חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ״ו–1996}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000487}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ו, 201|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211304.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 247|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כח אדם (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300240.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 234, 234|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300363.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 171|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300554.pdf}}, {{ח:תיבה|212|תיקון (תיקון מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300475.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 197|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300607.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 147|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 364, 419|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_301004.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 140|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300936.pdf}}, {{ח:תיבה|244|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301061.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 501|תיקון מס׳ 12 לחוק עובדים זרים|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301042.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 979|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300961.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 75|חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300878.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 604|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 327|חוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים מישראל (תיקוני חקיקה והוראות שעה) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366894.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 153|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528251.pdf}}.

''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|י״פ תשס״ח, 1979|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 4570|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 2619|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 2619|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 3353|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 6790|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 6790|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 4461|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 6200|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 6658|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 10014|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 6460|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 3938|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 3146|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 5779|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 5824|הודעה על עדכון סכום אגרה שנתית|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-13332.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: רישוי}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: תנאי עבודה}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תש״ס, תשס״ט־2, תש״ע}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכם קיבוצי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}, לרבות צו הרחבה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק האמור}}, והסדר קיבוצי בכתב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעסיק בפועל“ – מי שאצלו מועסק עובד של קבלן כוח אדם, למעט יחיד שהעובד האמור מועסק אצלו במתן שירותי סיעוד; לענין זה, ”שירותי סיעוד“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 223|בסעיף 223 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קבלן כוח אדם“ – מי שעיסוקו במתן שירותי כוח אדם של עובדיו לשם עבודה אצל זולתו, לרבות לשכה פרטית כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שירות התעסוקה|בחוק שירות התעסוקה, התשי״ט–1959}}, העוסקת גם במתן שירותי כוח אדם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קבלן שירות“ – מי שעיסוקו במתן שירות באחד מתחומי העבודה המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}}, באמצעות עובדיו, אצל זולתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התעשייה המסחר והתעסוקה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: רישוי}}

{{ח:סעיף|2|רשיון|תיקון: תשס״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעסוק אדם כקבלן כוח אדם אלא אם כן הוא בעל רשיון לכך מאת השר ועל פי תנאי הרשיון.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון לפי סעיף זה יינתן לראשונה לתקופה של שנה אחת.
{{ח:תת|(ג)}} רישיון לפי סעיף זה ניתן לחדש לתקופות נוספות של שנתיים בכל פעם, ורשאי השר, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לחדשו לתקופה הקצרה משנתיים או לתקופה שאינה עולה על שלוש שנים; סבר השר שאין לחדש רישיון או שיש לחדשו לתקופה הקצרה משנתיים, יודיע לבעל הרישיון בכתב את נימוקיו לכך וייתן לו הזדמנות להביא את טענותיו לפניו לפני מתן החלטתו; לא הודיע השר כאמור, יתחדש הרישיון לתקופה נוספת של שנתיים, בכל פעם.
{{ח:תת|(ד)}} הבקשה למתן רשיון תוגש בדרך שיקבע השר והיא תכלול פרטים, ויצורפו אליה מסמכים, הכל כפי שיקבע השר.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (בקשה לרשיון)|תקנות העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (בקשה לרשיון), התשנ״ו–1996}}.}}

{{ח:סעיף|3|תנאים למתן רשיון}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רשיון למבקש לעסוק כקבלן כוח אדם אלא אם כן נתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא, או המנהל המועסק על ידיו, לפי הענין, הם בעלי ניסיון של לפחות שלוש שנים במתן שירותי כוח אדם או בניהול כוח אדם;
{{ח:תתת|(2)}} הוא המציא ערבות בנקאית או ערובה מתאימה אחרת למילוי חובותיו כלפי עובדיו, בדרך שיקבע השר, ובסכום שיקבע בהתחשב בהיקף עסקו, והכל על פי תקנות שיתקין באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת; בתקנות כאמור יכול שייקבעו גם דרכי חילוט הערבות או הערובה האמורים;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (ערובה)|תקנות העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (ערובה), התשנ״ו–1996}}.}}
{{ח:תתת|(3)}} בחמש השנים שקדמו לבקשת הרשיון לא הורשע מבקש הרשיון או ממלא תפקיד בכיר בעסקו בעבירה שיש עמה קלון, או בעבירה שמפאת חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק כקבלן כוח אדם.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על הוראות סעיף קטן (א), רשאי השר להתנות את מתן הרשיון בקיומם של תנאים לשם הסדרת פעילות תקינה של מבקש הרשיון, ובין היתר רשאי הוא להתנות את מתן הרשיון בהוכחת יציבותו הכלכלית של מבקש הרשיון ובקיומם של תנאים פיסיים וסביבתיים נאותים.
{{ח:תת|(ג)}} השר רשאי לסרב ליתן רשיון למבקש מאותן סיבות שבשלהן הוא רשאי לבטלו או לסייגו, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות סעיף זה, בשינויים המחוייבים, יחולו גם לענין ההחלטה שלא לחדש רשיון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף קטן 2(ג)}}.

{{ח:סעיף|4|תנאים ברשיון}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי לקבוע ברשיון תנאים לגבי הנושאים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א) ו־(ב)}} שיש לקיימם; השתנו הנסיבות לאחר מתן הרשיון, רשאי השר להוסיף ברשיון תנאים בנושאים האמורים.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, לקבוע תנאים שיראו אותם ככלולים ברשיון בנושאים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א) או (ב)}} או בנושאים אחרים, דרך כלל או לסוגים של קבלני כוח אדם.

{{ח:סעיף|5|החלטת השר בבקשה}}
{{ח:ת}} סבר השר שיש להיעתר לבקשה, יתן רשיון למבקש; סבר השר כי אין להיעתר לבקשה או שיש להתנות תנאים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיפים 3(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 4|או 4(א)}}, יודיע השר למבקש את נימוקיו ויתן לו הזדמנות להביא את טענותיו.

{{ח:סעיף|6|ביטול רשיון או התלייתו}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי, לאחר שנתן לבעל הרשיון הזדמנות להשמיע טענותיו, לסייג את הרשיון או לבטלו אם התקיים בקבלן כוח האדם אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרשיון ניתן על יסוד מידע כוזב או שגוי;
{{ח:תתת|(2)}} חדל להתקיים תנאי מן התנאים למתן הרשיון;
{{ח:תתת|(3)}} הוא הפר תנאי שברשיון;
{{ח:תתת|(4)}} הוא או ממלא תפקיד בכיר בעסקו הורשעו בעבירה שיש עמה קלון או בעבירה שמפאת חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק כקבלן כוח אדם;
{{ח:תתת|(5)}} הוא הוכרז פושט רגל או פסול דין, ואם הוא תאגיד – ניתן לגביו צו פירוק זמני או מונה לו כונס נכסים או שהתאגיד החליט על פירוק מרצון;
{{ח:תתת|(6)}} הוא הפר חובה מהותית מהחובות המוטלות עליו על פי הוראה שבחיקוק, בהסכם קיבוצי או בחוזה עבודה המעניק זכויות לעובדים, לאחר שניתנה לו התראה מאת השר.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש נגד בעל רשיון כתב אישום לפיו הוא עלול להיות מורשע בעבירה כאמור בסעיף קטן (א)(4) או הוגשה בקשה להכרזתו כפושט רגל, ואם הוא תאגיד – הוגשה בקשה למתן צו לפירוקו או למינוי כונס נכסים, רשאי השר, לאחר שנתן לבעל הרשיון הזדמנות להביא טענותיו, להתלות את רשיונו עד לסיום ההליכים.

{{ח:סעיף|7|המשך העסקת עובדים}}
{{ח:ת}} קבלן כוח אדם שרשיונו בוטל, הותלה או לא חודש רשאי להמשיך ולהעסיק את העובדים שהעסיק אצל זולתו ערב הביטול, ההתליה או אי־החידוש למשך תקופה שהורה השר; השר רשאי להורות כאמור אם נוכח שהדבר דרוש לשם הגנה על העובדים ובהתחשב בנסיבות ביטול הרשיון, או התלייתו או אי־חידושו.

{{ח:סעיף|8|ערעור}}
{{ח:ת}} הרואה את עצמו נפגע מהחלטת השר לגבי בקשה שהגיש, תנאי ברשיון, ביטול הרשיון, התלייתו או אי־חידושו על פי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, רשאי לערער עליה בפני בית הדין הארצי לעבודה תוך 45 ימים מיום שהגיעה ההחלטה לידיעתו.

{{ח:סעיף|9|דיווח והודעה על שינוי בפרטים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רשיון ימסור לשר, אחת לשנה במועד שיורה השר, דין וחשבון, מאושר על ידי רואה חשבון, על עיסוקו כקבלן כוח אדם, שיכלול נתונים בדבר מספר עובדיו, לפי ענף עבודה, מקומות עבודתם, תקופות עבודתם, שכרם, תשלומים בקשר לעובדיו על פי חיקוק, ונתונים נוספים כיוצא באלה שיורה השר.
{{ח:תת|(ב)}} נתקיימו, לדעת השר, נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת, ימסור בעל רשיון לשר, לפי דרישתו, דין וחשבון כאמור בסעיף קטן (א) מדי תקופה הקצרה משנה שהורה השר.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רשיון יודיע לשר בכתב על כל שינוי בפרט שהוא מסר לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} תוך 30 ימים מיום השינוי.

{{ח:סעיף|9א|מתן שירותי כוח אדם של עגורנאים|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעסוק אדם כקבלן כוח אדם הנותן שירותי כוח אדם של עובדים שהם עגורנאים המפעילים עגורן אלא אם כן הוא בעל היתר מיוחד לכך מאת שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים ועל פי תנאי ההיתר האמור; שירותי כוח אדם כאמור יינתנו רק באמצעות הצבת עגורנאי מוסמך, שהוא עובדו של קבלן כוח האדם.
{{ח:תת|(ב)}} היתר לפי סעיף קטן (א) יינתן רק לתאגיד שמטרתו ועיסוקו היחידים הם מתן שירותי כוח אדם של עובדים שהם עגורנאים מוסמכים.
{{ח:תת|(ג)}} על בקשה להיתר, היתר ובעל היתר לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בעניין בקשה לרישיון, רישיון ובעל רישיון, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נוסף על כל תנאי אחר, תנאי למתן היתר הוא כי המבקש הציג אישור מאת מפקח עבודה ראשי שהוא עומד בדרישות בטיחות בעבודה הנוגעות בדבר לפי {{ח:חיצוני|פקודת הבטיחות בעבודה|פקודת הבטיחות בעבודה [נוסח חדש], התש״ל–1970}}, {{ח:חיצוני|חוק ארגון הפיקוח על העבודה|וחוק ארגון הפיקוח על העבודה, התשי״ד–1954}};
{{ח:תתת|(2)}} נוסף על כל תנאי שהשר רשאי לקבוע בהיתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, רשאי הוא, בהתייעצות עם מפקח עבודה ראשי, לקבוע בהיתר תנאים לעניין דרישות בטיחות בעבודה, ובדיקת התקיימותו של תנאי כאמור בהיתר תיעשה בידי מפקח עבודה ראשי או מי שהוא הסמיך לכך;
{{ח:תתת|(3)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, החלטת השר לסרב לתת היתר או לחדשו, לבטל היתר או להתלותו מטעמים של בטיחות בעבודה טעונה התייעצות עם מפקח עבודה ראשי, לאחר שמפקח העבודה הראשי נתן לבעל ההיתר או למבקש ההיתר, לפי העניין, הזדמנות לטעון את טענותיו; בוטל היתר או הותלה או סירב השר לחדש היתר בנסיבות כאמור, לא יורה על המשך העסקת העובדים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}} אלא בהתייעצות עם מפקח עבודה ראשי.
{{ח:תת|(ד)}} תאגיד שהוא בעל היתר לפי סעיף זה יהיה פטור מחובת רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות סעיף זה יחולו גם על מי שמספק שירותי עגורנאות באמצעות עובדיו אצל זולתו בלא העמדת עגורן לשימוש הזולת.
{{ח:תת|(ו)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מפקח עבודה ראשי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ארגון הפיקוח על העבודה|בחוק ארגון הפיקוח על העבודה, התשי״ד–1954}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עגורן“ – עגורן צריח כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות הבטיחות בעבודה (עגורנאים, מפעילי מכונות הרמה אחרות ואתתים)|בתקנות הבטיחות בעבודה (עגורנאים, מפעילי מכונות הרמה אחרות ואתתים), התשנ״ג–1992}}, או עגורן אחר שקבע השר באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, ורשאי הוא לקבוע כאמור את העגורן בהתאם למאפייני העגורן או הענף שבו הוא פועל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עגורנאי מוסמך“ – עגורנאי שיש לו הסמכה להפעיל עגורן.

{{ח:סעיף|10|מתן שירותים בין־ארציים של כוח־אדם|תיקון: תשס״ה, תש״ע, תשע״ז, [י״פ הודעות]}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} לא יעסוק אדם כקבלן כוח אדם הנותן שירותי כוח אדם של עובדים שאינם תושבי ישראל, אלא אם כן הוא בעל היתר מיוחד לכך מאת שר הפנים ועל פי תנאי ההיתר האמור; הוראת פסקה זו לא תחול על מתן שירותתי כוח אדם של עובדים שהם מסתננים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 1י2|בסעיף 1י2 לחוק עובדים זרים, התשנ״א–1991}}, בידי קבלן כוח אדם, ותחול על קבלן כוח אדם העוסק במתן שירותי כוח אדם של עובדים כאמור חובת רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.
{{ח:תתת|(2)}} היתר לפי פסקה (1) יינתן רק לתאגיד שמטרתו ועיסוקו היחידים הם מתן שירותי כוח אדם של עובדים שאינם תושבי ישראל.
{{ח:תתת|(3)}} תאגיד שהוא בעל היתר לפי פסקה (1), יהא פטור מחובת רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.
{{ח:תתת|(4)}} על בקשה להיתר, היתר ובעל היתר לפי פסקה (1), יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בעניין בקשה לרישיון, רישיון ובעל רישיון, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה: בכל מקום, במקום ”השר“ יקראו ”שר הפנים“, וסמכות השר להתקין תקנות לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} ולפי {{ח:פנימי|סעיף 2|הסעיף האמור}} תהא נתונה לשר הפנים, לאחר התייעצות עם השר.
{{ח:תת|(א1)}} לא יעסוק אדם כקבלן כוח אדם הנותן שירותי כוח אדם של עובדים מישראל במקום עבודה בחוץ לארץ, אלא אם כן הוא בעל היתר מיוחד לכך מאת השר ועל פי תנאי ההיתר האמור, וזאת נוסף על הרישיון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}; על בקשה להיתר, היתר ובעל היתר לפי סעיף קטן זה, יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בעניין בקשה לרישיון, רישיון ובעל רישיון, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} השר או שר הפנים, לפי העניין, רשאים לסרב מתן ההיתר, להתנות את מתן ההיתר בתנאים נוספים, או לקבוע תנאים כאמור בהיתר בהתחשב, בין היתר, בצורך בקיום חובותיו של קבלן כוח האדם כלפי עובדיו, ולגבי מתן שירותי כוח אדם של עובדים שאינם תושבי ישראל – גם במצב התעסוקה בישראל.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} הענקת היתר לפי סעיף זה למתן שירותי כוח אדם של עובדים שאינם תושבי ישראל בענף הבנין, וכן חידושו של היתר כאמור מותנים בתשלום אגרה שנתית, בסכום של 10,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 2008; בשנת 2025, 14,253 ש״ח)}}, שתשולם בידי מבקש ההיתר או בעל ההיתר, לפי הענין (בסעיף קטן זה – אגרת רישיון שנתית).
{{ח:תתת|(2)}} שר הפנים, לאחר התייעצות עם השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות ותנאים בדבר פטור מאגרה שנתית או סכום מופחת של אגרה שנתית לגבי היתר כאמור בפסקה (1) שענינו מתן שירותי כוח אדם כאמור באותה פסקה בסוגי עבודה מסוימים, כפי שיקבע.
{{ח:תתת|(3)}} הסכום האמור בפסקה (1) יעודכן ב־1 בינואר של כל שנה, בהתאם לשיעור עליית מדד המחירים לצרכן הידוע באותו מועד לעומת המדד שהיה ידוע ב־1 בינואר של השנה שקדמה לה.

{{ח:סעיף|10א|רישוי קבלני שירות|תיקון: תשס״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2 עד 9}} והוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}}, ובכלל זה סמכות השר להתקין תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 3|3(א)(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 4|ו־4(ב)}}, יחולו לגבי קבלן שירות, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א)}}, במקום פסקה (1) יקראו:
{{ח:תתתת|”(1)}} הוא, או המנהל מטעמו, לפי העניין, הם בעלי ניסיון ניהולי או עסקי, וכן בעלי ידע בתחום זכויות עובדים;“;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(ב)}}, במקום ”בהוכחת יציבותו הכלכלית של מבקש הרישיון ובקיומם“ יקראו ”בקיומם“.
{{ח:תת|(ב)}} השר, לאחר התייעצות עם ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ועם ארגון המעבידים שלדעת השר הוא ארגון מעבידים יציג ונוגע בדבר, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע כי הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי סוגים מסוימים של קבלני שירות או של סוגים מסוימים של שירות בתחומים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}}.
{{ח:תת|(ג)}} השר רשאי, בצו, בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ועם ארגון המעבידים שלדעת השר הוא ארגון מעבידים יציג ונוגע בדבר, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השניה}}, ובלבד שלא יוסיף {{ח:פנימי|תוספת 2|לתוספת}} תחום עבודה שהשכר הממוצע המשולם בו עולה על השכר הממוצע כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|10ב|איסור התקשרות עם מי שאינו בעל רישיון או היתר מיוחד|תיקון: תשע״א, תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} לא יקבל אדם שירות כוח אדם מקבלן כוח אדם או שירות מקבלן שירות, ולא יתקשר עמם לקבלת שירותים כאמור, אלא אם כן קבלן כוח האדם הוא בעל רישיון או היתר מיוחד לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, לפי העניין, והמציא לאותו אדם העתק ממנו, או שקבלן השירות הוא בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} והמציא לאותו אדם העתק ממנו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על יחיד שמקבל את שירות כוח האדם או את השירות שלא לצורך עסק, משלח יד או שירות ציבורי.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: תנאי עבודה}}

{{ח:סעיף|11|חובת עריכת הסכם עבודה בכתב}}
{{ח:תת|(א)}} תנאי עבודה של העובד אצל קבלן כוח אדם ייערכו בהסכם בכתב ביניהם, אלא אם כן חל עליהם הסכם קיבוצי המסדיר את תנאי עבודתו של העובד אצל קבלן כוח האדם.
{{ח:תת|(ב)}} קבלן כוח אדם ימסור לעובד לפני תחילת העסקתו עותק מההסכם בכתב שנערך ביניהם; חל עליהם הסכם קיבוצי, יאפשר הקבלן לעובד לעיין בו.

{{ח:סעיף|12|איסור על קבלן ומעסיק בפועל לחייב עובד בתשלום}}
{{ח:תת|(א)}} לא יקבל קבלן כוח אדם ולא ידרוש בדרך כלשהי מעובד שהוא מעסיק או ממועמד לעבודה אצלו, כל תמורה בעד שירותיו או החזר הוצאותיו, בין במישרין ובין בעקיפין.
{{ח:תת|(ב)}} מי שאצלו מועסק בפועל עובד של קבלן כוח אדם לא ידרוש ולא יגבה מהעובד בדרך כלשהי תמורה מלאה או חלקית של סכומים שהוא שילם לקבלן כוח האדם בעד שירותיו או כהחזר הוצאותיו; בין במישרין בין בעקיפין.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי תשלום בעד הכשרה מקצועית אם היא ניתנת למועמד לעבודה לפני תחילת העסקתו בידי קבלן כוח אדם לשם הכשרתו לעבודתו.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, דרך כלל או לסוגים, סייגים ותנאים לחיוב בתשלום בעד הכשרה מקצועית, לרבות בדבר סוגי הכשרה מקצועית שאין לחייב את העובד או המועמד לעבודה בתשלום בעדם לפי סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (חיוב בתשלום בעד הכשרה מקצועית)|תקנות העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (חיוב בתשלום בעד הכשרה מקצועית), התשנ״ח–1997}}.}}

{{ח:סעיף|12א|העסקת עובד של קבלן כוח אדם|תיקון: תש״ס, תשס״א־2, תשס״ב־2, תשס״ג, תשס״ד, תשס״ה־2, תשס״ט, תשס״ט־2, תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} לא יועסק עובד של קבלן כוח אדם אצל מעסיק בפועל תקופה העולה על תשעה חודשים רצופים; יראו רציפות בעבודה לענין סעיף זה אפילו חלה בה הפסקה לתקופה שאינה עולה על תשעה חודשים.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי השר, במקרים חריגים, להתיר העסקת עובד אצל מעסיק בפועל תקופה העולה על תשעה חודשים, ובלבד שתקופת ההעסקה הכוללת אצל אותו המעסיק בפועל לא תעלה על חמישה עשר חודשים.
{{ח:תת|(ג)}} הועסק עובד כאמור אצל אותו מעסיק בפועל תקופה העולה על תשעה חודשים רצופים או על תקופה נוספת שהוארכה לפי סעיף קטן (ב), ייחשב העובד כעובד המעסיק בפועל, בתום תקופת תשעת החודשים או תקופת ההארכה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד)}} נחשב עובד של קבלן כוח אדם כעובדו של המעסיק בפועל כאמור בסעיף קטן (ג), יצורף ותק העובד בתקופת העסקתו על ידי קבלן כוח האדם אצל אותו מעסיק בפועל, לותק העובד בתקופת העסקתו אצל המעסיק בפועל.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} סעיף זה לא יחול על עובד זר שהוא עובד של קבלן כוח אדם בעל היתר למתן שירותי כוח אדם של עובדים שאינם תושבי ישראל לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}}, ומועסק אצל מעסיק בפועל, בסוג עבודה, בענף עבודה או בתחום עבודה המפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}; בפסקה זו, ”עובד זר“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים|בחוק עובדים זרים, התשנ״א–1991}}.
{{ח:תתת|(2)}} השר, בהסכמת שר הפנים, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|13|החלת תנאי עבודה|תיקון: תש״ס, תשס״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} תנאי העבודה, ובמקום שיש בו הסכם קיבוצי – הוראות ההסכם הקיבוצי, החלים על עובדים במקום העבודה שבו עובדים גם עובדי קבלן כוח אדם, יחולו, לפי הענין, על העובדים של קבלן כוח האדם המועסקים באותו מקום עבודה, בהתאמה, בין היתר, לסוג העבודה ולותק בעבודה אצל המעסיק בפועל.
{{ח:תת|(ב)}} חלים על העובד של קבלן כוח אדם יותר מהסכם קיבוצי אחד, ינהגו לפי ההוראה שהיא לטובת העובד; לענין סעיף קטן זה, ”הסכם קיבוצי“ – לרבות הסכם קיבוצי החל על עובדים מכוח סעיף קטן (א) או הסכם קיבוצי המסדיר את תנאי העבודה אצל קבלן כוח האדם.
{{ח:תת|(ג)}} הוראת סעיף קטן (א) לא תחול לגבי עובד שתנאי עבודתו אצל קבלן כוח האדם מוסדרים בהסכם קיבוצי כללי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}, ובלבד שהסכם כאמור הורחב בצו הרחבה, וההגדרה ”הסכם קיבוצי“ {{ח:פנימי|סעיף 1|שבסעיף 1}} לא תחול לענין זה.

{{ח:סעיף|13א|אי־תחולה על עובד מחשוב|תיקון: תשס״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 12א|סעיפים 12א}} {{ח:פנימי|סעיף 13|ו־13}} לא יחולו על עובד של קבלן כוח אדם המועסק אצל מעסיק בפועל בתפקידי מחשוב; לענין זה, ”תפקידי מחשוב“ – תחזוקה, פיתוח והטמעה של מערכות מחשוב.

{{ח:סעיף|14||תיקון: תש״ס}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|15|תניה בטלה בחוזה}}
{{ח:ת}} תניה בחוזה האוסרת, בין לחלוטין ובין באופן זמני, על המעסיק בפועל במקום העבודה שבו מועסק עובדו של קבלן כוח האדם להעסיק את העובד, או האוסרת, במישרין או בעקיפין, על העובד כאמור להיות עובדו של המעסיק בפועל במקום עבודה כאמור – אין לה תוקף.

{{ח:סעיף|16|איסור העסקה בשביתה או השבתה}}
{{ח:ת}} קבלן כוח אדם לא יעסיק עובדים הבאים במקום עובדים המשתתפים בשביתה ולא יעסיק עובדים במקום עובדים המושבתים עקב השבתה, כל עוד השביתה או ההשבתה מתקיימות.

{{ח:סעיף|17|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה באות להוסיף על זכותו של עובד מכוח דין, הסכם קיבוצי או חוזה עבודה.

{{ח:סעיף|18|איסור התניה}}
{{ח:ת}} זכותו של עובד לפי חוק זה איננה ניתנת להתניה או לויתור.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|19|פיקוח|תיקון: תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי להסמיך מפקחים, מבין עובדי משרדו, לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי חוק זה, למעט ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}}.
{{ח:תת|(א1)}} שר הפנים רשאי להסמיך מפקחים, מבין עובדי משרד הפנים, לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה לגבי מי שנותן שירותי כוח אדם של עובדים שאינם תושבי ישראל, ובכלל זה פיקוח על ביצוע הוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}}.
{{ח:תת|(א2)}} על הסמכת מפקחים לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 5ב|סעיף 5ב(ב) לחוק עובדים זרים, התשנ״א–1991}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} קבלן כוח אדם ימסור למפקח, לפי דרישתו, כל מידע, פרטים ומסמכים הקשורים בפעולותיו, תוך המועד שנקבע בדרישה או באופן תקופתי במועדים שצויינו בה.
{{ח:תת|(ג)}} לשם ביצוע תפקידיו לפי חוק זה רשאי מפקח –
{{ח:תתת|(1)}} להיכנס לכל מקום שיש לו יסוד להניח כי מועסקים בו בני אדם, או שבו מתנהל עסקו של קבלן כוח אדם, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא לפי צו של שופט;
{{ח:תתת|(2)}} לבדוק כל פנקס, תעודה, דין וחשבון או מסמך אחר ולהעתיק מהם;
{{ח:תתת|(3)}} להיות מלווה על ידי שוטר, אם יש לו יסוד לחשוש להפרעה בביצוע תפקידו.
{{ח:תת|(ד)}} לשם גילוי עבירה לפי חוק זה, ובהתקיים חשד סביר לעבירה כאמור, יהיו למפקח סמכויות החקירה המסורות לקצין משטרה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|ו־3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}, ובלבד שהנחקר לא חייב לתת תשובה שיש בה כדי להפלילו.
{{ח:תת|(ה)}} מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי חוק זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו, והוא לובש מדי מפקח, בצבע ובצורה שהורו לעניין זה השר ושר הפנים, ובלבד שהמדים כאמור אינם נחזים להיות מדי משטרה;
{{ח:תתת|(2)}} יש בידו תעודת מפקח החתומה בידי השר או שר הפנים, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על פי דרישה.

{{ח:סעיף|20|עונשין|תיקון: תשס״ט־2, תשע״א, תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} אלה דינם כפל הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, תשל״ז–1977}}, (להלן – חוק העונשין):
{{ח:תתת|(1)}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיפים 9}}, {{ח:פנימי|סעיף 12|12(א) או (ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 19|או 19(ב)}};
{{ח:תתת|(2)}} קבלן כוח אדם שלא קיים חובותיו על פי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}};
{{ח:תתת|(3)}} קבלן שירות העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, כפי שהוחל {{ח:פנימי|סעיף 10א|בסעיף 10א(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 10|או 10(א) או (א1)}}, דינו – מאסר ששה חודשים.
{{ח:תת|(ב1)}} קבלן שירות העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(א)}}, כפי שהוחל {{ח:פנימי|סעיף 10א|בסעיף 10א(א)}}, דינו – מאסר שישה חודשים.
{{ח:תת|(ג)}} מי שהפריע למפקח להשתמש בסמכויותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}}, דינו – מאסר ששה חודשים.
{{ח:תת|(ד)}} מי שהתקשר עם קבלן כוח אדם שאין לו רישיון או היתר מיוחד, לפי העניין, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10ב|סעיף 10ב}}, או מי שהתקשר עם קבלן שירות שאין לו רישיון בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10ב|הסעיף האמור}}, דינו – הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין}}, ואם קיבל שירות כוח אדם מקבלן כוח אדם שאין לו רישיון או היתר מיוחד, לפי העניין, או קיבל שירות מקבלן שירות שאין לו רישיון בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10ב|אותו סעיף}}, דינו – הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין}} בעבור כל עובד שהועסק אצלו במסגרת שירות כוח האדם או השירות כאמור.

{{ח:סעיף|21|חובת פיקוח}}
{{ח:תת|(א)}} נושא משרה חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 20|בסעיף 20}} בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו; המפר את חובתו האמורה, דינו – קנס כקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין}}; לענין סעיף זה, ”נושא משרה“ – מנהל פעיל בתאגיד, שותף – למעט שותף מוגבל – ופקיד שתפקידו למנוע הפרת חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}} בידי תאגיד, חזקה היא שנושא משרה הפר חובתו האמורה בסעיף זה, אלא אם כן הוכיח שנהג ללא מחשבה פלילית וללא רשלנות ועשה כל שניתן כדי למנוע את העבירה.

{{ח:סעיף|21א|דין המדינה|תיקון: תשס״א, תשע״ב}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה דין המדינה כדין כל אדם אחר וכשהיא המעסיק בפועל, כדין כל מעסיק בפועל.

{{ח:סעיף|22|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} חוק זה בא להוסיף על הוראות כל חיקוק ולא לגרוע ממנו.

{{ח:סעיף|23|סמכות בית הדין}}
{{ח:ת}} לבית הדין לעבודה סמכות ייחודית לדון בתובענה שעילתה בהוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|24|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה|בחוק בית הדין לעבודה, התשכ״ט–1969}}.}}

{{ח:סעיף|25|ביצוע ותקנות|תיקון: תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} השר ממונה על ביצוע הוראות חוק זה, למעט {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}}, והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.
{{ח:תת|(ב)}} שר הפנים ממונה על ביצוע הוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}} והוראות חוק זה החלות לעניין היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|הסעיף האמור}}, והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצוען, לאחר התייעצות עם השר.

{{ח:סעיף|26|תחילה והוראת מעבר}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה בתום ששה חודשים מיום פרסומו.

{{ח:סעיף|27|פרסום}}
{{ח:ת}} חוק זה יפורסם ברשומות תוך 20 ימים מיום קבלתו בכנסת.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה|תיקון: תשס״ט־2}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 12א|סעיף 12א(ה)}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 1 פרט 1}}
{{ח:ת}} ענף הבניין.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה|תיקון: תשס״ט־2}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|ההגדרה ”קבלן שירות“ שבסעיף 1}}, {{ח:פנימי|סעיף 10א|וסעיף 10א}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} שמירה ואבטחה.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} ניקיון.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״א באדר התשנ״ו (12 במרס 1996).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''אורה נמיר'''
שרת העבודה והרווחה
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]