חוק שכר שווה לעובדת ולעובד

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ״ו–1996}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000013}} '''חוק קודם:''' {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ד, 166|חוק שכר שווה לעובדת ולעובד|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209678.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 70|חוק בית הדין לעבודה|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_211655.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 202|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209677.pdf}}.

'''חוק חדש:''' {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ו, 230|חוק שכר שווה לעובדת ולעובד|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211296.pdf}}, {{ח:תיבה|370|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_ec_317267.pdf}}, {{ח:תיבה|387|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_ec_317864.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 280|חוק תובענות ייצוגיות|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299748.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 606|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301483.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 339|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301639.pdf}}, {{ח:תיבה|604|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}, {{ח:תיבה|662|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303832.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 422|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_581462.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|מטרת החוק}}
{{ח:ת}} חוק זה נועד לקדם שוויון ולמנוע אפליה בין המינים בכל הנוגע לשכר או לכל גמול אחר בקשר לעבודה.

{{ח:סעיף|2|הזכות לשכר שווה|תיקון: תשע״ד־2}}
{{ח:ת}} עובדת ועובד המועסקים אצל אותו מעסיק באותו מקום עבודה, זכאים לשכר שווה בעד אותה עבודה, עבודה שווה בעיקרה או עבודה שוות ערך; הוראה זו תחול גם לענין כל גמול אחר, שנותן מעסיק לעובד או עבורו בקשר לעבודתו; לענין חוק זה, ”גמול אחר“ – כל תוספת, טובת הנאה, קצובה, מענק, תנאים נלווים, תשלום לכיסוי הוצאות, תשלומים בשל החזקת רכב, שימוש בטלפון, מכסת שעות נוספות, רכישת ספרות מקצועית, ביגוד, שימוש ברכב, או כל תגמול אחר בכסף או בשווה כסף, במישרין או בעקיפין, והכל אף אם אינם שכר עבודה.

{{ח:סעיף|3|עבודות שוות ערך}}
{{ח:ת}} יראו עבודה כשוות ערך לחברתה, אף אם הן אינן אותן עבודות או עבודות השוות בעיקרן זו לזו, אם הן בעלות משקל שווה, בין היתר מבחינת הכישורים, המאמץ, המיומנות והאחריות הנדרשים לביצוען ומבחינת התנאים הסביבתיים שבהם הן מבוצעות.

{{ח:סעיף|4|סמכות שיפוט ותרופות|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לבית הדין לעבודה סמכות ייחודית לדון בתובענות לפי חוק זה;
{{ח:תת|(ב)}} בתובענה לפי חוק זה רשאי בית הדין לעבודה, נוסף על כל סעד אחר, לפסוק פיצויים, אף אם לא נגרם נזק של ממון, בשיעור שייראה לו בנסיבות העניין.

{{ח:סעיף|5|מינוי מומחה לניתוח עיסוקים מטעם בית הדין}}
{{ח:תת|(א)}} בתובענה לפי חוק זה רשאי בית הדין לעבודה, על פי בקשת אחד הצדדים, למנות מומחה לניתוח עיסוקים מטעמו של בית הדין, אשר יחווה את דעתו לענין השאלה האם העבודות שבמחלוקת הן אותן עבודות, עבודות שוות בעיקרן או עבודות שוות ערך, לפי הענין (להלן – המומחה); לא ביקש צד כלשהו למנות מומחה, רשאי בית הדין למנותו, אם ראה צורך בכך, בנסיבות מיוחדות.
{{ח:תת|(ב)}} בית הדין לעבודה רשאי לקבוע את שכר טרחתו והוצאותיו של המומחה שישולמו על ידי בעלי הדין או על ידי חלק מהם, או בנסיבות מיוחדות ומנימוקים שיירשמו, מאוצר המדינה, הכל כפי שקבע בית הדין.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר העבודה והרווחה, רשאי לקבוע סדרי דין בדבר מתן חוות דעת המומחה, מינויו, סמכויותיו וחובותיו, ובהסכמת שר האוצר – את התעריף המרבי של שכר הטרחה שישולם לו.

{{ח:סעיף|6|הפרש בשכר|תיקון: תשע״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} אין בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} כדי למנוע הפרש בשכר או בגמול אחר המתחייב מאופיה או ממהותה של העבודה הנדונה ובכלל זה תפוקת העבודה, איכות העבודה, הוותק בעבודה, ההכשרה או ההשכלה, או מיקומו הגיאוגרפי של מקום העבודה, והכל כשאין בכך משום אפליה מטעמי מין.
{{ח:תת|(ב)}} מצא בית הדין לעבודה, בתובענה לפי חוק זה, כי העבודות שבמחלוקת הינן אותן עבודות, עבודות שוות בעיקרן או עבודות שוות ערך, וטען המעסיק שקיימות נסיבות כאמור בסעיף קטן (א) המצדיקות הפרש בשכר או בגמול אחר, עליו נטל ההוכחה.

{{ח:סעיף|6א|פרסום מידע|תיקון: תשע״ד, תש״ף}}
{{ח:ת}} מי שמוטלת עליו חובה לפי חיקוק המנוי {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} לפרסם מידע או לדווח על שכר של עובדים ונושאי משרה, יכלול בפרסום או בדיווח כאמור התייחסות לפי מין; שר הכלכלה רשאי, באישור הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי של הכנסת, לשנות, בצו, את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|6ב|דוח שכר שנתי בהתייחסות לפי מין|תיקון: תש״ף}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מידע רגיש“ – סוד מסחרי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק עוולות מסחריות#סעיף 5|בסעיף 5 לחוק עוולות מסחריות, התשנ״ט–1999}}, ומידע שטעמים של ביטחון המדינה מצדיקים שלא לגלותו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פילוח עובדים“ – חלוקת העובדים במקום העבודה לקבוצות לפי סוגי עובדים, סוגי משרות או סוגי דירוגים, והכול בהתאם לסוג ולאופי מקום העבודה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שכר“ – לרבות גמול אחר כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, ובלבד שמשתלם עליו מס לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מי שמוטלת עליו חובה לפי חיקוק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6א|בסעיף 6א}}, ומעסיק המעסיק יותר מ־518 עובדים (בסעיף זה – מעסיק) יערוך, אחת לשנה, דוח פנימי על בסיס נתונים שאסף ובו יפורט השכר הממוצע של עובדים המועסקים אצלו, בפילוח עובדים תוך פירוט פערי השכר הממוצע בין גברים לנשים באחוזים בכל קבוצת עובדים במקום העבודה (בסעיף זה – דוח פנימי); הדוח יכלול את כל הנתונים כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}; איסוף ועיבוד המידע לשם הכנת דוח פנימי ייעשו באופן המצמצם את הפגיעה בפרטיות ואת סיכוני אבטחת המידע.
{{ח:תת|(ג)}} אחת לשנה, עם עריכת דוח פנימי ובהתבסס עליו, ימסור מעסיק לכל עובד מידע בדבר הקבוצה שהוא משתייך אליה בפילוח העובדים, סוגי העובדים, המשרות או הדירוגים בקבוצה ופערי השכר באותה קבוצה באחוזים, ובלבד שאין במסירת המידע הפרה של כל דין אחר.
{{ח:תת|(ד)}} אחת לשנה, עם עריכת דוח פנימי ובהתבסס עליו, יפרסם המעסיק לציבור דוח פומבי, לרבות באתר האינטרנט שלו אם יש כזה; הדוח יכלול את הנתונים כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}; בפרסום יוצגו פערי השכר הממוצע של העובדים המועסקים אצל המעסיק באחוזים, בלי לגלות את כינוי קבוצות העובדים במקום העבודה ובאופן שאינו מאפשר את זיהויו של עובד ואינו כולל מידע רגיש.
{{ח:תת|(ה)}} בדוח פומבי כאמור בסעיף קטן (ד) רשאי מעסיק לפרט נתונים נוספים המסבירים את פערי השכר בכל קבוצת עובדים, ובלבד שיובאו תחת כותרת נפרדת ולא יכללו מידע המאפשר את זיהויו של עובד מסוים.
{{ח:תת|(ו)}} על אף האמור בסעיף קטן (ד), לעניין גוף המדווח לממונה על השכר במשרד האוצר לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 33א|סעיף 33א לחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}, יראו דיווח של הנתונים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}} לממונה על השכר במשרד האוצר ופרסומם על ידו כפרסום דוח פומבי כמשמעותו בסעיף קטן (ד), ובלבד שהגוף המדווח העביר את המידע באופן שקבע הממונה על השכר במשרד האוצר, כפי שביקש ובמועדים שקבע.
{{ח:תת|(ז)}} החל מיום ב׳ בסיוון התשפ״ב (1 ביוני 2022), רשאי שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לקבוע, בצו, כי הוראות סעיף זה יחולו גם על מעסיק המעסיק 518 עובדים לכל היותר, במספר כפי שיקבע.
{{ח:תת|(ח)}} שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, רשאי, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לשנות, בצו, את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השנייה}} ואת {{ח:פנימי|תוספת 3|התוספת השלישית}}, ובלבד שבצו לשינוי {{ח:פנימי|תוספת 3|התוספת השלישית}} לא תיקבע חובה לחשיפת מידע רגיש נוסף או מידע שעלול לאפשר את זיהוי עובדיו של מעסיק.

{{ח:סעיף|7|מסירת מידע|תיקון: תשע״ד־2}}
{{ח:ת}} מעסיק ימסור לעובדו, לפי דרישת העובד, מידע לענין חוק זה בדבר רמות שכר של עובדים המועסקים אצלו, לפי סוגי עובדים, סוגי משרות או סוגי דירוגים, ובלבד שהמעסיק אינו חייב למסור מידע אלא במידה הדרושה לפי הענין, שיימנע מגילוי פרטים מזהים של עובדים, ושאין במסירת המידע הפרה של כל דין אחר.

{{ח:סעיף|7א|התיישנות|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} תקופת ההתיישנות לתובענה לפי חוק זה היא חמש שנים.

{{ח:סעיף|8|הוראות לעניין הפרשי שכר|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב)}} הגיעו לעובד הפרשי שכר שנקבע מועד לתשלומו לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת השכר|חוק הגנת השכר, התשי״ח–1958}}, מכוח תובענה לפי חוק זה יהיה המועד לתשלומם לענין {{ח:חיצוני|חוק הגנת השכר|החוק האמור}} – היום השמיני שלאחר מתן פסק הדין, ו”היום הקובע“ – היום התשיעי שלאחר מועד התשלום האמור.
{{ח:תת|(ג)}} הורה בית הדין לעבודה על עיכוב ביצוע פסק דין בתובענה לפי חוק זה עד להכרעה בערעור, לא יחולו פיצויי הלנת שכר כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הגנת השכר|בחוק הגנת השכר, התשי״ח–1958}}, על הפרשי שכר מכוח פסק דין כאמור, לגבי התקופה שמיום מתן פסק הדין ועד להכרעה בערעור, אלא אם כן נקבע אחרת בפסק דין שבערעור.

{{ח:סעיף|9|זכות התביעה|תיקון: תשנ״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} תובענה לפי חוק זה יכול שתוגש בידי –
{{ח:תתת|(1)}} העובד;
{{ח:תתת|(2)}} ארגון העובדים היציג באותו מקום עבודה, ובאין ארגון עובדים כאמור ובהסכמת העובד, בידי ארגון העובדים שהעובד חבר בו;
{{ח:תתת|(3)}} בהסכמת העובד – בידי ארגון העוסק בזכויות נשים; בסעיף זה, ”ארגון עובדים יציג“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הסכמים קיבוציים|בחוק הסכמים קיבוציים, התשי״ז–1957}}.

{{ח:סעיף|10|התערבות בתובענות}}
{{ח:ת}} בתובענה לפי חוק זה רשאי בית־הדין לעבודה לתת לארגון העוסק בזכויות נשים, לעובד העלול להיפגע מהתובענה או לארגון עובדים יציג או ארגון עובדים אחר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}, גם אם אינם צדדים לתובענה, להשמיע את דברם, בדרך שיורה.

{{ח:סעיף|11||תיקון: תשנ״ו, תשס״ו}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|12|איסור התנייה}}
{{ח:ת}} זכותו של עובד לפי חוק זה, אינה ניתנת להתניה או לויתור.

{{ח:סעיף|13|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} הטבה הניתנת לעובד, בקשר להולדה או להורות, לא תילקח בחשבון לענין חוק זה.

{{ח:סעיף|14|המדינה כמעסיק|תיקון: תשע״ד־2}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו על המדינה כמעסיק ואולם –
{{ח:תת|(1)}} יראו כל משרד כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי״ט–1959}}, כמקום עבודה נפרד;
{{ח:תת|(2)}} שר העבודה והרווחה ושר האוצר, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, רשאים לקבוע בצו כי יחידה מסויימת או מספר יחידות באותו משרד הם מקום עבודה נפרד.

{{ח:סעיף|15|ביצוע ותקנות|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:תת|(א)}} שר העבודה והרווחה ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים, לאחר התייעצות עם שר העבודה והרווחה, רשאי להתקין תקנות בדבר סדרי דין מיוחדים וקבלת ראיות לענין חוק זה בפני בית הדין לעבודה.

{{ח:סעיף|16|ביטול}}
{{ח:ת}} חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשכ״ד–1964 – בטל.

{{ח:סעיף|17|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה בתום ששה חודשים מפרסומו.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה|תיקון: תשע״ד, תש״ף}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 6א|סעיף 6א}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 1 פרט 1}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}} – {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 33א|סעיף 33א}};

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 1 פרט 2}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק העמותות|חוק העמותות, התש״ם–1980}} – {{ח:חיצוני|חוק העמותות#סעיף 36|סעיף 36(ב)}};

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 1 פרט 3}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידים)|תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידים), התש״ל–1970}} – {{ח:חיצוני|תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידים)#סעיף 21|סעיף 21}};

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 1 פרט 4}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|כללי תאגידי מים וביוב (דוחות תקופתיים ומיידים)|כללי תאגידי מים וביוב (דוחות תקופתיים ומיידים), התש״ע–2010}} – {{ח:חיצוני|כללי תאגידי מים וביוב (דוחות תקופתיים ומיידים)#סעיף 11|סעיף 11(5)}}.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שנייה|תיקון: תש״ף}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 6ב|סעיף 6ב(ב)}})}}}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} נתונים בדבר פילוח העובדים במקום העבודה, כינויה של כל קבוצת עובדים וסוגי העובדים, המשרות או הדירוגים שנכללו בה;

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} נתונים בדבר השכר הממוצע של העובדים המועסקים בחלוקה לפי פילוח העובדים לפי {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 1|פרט (1)}}, תוך פירוט פערי השכר באחוזים בכל קבוצת עובדים בהתייחסות לפי מין;

{{ח:סעיף*|(3)||עוגן=תוספת 2 פרט 3}}
{{ח:ת}} נתונים בדבר השכר הממוצע של העובדים המועסקים אצל המעסיק, בחלוקה להעסקה במשרה מלאה ובמשרה חלקית, לרבות שיעור חלקיות המשרה, תוך פירוט פערי השכר באחוזים בכל היקף משרה בהתייחסות לפי מין;

{{ח:סעיף*|(4)||עוגן=תוספת 2 פרט 4}}
{{ח:ת}} נתונים בדבר שיעור העובדים המועסקים אצל המעסיק, בהתייחסות לפי מין, ששכרם נמוך מהשכר הממוצע במקום העבודה;

{{ח:סעיף*|(5)||עוגן=תוספת 2 פרט 5}}
{{ח:ת}} נתונים בדבר שיעור העובדים המועסקים אצל המעסיק שמשולמת להם השלמה לשכר מינימום מכוח הסכם או הסדר, וכן שיעור העובדים כאמור באחוזים מתוך כלל העובדים, בהתייחסות לפי מין.

{{ח:קטע2|תוספת 3|תוספת שלישית|תיקון: תש״ף}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 6ב|סעיף 6ב(ד)}})}}}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 3 פרט 1}}
{{ח:ת}} נתונים באחוזים בדבר פערי השכר הממוצע של העובדים המועסקים אצל המעסיק לפי פילוח העובדים, בהתייחסות לפי מין;

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 3 פרט 2}}
{{ח:ת}} נתונים באחוזים בדבר פערי השכר הממוצע של העובדים המועסקים אצל המעסיק בחלוקה להעסקה במשרה מלאה ובמשרה חלקית, לרבות שיעור חלקיות המשרה, בהתייחסות לפי מין;

{{ח:סעיף*|(3)||עוגן=תוספת 3 פרט 3}}
{{ח:ת}} נתונים באחוזים בדבר שיעור העובדים המועסקים אצל המעסיק ששכרם נמוך מהשכר הממוצע במקום העבודה, וכן בדבר שיעור העובדים שמשולמת להם השלמה לשכר מינימום מכוח הסכם או הסדר, והכול בהתייחסות לפי מין.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ׳ באדר התשנ״ו (11 במרס 1996).}}
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
* '''אורה נמיר'''
שרת העבודה והרווחה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]