חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה, התשמ״ו–1985}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000448}} {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ו, 15|חוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210452.pdf}}, {{ח:תיבה|128|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210475.pdf}}; {{ח:תיבה|ח״ת תשמ״ו, 10|חוק התקציב לשנת הכספים 1986|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_562708.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ו, 144|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210478.pdf}}, {{ח:תיבה|145|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210473.pdf}}, {{ח:תיבה|162|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210496.pdf}}, {{ח:תיבה|168|תיקון לחוק החברות הממשלתיות|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210491.pdf}}, {{ח:תיבה|202|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210501.pdf}}, {{ח:תיבה|241|תיקון מס׳ 69 [צ״ל: מס׳ 68] לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210502.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 8|תיקון מס׳ 71 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210522.pdf}}, {{ח:תיבה|93|תיקון מס׳ 72 לפקודת מס הכנסה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210568.pdf}}, {{ח:תיבה|159|תיקון מס׳ 75 לפקודת מס הכנסה – השכרת דירה למגורים|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210611.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ז, 911|תיקון לתקנות מס הכנסה (תיאומים לגבי שנת המס 1986 ותיקונים שונים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5029.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ח, 72|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב)|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210660.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 28|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210719.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 4|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210756.pdf}}, {{ח:תיבה|131|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210812.pdf}}, {{ח:תיבה|188|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211705.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 125|חוק הסדרים במשק מדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211727.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 41|חוק הסדרים במשק מדינה (תיקוני חקיקה) (מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211668.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 26|חוק מס הכנסה (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_210977.pdf}}, {{ח:תיבה|44|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211701.pdf}}.

''שינוי תקופת הוראת שעה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ג, 534|צו מס הכנסה (הקדמת מועד לסיום תחולת הוראות שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5508.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: הוראות יסוד}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: שכר ותנאי עבודה}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תנאי עבודה}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: הגבלה על קבלת עובדים חדשים}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: מס יסף}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: חברות ממשלתיות}}

{{ח:פנימי|פרק ד1|פרק ד1: היטל על רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: מס הכנסה}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: ביטוח לאומי}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: רשויות מקומיות – ביטול פטורים מארנונה}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: אגרת לימוד}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: הוראות יסוד}}

{{ח:סעיף|1|המטרה}}
{{ח:ת}} חוק זה קובע הסדרים לשעת החירום שבה מצוי משק המדינה, במטרה לצמצם את ההוצאות של הממשלה ושל גופים אחרים, להגדיל את הכנסות המדינה, ולהשיג יעדים כלכליים נוספים.

{{ח:סעיף|2|תוקף}}
{{ח:תת|(א)}} ענין שלגביו נקבעה הוראה בחוק זה, לא תחול באותו ענין הוראה אחרת שנקבעה בדין, בהוראת מינהל, בהסכם, בצו הרחבה, בפסק דין או בפסק בוררות.
{{ח:תת|(ב)}} פעולה לפי חוק זה לא תיחשב עבירה על הוראת דין, הוראת מינהל או תקנון או הפרתם, אי ציות לפסק דין או לפסק בוררות או הפרה של הוראה בהסכם או התחייבות אחרת, ולא תהווה עילה לתביעה משפטית, בין פלילית ובין אזרחית, או לתביעה אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”הסכם“ – לרבות הסכם קיבוצי כללי או מיוחד כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}, חוזה עבודה או הסדר אחר, קיבוצי או אישי, שלפיו מעביד משלם שכר לעובד או מסדיר קבלת אדם לעבודה או סיום עבודתו, יחסי עבודה או זכויות וחובות של הארגונים בעלי ההסכם, או חלק מעניינים אלה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: שכר ותנאי עבודה}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|3|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף ציבורי“ –
{{ח:תתת|(1)}} כל משרד ממשרדי הממשלה;
{{ח:תתת|(2)}} כל גוף מתוקצב כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 21|בסעיף 21 לחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}, למעט החברות הממשלתיות שהממשלה תקבע לענין זה בהודעה ברשומות, ולענין {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳}} – גם למעט בנק ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} תאגיד שהממשלה משתתפת בתקציבו, במישרין או בעקיפין, שהרשות המוסמכת קבעה לענין זה בהודעה ברשומות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעביד“ – כל המשלם שכר או אחראי לתשלומו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – לרבות חייל בשירות קבע בצבא־הגנה לישראל, שוטר וסוהר, ולרבות עובד המועסק מחוץ לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שכר“ – הכנסת עבודה כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|בסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תשלום נילווה“ – כל תשלום או הטבה שאינם שכר והם משתלמים בקשר לעבודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות המוסמכת“ – שר האוצר או מי שהוא הסמיך לענין {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, דרך כלל או לענין מסויים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התקופה הראשונה“ – החדשים יולי, אוגוסט וספטמבר 1985;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התקופה השניה“ – התקופה שמיום 1 באוקטובר 1985 עד יום 31 במרס 1986.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תנאי עבודה}}

{{ח:סעיף|4|שכר בתקופה הראשונה}}
{{ח:ת}} כל עובד, וכן כל מי שמקבל שכר מאת המדינה, לא יהיו זכאים לשכר או לתשלום נילווה בעד התקופה הראשונה בסכום העולה על השכר או התשלום הנילווה ששולם להם באותה תקופה, או שהיו זכאים להם כדין לפני התקופה הראשונה ולא שולמו להם.

{{ח:סעיף|5|פיצוי התייקרות}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופה הראשונה ובתקופה השניה ישלמו המדינה או גוף ציבורי לכל מי שמקבל מהם שכר, וכן ישלם כל מעביד לעובדו, פיצוי התייקרות, פיצוי חד־פעמי, תוספת התייקרות ותוספת יוקר כמשמעותם בהסכם קיבוצי כללי בדבר תוספת היוקר בתקופת החירום שנחתם בין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים לבין ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ביום 16 ביולי 1985 (להלן – ההסכם) רק בהתאם להסכם, ולא ישלמו תוספת יוקר לפי הסכם קיבוצי אחר או לפי צו הרחבה שניתן לגביו.
{{ח:תת|(ב)}} הפיצויים והתוספות לפי ההסכם לא ישולמו לעובד המועסק מחוץ לישראל ושכרו משולם במטבע חוץ, וסעיפים 2(א) ו־(ב) להסכם לא יחולו גם לגבי עובד ששכרו צמוד למטבע חוץ אם הוא מחושב לפי שער החליפין ביום תחילת התקופה הראשונה או אחריו.

{{ח:סעיף|6|חישוב שכר בעתיד|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:ת}} השכר כפי שחושב בתקופה הראשונה על פי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיפים 4}} {{ח:פנימי|סעיף 5|ו־5}} יהיה החל מיום 1 באוקטובר 1985 הבסיס לחישוב תוספת היוקר או לכל חישוב אחר לצורך קביעת שכר, רכיב שלו או תוספת לו המשתנים לפי השינויים בתוספת היוקר, בשכר הממוצע, במדד המחירים לצרכן או במדד אחר שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, או בשער מטבע חוץ; השינויים האמורים יהוו חלק מן השכר לצורך חישובי שכר, רכיב שלו או תוספת לו בעתיד.

{{ח:סעיף|7|מענק לבעלי הכנסות נמוכות|תיקון: תשמ״ו־5, תשמ״ו־7, תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקרת ההכנסה“ –
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי עובד לענין החדשים אוגוסט 1985 עד אפריל 1986, ולגבי יחיד אחר לענין החדשים אוגוסט 1985 עד מרס 1986 – תקרת ההכנסה כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}}, שהמס החל עליה הוא בשיעור של 20%;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי עובד במשרה מלאה, או מקבל קיצבה בשל משרה כאמור, לענין החדשים מאי עד יולי 1986, ולגבי יחיד אחר שאיננו בגדר עובד, לענין החדשים אפריל עד יולי 1986 – הכנסה עד לסכום של 555 שקלים חדשים לחודש;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה שולית“ – חלק שכרו של עובד וחלק הכנסתו של יחיד אחר, העולה על תקרת ההכנסה אך אינו עולה על תשלומי הביטוח הלאומי שלו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – יחיד שעבד במקום עבודה אחד ושמעבידו חייב לנכות משכרו תשלומי ביטוח לאומי, וכן מקבל קיצבה בשל פרישה מעבודה שאיננה צמודה למדד שטרם מלאו לו 65 שנים בגבר ו־60 שנים באשה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בסיס המענק“ –
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי עובד –
{{ח:תתתתת|(א)}} סכום שכר העבודה או הקיצבה שלו, לפי הענין, בעד כל אחד מהחדשים אוגוסט 1985 עד אפריל 1986, עד תקרת ההכנסה;
{{ח:תתתתת|(ב)}} ולגבי עובד במשרה מלאה או מקבל קיצבה בשל משרה כאמור – סכום שכר העבודה או הקיצבה שלו, לפי הענין, בעד כל אחד מהחדשים מאי עד יולי 1986, עד תקרת ההכנסה;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי יחיד אחר –
{{ח:תתתתת|(א)}} 8⁄12 מהכנסתו המשמשת בסיס לתשלומי הביטוח הלאומי שלו בשנת המס 1985, ולגבי מי שתקופת השומה המיוחדת שלו לשנת המס 1985 נסתיימה לפני 1 באוקטובר 1985 – הבסיס כאמור לשנת המס 1986, והכל עד לסכום תקרת ההכנסה;
{{ח:תתתתת|(ב)}} 1⁄12 מהכנסתו המשמשת בסיס לתשלומי הביטוח הלאומי שלו בשנת המס 1986, לכל אחד מהחדשים אפריל עד יולי 1986, עד לסכום תקרת ההכנסה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תשלומי ביטוח לאומי“ –
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי עובד –
{{ח:תתתתת|(א)}} דמי ביטוח על פי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}};
{{ח:תתתתת|(ב)}} היטל חינוך והיטל חינוך על־יסודי המשתלמים לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_211857.pdf|סעיף 8 לחוק לימוד חובה (תיקון מס׳ 11), התשל״ח–1978}};
{{ח:תתתתת|(ג)}} היטל לפי {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית#סעיף 22ה|סעיף 22ה לחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}};
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי יחיד אחר – סכום השווה ל־5.35% מבסיס המענק או שיעור תשלומי הביטוח הלאומי שאותו יחיד חייב בו, מבסיס המענק – לפי הנמוך שביניהם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מס“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משרה מלאה“ – משרה שהמשכורת המשתלמת בשלה איננה משכורת חלקית {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה ומס מעסיקים (ניכוי ממשכורת ותשלום מס מעסיקים)#סעיף 5|שתקנה 5(א) לתקנות מס הכנסה ומס מעסיקים (ניכוי ממשכורת ותשלום מס מעסיקים), התש״ם–1980}}, חלה עליה, ואיננה שכר עבודה כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה ומס מעסיקים (ניכוי משכר עבודה ותשלום מס מעסיקים)|בתקנות מס הכנסה ומס מעסיקים (ניכוי משכר עבודה ותשלום מס מעסיקים), התש״ם–1980}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} יחיד שהכנסתו אינה עולה על בסיס המענק, יהא זכאי לקבל מהמדינה מענק בסכום השווה לסכום תשלומי הביטוח הלאומי שלו.
{{ח:תתת|(2)}} יחיד שהכנסתו עולה על בסיס המענק בסכום שאינו עולה על הכנסתו השולית, יהא זכאי לקבל מהמדינה מענק בסכום השווה להפרש שבין תשלומי הביטוח הלאומי שלו לבין –
{{ח:תתתת|(א)}} סכום השווה ל־70% מהכנסתו השולית – לגבי החדשים אוגוסט וספטמבר 1985;
{{ח:תתתת|(ב)}} סכום השווה ל־20% מהכנסתו השולית – לגבי החדשים אוקטובר 1985 עד אפריל 1986;
{{ח:תתתת|(ג)}} סכום השווה לסכום המענק שעל פי פסקה (1) פחות הסכום שבו עולה הכנסתו על בסיס המענק, ובלבד שהסכום שיופחת כאמור לא יעלה על 30 שקלים חדשים – לגבי החדשים מאי עד יולי 1986, אם הוא יחיד שאינו עובד במשרה מלאה, ולגבי החדשים אפריל עד יולי 1986, אם הוא יחיד אחר שאינו בגדר עובד.
{{ח:תת|(ג)}} המענק ישתלם לעובד בדרך הבאה:
{{ח:תתת|(1)}} המעביד ישלם לעובד את המענק, ביחד עם השכר בעד אותו חודש, והמדינה תחזיר למעביד את הסכום ששילם כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} המעביד יקזז את הסכום המגיע לו לפי פסקה (1), תחילה מהניכויים במקור שניכה מעובדיו על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}} ולאחר מכן ממס המעסיקים שהוא חייב בו על פי {{ח:חיצוני|חוק מס מעסיקים|חוק מס מעסיקים, התשל״ה–1975}}; לא ניתן לקזז כאמור את מלוא הסכום, יגיש המעביד לפקיד השומה דרישה להחזר, בטופס שקבע הנציב, ופקיד השומה יחזיר לו את הסכום האמור תוך שלושים ימים מיום קבלת הדרישה האמורה; לא החזיר פקיד השומה במועד האמור סכום שהיה עליו להחזיר, יהא חייב להחזירו בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א לפקודת מס הכנסה}} שנצברו בתקופה שמיום קבלת הדרישה להחזר עד יום התשלום.
{{ח:תת|(ד)}} המענק ישתלם ליחיד שאיננו בגדר עובד דרך קיזוז סכום המענק המתואם, שייעשה עם תום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת, מהמס שהוא חייב בו לשנת המס 1985 או לשנת המס 1986, לפי הענין, ולגבי מי שתקופת השומה המיוחדת שלו לשנת המס 1985 נסתיימה לפני 1 באוקטובר 1985 – מהמס שהוא חייב בו לשנת המס 1986; לא היה ליחיד האחר מס שניתן לקזז כנגדו את סכום המענק, כולו או חלקו, יראו את הסכום שלא קוזז כמס ששולם ביתר; לענין זה, ”מענק מתואם“ –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי שנת המס 1985 – כל שמינית מסכום המענק כשהיא מיוחסת לחודש אחר החל בחודש אוגוסט;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי שנת המס 1986 – כל 1⁄12 מסכום המענק כשהוא מיוחס לחודש אחר מהחדשים אפריל עד יולי 1986;
{{ח:תת}} כשכל חלק כאמור בפסקאות (1) ו־(2) מתואם לפי שיעור עליית המדד על פי האמור {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א לפקודה}}, ותקופת התיאום היא מהחודש שאליו מיוחס החלק ועד תום שנת המס או תקופת השומה המיוחדת.
{{ח:תת|(ה)}} המענק לא ייחשב כהכנסה לכל דבר וענין.

{{ח:סעיף|8|דחיית חיובים קיבוציים|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} כל שינוי בשיעורי שכר, לרבות הגדלה או הצמדה, שנקבע לפני תחילתו של חוק זה, או בתקופה הראשונה או השניה, לגבי מי שמקבל שכר מאת המדינה או גוף ציבורי אחר, על פי הסכם קיבוצי כללי או מיוחד או הסדר קיבוצי אחר, או לפי דין, הוראת מינהל, צו הרחבה, פסק דין או פסק בוררות, ואשר תחילת ביצועו נקבעה למועד שבתקופה הראשונה או השניה, לא יבוצע בתקופה הראשונה והשניה ומועד תחילת ביצועו יידחה עד לתום התקופה השניה; בשל שינוי כאמור לא ישולם תשלום כלשהו בעד תקופה שקדמה לתום התקופה השניה; לענין סעיף קטן זה, ”שינוי שתחילת ביצועו נקבעה למועד שבתקופה הראשונה או השניה“ – כל שינוי שתחילת תשלומו בפועל חלה במועד כאמור או נקבעה למועד כאמור, אף אם הוא מתייחס לתקופה שקדמה לתחילתו של חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על –
{{ח:תתת|(1)}} שינויים בשכרם של אחיות, של חיילים בשירות הקבע בצבא־הגנה לישראל, של שוטרים ושל סוהרים;
{{ח:תתת|(2)}} שינויים הנובעים מהצטרפות להסכם קיבוצי (מסגרת) לשנים 1984–1986, מס׳ 7128/84, שנחתם ביום 24 ביוני 1984 בין המעסיקים בשירות הציבורי לבין ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} שינויים שלגביהם נקבעו הוראות בהסכמים קיבוציים שנחתמו ביום 23 בספטמבר 1985 בין מדינת ישראל ומעסיקים ציבוריים אחרים לבין ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל; שינויים אלה יבוצעו במועדים ובתנאים שנקבעו בהסכמים האמורים; ההסכמים האמורים יפורסמו ברשומות.

{{ח:סעיף|8א|שכר של נושא משרה שיפוטית|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} משכורת היסוד ותוספת הותק השיפוטי של נושא משרה שיפוטית כהגדרתו בהחלטת המשכורת יוגדלו ביום 1 באוקטובר 1985 וביום 1 בינואר 1986 בשיעורים שנקבעו על פי {{ח:חיצוני|החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית#סעיף 6|סעיף 6 להחלטת המשכורת}}, ובלבד שלענין זה יראו כאילו השכר הממוצע היה ביום 1 באוקטובר 1985 – 707.80 שקלים חדשים, וביום 1 בינואר 1986 – 840.00 שקלים חדשים, וכאילו {{ח:חיצוני|החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית#סעיף 6|בסעיף 6(ב) להחלטת המשכורת}}, במקום ”ב־1 באפריל 1983“ נאמר ”ב־1 ביולי 1985“; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו לגבי מי שמקבל שכר של שופט ואינו נושא משרה שיפוטית.
{{ח:תת|(ב)}} החל ביום 1 באפריל 1986 ייקרא {{ח:חיצוני|החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית#סעיף 6|סעיף 6(ב) להחלטת המשכורת}} כאילו במקום ”ב־1 באפריל 1983“ נאמר ”ב־1 באפריל 1985“; הוראת סעיף קטן זה תחול גם לגבי מי שמקבל שכר של שופט ואינו נושא משרה שיפוטית.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה עדיפות לכל דבר וענין על האמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיפים 6}} {{ח:פנימי|סעיף 8|ו־8(א)}} ועל כל הוראה אחרת בחוק זה או בחיקוק אחר, אך אינן גורעות מן האמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בסעיף 5(א)}}.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”החלטת המשכורת“ – {{ח:חיצוני|החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית|החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית, התשמ״א–1981}}.

{{ח:סעיף|8ב|משכורת מתמחה בעריכת דין|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} מתמחה העובד במשרה מלאה לא תקטן משכורתו הכוללת לחודש פברואר 1986 מסכום 342.00 שקלים חדשים; מתמחה שמשרתו חלקית, יחול לגביו סעיף זה בשינוי המחוייב מחלקיות משרתו.
{{ח:תת|(ב)}} המשכורת לפי סעיף קטן (א) תעודכן אחרי חודש פברואר האמור לפי תוספות יוקר ותוספות שכר כלליות שישולמו בשירות הציבורי.
{{ח:תת|(ג)}} עדיפותו של סעיף זה כעדיפותו של {{ח:פנימי|סעיף 8א|סעיף 8א}}.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”מתמחה“ – מי שמתמחה לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|חוק לשכת עורכי הדין, התשכ״א–1961}}.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: הגבלה על קבלת עובדים חדשים}}

{{ח:סעיף|9|הגבלה על קבלת עובדים חדשים}}
{{ח:ת}} עד תום שנת הכספים 1985 לא יקבל גוף ציבורי עובדים חדשים, בין על פי מכרז ובין על פי חוזה מיוחד או בדרך אחרת, באופן שמספר העובדים שהוא יעסיק יעלה על המפורט להלן, אלא אם כן התירה זאת הרשות המוסמכת בנסיבות מיוחדות:
{{ח:תת|(1)}} לגבי שירות המדינה – על מספר המשרות כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}};
{{ח:תת|(2)}} לגבי הרשויות המקומיות – על מספר הקטן ב־4000 לעומת מספר העובדים במשרות מלאות שהיו מועסקים בהן ב־31 במרס 1985; שר הפנים יורה על חלוקת מספר זה בין הרשויות המקומיות;
{{ח:תת|(3)}} לגבי כל גוף ציבורי שפסקאות (1) או (2) אינן חלות עליו – על מספר עובדים הקטן ב־3% לעומת מספר העובדים במשרות מלאות שהיו מועסקים בו בתחילת התקופה הקובעת; אין בהוראה זו כדי לגרוע מחובתו של גוף ציבורי להקטין את מספר עובדיו על פי החלטות של הממשלה שניתנו לפני 1 ביולי 1985;
{{ח:ת}} בסעיף זה, ”עובד“ – למעט חייל בשירות הקבע בצבא־הגנה לישראל.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|10|החלה על לשכת נשיא המדינה, הכנסת ומשרד מבקר המדינה}}
{{ח:ת}} לשכת נשיא המדינה, הכנסת ומשרד מבקר המדינה לא יקבלו עד תום שנת הכספים 1985 עובדים חדשים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}} באופן שמספר עובדיהם יעלה על המפורט {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}}, אלא אם כן התירו זאת מנהל לשכת נשיא המדינה, יושב ראש הכנסת או מבקר המדינה, לפי הענין, בנסיבות מיוחדות.

{{ח:סעיף|11|החלה על בנק ישראל}}
{{ח:ת}} בנק ישראל לא יקבל עד תום שנת הכספים 1985 עובדים חדשים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}, באופן שמספר העובדים שהוא יעסיק יעלה על מספר הקטן ב־3% לעומת מספר העובדים במשרות מלאות שהיו מועסקים בו בתחילת התקופה הקובעת, אלא אם כן התיר זאת, בנסיבות מיוחדות, המזכיר הכללי של הבנק באישור הרשות המוסמכת.

{{ח:סעיף|12|החלה על המוסדות הלאומיים|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:ת}} הודיעו ההסתדרות הציונית העולמית, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, הקרן הקיימת לישראל וקרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל, לשר האוצר, על רצונן לתאם פעולות עם הממשלה בדבר ביצוע חוק זה, יחולו עליהן הוראות חוק זה כאילו היו גוף ציבורי, {{ח:פנימי|סעיף 9|וסעיף 9}} ייקרא לענין זה, כאילו במקום ”הרשות המוסמכת“ נאמר ”גזבר הסוכנות היהודית לארץ ישראל“; ולענין {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(ב)}} דין הודעה כאמור כדין פעולה לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|13|הוראות הרשות המוסמכת}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות המוסמכת רשאית לתת הוראות בכל הנוגע לביצוע {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימנים ב׳}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|ו{{ח:הערה|־}}ג׳ לפרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראה של הרשות המוסמכת על פי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, יכול שתהיה מותנית בתנאים או מוגבלת בזמן, בסכום או בדרך אחרת, ויכול שתחול על סוגי עובדים, סוגי מעבידים, ענפי עבודה או מקומות עבודה, או שתקבע הוראות שונות לפי סוגי עובדים, סוגי מעבידים, ענפי עבודה או מקומות עבודה, והכל לפי שיקול דעתה של הרשות המוסמכת.

{{ח:סעיף|14|מסירת מידע}}
{{ח:תת|(א)}} כל מעביד חייב למסור לרשות המוסמכת, לפי דרישתה, בדרך ובמועדים שקבעה בדרישה, כל מידע שיש בו צורך לביצוע {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יגלה אדם מידע שהגיע אליו כרשות מוסמכת אלא לצורך ביצוע עבודתו או לביצוע חוק זה או על פי צו של בית משפט בקשר להליך משפטי.

{{ח:סעיף|15|סייג}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:חיצוני|חוק פיצויי פיטורים|חוק פיצויי פיטורים, התשכ״ג–1963}}, לא תישמע טענה, כי עקב תחולתו של חוק זה חלה הרעה מוחשית בתנאי עבודתו של עובד, או כי נוצרו נסיבות שביחסי עבודה שבהן אין לדרוש ממנו שימשיך בעבודתו.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: מס יסף}}

{{ח:סעיף|16|פרשנות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ג|בסימן {{ח:הערה|[צ״ל: בפרק]}} זה}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}};
{{ח:תת|(2)}} ”בסיס המס“ – הכנסה חייבת, למעט הכנסת עבודה והכנסה מהשקעות ציבור כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסים|בחוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסים, התשמ״ד–1984}};
{{ח:תת|(3)}} ”הכנסת עבודה“ – הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 2(2)}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.5|או 2(5) לפקודת מס הכנסה}}, למעט תשלומים לבעל שליטה כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 32|בסעיף 32(9) לפקודה}}, בחברת מעטים כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 76|בסעיף 76 לפקודה}}, ולמעט תשלומים לקרוב כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 76|בסעיף 76 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|17|הטלת המס ושיעורו}}
{{ח:ת}} אדם החייב במס הכנסה על בסיס המס לגבי שנת המס 1985 ישלם מס יסף בשיעור של 81⁄3% ממס ההכנסה שהוא חייב בו על בסיס המס, ואולם מי ששיעור המס הגבוה ביותר שהוא חייב בו על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 121|סעיף 121 לפקודת מס הכנסה}} הוא 30%, יראו את סכומי מס היסף ששילם כמקדמה על חשבון מס ההכנסה שהוא חייב בו לשנת המס 1985.

{{ח:סעיף|18|מקדמות}}
{{ח:ת}} מי שחייב בתשלום מקדמות על חשבון מס הכנסה לשנת המס 1985, יהא חייב בתשלום מקדמות על חשבון מס יסף (להלן – מקדמות מס יסף) בשיעור ממקדמות מס ההכנסה האמורות, כמפורט להלן:
{{ח:תת|(1)}} נישום שיש לו שנת מס רגילה – מקדמת מס יסף חדשית בשיעור של 10%, שתשולם יחד עם מקדמת מס ההכנסה המשתלמת החל בחודש יולי 1985 ועד תום שנת המס 1985;
{{ח:תת|(2)}} נישום שיש לו תקופת שומה מיוחדת שטרם נסתיימה ביום 1 ביולי 1985 – מקדמת מס יסף חדשית בשיעור של 81⁄3% מסכום המקדמה החדשית שהוא חייב בתשלומה החל בחודש יולי 1985, כפול ב־12 ומחולק במספר החדשים שנותרו עד תום תקופת השומה המיוחדת; מקדמות מס יסף ישולמו יחד עם מקדמות מס הכנסה.

{{ח:סעיף|19|ניכוי במקור}}
{{ח:ת}} מי שחייב בניכוי מס הכנסה במקור מסכום כלשהו הנכלל בבסיס המס ינכה בנוסף לסכום מס ההכנסה גם סכום מס יסף בשיעור של 10% מסכום מס ההכנסה שהוא מנכה ויעבירנו לפקיד השומה יחד עם מס ההכנסה שניכה.

{{ח:סעיף|20|יתרת מס}}
{{ח:ת}} על כל תשלום מס הכנסה לשנת המס 1985 {{ח:פנימי|סעיף 18|שסעיפים 18}} {{ח:פנימי|סעיף 19|או 19}} אינם חלים עליו יווסף תשלום מס יסף בשיעור של 81⁄3% ממס ההכנסה.

{{ח:סעיף|21|החלת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}} יחולו, בשינויים המחוייבים, על מס יסף כאילו היה מס הכנסה.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: חברות ממשלתיות}}

{{ח:סעיף|22|דיבידנד מחברות ממשלתיות|תיקון: תשמ״ו־6}}
{{ח:תת|(א)}} בתקופה שמיום י״ב בתמוז התשמ״ה (1 ביולי 1985) עד יום א׳ בניסן התשמ״ז (31 במרס 1987) רשאים השרים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}, יחד עם שר הכלכלה והתכנון, להורות לחברה ממשלתית לחלק דיבידנד בשיעור ובמועדים שיקבעו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי חברה שמחמת החלטה לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות#סעיף 63א|סעיף 63א לחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}, אין הוראות {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות#סעיף 33|סעיף 33(ג) לחוק האמור}} חלות עליה.

{{ח:קטע2|פרק ד1|פרק ד1: היטל על רכב|תיקון: תשמ״ו־7}}

{{ח:סעיף|22א|הוראת שעה לענין היטל על רכב|תיקון: תשמ״ו־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק היטל על רכוש (הוראת שעה)|בחוק היטל על רכוש (הוראת שעה), התשמ״ה–1985}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: מס הכנסה}}

{{ח:סעיף|23|הוראות שעה לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}|תיקון: תשמ״ו־7}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}} תיקרא כאילו –
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} כהוראת שעה מיום 1.7.1985 עד יום 30.6.1986.}}
{{ח:תת|(2)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} כהוראת שעה מיום 1.7.1985 עד יום 31.3.1987.}}

{{ח:סעיף|24|הוראת שעה לענין נקודות קיצבה בעד ילדים|תיקון: תשמ״ו־3, תשמ״ח, תשמ״ט, תש״ן־2, תש״ן־3, תשנ״א, תשנ״ב, תשנ״ג, ק״ת תשנ״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} כהוראת שעה מיום 1.7.1985 עד יום 28.2.1993.}}

{{ח:סעיף|24א|הוראת שעה לענין זיכוי לתושב ישראל|תיקון: תשמ״ו־3, תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”ילד“ – מי שטרם מלאו לו שמונה עשרה שנים.
{{ח:תת|(ב)}} יחיד שבכל שנת המס 1986 לא היה לו ילד שכלכלתו עליו יהא זכאי בשנת המס האמורה ל־13⁄4 נקודות זיכוי במקום שתי נקודות הזיכוי שעל פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 34|סעיף 34 לפקודת מס הכנסה}}.

{{ח:סעיף|24ב|שיעור המס על הכנסה בעד עבודה במשמרת שניה ושלישית|תיקון: תשמ״ו־3, ק״ת תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משמרת שניה“ – מכסת העבודה היומית המלאה, שאיננה פחותה משבע שעות רצופות, על פי סידור העבודה הקבוע, ואשר שעת ההתחלה שלה היא לאחר תום שעות העבודה של המשמרת הראשונה אך לא לפני שעה 14.00;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משמרת שלישית“ – מכסת העבודה היומית המלאה, שאיננה פחותה משש שעות רצופות, על פי סידור העבודה הקבוע, ואשר שעת ההתחלה שלה היא בתום המשמרת השניה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תוספת משמרות“ – תוספת שכר המשתלמת בעד עבודה במשמרת שניה או שלישית על פי הסכם קיבוצי או צו הרחבה כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}.
{{ח:תת|(ב)}} בתקופה שמיום כ״א באדר ב׳ התשמ״ו (1 באפריל 1986) עד יום כ״ד בתמוז התשמ״ו (31 ביולי 1986) יינתן זיכוי מהמס בשיעור של 10% מהכנסה מעבודה במשמרת שניה או שלישית של העובדים המפורטים להלן, העובדים במפעלי תעשיה שעיקר פעילותם בשנת המס 1986 היא פעילות ייצורית כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק עידוד התעשיה (מסים)|בחוק עידוד התעשיה (מסים), התשכ״ט–1969}}, אם המעביד משלם תוספת משמרות בשל העבודה במשמרת שניה או שלישית; ואלה הם:
{{ח:תתת|(1)}} העובדים בייצור;
{{ח:תתת|(2)}} עובדי המינהלה ועובדי השירותים שבעל המפעל הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה כי עבודתם במשמרת השניה או השלישית חיונית להפעלת קווי הייצור במפעל.
{{ח:תת|(ג)}} סכום הזיכוי לפי סעיף קטן (ב) לא יעלה על 1380 שקלים חדשים לשנה; סכום זה יותאם לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 120ב|סעיף 120ב לפקודה}} כאילו היה תקרת הכנסה ויעוגל ל־60 השקלים החדשים הקרובים.

{{ח:סעיף|24ג|השעיה של מתן אישורים להשקעה במחקר ופיתוח|תיקון: תשמ״ו־3, תשמ״ז־2}}
{{ח:ת}} בתקופה שמיום כ״א באדר ב׳ התשמ״ו (1 באפריל 1986) עד יום י״ג בניסן התשמ״ח (31 במרס 1988) לא יינתנו אישורים לביצוע מחקר מדעי ופיתוח מדעי ולהנפקה מזכה, על פי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (הטבות להשקעה בניירות ערך שתמורתם נועדה למחקר מדעי)|חוק מס הכנסה (הטבות להשקעה בניירות ערך שתמורתם נועדה למחקר מדעי), התשמ״ד–1984}}.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: ביטוח לאומי}}

{{ח:סעיף|25|הוראת שעה לענין השכר הממוצע}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}} כהוראת שעה לגבי החדשים יולי, אוגוסט וספטמבר 1985.}}

{{ח:סעיף|26|הוראות שעה לענין קיצבאות ילדים|תיקון: תשמ״ו־3, תשמ״ז־2, תשמ״ז־3, תשמ״ח, תשמ״ט, תש״ן, תש״ן־2, תש״ן־3, תשנ״א, תשנ״ב, תשנ״ג, ק״ת תשנ״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}} כהוראת שעה מיום 1.7.1985 עד יום 28.2.1993.}}

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: רשויות מקומיות – ביטול פטורים מארנונה}}

{{ח:סעיף|27|תיקון {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה)|חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה)}}|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה)|בחוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה), התשי״ג–1953}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} מי שהיו פטורים לפי הפסקאות האמורות בסעיף קטן (א) יהיו חייבים בשנת הכספים 1985 בתשלום שלושה רבעים מסכום הארנונה שהיו פטורים מתשלומו כאמור (להלן – הסכום הנוסף) וזאת בנוסף לסכום הארנונה שממנו לא היו פטורים כאמור; הסכום הנוסף ישולם בתוספת הפרשי הצמדה כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הרשויות המקומיות (ריבית והפרשי הצמדה על תשלומי חובה)#סעיף 1|בפסקה (1) להגדרת ”הפרשי הצמדה“ שבסעיף 1 לחוק הרשויות המקומיות (ריבית והפרשי הצמדה על תשלומי חובה), התש״ם–1980}}, אלא שלגבי שני שלישים מן הסכום הנוסף תיקרא ההגדרה האמורה כאילו במקום ”פברואר“ נאמר בה ”ספטמבר“; שר הפנים רשאי לקבוע בתקנות הוראות בדבר הדרכים והמועדים לתשלום הסכום הנוסף כאמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו תקנות הסדרים לשעת חירום במשק המדינה (דרכים ומועדים לתשלום ארנונה), התשמ״ו–1985.}}
{{ח:תת|(ג)}} רשות מקומית רשאית, באישור שר הפנים, לקבוע לעצמה כללים לעיגול סכומים ולחישובם והוראות נוהל, העשויים לפשט את ביצועו של סעיף קטן (ב), ובלבד שלא יהיה בהם כדי להגדיל את סכום הארנונה שאדם חייב בה.

{{ח:סעיף|27א|סייג לגביית ארנונות|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:ת}} לא תגבה רשות מקומית ארנונה כללית לשנת הכספים 1986 בסכומים שיש בהם העלאה של יותר מ־170% מעל שיעורי הארנונות לשנת הכספים 1985, אלא באישור שר הפנים ושר האוצר; הוראה זו תחול רק על רשות מקומית שהשרים סירבו לתת לגביה אישור כאמור לפני כ״ד בסיון התשמ״ו (1 ביולי 1986), ולענין זה יראו כל רשות שלא ביקשה אישור כאמור עד יום כ״ג באייר התשמ״ו (1 ביוני 1986) כאילו ויתרה עליו.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: אגרת לימוד}}

{{ח:סעיף|28|תיקון חוק אגרת לימוד במוסדות להשכלה גבוהה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב בחוק אגרת לימוד במוסדות להשכלה גבוהה (הוראת שעה), התשמ״ה–1985.}}

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|29|דין המדינה}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול גם על המדינה.

{{ח:סעיף|30|עונשין}}
{{ח:ת}} העובר על הוראה מהוראות חוק זה או על תקנה, צו או הוראת מינהל שניתנו לפיו, דינו – מאסר שנה.

{{ח:סעיף|31|אחריות מנהל}}
{{ח:ת}} תאגיד שעבר על הוראה מהוראות חוק זה רואים כאחראי לעבירה גם כל חבר הנהלה, מנהל או פקיד אחראי של אותו תאגיד, ואפשר להביאו לדין ולהענישו כאילו עבר הוא את העבירה, אם לא הוכיח אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} שהעבירה נעברה שלא בידיעתו;
{{ח:תת|(2)}} שנקט בכל האמצעים הנאותים כדי למנוע את התאגיד מלעבור את העבירה.

{{ח:סעיף|32|תוקף|תיקון: תשמ״ו־4}}
{{ח:תת|(א)}} כל פעולה שנעשתה בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה)|לתקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה), התשמ״ה–1985}} (להלן – התקנות), יראוה כפעולה שנעשתה כדין, וכל זכות או חיוב שנבעו מן {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה)|התקנות}} יעמדו בתקפם, ואולם {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (הסדרים לשעת חירום במשק המדינה)#סעיף 28|תקנה 28(א)(1) לתקנות}} בטלה מיום התקנתה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיפים 4}} {{ח:פנימי|סעיף 8|ו־8(א)}}, סעיף 2 להחלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית (תיקון), התשמ״ו–1985 אשר פורסמה ביום ו׳ בכסלו התשמ״ו (19 בנובמבר 1985), תקף לכל דין ולכל דבר וענין.

{{ח:סעיף|33|קביעת הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|חוק בנק ישראל}}|תיקון: תשמ״ו, תשמ״ו־2, תשמ״ו־4}}
{{ח:ת}} בתקופה שעד יום כ״ג בסיון התשמ״ו (30 ביוני 1986) או עד מינוי מועצה מייעצת וועדה מייעצת לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|חוק בנק ישראל, התשי״ד–1954}}, לפי המוקדם, יהיה נגיד בנק ישראל רשאי, באישור הממשלה, לקבוע הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|חוק בנק ישראל, התשי״ד–1954}}, אף ללא התייעצות עם המועצה המייעצת או הוועדה המייעצת; שטרי כסף שינפיק בנק ישראל בתקופה שמיום כ׳ בטבת התשמ״ו (1 בינואר 1986) עד יום כ״ג בסיון התשמ״ו (30 ביוני 1986) ישאו את דמות חתימתו של נגיד בנק ישראל לבדו.

{{ח:סעיף|34|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום י״ב בתמוז התשמ״ה (1 ביולי 1985).

{{ח:סעיף|35|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(1)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

סעיף התקציב	המשרד	שיא כוח אדם חדש

03	ראש הממשלה	603

{{ח:תת}} ראש הממשלה
189

{{ח:תת}} סטטיסטיקה
414

05	אוצר	5890

{{ח:תת}} אוצר (ראשי)
1036

{{ח:תת}} מס הכנסה ורכוש
3195

{{ח:תת}} מכס ומס ערך מוסף
1659

06	פנים	661

07	משטרה	18578

{{ח:תת}} משרד המשטרה
47

{{ח:תת}} משטרת ישראל
15572

{{ח:תת}} שירות בתי הסוהר
2898

{{ח:תת}} רזרבה למשטרה
61

08	משפטים	1570

{{ח:תת}} משרד המשפטים
806

{{ח:תת}} הנהלת בתי המשפט
764 {{ש}} {{מוקטן|(לא כולל שופטים)}}

09	חוץ	830

10	כלכלה ותכנון	52

15	בטחון	2344

17	מינהל האזרחי	819

19	מדע ופיתוח	55

20	חינוך ותרבות	2281

{{ח:תת}} חינוך ותרבות
1871

{{ח:תת}} טלוויזיה לימודית
191

{{ח:תת}} חינוך התיישבותי
219

22	דתות	372

23	עבודה ורווחה	4100

24	בריאות	19080

25	תגמולים לנכים	64

29	בינוי ושיכון	1794

{{ח:תת}} בינוי ושיכון
698

{{ח:תת}} מינהל לבניה כפרית
130

{{ח:תת}} מחלקת עבודות ציבוריות
966

30	קליטה ועליה	403

33	חקלאות	2235

{{ח:תת}} חקלאות
1289

{{ח:תת}} מינהל המחקר החקלאי
946

34	אנרגיה ותשתית	252

36	תעשיה ומסחר	646

37	תיירות	198

40	תחבורה	795

43	מחלקת המדידות	348

89	מפעלי אוצר – מדפיס	153

91	מכון לפריון העבודה	159

92	מכון לאמצעי הוראה	0

93	רכבת ישראל	1345

95	נמל יפו וחדרה	6

96	מפעלי תקשורת	4268

98	מינהל מקרקעי ישראל	485

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

שיא כוח אדם חדש

01	נשיא המדינה	39

02	כנסת	325.5

11	מבקר המדינה	501

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״א בתשרי התשמ״ו (26 בספטמבר 1985).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''יצחק מודעי'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]