תקנות בריאות העם (מערכות בריכה למי שתיה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות בריאות העם (מערכות בריכה למי שתיה), התשמ״ג–1983}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ג, 728|תקנות בריאות העם (מערכות בריכה למי שתיה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4459.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 135|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5302.pdf}}, {{ח:תיבה|1234, 1235|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5380.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 52ב|סעיף 52ב(4)}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|לפקודת בריאות העם, 1940}}, {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים#סעיף 10|וסעיף 10}} {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים|לחוק רישוי עסקים, התשכ״ח–1968}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת בריכה“ – לרבות הבריכה, צינורות הכניסה לתוכה והיציאה ממנה, החצר שבה נמצאת הבריכה, תכולתה ומיגונה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בריכה“ – מבנה המיועד לאגירה, לויסות ולאספקת מי שתיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיכו לענין תקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המהנדס“ – מהנדס התברואה המחוזי של לשכת הבריאות המחוזית ומהנדס התברואה של מרכז הבריאות ע״ש ברזילי באשקלון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מתכנן“ – מהנדס הרשום בפנקס המהנדסים והאדריכלים לפי {{ח:חיצוני|חוק המהנדסים והאדריכלים|חוק המהנדסים והאדריכלים, התשי״ח–1958}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיגון“ – מתקני הגנה תברואית למערכת בריכה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צינור פליטה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ברז דיגום“ – ברז המיועד לנטילת דגימות לשם בדיקת מי שתיה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית אב“ – תכנית מקיפה להספקת מי שתיה לישוב מסויים.

{{ח:סעיף|2|הוראות לתכנון|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} אין לבנות או לשנות באופן מהותי מערכת בריכה אלא לפי תכנית שאושרה כאמור בתקנת משנה (ג) (להלן – התכנית המאושרת).
{{ח:תת|(ב)}} התכניות ההנדסיות הכוללות את ההיבט התברואי ייחתמו ביד המתכנן ויועברו למהנדס לקבלת אישורו, לפני הגשת בקשה להיתר לפי {{ח:חיצוני|תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות)|תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות), התש״ל–1970}} (להלן – תקנות הבניה).
{{ח:תת|(ג)}} המהנדס רשאי לאשר את התכניות, בתנאים או בלעדיהם, או לסרב לאשרן.
{{ח:תת|(ד)}} התכנית שתוגש למהנדס תכלול:
{{ח:תתת|(1)}} חתך אורך של צינור הניקוז האמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בתקנה 14}};
{{ח:תתת|(2)}} אם קיימת תכנית אב שהיבטיה התברואיים אושרו בידי המהנדס – הנתונים מתוך תכנית האב מתייחסים לבריכה; באין תכנית אב שאושרה כאמור או שהבריכה אינה מופיעה בתכנית האב או שהבריכה המתוכננת שונה מהמתואר בתכנית האב – פרשה טכנית, המתארת את תפקיד הבריכה במערכת הספקת המים של הישוב.

{{ח:סעיף|3|אספקת מים בעת ניקוי|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} תכנון מערכת בריכה, התקנתה, הפעלתה ושילובה במערכת מי שתיה של הישוב ייעשו באופן המאפשר אספקת מים גם בעת ניקויה.

{{ח:סעיף|4|שינויים|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} שינוי מהותי בתכנית המאושרת טעון אישור מראש מאת המהנדס.
{{ח:תת|(ב)}} בתום בנייתה של מערכת בריכה או לאחר ביצוע שינוי מהותי בה, יגיש המתכנן למהנדס את תכנית הביצוע בפועל כשהיא חתומה בידו.

{{ח:סעיף|5|שטיפה וחיטוי מיוחדים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסופקו מים לציבור מבריכה אלא לאחר שטיפתה וחיטויה, במקרים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} אספקה ראשונה מבריכה חדשה;
{{ח:תתת|(2)}} כאשר הבריכה מזוהמת או כאשר קיים חשש, לפי חוות דעתו של המהנדס או של מפעיל הבריכה, כי היא מזוהמת.
{{ח:תת|(ב)}} שטיפה וחיטוי של בריכה, כאמור בתקנת משנה (א) ייעשו באופן שפורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|6|אישור הפעלה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} הפעלת בריכה חדשה תיעשה לאחר שיוגש למהנדס אישור בכתב של המתכנן שהבריכה נבנתה לפי התכנית המאושרת ובהתאם לתקנות אלה.

{{ח:סעיף|7|מבנה סגור|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־3}}
{{ח:תת|(א)}} בריכה חדשה תהיה מבנה סגור.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לאסור את השימוש בבריכה פתוחה אם ראה שהשימוש בה מסכן או עלול לסכן את בריאות הציבור.

{{ח:סעיף|8|מיגון הבריכה|תיקון: תשנ״א־2}}
{{ח:ת}} מיגון הבריכה יתאים לדרישות {{ח:חיצוני|תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות)#תוספת 2 חלק יח|חלק י״ח בתוספת השניה לתקנות הבניה}}.

{{ח:סעיף|9|ברזי דיגום|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־3}}
{{ח:תת|(א)}} בצנרת הבריכה יותקנו ברזי דיגום אשר יאפשרו, להנחת דעתו של המהנדס, דגימת המים במערכת הכניסה והיציאה מהבריכה.
{{ח:תת|(ב)}} ברז הדיגום יהיה מדגם שאישר המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} ליד ברזי הדיגום יותקנו מסעפי קמץ (T Branch) המאפשרים חיבור מיתקן חיטוי נייד.

{{ח:סעיף|10|שטח החצר|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־2}}
{{ח:ת}} שטח חצר הבריכה יהיה כזה שתובטח, להנחת דעתו של המהנדס, גישה נוחה לתחזוקה תקינה של מערכת הבריכה.

{{ח:סעיף|11|גדר|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} השטח שסביב הבריכה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 10|בתקנה 10}} יהיה מגודר בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות)#תוספת 2 חלק יח|לחלק י״ח בתוספת השניה לתקנות הבניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מרחק הגדר מקיר הבריכה יהיה לא פחות משלושה מטרים; אם ראה צורך בכך, בנסיבות מיוחדות, רשאי המהנדס לדרוש מרחק גדול יותר או להתיר מרחק קטן יותר.

{{ח:סעיף|11א|יעוד הבריכה והחצר|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} הבריכה והשטח המגודר סביב הבריכה, לא ישמשו לכל מטרה זולת הספקת מים, אלא באישור מיוחד מאת המנהל.

{{ח:סעיף|12|אחסון חמרים|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} בחצר הבריכה יוחזקו רק הציוד והחמרים הדרושים לתחזוקת מערכת הבריכה ולטיפול במימיה.
{{ח:תת|(ב)}} חמרים הדרושים לטיפול במים יוחזקו רק בהתאם להיתר רעלים לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים|פקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ״א–1981}}.

{{ח:סעיף|13|רצפת הבריכה|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־2}}
{{ח:ת}} רצפת הבריכה תהיה משופעת לכיוון פתח הניקוז בשיפוע מזערי של אחוז אחד (1%); הפרש הגבהים ברצפה בין הנקודה הגבוהה שבה ובין הנקודה הנמוכה לא יפחת מ־10 סנטימטרים.

{{ח:סעיף|14|ניקוז|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־2, תשנ״א־3}}
{{ח:תת|(א)}} בכל בריכה יהיה פתח ניקוז שיותקן במקום הנמוך ביותר ברצפה באופן המאפשר הרקה מוחלטת של הבריכה.
{{ח:תת|(ב)}} בפתח הניקוז יותקן משפך.
{{ח:תת|(ג)}} צינור הניקוז יצוייד במגוף במקום שמחוץ למבנה הבריכה ובקרבת הקיר החיצוני של הבריכה שהגישה אליו נוחה.
{{ח:תת|(ד)}} צינור הניקוז יהיה בקוטר של 150 מילימטרים (6 אינצ׳) לפחות; הקוטר יהיה אחיד לכל אורכו.
{{ח:תת|(ה)}} צינור הניקוז יונח בשיפוע של 2% לפחות בכיוון הזרימה.
{{ח:תת|(ו)}} מערכת הניקוז תהיה בנויה כך שתמנע חדירת מים, חרקים ומכרסמים לתוך הבריכה דרך צינור הניקוז.
{{ח:תת|(ז)}} במערכת הניקוז יותקנו אמצעים למניעת זרימה חוזרת, אם לדעת המתכנן קיימת אפשרות של כניסת מים חוזרים.
{{ח:תת|(ח)}} בבריכה תת־קרקעית שאין לה אפשרות לניקוז טבעי, תותקן משאבה שביכולתה לרוקן בריכה מלאה בתוך 10 שעות.

{{ח:סעיף|15|גג הבריכה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} גג הבריכה יהיה בשיפוע שיאפשר ניקוז שלם של מי גשמים אל מחוץ לבריכה.
{{ח:תת|(ב)}} לכל הפתחים בגג הבריכה תהיה הגבהה של 10 ס״מ לפחות מפני הגג.
{{ח:תת|(ג)}} בגג הבריכה יהיה פתח אוורור המבטיח כניסת אוויר לחלל הבריכה.

{{ח:סעיף|16|שטח פנים הבריכה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} פנים הבריכה יהיה חלק וללא פינות חדות באופן המאפשר את ניקויה.

{{ח:סעיף|17|חמרים|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} כל החמרים של הבריכה, לרבות החמרים לאטימה וצביעה, יהיו עמידים במים ולא יכילו חמרים רעילים.
{{ח:תת|(ב)}} אטימה וצביעה יבוצעו בחמרים שאישר המנהל.

{{ח:סעיף|18|חלקי מתכת|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־3}}
{{ח:ת}} כל חלקי המתכת בבריכה יהיו מוגנים בפני חלודה או עשויים מחומר בלתי מחליד.

{{ח:סעיף|19|צינור הכניסה|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־3}}
{{ח:ת}} בצינור כניסת המים לבריכה יותקן מגוף בחלקו שמחוץ למבנה הבריכה, שהגישה אליו נוחה; אם כניסת המים היא מתחת למפלס המים המרבי, יותקנו בו גם אמצעים למניעת זרימה חוזרת.

{{ח:סעיף|20|צינור היציאה|תיקון: תשנ״א, תשנ״א־3}}
{{ח:ת}} צינור יציאת המים מן הבריכה –
{{ח:תת|(1)}} יותקן כך שרום תחתיתו יהיה 5 סנטימטרים לפחות מעל הרום הגבוה ביותר ברצפת הבריכה;
{{ח:תת|(2)}} יצוייד בשסתום אל־חוזר.

{{ח:סעיף|21|הפרדה בין צינור כניסה וצינור יציאה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} צינורות הכניסה והיציאה יהיו נפרדים, במרחק שיאפשר סחרור מים בבריכה.

{{ח:סעיף|22|צינור גלישה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} הבריכה תצוייד בצינור גלישה שדרכו יגלשו עודפי המים מהבריכה.
{{ח:תת|(ב)}} ראש המשפך בצינור הגלישה יהיה בגובה של 20 סנטימטרים לפחות מתחת לנקודה הנמוכה של התקרה.
{{ח:תת|(ג)}} היתה התקרה אפקית, יהיה משפך צינור הגלישה נמוך ממנה ב־30 סנטימטרים לפחות.
{{ח:תת|(ד)}} צינור הגלישה יהיה בקוטר שימנע מגע בין מפלס המים המרבי לבין התקרה.
{{ח:תת|(ה)}} בקצה החיצוני של צינור הגלישה יותקן מדף שימנע כניסת גופים זרים דרכו בעת שאין גלישה; מחזיק הבריכה ידאג לכך שהמדף יהיה תקין בכל עת.

{{ח:סעיף|23|תחזוקה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} פתחי הכניסה לבריכה ולמחסן ושערי החצר יהיו סגורים ונעולים בכל עת פרט לזמן שעובדים בה.
{{ח:תת|(ב)}} החצר תוחזק נקיה מעשב, פסולת וכל חפץ שאינו דרוש להחזקת הבריכה ולהספקת מים סדירה.
{{ח:תת|(ג)}} מערכת הבריכה תוחזק במצב תקין וראוי לשימוש; מיתקן או אבזר שיצא מכלל שימוש מסיבה כלשהי יוחלף.

{{ח:סעיף|24||תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|25||תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|26||תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|27|אמצעי זהירות בביצוע החיטוי|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} אין להשתמש במכל של חומר חיטוי שאינו תקין, תקני וכשר לפעולה.

{{ח:סעיף|28|שטיפה וחיטוי תקופתי}}
{{ח:תת|(א)}} הבריכה תישטף ותחוטא בתקופות ובאופן המפורטים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, אלא אם קבע המהנדס אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} אחרי כל שטיפה וחיטוי ימסור המחזיק בבריכה דגימת מים לבדיקה מיקרוביאלית במעבדה מוכרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתיה)|תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתיה), התשל״ד–1974}}.

{{ח:סעיף|29|ממונה על תברואה|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:תת|(א)}} מחזיק בריכה ימנה ממונה על תברואה, לבריכה אחת או למספר בריכות.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה על תברואה יהיה בקי בתחזוקה של מערכת בריכה להנחת דעתו של המהנדס.

{{ח:סעיף|30|ניהול יומן}}
{{ח:תת|(א)}} הממונה על תברואה ינהל יומן שבו יירשמו כל הפעולות שבוצעו בבריכה ותאריכיהן.
{{ח:תת|(ב)}} היומן ישמר שבע שנים לפחות.

{{ח:סעיף|30א|שמירת דינים|תיקון: תשנ״א}}
{{ח:ת}} תקנות אלה באות להוסיף על כל דין.

{{ח:סעיף|31|הוראות מעבר|תיקון: תשנ״א־2}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|תקנות 8}}, {{ח:פנימי|סעיף 10|10}}, {{ח:פנימי|סעיף 13|13}} {{ח:פנימי|סעיף 14|ו־14(א) עד (ז)}} לא יחולו על בריכה שהיתה בשימוש לפני יום ז׳ בטבת התשנ״א (24 בדצמבר 1990).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א), רשאי המנהל לדרוש עריכת שינויים חיוניים במערכת בריכה להבטחת איכותם של מי השתיה המסופקים מהבריכה; מחזיק בריכה שקיבל דרישה כאמור יגיש לאישור המהנדס לוח זמנים לעריכת השינויים, תוך 30 ימים מיום קבלת הדרישה; לא הגיש לוח זמנים כאמור, רשאי המהנדס לקבוע את לוח הזמנים, ומחזיק הבריכה חייב לעמוד בו.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 5|תקנות 5}} {{ח:פנימי|סעיף 28|ו־28}})}}}}
{{ח:קטע3|תוספת חלק א|א. תקופות השטיפה והחיטוי}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים|{{מוקטן|

מקור המים שבבריכה

}}|{{מוקטן|

תדירות הניקוי והחיטוי

}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת חלק א פרט 1}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים|מים עיליים או מים עיליים בצירוף מי תהום|שתי פעמים בשנה}}

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת חלק א פרט 2}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים|מי תהום|פעם אחת בשנתיים}}

{{ח:קטע3|תוספת חלק ב|ב. אופן השטיפה והחיטוי}}

{{ח:סעיף*|(1)|שטיפה|עוגן=תוספת חלק ב פרט 1}}
{{ח:ת}} לפני החיטוי יבוצעו הפעולות שלהלן לפי סדרן:
{{ח:תת|(א)}} סגירה מלאה של צינורות כניסת המים לבריכה וצינורות יציאת המים מן הבריכה;
{{ח:תת|(ב)}} הרקת הבריכה;
{{ח:תת|(ג)}} ניקוי הקירות, הרצפה והתקרה של הבריכה במברשת בעלת זיפים קשים או באמצעות זרם מים בלחץ של 10 אטמוספירות לפחות;
{{ח:תת|(ד)}} ניקוי חלקי מתכת בבריכה במברשת בעלת זיפים קשים;
{{ח:תת|(ה)}} שטיפת הבריכה במים בלחץ של 5 אטמוספירות לפחות, עד שמי השטיפה צלולים;
{{ח:תת|(ו)}} הרקת הבריכה.

{{ח:סעיף*|(2)|חיטוי|עוגן=תוספת חלק ב פרט 2}}
{{ח:ת}} חיטוי הבריכה יכול שיהיה חיטוי מהיר או חיטוי איטי כמפורט להלן:
{{ח:תת|(א)}} חיטוי מהיר –
{{ח:תת}} הקירות, רצפת הבריכה ותקרתה וכל המיתקנים הנמצאים בתוך הבריכה יורטבו בתמיסת כלור בריכוז 300 מיליגרם לליטר.
{{ח:תת|(ב)}} חיטוי איטי –
{{ח:תתת|(1)}} שליש מנפח הבריכה ימולא במים בריכוז של 150 מיליגרם כלור לליטר מים.
{{ח:תתת|(2)}} הבריכה תמולא מים אחרי שעתיים.
{{ח:תתת|(3)}} הבריכה תורק אחרי 24 שעות אם ריכוז הכלור הנותר במים הוא לא פחות מ־25 מיליגרם לליטר; אם ריכוז הכלור אחרי 24 שעות נמוך מ־25 מיליגרם לליטר, תורק הבריכה אחרי 48 שעות.
{{ח:תת|(ג)}} בעת ביצוע חיטוי, ישארו כל פתחי הבריכה פתוחים.

{{ח:סעיף*|(3)|החזרת הבריכה לשימוש|עוגן=תוספת חלק ב פרט 3}}
{{ח:תת|(א)}} אחרי סגירת פתחי הבריכה תמולא הבריכה במים.
{{ח:תת|(ב)}} הספקת המים לצרכן לא תחודש עד שריכוז הכלור במי הבריכה יפחת מ־0.5 מיליגרם לליטר.

{{ח:חתימות|ז׳ בטבת התשמ״ג (23 בדצמבר 1982)}}
* '''אליעזר שוסטק'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]