
{{ח:תת|(3)}} מועצת המינהל (להלן – המועצה).

{{ח:סעיף|7|מינוי המנהל}}
{{ח:ת}} הממשלה תמנה את המנהל בהמלצת שר החקלאות; המנהל יהיה בתוקף תפקידו חבר המינהלה וחבר המועצה ויושב־ראש שלהן.

{{ח:סעיף|8|תפקידי המנהל}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל ממונה על ביצוע החלטות המינהלה והמועצה ויפעל בשמן.
{{ח:תת|(ב)}} כל שיש להגישו למינהלה, למועצה או לשרים יוגש באמצעות המנהל וכל הודעה מטעמם תימסר על ידיו.

{{ח:סעיף|9|המינהלה}}
{{ח:תת|(א)}} המינהלה תכלול בנוסף למנהל את החברים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} שני נציגי משרד החקלאות, שימנה שר החקלאות;
{{ח:תתת|(2)}} שני נציגי משרד האוצר, שימנה שר האוצר;
{{ח:תתת|(3)}} נציג משרד התעשיה, המסחר והתיירות, שימנה שר התעשיה, המסחר והתיירות;
{{ח:תתת|(4)}} נציג המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית לארץ־ישראל, שימנה שר החקלאות.
{{ח:תת|(ב)}} השרים רשאים למנות למינהלה נציג ציבור מקרב נציגי הארגונים היציגים של החקלאים במועצה.
{{ח:תת|(ג)}} היו הדעות במינהלה שקולות, תכריע דעתו של המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} חברי המינהלה יהיו גם חברי המועצה.

{{ח:סעיף|10|תפקידי המינהלה}}
{{ח:תת|(א)}} אלה תפקידי המינהלה:
{{ח:תתת|(1)}} ליתן אישור לתכניות (להלן – אישור) על פי עקרונות התכנון שגיבש משרד החקלאות לכל שנת תקציב במסגרת תקציב המדינה;
{{ח:תתת|(2)}} לקבוע סדרים ומועדים להגשת בקשות לאישור תכנית;
{{ח:תתת|(3)}} לאשר חישובי עלויות להשקעות במפעל חקלאי ובתשתית;
{{ח:תתת|(4)}} לקבוע את תנאי מתן ההטבות;
{{ח:תתת|(5)}} לקיים את הקשר בין יצרנים חקלאיים ובין משרדי הממשלה ורשויות אחרות הנוגעות בדבר בכל ענין הנוגע לביצועו של חוק זה;
{{ח:תתת|(6)}} לתת ידיעות בענייני השקעות הון בחקלאות בישראל ולהפיצן, ולסייע ליצרנים חקלאיים בהגשמת תכניותיהם;
{{ח:תתת|(7)}} להמליץ לפני כל רשות מוסמכת לכך, שתעניק במסגרת החיקוקים שבתחום סמכותה או שהיא ממונה על ביצועם, הנחה, הקלה, רשיון והלוואה העשויים לסייע להגשמתה של מטרת חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} המינהלה תקבע את סדרי דיוניה ועבודתה, ככל שלא נקבעו בתקנות.

{{ח:סעיף|11|מינוי ועדות מייעצות}}
{{ח:ת}} המינהלה תמנה ועדות מייעצות שימליצו לפניה בענינים או בסוגי ענינים שתקבע; חבר אחד לפחות בכל ועדה יהיה מעובדי משרד החקלאות והוא יהיה יושב ראש הועדה.

{{ח:סעיף|12|מינוי המועצה}}
{{ח:תת|(א)}} השרים ימנו למועצה, בנוסף לחברי המינהלה, נציגים מקרב הציבור, שימונו לאחר התייעצות עם ארגונים של חקלאים שהם לדעת השרים ארגונים יציגים לענין חוק זה ועם מוסדות כלכליים, מדעיים ומקצועיים בתחום החקלאות.
{{ח:תת|(ב)}} מספר נציגי הציבור במועצה לא יעלה על חמישה עשר ולא יפחת משנים עשר.

{{ח:סעיף|13|תפקיד המועצה}}
{{ח:ת}} תפקיד המועצה הוא לייעץ לשרים בכל ענין הנוגע להגשמתה של מטרת חוק זה ובכל הנוגע לעידוד השקעות הון בחקלאות.

{{ח:סעיף|14|סדרי פעולות המועצה}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה תתכנס לא פחות מפעמיים בשנה.
{{ח:תת|(ב)}} המועצה תקבע את סדרי דיוניה ועבודתה, ככל שלא נקבעו בתקנות.

{{ח:סעיף|15|התשלומים לחברי המועצה}}
{{ח:ת}} חבר המועצה נציג ציבור זכאי לקבל מאוצר המדינה את הוצאותיו שהוציא עקב השתתפותו בישיבות המועצה, לרבות הפסד שכר עבודה.

{{ח:סעיף|16|סודיות}}
{{ח:ת}} אין לגלות מדיוניהן של המינהלה או המועצה או כל חומר שנמסר להן אלא על ידי המנהל או השרים או בהסכמתם.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: אישורים ועררים}}

{{ח:סעיף|17|בקשה לאישור|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} המבקש אישור לתכנית יגיש למינהלה תיאור מפורט של התכנית שיש בדעתו לבצע, וימסור כל פרט ומסמך נוסף הדרושים לשם בחינתה של התכנית.
{{ח:תת|(ב)}} מבקש שהוא חבר אגודה שיתופית שהיא מושב שיתופי, מושב עובדים או כפר שיתופי, יגיש למינהלה בקשה לאישור תכנית ורשאי הוא להגישה באמצעות האגודה.

{{ח:סעיף|18|אישור תכנית}}
{{ח:תת|(א)}} המינהלה רשאית לאשר את התכנית או כל חלק ממנה, אם ראתה שביצועם עשוי לסייע להגשמתה של מטרת חוק זה; האישור יהיה בכתב וייחתם בידי המנהל; תכנית או חלק ממנה שאושרו כאמור, יהיו לתכנית מאושרת.
{{ח:תת|(ב)}} לא אושרו תכנית שהוגשה או חלק ממנה, יודיע המנהל למבקש את הנימוקים בכתב.

{{ח:סעיף|19|תנאים לאישור}}
{{ח:תת|(א)}} המינהלה רשאית, לפי שיקול דעתה, להתנות כניסתו של האישור לתקפו במילוי תנאים מוקדמים שייקבעו באישור וכן לקבוע באישור תנאים בקשר לביצוע התכנית.
{{ח:תת|(ב)}} לא תאשר המינהלה תכנית אלא אם הוכח להנחת דעתה כי עם תחילת ביצוע התכנית יהיו ברשות המגדל קרקע ומים ומכסות ייצור הדרושים לביצוע התכנית.
{{ח:תת|(ג)}} לא תאושר תכנית אלא אם היצרן החקלאי הציג אישור מפקיד השומה שהוא מנהל פנקסי חשבונות בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} בדבר ניהול פנקסי חשבונות, או כי בשעת הגשת הבקשה לא היה חייב לנהל פנקסים כאמור.

{{ח:סעיף|20|תכנית זוטא}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לאשר תכנית זוטא לאחר שקיבל המלצת ועדה מייעצת.
{{ח:תת|(ב)}} לענין אישור תכנית זוטא יהיו למנהל הסמכויות המוקנות למינהלה על פי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיפים 18}} {{ח:פנימי|סעיף 19|ו־19}}.
{{ח:תת|(ג)}} הרואה עצמו נפגע מהחלטת המנהל על פי סעיף זה רשאי לערור לועדת הערר שמונתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיף 22}}, תוך ששים ימים מיום שנמסרה לו ההחלטה; ועדת הערר רשאית לאשר את החלטת המנהל, לבטלה או לשנותה, והחלטתה תהיה סופית.

{{ח:סעיף|21|ערר}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע מהחלטת המינהלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיפים 18}}, {{ח:פנימי|סעיף 19|19}}, {{ח:פנימי|סעיף 38|38(ב) או (ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 39|או 39(ג)}} רשאי לערור על ההחלטה לפני השרים, תוך ששים ימים מיום שנמסרה לו ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} הערר יהיה בכתב ויפורטו בו הנימוקים.
{{ח:תת|(ג)}} הערר יוגש לועדת הערר והיא תחווה דעתה לשרים; השרים רשאים לאשר החלטת המינהלה, לבטלה או לשנותה.

{{ח:סעיף|22|ועדת ערר}}
{{ח:תת|(א)}} השרים ימנו ועדת ערר של חמישה ובהם שניים נציגי הציבור שבמועצה ושלושה נציגי הממשלה; השרים ימנו את היושב ראש.
{{ח:תת|(ב)}} מנין חוקי לדיון בועדה יהיה שלושה כשבהם היושב ראש, נציג הציבור אחד ונציג הממשלה אחד.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: מענק}}

{{ח:סעיף|23|הגדרות|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ה|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחיר מקורי“ – עלות השקעה במפעל חקלאי ובתשתית לפי חישוב שקבעה המינהלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מענק“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מענק הישבון“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}

{{ח:סעיף|24|שיעור המענק|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} המענק יהיה בשיעור מן המחיר המקורי של מפעל חקלאי מאושר, למעט הוצאות לרכישת הקרקע, בשיעורים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} באזור פיתוח א׳ – 20%;
{{ח:תתת|(2)}} באזור פיתוח ב׳ – 10%.
{{ח:תת|(ב)}} השרים, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבעו את תחומי האזורים המנויים בסעיף קטן (א).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו לעידוד השקעות הון בחקלאות (קביעת תחומי אזורי פיתוח א' ו-ב')|צו לעידוד השקעות הון בחקלאות (קביעת תחומי אזורי פיתוח א׳ ו־ב׳), התשע״ד–2013}}.}}

{{ח:סעיף|25|פטור ממס}}
{{ח:ת}} מענק יהיה פטור ממס הכנסה ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 21|סעיף 21(ב) לפקודה}}.

{{ח:סעיף|26|זכות למענק}}
{{ח:ת}} בעל מפעל חקלאי מאושר יהא זכאי לקבל מענק בתנאי שיקיים את כל תנאי האישור לתכנית וימלא את הוראות הכללים שהתקינה המינהלה על פי הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|27|תשלום מענק|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} מענק לבעל מפעל חקלאי מאושר שהוא חבר באגודה שיתופית שהיא מושב שיתופי, מושב עובדים או כפר שיתופי ישולם במישרין לבעל המפעל, זולת אם ביקש לקבלו באמצעות האגודה, ואולם אם הגיש את הבקשה לאישור התכנית באמצעות האגודה, לא ישולם לו המענק אלא באמצעותה.

{{ח:סעיף|28|מניעת כפל מענק}}
{{ח:ת}} לא ישולם מענק בשל תכנית יותר מפעם אחת.

{{ח:סעיף|28א|ויתור על מענק תמורת הטבות חלופות|תיקון: תשנ״ב, תשנ״ז}}
{{ח:ת}} לא ישולם מענק למי שבחר במסלול הטבות חלופי על פי {{ח:פנימי|סעיף 35א|סעיף 35א}}.

{{ח:סעיף|29|כללים}}
{{ח:ת}} המינהלה רשאית לקבוע כללים לביצוע הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}, לרבות סדרי הגשת בקשות למתן מענק, הפרטים שייכללו בבקשות, המסמכים שיצורפו אליהן, הערובות הדרושות למתן מענק, הדרך והמועדים שבהם ישולם מענק, לשיעורים או בבת אחת, וכן כללים לעיכוב התשלום של חלק ממענק שלא יעלה על שיעור מסויים ממנו, כפי שיקבעו השרים באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי עידוד השקעות הון בחקלאות (מענקים)|כללי עידוד השקעות הון בחקלאות (מענקים), התשמ״ב–1982}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי עידוד השקעות הון בחקלאות (בקשות למענק)|כללי עידוד השקעות הון בחקלאות (בקשות למענק), התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: הקלות ממס הכנסה}}

{{ח:סעיף|30|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מס“ – מס הכנסה, מס חברות וכל מס אחר המוטל על הכנסה, למעט מס על ריווח הון;
{{ח:ת}} תהא לכל מונח אחר המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודה}}.

{{ח:סעיף|31|פחת מואץ|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} בחישוב הכנסתו של בעל מפעל חקלאי מאושר הזכאי לניכוי פחת לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 21|סעיף 21 לפקודה}} לגבי נכסים המשמשים לצרכי אותו מפעל חקלאי מאושר והכלולים בתכנית המאושרת, יותר למפעל לפי בקשתו, בכל אחת מחמש שנות המס הראשונות לשימושו באותם נכסים, ניכוי פחת כמפורט להלן:
{{ח:תת|(1)}} לגבי נכסים שאינם בנינים – במכסה השווה ל־200% מהמפורט {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|בתקנות מס הכנסה (פחת), 1941}} (להלן – התקנות);
{{ח:תת|(2)}} לגבי בנינים – במכסה השווה ל־400% מהמפורט {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|בתקנות}}, ובלבד שלא יותר ניכוי של יותר מ־20% לשנה.

{{ח:סעיף|32|ניכוי פחת במקרה של בלאי בלתי רגיל}}
{{ח:ת}} הוכח לפקיד השומה שלמפעל חקלאי מאושר היה בלאי בלתי רגיל של נכסים שאינם בנינים, מחמת שהפעילו אותם בתנאים קשים ביותר, יהא פקיד השומה רשאי להתיר, לפי בקשת המפעל, ניכוי פחת במכסה השווה ל־250% ממכסת הפחת הקבועה {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|בתקנות}}.

{{ח:סעיף|33|המס על הכנסה ממפעל חקלאי מאושר|תיקון: תשמ״ז־2, תש״ן, תשנ״ב, תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} חברה שהיא בעלת מפעל חקלאי מאושר תהיה חייבת על הכנסתה החייבת שהושגה מאותו מפעל במס חברות בשיעור שלא יעלה על 25% מאותה הכנסה ותהיה פטורה מכל מס אחר עליה.
{{ח:תת|(ב)}} קיבל אדם דיבידנד ששולם מתוך הכנסה חייבת, בניכוי מס החברות החל עליה כאמור בסעיף קטן (א), יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון#סעיף 47|סעיף 47(ב)(2) לחוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}}.
{{ח:תת|(ג)}} יחיד שהוא בעל מפעל חקלאי מאושר, המנהל מערכת חשבונות נפרדת ומלאה לאותו מפעל לפי שיטת החשבונאות הכפולה, יהא חייב, על הכנסתו החייבת שהושגה מאותו מפעל, במס הכנסה בשיעור שלא יעלה על 30%, ויהא פטור מכל מס אחר עליה.
{{ח:תת|(ד)}} יחיד שהוא בעל מפעל חקלאי מאושר, שאינו מנהל מערכת חשבונות נפרדת ומלאה לאותו מפעל לפי שיטת החשבונאות הכפולה, יהיה חייב במס בשיעור שלא יעלה על 30%.
{{ח:תת|(ה)}} לענין סעיף זה דין קיבוץ כדין יחיד.

{{ח:סעיף|34|תקופת ההטבות|תיקון: תשנ״ב}}
{{ח:ת}} הטבות לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}} יינתנו –
{{ח:תת|(1)}} על הכנסה שהושגה בחמש השנים המתחילות בשנה שבה היתה לראשונה למפעל החקלאי המאושר הכנסה חייבת, ובלבד שלא עברו שתים עשרה שנים מהשנה שבה ניתן האישור, אלא שהמינהלה רשאית במקרים מיוחדים להסיר את הגבלת הזמן של שתים עשרה השנים האמורות;
{{ח:תת|(2)}} על דיבידנד המשתלם מתוך הכנסה שהושגה בחמש השנים כאמור בפסקה (1), אף אם הגיע לנישום תוך עשר השנים לאחר תום חמש השנים האמורות;
{{ח:תת|(3)}} לענין חברה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 35א|בסעיף 35{{ח:הערה|א}}(א)}}, בפסקה (1), במקום ”חמש השנים“ יבוא ”שבע השנים“, במקום ”שתים עשרה שנים“ יבוא ”ארבע עשרה שנים“, ובמקום ”שתים עשרה השנים“ יבוא ”ארבע עשרה השנים“, ובפסקה (2), במקום ”חמש השנים“, פעמיים, יבוא ”שבע השנים“, ובמקום ”עשר השנים“ יבוא ”שתים עשרה השנים“.

{{ח:סעיף|35|הכנסת מומחה מאושר}}
{{ח:תת|(א)}} שיעור המס המוטל על הכנסתו החייבת של מומחה מאושר שמקורה בעבודתו שלמענה הוזמן, לא יעלה על 25% מאותה הכנסה, שתיחשב כשלב הגבוה ביותר בסולם הכנסתו החייבת; הנחה זו תינתן במשך שלוש שנות מס מראשית שנת המס שבה יהא אותו מומחה חייב לראשונה במס על הכנסתו האמורה, אולם המינהלה רשאית להאריך את תקופת ההנחה עד שתי שנים נוספות.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”מומחה מאושר“ – מי שבהיותו תושב חוץ הזמין אותו מפעל חקלאי, בהסכמת המנהל, לעבוד במפעל כמומחה שעבודתו עשויה לסייע להגשמתה של מטרת חוק זה, ולא היה לפני כן תושב ישראל.

{{ח:סעיף|35א|מסלול הטבות חלופי לחברה|תיקון: תשנ״ב, תשס״ב}}
{{ח:תת|(א)}} חברה הזכאית לקבל מענק בשל מפעל שבבעלותה, תהא זכאית להטבות המפורטות בסעיף קטן (ב) (להלן בסעיף זה – מסלול הטבות חלופי) במקום כל ההטבות במס אשר היא זכאית להן לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}} ובמקום כל המענקים שהיא זכאית להם, והכל בשל אותו מפעל, ובלבד שביקשה זאת בכתב במועד הגשת הבקשה לאישור המפעל; בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מענק“ – מענק מכספי תקציב המדינה בשל היות המפעל מפעל מאושר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חברה“ – למעט חברה שחל עליה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 64א1|סעיף 64א1 לפקודה}} ולמעט אגודה שיתופית;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפעל“ – מפעל חקלאי שאושר כמפעל חקלאי מאושר ביום כ״ה בטבת התשנ״ב (1 בינואר 1992) או לאחריו, או שאושר לפני המועד האמור ובלבד שעד אותו מועד לא קיבלה החברה מענק בשלו.
{{ח:תת|(ב)}} חברה בעלת מפעל שבחרה במסלול הטבות חלופי תהיה זכאית לפטור ממס בשל הכנסתה החייבת שהושגה מאותו מפעל במשך חמש שנים מתחילת תקופת ההטבות.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), החברה המחלקת דיבידנד מתוך הכנסה של מפעל שהושגה בתקופה שבה היתה החברה פטורה ממס לפי סעיף קטן (ב), תהא חייבת בשנת המס שבה חולק הדיבידנד, במס חברות על סכום הדיבידנד המחולק בשיעור מס החברות שהיתה חייבת בו על הכנסתה בשנה שבה הופקה ההכנסה אילולא בחרה במסלול ההטבות החלופי; המס האמור ישולם יחד עם מס ההכנסה שיש לנכותו במקור ממקבל הדיבידנד, ויחולו לגביו ההוראות המתייחסות לניכוי במקור; לענין זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”סכום הדיבידנד המחולק“ – לרבות סכום מס החברות החל בשל חלוקתו;
{{ח:תתת|(2)}} כל סכום שנתן בעל מפעל לקרובו, לבעל שליטה בו או לתאגיד בשליטתם, או שזקף אותו לחובתם, בין במישרין ובין בעקיפין, יראוהו כדיבידנד שחילק בעל המפעל, זולת אם הוא הכנסה חייבת בידי המקבל והמס עליו שולם.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”תקופת ההטבות“ – כאמור {{ח:פנימי|סעיף 34|בסעיף 34(1)}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות סעיף זה לא יחולו אם נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} החברה שכרה לשימוש המפעל ציוד שבשלו קיבל אדם אחר מענק;
{{ח:תתת|(2)}} החברה שכרה לשימוש המפעל מבנה שבשלו קיבל אדם אחר מענק, ולחברה זכות לרכוש את המבנה;
{{ח:תתת|(3)}} החברה שכרה לשימוש המפעל מבנה שבשלו קיבל אדם אחר מענק, ולדעת פקיד השומה קיימים יחסים מיוחדים בין החברה לבין המשכיר.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|36|חובה להמציא ידיעות}}
{{ח:ת}} מי שניתן לו אישור ימציא למנהל, בהתאם לדרישתו, ידיעות, מסמכים וראיות אחרות בקשר לביצוע התכנית המאושרת, לקיום תנאי האישור ולקביעת שיעורי ההטבות.

{{ח:סעיף|37|קיום הוראות – תנאי לתחולת ההטבות}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו על אף האמור בכל חיקוק אחר; שום הטבה לא תינתן אלא אם קויימו ההוראות של חוק זה, של התקנות והכללים שהותקנו על פיו, של התכנית המאושרת ושל כל תנאי מתנאי האישור, ובעל המפעל החקלאי המאושר ניהל פנקסים קבילים כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודה}}.

{{ח:סעיף|38|מפעל מעורב|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מפעל חקלאי שחלקו מפעל חקלאי מאושר וחלקו אינו מפעל חקלאי מאושר, בין אם החלק שאינו מאושר הוקם לפני מתן האישור ובין לאחר מכן אך מחוץ למסגרת התכנית המאושרת, או מפעל חקלאי שיש בו חלקים מאושרים שהוקמו במועדים שונים, יהיה זכאי להטבות הקבועות בחוק זה למפעל חקלאי מאושר לגבי החלק שאושר בלבד, ואם יש בו מספר חלקים מאושרים – לגבי כל חלק בהתאם למועד שבו אושר.
{{ח:תת|(ב)}} מפעל חקלאי שחלק ממנו מזכה בשנת מס מסויימת להטבות לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33(א), (ג) או (ד)}} (להלן – חלק מאושר) –
{{ח:תתת|(1)}} המינהלה תקבע את האופן שבו יחושב אותו חלק מהכנסתו החייבת של המפעל שיש לראותו כהכנסה חייבת של כל חלק מאושר; כל עוד לא קבעה המינהלה את אופן החישוב יראו כהכנסתו החייבת של חלק מאושר כלשהו, שיעור מהכנסתו החייבת של המפעל כולו שהוא כיחס שבין שווי הנכסים הקבועים של המפעל באותו חלק מאושר לבין שווי הנכסים הקבועים של המפעל כולו באותו זמן; הפחת ינוכה לגבי כל חלק מהמפעל רק מההכנסה החייבת של אותו חלק ולגבי הנכסים שבו; היתה ההכנסה החייבת של חלק מאושר קטנה מסכום הפחת, ונותרה יתרת פחת מואץ, תותר יתרה זו לניכוי בשנים הבאות בזו אחר זו, כנגד ההכנסה החייבת של החלק המאושר; בפסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”פחת“ – לרבות תוספת פחת במכסה הקבועה על פי כל דין;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”פחת מואץ“ – מכסת היתר של הפחת שניתן לבקשו על פי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}} והתוספות עליו על פי כל דין;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה חייבת“ – לפני ניכוי הפחת והפחת המואץ;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נכסים קבועים“ – לרבות נכסים המשמשים את המפעל אף אם אינם של בעל המפעל;
{{ח:תתת|(2)}} המנהל רשאי לקבוע כי לענין חישוב היחס כאמור בפסקה (1) לא יובאו בחשבון נכסים שנתקיימו בהם שלוש אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הנכסים הם מבני שירותים או מיתקני שירותים, ציוד משרדי או רכב מנועי פרטי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:תתתת|(ב)}} הם נרכשו תוך שלוש שנים מיום הפעלת החלק המאושר;
{{ח:תתתת|(ג)}} מחירם המקורי, כפי שנקבע לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 21|סעיף 21 לפקודה}}, אינו עולה על 10% ממחירם המקורי של כל הנכסים הקבועים הכלולים בתכנית המאושרת;
{{ח:תתת|(3)}} שיעור הדיבידנד שמשלם המפעל מהכנסתו החייבת בשנת מס מסויימת והזכאי להטבות לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33(ב)}} יהיה כיחס שבין ההכנסה החייבת בניכוי מס החברות החל עליה של חלקי המפעל השונים לפי החישוב כאמור בפסקה (1) באותה שנה.
{{ח:תת|(ג)}} התעורר ספק בדבר שווי הנכסים הקבועים האמורים, יקבעוהו בסכום שאפשר לקבל בעדם במכירה ממוכר מרצון לקונה מרצון, או בדרך שתקבע המינהלה.

{{ח:סעיף|39|התליה וביטול}}
{{ח:תת|(א)}} ראה המנהל כי בעל מפעל חקלאי מאושר לא קיים הוראה מהוראות חוק זה או התקנות או הכללים שהותקנו על פיו, או לא קיים את התכנית המאושרת או תנאי מתנאי האישור, רשאי המנהל לשלוח לו התראה ובה ארכה של 15 ימים לביצוע המוטל עליו כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} בעל מפעל חקלאי מאושר שקיבל התראה רשאי לבקש מאת המנהל, בכתב מנומק, ארכה נוספת לביצוע המוטל עליו כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} סירב המנהל להעניק ארכה נוספת כמבוקש, או לא קיים בעל מפעל חקלאי מאושר את ההוראות, את התכנית או את תנאי האישור במועד שנקבע לו, יודיע המנהל על כך למינהלה, והיא רשאית להחליט אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} להתלות את האישור או לבטלו, לעתיד או למפרע;
{{ח:תתת|(2)}} לעכב הטבות עד לבירור הענין;
{{ח:תתת|(3)}} לדרוש החזרת הטבות שניתנו.

{{ח:סעיף|40|ביטול עקב הודעה כוזבת}}
{{ח:תת|(א)}} נוכחה המינהלה לדעת כי אישור הושג על יסוד הודעות כוזבות או מטעות ביודעין, תבטלו למפרע מיום נתינתו.
{{ח:תת|(ב)}} על החלטת המינהלה לפי סעיף זה ניתן לערער לפני בית המשפט המחוזי תוך ששים ימים מיום שנמסרה ההודעה על ההחלטה; הוגש ערעור, יעוכב ביטול האישור עד יום מתן ההחלטה בערעור.
{{ח:תת|(ג)}} על החלטת בית המשפט המחוזי לפי סעיף קטן (ב) ניתן לערער בבעיה משפטית.
{{ח:תת|(ד)}} שר המשפטים רשאי להתקין תקנות בדבר סדרי הדין בערעור לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|41|החזרת הטבות|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} נדרש בעל מפעל חקלאי מאושר, בהודעה בכתב, להחזיר הטבות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 39|בסעיף 39(ג)(3)}}, יקיים את הדרישה תוך תשעים ימים מיום ההודעה או במועד מאוחר יותר, כפי שנקבע בהודעה, בתוספת ריבית שקלית מיום קבלתן, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, אולם המנהל רשאי, מסיבות מיוחדות שירשום, לוותר על הריבית השקלית, כולה או מקצתה, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|החוק האמור}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} קיבלה חברה או אגודה שיתופית הטבות כלשהן לפי חוק זה וניתן עליה צו פירוק, או קיבלה החלטה על פירוקה מרצון, לפני שביצעה את התכנית המאושרת כולה וקיימה את כל תנאי האישור – יראוה כאילו נתחייבה בהחזרת ההטבות לפני מתן צו הפירוק או קבלת ההחלטה, זולת אם החליטה המינהלה שלא יוחזרו ההטבות או שיוחזרו רק מקצתן; והוא הדין ביחיד שניתן עליו צו כינוס נכסים בהליכי פשיטת רגל.
{{ח:תת|(ג)}} בוטל אישור על פי {{ח:פנימי|סעיף 40|סעיף 40}}, יהא בעל המפעל החקלאי חייב להחזיר את ההטבות שקיבל תוך ששים ימים מן היום שבו נשלחה לו ההודעה על הביטול, בתוספת ריבית שקלית מיום קבלתן כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|החוק האמור}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות סעיף זה אינן גורעות מכל דין אחר.
{{ח:תת|(ה)}} הוחזרו הטבות או מקצתן על פי הוראות סעיף זה, ייקבעו ההכנסות לשנים שבין מתן ההטבות לבין ההחזרה כאילו לא ניתנו מלכתחילה ההטבות או מקצתן שהוחזרו, ושומות שנעשו לשנים האמורות יתוקנו בהתאם לכך.

{{ח:סעיף|42|מניעת הטבות כפל}}
{{ח:ת}} לא תינתן הטבה לפי חוק זה לגבי תכנית שאושרה לפי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}}.

{{ח:סעיף|43|פרסום כללים של המינהלה}}
{{ח:ת}} כללים שקבעה המינהלה לפי חוק זה יפורסמו ברשומות.

{{ח:סעיף|44|פרסום מינויים}}
{{ח:ת}} הודעה על מינויים לפי חוק זה תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|45|קיום סמכות}}
{{ח:ת}} הסמכויות הנתונות לפי חוק זה אינן באות לגרוע מן הסמכויות לפי חיקוק אחר.

{{ח:סעיף|46|אצילת סמכויות המנהל והעברתן|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי באישור המינהלה לאצול מסמכויותיו לפי חוק זה או התקנות שהותקנו לפיו, למעט הסמכויות הנתונות לו על־פי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}} והסמכות לכהן כחבר המינהלה והמועצה וכיושב ראש שלהן.
{{ח:תת|(ב)}} השרים רשאים להעביר את סמכויות המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}} למנהלי מחוזות במשרד החקלאות, ויכול שהעברה תהיה כללית או מסויגת לפי אזורים, לפי היקף ההשקעה או לפי סוגי תכניות זוטא; הודעה על העברת הסמכויות תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ג)}} אישר מנהל מחוז תכנית לפי הסמכות שהועברה לו כאמור בסעיף (ב), ייכנס האישור לתוקף כעבור ארבעה־עשר ימים מהיום שהביא מנהל המחוז את האישור לידיעת המנהל, ובלבד שתוך התקופה האמורה לא הורה המנהל על העברת התכנית לאישור המינהלה.
{{ח:תת|(ד)}} הועברה סמכות כאמור בסעיף קטן (ב), יהיו למי שהסמכות הועברה אליו סמכויות המנהל פי {{ח:פנימי|סעיף 36|סעיפים 36}} {{ח:פנימי|סעיף 39|ו־39 לחוק}}, לפי הענין.

{{ח:סעיף|46א|אגרות|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:ת}} השרים רשאים לקבוע בתקנות אגרות בעד בדיקת בקשה לאישור תכנית ובעד בדיקת בקשה לאישור תכנית זוטא.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עידוד השקעות הון בחקלאות (אגרות)|תקנות עידוד השקעות הון בחקלאות (אגרות), התשנ״ח–1998}}.}}

{{ח:סעיף|47|תקנות}}
{{ח:ת}} השרים רשאים, לאחר התייעצות במועצה, להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצוע חוק זה.

{{ח:סעיף|48|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום כ״ו באדר ב׳ התשמ״א (1 באפריל 1981).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ט״ז בטבת התשמ״א (23 בדצמבר 1980).}}
* '''מנחם בגין'''
ראש הממשלה
* '''יגאל הורביץ'''
שר האוצר
* '''אריאל שרון'''
שר החקלאות
* '''יצחק נבון'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]