תקנות הנמלים (חומרים נוזליים מזיקים בצובר)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הנמלים (חומרים נוזליים מזיקים בצובר), התשע״ו–2016}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשע״ו, 1650|תקנות הנמלים (חומרים נוזליים מזיקים בצובר)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7692.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 60|סעיף 60(1)(ד), (יא), (יד), (יז) ו־(2)(א), (ג) ו־(ח)}} {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים|לפקודת הנמלים [נוסח חדש], התשל״א–1971}} (להלן – הפקודה), לפי הצעת רשות הספנות והנמלים מכוח {{ח:חיצוני|חוק רשות הספנות והנמלים#סעיף 32|סעיף 32(א)}} {{ח:חיצוני|חוק רשות הספנות והנמלים|לחוק רשות הספנות והנמלים, התשס״ד–2004}} (להלן – חוק רשות הספנות והנמלים), לאחר היוועצות בשר הבריאות ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 2|סעיף 21א(א) לחוק־יסוד: הכנסת}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 2|וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות ותחולה}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: סיווג חומרים נוזליים מזיקים לפי דרגת סיכונם}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: בדיקות של אניות ישראליות הנושאות חומרים נוזליים מזיקים בצובר}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: חובת עריכת בדיקות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: הבדיקות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: תוצאות הבדיקות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ד|סימן ד׳: שמירה על כשירות האנייה}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ה|סימן ה׳: חובת דיווח על תאונה או פגם מהותי באנייה}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: תעודה בין־לאומית למניעת זיהום מהובלת חומרים נוזליים מזיקים בצובר}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן א׳: הנפקת התעודה}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: משך התעודה ותוקפה}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: עיצוב, בנייה, סידור, ציוד ותפעול של אנייה}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן א|סימן א׳: כללי}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ב|סימן ב׳: סידורי שאיבה צנרת והסדרת מכלי בוצה}}

{{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|סימן ג׳: סידורי הרקה}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: חלופות}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: מסמכים}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן א|סימן א׳: מדריך הציוד והתפעול}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: פנקס מטען}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ג|סימן ג׳: תכנית חירום}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: חובות החזקה והצגת תעודה ומסמכים}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: אמצעי פיקוח על אנייה שאינה ישראלית}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: מיתקני קליטה}}

{{ח:פנימי|פרק יא|פרק י״א: פטורים}}

{{ח:פנימי|פרק יב|פרק י״ב: עונשין וערובה}}

{{ח:פנימי|פרק יג|פרק י״ג: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שנייה: {{מוקטן|סידורי שאיבה וצנרת ופתחי הרקה}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 3|תוספת שלישית: {{מוקטן|הרקת שאריות של חומרים נוזליים מזיקים בצובר, מי נטל, מי שטיפת מכלים או תערובות אחרות המכילים חומרים כאמור}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 4|תוספת רביעית: {{מוקטן|פנקס המטען}}}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות ותחולה}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אימ״ו“ – הארגון הימי הבין־לאומי לענייני ספנות שישראל חברה בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אנייה“ – מכלית חומרים נוזלים מזיקים או מכלית כימיקלים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אנייה ישראלית“ – כל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אנייה הרשומה במרשם הישראלי, לרבות אנייה החייבת ברישום או הופטרה ממנו, לפי {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט זר בשליטה של גורם ישראלי)|החוק האמור}};
{{ח:תתת|(2)}} למעט לעניין {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}} – אנייה הרשומה או החייבת ברישום בפנקס הרישום המתנהל לפי {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט זר בשליטה של גורם ישראלי)|חוק הספנות (כלי שיט זר בשליטה של גורם ישראלי), התשס״ה–2005}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אנייה שנבנתה“ – כל אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אנייה שהשדרית שלה הונחה, או שנמצאת בשלב בנייה דומה; לעניין זה, ”שלב בנייה דומה“ – אם התקיימו שניים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מתחילה בנייה הניתנת לזיהוי עם אנייה;
{{ח:תתתת|(ב)}} התחילה הרכבתה של האנייה המכילה 50 טון לפחות או אחוז אחד מהמסה המשוערת של כל חומר הבנייה, הנמוך מביניהם;
{{ח:תתת|(2)}} כלי שיט שהוסב למכלית כימיקלים יראו אותו, לעניין הוראות תקנות אלה ובלי לגרוע {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 15א|מתקנה 15א לתקנות בטיחות השיט}}, כמכלית כימיקלים שנבנתה בתאריך שבו החלה ההסבה, ולא משנה מהו תאריך בנייתה; ואולם לא יראו אנייה שנבנתה לפני 1 ביולי 1986 ושקיבלה אישור לפי הקוד לכימיקלים בצובר להוביל רק את המוצרים המזוהים על ידי הקוד האמור כחומרים בעלי סיכוני זיהום בלבד, כאנייה שהוסבה למכלית כימיקלים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארגון מוכר“ – חברת סיווג שמנהל הרשות הכיר בה לעניין תקנות אלה ורשאי הוא לאשר לה להנפיק את התעודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אתר אינטרנט“ – {{ח:חיצוני|https://spa.mot.gov.il|אתר האינטרנט של משרד התחבורה שכתובתו http://spa.mot.gov.il}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בודק מוסמך“ – מפקח כלי שיט, או ארגון מוכר שהמנהל הסמיכו לכך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזור הימי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ספנות חופית (היתר לכלי שיט זר)|בחוק ספנות חופית (היתר לכלי שיט זר), התשס״ו–2005}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האמנה“ – האמנה הבין־לאומית בדבר מניעת זיהום מאניות, 1973, כפי שתוקנה בפרוטוקול מ־1978 שישראל צד לה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היבשה הקרובה ביותר“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (השלכת אשפה מכלי שיט)|בתקנות הנמלים השלכת אשפה מכלי שיט}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – סגן מנהל הרשות לעניינים טכניים או מי שהוא הסמיך לעניין מסוים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המרשם הישראלי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)|בחוק הספנות (כלי שיט)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנספח“ – הנספח השני לאמנה, שעניינו מניעת זיהום הים מחומרים נוזלים מזיקים בצובר מאנייה לרבות תוספותיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – רשות הספנות והנמלים, שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק רשות הספנות והנמלים#סעיף 2|סעיף 2 לחוק רשות הספנות והנמלים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברת סיווג“ – גוף שעיסוקו סיווג, בדיקה, סקירה של כלי שיט ופיקוח עליהם, החבר באיגוד חברות הסיווג הבין־לאומי (IACS);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר מתמצק“ – חומר נוזלי מזיק שמתקיים בו אחד משני התנאים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} חומר שנקודת ההמסה שלו היא פחות מ־15 מעלות צלסיוס ונמצא בטמפרטורה של פחות מ־5 מעלות צלסיוס מעל לנקודת ההמסה שלו במועד הפריקה;
{{ח:תתת|(2)}} חומר שנקודת ההמסה שלו היא 15 מעלות צלסיוס או יותר הנמצא בטמפרטורה של פחות מ־10 מעלות צלסיוס מעל לנקודת ההמסה שלו במועד הפריקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר נוזלי“ – חומר נוזלי שלחץ האדים המוחלט שלו אינו עולה על 0.28 מגה פסקל (MPa) בטמפרטורה של 37.8 מעלות צלסיוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר נוזלי מזיק“ – כל חומר המצוין בטור 'סוג הזיהום׳ של פרק 17 או 18 לקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר או המוערך זמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|תקנה 3(ב)}} כשייך לסוג x, סוג y או סוג z;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר עתיר צמיגות“ – חומר נוזל מזיק מסוג X או סוג Y בעל צמיגות השווה או עולה על 50 מיליפסקל שנייה (mPa·s) בטמפרטורת הפריקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הספנות כלי שיט“ – {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)|חוק הספנות (כלי שיט), התש״ך–1960}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום השנה“ – היום והחודש של כל שנה שיתאימו לתאריך התפוגה של התעודה הבין־לאומית למניעת זיהום להובלת חומר נוזל מזיק בצובר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת הדגל“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 52א|בתקנה 52א לתקנות הנמלים בטיחות השיט}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי נטל“ – מי ים שכלי שיט בלא מטען, או עם מטען חלקי, נושא לצורך הפלגתו הבטוחה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדריך הציוד והתפעול“ (P&A MANUAL) – מדריך שמצוינים בו המערכות, הציוד, התפעול והמטלות שעל פיו נדרשים לפעול בעלי תפקידים באנייה בהתאם לנוהל הרשות שיתבסס על מוסף 4 לנספח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי נטל נקיים“ – מי נטל המובלים במכל, אשר מאז שהשתמשו בו באחרונה להובלת מטען המכיל חומר מסוג x, סוג y או סוג z עבר ניקוי יסודי, שאריות הנובעות ממנו סולקו, והמכל רוקן כאמור במדריך הציוד והתפעול;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי נטל מופרדים“ – מי נטל שהוכנסו למכל, המוקצה באופן קבוע להובלת מי נטל או מטענים שאינם נפט או חומרים נוזלים מזיקים בצובר, והמופרדים לגמרי ממערכות המטען ומערכת הדלק והשמן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מי שיפוליים“ – כל נוזל המצטבר במחסנים, בחדר המשאבות, בחדר המכונות, או בכל מקום אחר בתחתית האנייה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכלית חומרים נוזליים מזיקים“ – כלי שיט שנבנה או הוסב בעיקר להובלת מטען של חומרים נוזליים מזיקים לרבות מכלית שמן כהגדרתה {{ח:חיצוני|תקנות למניעת זיהום מי ים בשמן (ביצוע האמנה)|בתקנות למניעת זיהום מי ים בשמן}}, בהובילה מטען של חומרים נוזליים מזיקים בצובר, כולו או חלקו (NLS);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכלית כימיקלים“ – כלי שיט שנבנה או הוסב להובלת כל מוצר נוזלי הרשום בפרק 17 של הקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמכים“ – מדריך הציוד והתפעול כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 42|בתקנה 42}}, פנקס מטען כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 43|בתקנה 43}} ותכנית חירום כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 48|בתקנה 48}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל הרשות“ – מי שמונה למנהל הרשות לפי {{ח:חיצוני|חוק רשות הספנות והנמלים#סעיף 5|סעיף 5 לחוק רשות הספנות והנמלים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח כלי שיט“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)|בתקנות הנמלים בטיחות השיט}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח למניעת זיהום הים“ – מפקח כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן#סעיף 6|בסעיף 6 לפקודת מניעת זיהום מי ים בשמן}} ומפקח לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה)|חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע״א–2011}}, שהוסמך לעניין {{ח:חיצוני|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נוהלי הרשות“ – נהלים שהחליט המנהל המבוססים על הוראות הנספח, לפי העניין, לשם הסדרת יישום התקנות המפורסמים באתר האינטרנט של משרד התחבורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוג X“, ”סוג Y“, ”סוג Z“ – כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עומק מים“ – העומק המסומן במפה ימית, לפי העניין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן“ – {{ח:חיצוני|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן [נוסח חדש], התש״ם–1980}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”PPM‏“ – 1 מ״ל למטר מעוקב (ml/m3);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צנרת קשורה“ – הצינור המשמש לפריקת המטען שתחילתו בנקודת היניקה במכל המטען וקצהו בחיבורו בחוף, ולרבות כל הצנרת, המשאבות והמסננים של האנייה המחוברים אליו בצורה פתוחה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קברניט“ – מי שבידו הפיקוד על אנייה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קוד בין־לאומי לכימיקלים בצובר“ {{ח:הערה|(International Code for the Construction & Equipment of Ships Carrying Dangerous Chemicals in Bulk, ed. 2007, IMO)}} – הקוד הבין־לאומי לבנייה ולציוד אניות המובילות כימיקלים מסוכנים בצובר (קוד IBC) לרבות תוספותיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קוד לכימיקלים בצובר“ {{ח:הערה|(Code for the Construction & Equipment of Ships Carrying Dangerous Chemicals in Bulk, ed. 2005, IMO)}} – הקוד לבנייה ולציוד אניות המובילות כימיקלים מסוכנים בצובר (קוד BCH) לרבות תוספותיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שארית“ – שארית של חומר נוזלי מזיק, שמיועדת לסילוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תערובת מים עם שארית“ – שארית שנוספו אליה מים כגון, לצורך ניקוי מכל, הוספת מי נטל, או איסוף מי שיפוליים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאריך“ – היום, החודש והשנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיקון, שינוי או חידוש מהותי“ – תיקון, שינוי או חידוש, לפי העניין, שיש בו כדי להשפיע על הובלה או ריקון של חומרים נוזלים מזיקים בצובר, ובכלל זה תיקון, שינוי או חידוש של אחד מאלה: המבנה, הציוד, המערכות, האבזרים, הסידורים והחומרים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תעודה“ – התעודה הבין־לאומית למניעת זיהום מהובלת חומרים נוזלים מזיקים בצובר, שנוסחה מובא {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות הנמלים בטיחות השיט“ – {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)|תקנות הנמלים (בטיחות השיט), התשמ״ג–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות הנמלים השלכת אשפה מכלי שיט“ – {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (השלכת אשפה מכלי שיט)|תקנות הנמלים (השלכת אשפה מכלי שיט), התש״ע–2010}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות למניעת זיהום מי ים בשמן“ – {{ח:חיצוני|תקנות למניעת זיהום מי ים בשמן (ביצוע האמנה)|תקנות למניעת זיהום מי ים בשמן (ביצוע האמנה), התשמ״ז–1987}}.

{{ח:סעיף|2|תחולה}}
{{ח:תת|(א)}} תקנות אלה יחולו על אנייה שהיא אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אנייה המובילה חומרים נוזלים מזיקים בצובר כשהיא במימי החופין של ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} אנייה ישראלית המובילה חומרים נוזלים מזיקים בצובר – גם כשהיא מחוץ למימי החופין של ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} מכלית חומרים נוזלים מזיקים שמובילה מטען הכפוף {{ח:חיצוני|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן|לפקודת מניעת זיהום מי ים בשמן}}.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: סיווג חומרים נוזליים מזיקים לפי דרגת סיכונם}}

{{ח:סעיף|3|חובת סיווג חומרים נוזליים מזיקים}}
{{ח:תת|(א)}} למטרות תקנות אלה יסווגו החומרים הנוזליים המזיקים לארבע דרגות סיכון לזיהום הים, לפי רמת הסיכון הסבירה העלולה להיגרם כתוצאה מהרקתם לים עקב ניקוי מכלים או פריקת מי נטל, כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4}}.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות תסווג את החומרים בהתאם לנוהל הרשות המבוסס על מוסף 1 לנספח, ורשאית היא להעריך זמנית סיווג חומר מסוים בהסכמת הרשות המוסמכת במדינה המעורבת בהובלה.

{{ח:סעיף|4|סיווג החומרים הנוזליים המזיקים}}
{{ח:תת|(א)}} סוג X – חומרים נוזליים מזיקים המוערכים כסיכון חמור למשאבים הימיים או לבריאות האדם, ועל כן מצדיקים את האיסור על הרקה לסביבה הימית.
{{ח:תת|(ב)}} סוג Y – חומרים נוזליים מזיקים המוערכים כסיכון למשאבים הימיים או לבריאות האדם, או כגורמים לפגיעה במיתקנים או בשימושים מותרים אחרים בים, ועל כן מצדיקים הגבלה על האיכות והכמות של ההרקה לסביבה הימית.
{{ח:תת|(ג)}} סוג Z – חומרים נוזלים מזיקים המוערכים כסיכון קל למשאבים הימיים או לבריאות האדם, ועל כן מצדיקים הגבלות בחומרה מופחתת על האיכות והכמות של ההרקה לסביבה הימית.
{{ח:תת|(ד)}} חומרים אחרים – חומרים המצוינים כ־OS‏ (Other Substances) בטור סוג הזיהום שבפרק 18 לקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר, שאינם מסוג X, סוג Y או סוג Z, כי לעת עתה, הם נחשבים כאילו אינם גורמים כל נזק למשאבים הימיים, לבריאות האדם, למיתקנים או לשימושים מותרים אחרים בים כתוצאה מהרקתם לים עקב ניקוי מכל או אחרי פעילות הרקת מי נטל.

{{ח:סעיף|5|איסור הובלה}}
{{ח:ת}} לא יוביל אדם באנייה חומר נוזלי מזיק בצובר, מי נטל או מי שטיפת מכלים המכילים שארית או תערובת מים עם שארית, אלא אם כן החומר סווג או הוערך זמנית.

{{ח:סעיף|6|הסדרת סיווג חומרים חדשים}}
{{ח:ת}} המבקש להוביל חומר נוזלי מזיק שטרם סווג, בצובר, יגיש למנהל בקשה לסווגו בצירוף פרטי החומר המבוקש כמפורט במוסף 1 לנספח.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: בדיקות של אניות ישראליות הנושאות חומרים נוזליים מזיקים בצובר}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: חובת עריכת בדיקות}}

{{ח:סעיף|7|בדיקות כלי שיט בידי בודק מוסמך}}
{{ח:תת|(א)}} אנייה ישראלית המובילה או המיועדת להוביל חומרים נוזליים מזיקים בצובר תיבדק, בידי בודק מוסמך, כמפורט {{ח:פנימי|פרק ג|בפרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מינה מנהל הרשות ארגון מוכר לבודק מוסמך, יסמיכו לפחות בסמכויות המפורטות בפסקאות (1) ו־(2):
{{ח:תתת|(1)}} לדרוש תיקונים באנייה;
{{ח:תתת|(2)}} לבצע בדיקות אם התקבלה בקשה מהרשויות המתאימות של מדינת נמל שאותו פוקדת האנייה.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: הבדיקות}}

{{ח:סעיף|8|חובת העמדה לבדיקה}}
{{ח:ת}} בעל אנייה ישראלית או קברניטה חייב להעמידה לבדיקה, כמפורט {{ח:פנימי|פרק ג|בפרק זה}}.

{{ח:סעיף|9|בדיקה ראשונית}}
{{ח:ת}} אנייה ישראלית תיבדק בידי בודק מוסמך בבדיקה ראשונית לפני הכנסת האנייה לשירות או לפני שהתעודה הדרושה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|תקנה 21}} מונפקת בפעם הראשונה, אשר תכלול בדיקה מלאה של המבנה, הציוד, המערכות, האבזרים, הסידורים והחומרים ותוודא שהם מקיימים במלואם אחר דרישות תקנות אלה (להלן – הבדיקה הראשונית).

{{ח:סעיף|10|בדיקה שנתית}}
{{ח:תת|(א)}} אנייה ישראלית תיבדק בידי בודק מוסמך בבדיקה כללית אחת לשנה בתוך שלושה חודשים לפני או אחרי יום השנה של התעודה, אשר תכלול בדיקה של המבנה, הציוד, המערכות, האבזרים, הסידורים והחומר, ותוודא שהם תוחזקו בהתאם לדרישות תקנות אלה ונמצאים במצב תקין (להלן – בדיקה שנתית).
{{ח:תת|(ב)}} הבודק המוסמך יאמת את ביצוע הבדיקה השנתית בתעודה.

{{ח:סעיף|11|בדיקת ביניים}}
{{ח:תת|(א)}} אנייה ישראלית תיבדק בידי בודק מוסמך בבדיקת ביניים, בתוך שלושה חודשים לפני או אחרי יום השנה השני או יום השנה השלישי של התעודה; בדיקה כאמור תכלול בדיקה מלאה של הציוד, מערכות הצנרת והמשאבות, ותוודא שהם מקיימים אחר דרישות תקנות אלה ונמצאים במצב תקין (להלן – בדיקת ביניים).
{{ח:תת|(ב)}} בדיקת הביניים תבוא במקום אחת הבדיקות השנתיות.
{{ח:תת|(ג)}} הבודק המוסמך יאמת את ביצוע בדיקת הביניים בתעודה.

{{ח:סעיף|12|בדיקת חידוש}}
{{ח:ת}} אנייה ישראלית תיבדק בידי בודק מוסמך בבדיקת חידוש במרווח זמן שיחליט לגביו המנהל שלא יעלה על 5 שנים בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 25|בתקנות 25}} {{ח:פנימי|סעיף 28|ו־28 עד 30}}, אשר תכלול בדיקה מלאה של המבנה, הציוד, המערכות, האבזרים, הסידורים והחומרים ותוודא שהם מקיימים במלואם אחר דרישות תקנות אלה (להלן – בדיקת חידוש).

{{ח:סעיף|13|בדיקה נוספת}}
{{ח:ת}} אנייה ישראלית תיבדק בידי בודק מוסמך בבדיקה נוספת, כללית או חלקית, לפי העניין, אחרי שנעשה תיקון או חידוש מהותי או אחרי תיקון הנובע מחקירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|תקנה 20(ג)}}; הבדיקה הנוספת תוודא שהתיקונים או החידושים הדרושים נעשו בפועל, החומרים וטיב העבודה האמורים עומדים בדרישות התקנות מכל הבחינות והאנייה מקיימת אחר הוראות תקנות אלה.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: תוצאות הבדיקות}}

{{ח:סעיף|14|פעולה מתקנת}}
{{ח:ת}} מצא בודק מוסמך בבדיקה, שמצב האנייה או ציודה אינו תואם במידה מהותית את פרטי התעודה או שהאנייה אינה כשירה להפליג בלי שתהווה איום בלתי סביר לגרם נזק לסביבה הימית, יורה הבודק המוסמך באופן מיידי על נקיטת פעולה מתקנת (להלן – פעולה מתקנת); בעל האנייה או קברניטה יבצע במדויק את ההוראות לתיקון כל ליקוי שנתן לו הבודק המוסמך.

{{ח:סעיף|15|ביטול התעודה והודעות על כך}}
{{ח:תת|(א)}} לא ננקטה מיידית פעולה מתקנת יבטל הבודק המוסמך את התעודה שהונפקה ויראו את האנייה כבלתי כשירה לשיט; נמצאת האנייה בנמל של מדינה שהיא צד לאמנה יודיע הבודק המוסמך על כך גם לרשויות מדינת הנמל.
{{ח:תת|(ב)}} בעל האנייה או קברניטה אשר נמסרה לו הודעה על ביטול התעודה כאמור בתקנת משנה (א), רשאי לערור עליה לפני מנהל הרשות בתוך 15 ימים מיום ביטול התעודה.
{{ח:תת|(ג)}} מנהל הרשות ייתן את החלטתו בערר בתוך 24 שעות מהגשתו.
{{ח:תת|(ד)}} החלטת מנהל הרשות תהיה סופית, וכל עוד לא החליט תעמוד הוראת הבודק המוסמך בתוקפה.

{{ח:סעיף|16|עיכוב אנייה עד הסרת איום בלתי סביר לנזק בסביבה הימית}}
{{ח:ת}} בוטלה תעודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|תקנה 15}}, ינקוט המנהל את הפעולות הדרושות כדי להבטיח שהאנייה לא תפליג עד אשר תוכל לצאת לים או לעזוב את הנמל למטרת יציאה אל המספנה הזמינה והקרובה ביותר, בלי שתהווה איום בלתי סביר לגרם נזק לסביבה הימית.

{{ח:סעיף|17|הודעות של ארגון מוכר}}
{{ח:ת}} ארגון מוכר יודיע לרשות על הוראה שנתן בדבר פעולה מתקנת ועל ביטול תעודה.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ד|סימן ד׳: שמירה על כשירות האנייה}}

{{ח:סעיף|18|שמירה על כשירות האנייה}}
{{ח:ת}} בעל האנייה או קברניטה ישמרו על האנייה וציודה כך שימלאו במלואם אחר הוראות תקנות אלה באופן שהאנייה תישאר כשירה מכל הבחינות לצאת לים בלי שתהווה איום בלתי סביר לגרם נזק לסביבה הימית.

{{ח:סעיף|19|איסור הכנסת שינויים מהותיים באנייה לאחר השלמת בדיקה}}
{{ח:ת}} לאחר השלמת בדיקה כלשהיא הנדרשת לפי {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳}}, לא יעשה בעל האנייה או קברניטה שינוי מהותי במבנה, בציוד, במערכות, באבזרים, בסידורים או בחומרים שנבדקו בלא אישור המנהל; לעניין תקנה זו לא יראו החלפה זהה של ציוד ואבזרים כאמור כשינוי מהותי.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ה|סימן ה׳: חובת דיווח על תאונה או פגם מהותי באנייה}}

{{ח:סעיף|20|דיווח על תאונה או פגם מהותי ופתיחת חקירה}}
{{ח:תת|(א)}} התרחשה תאונה או שהתגלה פגם המשפיע מהותית על שלמות האנייה, או על יעילותו או שלמותו של הציוד שנבדק בבדיקות לפי {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳}}, בעל האנייה או קברניטה ידווח על כך בלא דיחוי, באמצעים המהירים ביותר העומדים לרשותו, למנהל ולארגון המוכר, לפי העניין; הדיווח יהיה כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 98|בתקנה 98(ב) לתקנות הנמלים בטיחות השיט}}.
{{ח:תת|(ב)}} אם האנייה נמצאת בנמל של מדינה שהיא צד לאמנה, הקברניט או בעל האנייה ידווח על כך גם לרשויות מדינת הנמל.
{{ח:תת|(ג)}} קיבל המנהל דיווח כאמור בתקנת משנה (א) יורה על פתיחת חקירה; על חקירה כאמור יחולו {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 99|תקנות 99 עד 101 לתקנות הנמלים בטיחות השיט}}.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: תעודה בין־לאומית למניעת זיהום מהובלת חומרים נוזליים מזיקים בצובר}}
{{ח:קטע3|פרק ד סימן א|סימן א׳: הנפקת התעודה}}

{{ח:סעיף|21|מתן התעודה}}
{{ח:ת}} המנהל ינפיק לאנייה ישראלית תעודה בין־לאומית למניעת זיהום מהובלת חומרים נוזליים מזיקים בצובר לאחר שהבודק המוסמך מצא בבדיקה ראשונית או בבדיקת חידוש כי היא עומדת בדרישות תקנות אלה במלואן.

{{ח:סעיף|22|התעודה}}
{{ח:ת}} התעודה תיערך כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}, בשפה העברית, כשהיא כוללת תרגום של האמור בה לשפה האנגלית; במקרה של אי־התאמה או סתירה תקבע השפה העברית.

{{ח:סעיף|23|מתן תעודה בידי גורם אחר}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מסמכותו של המנהל להנפיק את התעודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|תקנה 21}}, רשאי המנהל לבקש מארגון מוכר או ממדינת חוץ שהיא צד לאמנה לבצע את בדיקת האנייה, וכשיתברר כי מולאו כל הדרישות לגביה, להנפיק לה את התעודה.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: משך התעודה ותוקפה}}

{{ח:סעיף|24|הגבלת תקופת תוקפה של התעודה}}
{{ח:ת}} תעודה תונפק לתקופה שיחליט לגביה בודק מוסמך, לפי העניין, ואשר לא תעלה על חמש שנים מתאריך הוצאתה.

{{ח:סעיף|25|תעודה שתוקפה חמש שנים}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 24|בתקנה 24}} –
{{ח:תת|(1)}} כאשר בדיקת החידוש הושלמה בתוך 3 חודשים לפני תום תוקף התעודה הקיימת, התעודה החדשה תהיה תקפה מיום השלמת בדיקת החידוש ולתקופה שלא תעלה על 5 שנים מהיום שבו תם תוקף התעודה הקיימת;
{{ח:תת|(2)}} כאשר בדיקת החידוש הושלמה אחרי תום תוקף התעודה הקיימת, התעודה החדשה תהיה תקפה מיום השלמת בדיקת החידוש ולתקופה שלא תעלה על 5 שנים מהיום שבו תם תוקף התעודה הקיימת;
{{ח:תת|(3)}} כאשר בדיקת החידוש הושלמה מעל 3 חודשים לפני תום תוקף התעודה הקיימת, התעודה החדשה תהיה תקפה מיום השלמת בדיקת החידוש לתקופה שלא תעלה על 5 שנים מיום השלמת בדיקת החידוש.

{{ח:סעיף|26|הארכת תעודה שתוקפה פחות מ־5 שנים}}
{{ח:ת}} הונפקה תעודה לתקופה של פחות מחמש שנים, רשאי בודק מוסמך להאריך את תוקף התעודה, מעבר לתום תוקפה, לתקופה המרבית כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 24|בתקנה 24}}, ובלבד שמצא כי נערכו הבדיקות השנתיות ובדיקת הביניים.

{{ח:סעיף|27|הארכת תעודה כשלא ניתן להנפיק תעודה חדשה או למסרה}}
{{ח:ת}} הושלמה בדיקת חידוש ולא ניתן להנפיק תעודה חדשה או למסרה לאנייה לפני תום תוקף התעודה הקיימת, רשאי בודק מוסמך להאריך את תוקף התעודה ובלבד שהארכת התוקף לא תעלה על 5 חודשים מתום תוקף התעודה הקיימת.

{{ח:סעיף|28|הארכת תעודה כשהאנייה אינה בנמל הבדיקה}}
{{ח:תת|(א)}} אם ביום תום תוקף התעודה, האנייה לא תימצא בנמל שבו היא אמורה לעבור בדיקה, רשאי בודק מוסמך להאריך את תוקף התעודה, ובלבד שהתקיימו כל התנאים שלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} ההארכה נדרשת כדי לאפשר לאנייה להשלים את הפלגתה אל הנמל שבו היא אמורה לעבור בדיקה;
{{ח:תתת|(2)}} המנהל מצא כי סביר וראוי לעשות כן.
{{ח:תת|(ב)}} ההארכה תינתן לתקופה שלא תעלה על 3 חודשים.
{{ח:תת|(ג)}} ניתנה לאנייה הארכה כאמור בתקנת משנה (א), עם הגיעה לנמל שבו היא אמורה לעבור בדיקה לא תהיה זכאית האנייה מכוח ההארכה האמורה לעזוב את הנמל בלי תעודה חדשה.
{{ח:תת|(ד)}} עם השלמת בדיקת החידוש, תהיה התעודה החדשה תקפה לתקופה שהחליט הבודק המוסמך ושלא תעלה על 5 שנים מיום תום תוקף התעודה הקיימת לפני מתן ההארכה.

{{ח:סעיף|29|הארכת תעודה לאנייה העוסקת בהפלגות קצרות}}
{{ח:ת}} בודק מוסמך רשאי להאריך תוקף של תעודה שהונפקה לאנייה העוסקת בהפלגות קצרות, אשר לא הוארכה בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 26|לתקנות 26}}, {{ח:פנימי|סעיף 27|27}} {{ח:פנימי|סעיף 28|ו־28}}, לתקופה שלא תעלה על חודש אחד מיום תום תוקף התעודה הקיימת; עם השלמת בדיקת החידוש, תהיה התעודה החדשה תקפה לתקופה שהחליט הבודק המוסמך ושלא תעלה על 5 שנים מיום תום תוקף התעודה הקיימת לפני מתן ההארכה.

{{ח:סעיף|30|הארכת תעודה בנסיבות מיוחדות}}
{{ח:ת}} קביעת תוקפה של תעודה חדשה לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|תקנות 25(1) ו־(2)}}, {{ח:פנימי|סעיף 28|28}} {{ח:פנימי|סעיף 29|ו־29}} לא תחול בנסיבות מיוחדות, שהחליט עליהן המנהל; בנסיבות מיוחדות אלה, תהיה התעודה החדשה תקפה לתקופה שיורה הבודק המוסמך שלא תעלה על 5 שנים מיום השלמת בדיקת החידוש.

{{ח:סעיף|31|השלמת בדיקות לפני המועד}}
{{ח:ת}} אם בדיקה שנתית או בדיקת ביניים הושלמו לפני התקופות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 10|בתקנות 10}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, לפי העניין, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} יום השנה המופיע בתעודה יתוקן לתאריך שיהיה לא יותר מ־3 חודשים אחרי תאריך השלמת הבדיקה;
{{ח:תת|(2)}} הבדיקה השנתית או בדיקת הביניים העתידיות יושלמו במרווחי הזמן המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 10|בתקנות 10}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, לפי העניין, תוך שימוש ביום השנה המתוקן;
{{ח:תת|(3)}} תאריך תום התוקף יכול להישאר בלא שינוי ובלבד שבדיקה שנתית או בדיקת ביניים, לפי העניין, יתקיימו כך שלא תהיה חריגה מהמרווחים המרביים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 10|בתקנות 10}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, לפי העניין.

{{ח:סעיף|32|תום תוקף התעודה}}
{{ח:ת}} תעודה שהונפקה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|תקנה 21}} {{ח:פנימי|סעיף 23|או 23}} תחדל להיות תקפה אם התקיים אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} הבדיקות, לפי העניין, לא הושלמו בתוך התקופות המפורטות {{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|בפרק ג׳ סימן ב׳}};
{{ח:תת|(2)}} בתעודה לא אומתה אחת הבדיקות השנתיות או בדיקת הביניים;
{{ח:תת|(3)}} עם העברת אנייה ישראלית לדגל זר.

{{ח:סעיף|33|הנפקת תעודה חדשה לאנייה בדגל ישראל}}
{{ח:ת}} נרשמה אנייה במרשם הישראלי, ינפיק לה המנהל תעודה חדשה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|תקנות 21}} {{ח:פנימי|סעיף 23|או 23}}.

{{ח:סעיף|34|הוראות לעניין מכלית כימיקלים}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳}} {{ח:פנימי|פרק ד|ופרק זה}}, מכלית כימיקלים שהונפקה לה תעודה לפי הוראות הקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר או הקוד לכימיקלים בצובר, לפי העניין, על ידי מדינה שהיא צד לאמנה, יראו אותה כאילו מילאה אחר תקנות אלה, ותוקפה של התעודה שהונפקה לה לפי אותו קוד יהיה כתוקף התעודה שהונפקה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: עיצוב, בנייה, סידור, ציוד ותפעול של אנייה}}
{{ח:קטע3|פרק ה סימן א|סימן א׳: כללי}}

{{ח:סעיף|35|עיצוב, בנייה, סידור ציוד ותפעול של אנייה}}
{{ח:תת|(א)}} למזעור ההרקה הבלתי מבוקרת לים של חומרים נוזליים מזיקים בצובר, בעל האנייה וקברניטה יוודאו כי העיצוב, הבנייה, הציוד והתפעול של אנייה המורשית להוביל חומרים נוזליים מזיקים בצובר המוגדרים בפרק 17 של הקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר, יהיו כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי מכלית כימיקלים שנבנתה ב־1 ביולי 1986 או אחרי תאריך זה – לפי הקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר (קוד IBC);
{{ח:תתת|(2)}} לגבי אניות שחוזה בנייתן נחתם ב־2 בנובמבר 1973 או אחרי תאריך זה אך נבנו לפני 1 ביולי 1986 ועוסקות בהפלגות לנמלים או מסופים שבסמכות השיפוט של מדינות אחרות שהן צדדים לאמנה, וכן לגבי אניות שנבנו ב־1 ביולי 1983 או אחרי תאריך זה אך לפני 1 ביולי 1986, ועוסקות אך ורק בהפלגות במימי החופין או במים הפנימיים של ישראל, או באזור הימי – לפי סעיף 1.7.2 לקוד לכימיקלים בצובר (קוד BCH);
{{ח:תתת|(3)}} לגבי אניות שלגביהן חוזה הבנייה נחתם לפני 2 בנובמבר 1973 והעוסקות בהפלגות לנמלים או מסופים שבסמכות השיפוט של מדינות אחרות שהן צדדים לאמנה, וכן אניות שנבנו לפני 1 ביולי 1983 ועוסקות אך ורק בהפלגות בין נמלים או מסופים במימי החופין או במים הפנימיים של ישראל, או באזור הימי – לפי סעיף 1.7.3 לקוד לכימיקלים בצובר (קוד BCH).
{{ח:תת|(ב)}} אניות שאינן מכליות כימיקלים או מובילות גזים נוזליים, המורשות להוביל חומרים נוזליים מזיקים בצובר שמזוהים בפרק 17 של הקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר – כמפורט בהחלטת הארגון A.673(16), כפי שתוקנה בהחלטות MEPC.158(55) ו־MEPC.148(54).

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ב|סימן ב׳: סידורי שאיבה צנרת והסדרת מכלי בוצה}}

{{ח:סעיף|36|סידורי שאיבה צנרת ופתחי הרקה}}
{{ח:ת}} בעל האנייה וקברניטה יציידו את האנייה בסידורי שאיבה, צנרת ופתחי הרקה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}.

{{ח:סעיף|37|ניסויי תפקוד שאיבה}}
{{ח:תת|(א)}} בודק מוסמך יבדוק את סידורי השאיבה והצנרת המאוזכרים, {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 1|בפרטים (1) עד (3) של התוספת השנייה}} בניסויי תפקוד שאיבה כאמור בנוהל הרשות; נוהל הרשות לפי תקנה זו יתבסס על מוסף 5 לנספח (להלן – נוהל ניסויי תפקוד שאיבה).
{{ח:תת|(ב)}} בניסויי תפקוד שאיבה ישמשו המים כתווך הניסוי.

{{ח:קטע3|פרק ה סימן ג|סימן ג׳: סידורי הרקה}}

{{ח:סעיף|38|הסדרת הרקה}}
{{ח:תת|(א)}} הרקה לים של שארית, תערובת מים עם שארית, מי נטל, מי שטיפת מכלים או תערובות אחרות המכילות חומרים כאמור, אסורה, אלא אם כן היא נעשית לפי הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לפני ביצוע של כל הליך הרקה או שטיפה מוקדמת המכל הנוגע בדבר ירוקן במידה רבה ככל האפשר כמפורט במדריך הציוד והתפעול;
{{ח:תתת|(2)}} שטיפה מוקדמת של המכלים ואוורורם, אם נדרשת לפי {{ח:פנימי|תוספת 3|התוספת השלישית}}, תיעשה לפי נוהלי הרשות אשר יתבססו על מוסף 6 לנספח לעניין שטיפה מוקדמת (להלן – נוהל שטיפה מוקדמת), ועל מוסף 7 לנספח לעניין אוורור (להלן – נוהל אוורור);
{{ח:תתת|(3)}} ההרקה תיעשה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.
{{ח:תת|(ב)}} בודק מוסמך יבדוק כי הרקה כאמור בתקנת משנה (א) התקיימה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}}.

{{ח:סעיף|39|פטור משטיפה מוקדמת}}
{{ח:תת|(א)}} לבקשת קברניט האנייה, רשאי המנהל לתת פטור לאנייה העוסקת בהפלגות לנמלים או מסופים שבסמכות השיפוט של מדינה שהיא צד לאמנה מדרישות שטיפה מוקדמת של מכלים כאמור {{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|בסימן זה}}, כולם או חלקם, אם שוכנע כי מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} המכל הנפרק מיועד לטעינה מחדש באותו חומר או בחומר אחר התואם את החומר הקודם ובלבד שהמכל לא יישטף או ימולא במי נטל, לפני הטעינה;
{{ח:תתת|(2)}} המכל הנפרק לא נשטף ולא מולא במי נטל בים; השטיפה המוקדמת כאמור {{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|בסימן זה}}, תתבצע בנמל אחר, ובלבד שהמנהל נוכח לדעת כי ניתן אישור בכתב לכך מהרשות המוסמכת באותו נמל כי קיים באותו נמל מיתקן קליטה והוא מתאים למטרה האמורה;
{{ח:תתת|(3)}} שאריות המטען יוסרו כמפורט בנוהל אוורור.
{{ח:תת|(ב)}} לעניין אנייה ישראלית רשאי המנהל לתת פטור כאמור בתקנת משנה (א) רק כשהיא נמצאת במימי החופין של ישראל.

{{ח:סעיף|40|חריגים להסדרת הרקה}}
{{ח:ת}} דרישות ההרקה לפי {{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|סימן זה}} לא יחולו על הרקה לים של כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} מי נטל, מי שיפוליים, שאריות אחרות או תערובות המכילות רק חומרים אחרים, כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4(ד)}};
{{ח:תת|(2)}} מי נטל נקיים או מופרדים;
{{ח:תת|(3)}} חומרים נוזליים מזיקים או תערובות המכילות חומרים כאמור אם מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} ההרקה נחוצה לשם הצלת חיים בים או הבטחת בטיחותה של האנייה;
{{ח:תתת|(ב)}} ההרקה היא תוצאה של נזק לאנייה או לציודה, ובלבד שננקטו כל אמצעי הזהירות הסבירים לאחר התרחשות הנזק או זיהוי ההרקה לשם מניעתה או מזעורה של ההרקה ובעל האנייה או קברניטה לא פעלו בכוונה לגרום נזק, או בחוסר זהירות ובידיעה כי קרוב לוודאי שייגרם נזק;
{{ח:תתת|(ג)}} הרקה שאישרה הרשות בהתייעצות עם מנהל היחידה הארצית להגנת הסביבה הימית במשרד להגנת הסביבה, לצורך מאבק בתקרית זיהום כדי למזער את הנזקים שייגרמו מהזיהום; כל הרקה כאמור תהיה כפופה לאישור כל רשות מוסמכת שצפוי כי ההרקה תתבצע בתחום שיפוטה.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: חלופות}}

{{ח:סעיף|41|חלופות}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי להתיר התקנת כל אבזר, חומר בנייה, כלי או מיתקן כתחליף לאלה הנדרשים בתקנות אלה, ובלבד שהתחליפים האמורים אינם נופלים ביעילותם מהנדרש בתקנות אלה; היתר כאמור יכול שיהיה בתנאים כפי שיורה המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} סמכות המנהל כאמור בתקנת משנה (א), לא תחול אם כתוצאה ממתן ההיתר כאמור בתקנת משנה (א), יהיה צורך לקבוע שיטות תפעול חליפיות המשפיעות על הפיקוח או הריקון של חומרים נוזליים מזיקים לעניין התכונות, העיצוב, הבנייה, הסידור והתפעול של אניות לפי {{ח:פנימי|סעיף 35|תקנה 35(א)(1) עד (3)}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות תקנות משנה (א) ו־(ב), לגבי אנייה המובילה גז נוזלי והמורשית להוביל חומרים נוזליים מזיקים בצובר (להלן – אניית גז) יראו את דרישות הציוד והבנייה המפורטות בקוד בנייה וציוד של אניות המובילות גזים נוזליים בצובר (קוד IGC) המצוין {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#תוספת 17 פרט 15|בפרט 15 בתוספת השבע עשרה בתקנות {{ח:הערה|[צ״ל: הנמלים]}} בטיחות השיט}} (להלן – קוד IGC) כשוות ערך לקודים הנזכרים {{ח:פנימי|סעיף 35|בתקנה 35(א)(1) עד (3)}}, ובלבד שבעל האנייה וקברניטה ציידו את אניית הגז בכל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תעודת כשירות בהתאם לקוד IGC;
{{ח:תתת|(2)}} תעודה, שבה מצוין כי האנייה רשאית להוביל רק את החומרים הנוזליים המזיקים בצובר המוגדרים בקוד IGC;
{{ח:תתת|(3)}} מכלי מי נטל מופרדים;
{{ח:תתת|(4)}} סידורי שאיבה וצנרת, שהמנהל אישר, לאחר שנוכח לדעת כי כמות שאריות המטען שייוותרו במכל ובצנרת הקשורה אליו אחרי הפריקה לא תעלה על הכמויות המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 1|בפרט (1)(א)(1) עד (3) לתוספת השנייה}};
{{ח:תתת|(5)}} מדריך, שאישר המנהל, לאחר שנוכח לדעת כי תוכנו בא להבטיח כי לא יתרחש כל ערבוב תפעולי של שאריות מטען ומים ולא יישארו שאריות מטען במכל לאחר ביצוע נוהלי האוורור כמפורט במדריך.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: מסמכים}}
{{ח:קטע3|פרק ז סימן א|סימן א׳: מדריך הציוד והתפעול}}

{{ח:סעיף|42|מדריך ציוד ותפעול}}
{{ח:ת}} באנייה המורשית להוביל חומרים המסווגים סוג X, סוג Y או סוג Z יימצא מדריך ציוד ותפעול שאישר בודק מוסמך או רשות מוסמכת במדינת הדגל, לפי העניין.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: פנקס מטען}}

{{ח:סעיף|43|פנקס מטען}}
{{ח:ת}} כל אנייה תהיה מצוידת בפנקס מטען בנוסח המובא {{ח:פנימי|תוספת 4|בתוספת הרביעית}}.

{{ח:סעיף|44|חובת רישום בפנקס}}
{{ח:תת|(א)}} אחרי השלמת כל פעולה המפורטת בפנקס המטען, ייערך רישום של הפעולה בפנקס באופן מיידי (להלן – רישום בפנקס); לעניין זה, ”פעולה“ – לרבות שימוש באמצעים או בנהלים חלופיים שאישר המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} באירוע הרקה לפי {{ח:פנימי|סעיף 40|תקנה 40}} של כל חומר נוזלי מזיק בצובר או הרקה של תערובת המכילה חומר כאמור, בין במתכוון ובין בשוגג, יירשמו נסיבות ההרקה וסיבותיה בפנקס המטען.
{{ח:תת|(ג)}} כל רישום בפנקס ייחתם על ידי הקצין האחראי לפעולה הנוגעת בדבר, ובשולי כל עמוד יחתום קברניט האנייה.

{{ח:סעיף|45|שפות הרישום בפנקס}}
{{ח:תת|(א)}} הרישום בפנקס באנייה ישראלית, ייעשה בשפה העברית והאנגלית; במקרה של מחלוקת או אי־התאמה יגבר הרישום בעברית.
{{ח:תת|(ב)}} באנייה שאינה ישראלית יגבר הרישום בשפה הלאומית הרשמית של המדינה שאת דגלה רשאית האנייה להניף.

{{ח:סעיף|46|שמירת הפנקס}}
{{ח:ת}} פנקס המטען יישמר במקום שבו יהיה זמין לבדיקה באנייה, למעט במקרה של אנייה לא מאוישת נגררת; פנקס המטען יישמר לתקופה של שלוש שנים לאחר שנעשה בו הרישום האחרון.

{{ח:סעיף|47|סמכויות בודק מוסמך לבדוק פנקס מטען}}
{{ח:תת|(א)}} בודק מוסמך או מפקח למניעת זיהום הים רשאי לבדוק את פנקס המטען של כל אנייה, לערוך העתק של כל רישום בפנקס ולדרוש מקברניט האנייה לאשר כי ההעתק הוא העתק נאמן למקור של הרישום כאמור, וזאת במהירות האפשרית בנסיבות העניין ובלא לגרום לעיכוב שלא לצורך של האנייה.
{{ח:תת|(ב)}} כל העתק שנעשה כאמור ושאישר קברניט האנייה כהעתק נאמן למקור של רישום בפנקס המטען של האנייה, יהיה קביל בכל הליך משפטי כראיה לעובדות המצוינות ברישום.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ג|סימן ג׳: תכנית חירום}}

{{ח:סעיף|48|תכנית חירום}}
{{ח:תת|(א)}} כל אנייה, שתפוסתה ברוטו 150 טונות לפחות המורשית להוביל חומרים נוזליים מזיקים בצובר, תהיה מצוידת בתכנית חירום שאישר המנהל (להלן – תכנית חירום).
{{ח:תת|(ב)}} תכנית חירום תיערך בהתאם להנחיות אימ״ו {{ח:הערה|(הנחיות אימ״ו MEPC.137(53)‏, MEPC.85(44))}}, ותיכתב בשפת העבודה או בשפות המובנות לקברניט ולקצינים, ותכלול את כל אלה לפחות:
{{ח:תתת|(1)}} התהליך לדיווח על תקרית של זיהום בחומרים נוזליים מזיקים בצובר, שלפיו יפעל האחראי לכך, כנדרש בסעיף 8 לאמנה, בהתבסס על הנחיות שפיתח אימ״ו {{ח:הערה|(הנחיות אימ״ו בהחלטות מס׳ A.851(20), כפי שתוקנה בהחלטה MEPC.138(53))}};
{{ח:תתת|(2)}} רשימת רשויות, גופים ובעלי תפקידים שלהם יש להודיע במקרה של תקרית זיהום בחומרים נוזליים מזיקים בצובר;
{{ח:תתת|(3)}} תיאור מפורט של הפעולות שיש לנקוט באופן מיידי באנייה כדי לצמצם או לפקח על הרקת החומרים הנוזליים המזיקים בצובר בעקבות התקרית;
{{ח:תתת|(4)}} רשימת הפעולות שיש לנקוט, בתיאום עם הרשויות הממלכתיות והמקומיות, למניעת זיהום הים מחומרים נוזליים מזיקים, ואופן יצירת הקשר עם הרשויות כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} במקרה של אניות שעליהן חלה גם {{ח:חיצוני|תקנות למניעת זיהום מי ים בשמן (ביצוע האמנה)#סעיף 31א|תקנה 31א לתקנות למניעת זיהום מי ים בשמן}}, ניתן לשלב תכנית כאמור עם תכנית החירום באנייה לזיהום בשמן הנדרשת לפי {{ח:חיצוני|תקנות למניעת זיהום מי ים בשמן (ביצוע האמנה)#סעיף 31א|התקנה האמורה}}; במקרה כאמור, כותרתה של התכנית תהיה ”תכנית החירום באנייה לזיהום ים“.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: חובות החזקה והצגת תעודה ומסמכים}}

{{ח:סעיף|49|חובת הצגה}}
{{ח:ת}} קברניט חייב להציג את התעודה והמסמכים במקומות אלה:
{{ח:תת|(1)}} בנמל בישראל – לפני מפקח כלי שיט ובפני מפקח למניעת זיהום הים, לפי דרישתם;
{{ח:תת|(2)}} בנמל או במסוף הממוקם במרחק מן החוף, הנמצא במדינת חוץ – לפי דרישת הרשויות המוסמכות של אותה מדינה.

{{ח:סעיף|50|חובת החזקה}}
{{ח:ת}} בכל אנייה הנושאת חומרים נוזליים מזיקים בצובר יימצאו התעודה והמסמכים ולא יוציאם אדם מהאנייה.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: אמצעי פיקוח על אנייה שאינה ישראלית}}

{{ח:סעיף|51|חובות הקברניט}}
{{ח:ת}} קברניט של אנייה המורשית להוביל חומרים נוזליים מזיקים בצובר יוודא כי הפעולות המפורטות {{ח:פנימי|פרק ה סימן ג|בסימן ג׳ בפרק ה׳}} {{ח:פנימי|פרק ט|ובפרק זה}} בוצעו כמפורט בהן, וכי פנקס המטען הושלם בהתאם {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|לסימן ב׳ בפרק ז׳}} בכל עת שהתבצעה פעולה כאמור {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|באותו סימן}}.

{{ח:סעיף|52|רישום בפנקס המטען בידי בודק מוסמך}}
{{ח:ת}} בודק מוסמך יאמת בפנקס המטען את ביצוע הפעולות האלה:
{{ח:תת|(1)}} פעולה שנעשתה לפי מדריך הציוד והתפעול;
{{ח:תת|(2)}} פטור משטיפה מוקדמת שנתן המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 39|תקנה 39}};
{{ח:תת|(3)}} לעניין מכל שהובל בו חומר מסוג X ועבר שטיפה מוקדמת – כי הפעולות המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 4|בפרט (4) בתוספת השלישית}} נרשמו כנדרש בפנקס המטען.

{{ח:סעיף|53|אמצעי חלופי להרקת חומר מסוג X}}
{{ח:ת}} נוכח המנהל לדעת כי אין זה מעשי למדוד ריכוז חומר נוזלי מזיק מסוג X עד השגת הריכוז המצוין {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 4|בפרט (4)(א) בתוספת השלישית}} בשפך בלי לגרום עיכוב מיותר לאנייה, רשאי הוא לאשר אמצעי חלופי להשגת הריכוז האמור, ובלבד שהבודק המוסמך אימת בפנקס המטען כי התקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} המכל, המשאבה ומערכות הצנרת שלו רוקנו;
{{ח:תת|(2)}} השטיפה המוקדמת בוצעה בהתאם לנוהל שטיפה מוקדמת;
{{ח:תת|(3)}} מי שטיפת המכל הנובעים מהשטיפה האמורה רוקנו לתוך מיתקן קליטה והמכל ריק.

{{ח:סעיף|54|אמצעי חלופי לפינוי שאריות מטען}}
{{ח:ת}} נוכח המנהל לדעת כי לא התנהלה ההרקה בהתאם לנוהל ניסויי תפקוד שאיבה לעניין תנאי השאיבה למכל, רשאי הוא להסכים לאשר כי יינקט אמצעי חלופי כדי לפנות את שאריות המטען מהאנייה באופן שיתאימו לכמויות המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}; בודק מוסמך יאמת את הרישומים המתאימים בפנקס המטען.

{{ח:סעיף|55|בדיקת תעודות ומסמכים}}
{{ח:ת}} בודק מוסמך רשאי לבדוק את התעודה והמסמכים הנדרשים לפי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|56|נקיטת פעולות בעקבות גילוי ליקויים}}
{{ח:תת|(א)}} מצא בודק מוסמך כי התעודה או מסמך אינו עונה על הנדרש בתקנות אלה, יורה על עריכת בדיקה מפורטת כמשמעותה {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#פרק 5א|בפרק החמישי א׳ לתקנות בטיחות השיט}}, לגבי הדרישות התפעוליות המפורטות בתקנות אלה (להלן – בדיקה מפורטת), ורשאי הוא להורות על ביצוע פעולה מתקנת כמפורט {{ח:פנימי|פרק ג סימן ג|בסימן ג׳ בפרק ג׳}}, אם נדרש.
{{ח:תת|(ב)}} הורה בודק מוסמך על נקיטת פעולות כאמור בתקנת משנה (א) יורה המנהל לנקוט את הפעולות הדרושות כדי להבטיח שהאנייה לא תפליג עד שמצבה יעמוד בדרישות התקנות, לרבות בדיקה חוזרת עד שתוקנו הליקויים להנחת דעתו, עיכוב הפלגת האנייה ואיסור כניסה לתחום, כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 52ח|בתקנות 52ח עד 52י לתקנות הנמלים בטיחות השיט}}.
{{ח:תת|(ג)}} על {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}} יחולו הוראות {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#פרק 5א|פרק חמישי א׳ לתקנות הנמלים בטיחות השיט}} בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: מיתקני קליטה}}

{{ח:סעיף|57|הקצאת מיתקן קליטה על ידי מפעיל רציף או מספנה}}
{{ח:תת|{{ח:הערה|(}}א)}} {{ח:פנימי|פרק י|בפרק זה}}: ”מפעיל רציף“, ”רציף“ ו”נמל בישראל“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (השלכת אשפה מכלי שיט)|בתקנות הנמלים השלכת אשפה מכלי שיט}}; ולעניין נמל חדרה יראו את מנהל הנמל כמפעיל רציף.
{{ח:תת|(ב)}} מפעיל רציף בנמל בישראל העוסק בטיפול במטען שעליו חלות תקנות אלה וכן מספנה או מפעיל רציף בנמל בישראל, העוסקים או המיועדים לתיקון אנייה הנושאת מטען כאמור, יקצו, בין בעצמם ובין באמצעות אחר, מיתקנים מתאימים לקליטה של שארית ותערובת מים עם שארית מאניות שמקורן מביצוע התקנות, לשם סילוקם למקום המיועד לכך לפי דין (להלן – מיתקן קליטה נמלי).
{{ח:תת|(ג)}} השירות לקליטה של שארית ותערובת מים עם שארית כאמור בתקנת משנה (ב) יינתן באופן שלא יגרום עיכוב מיותר לאנייה הפוקדת את הרציף.

{{ח:סעיף|58|פיקוח על מיתקן קליטה}}
{{ח:ת}} מפקח כלי שיט ומפקח למניעת זיהום הים רשאי, בכל עת, לאחר שהזדהה, להיכנס לכל מקום, שבו חלה חובה להתקין מיתקן קליטה נמלי או שבו מותקן מיתקן כאמור ולערוך בו בדיקה, ואולם לא ייכנס למקום המשמש למגורים בלבד אלא לפי צו של בית משפט.

{{ח:סעיף|59|דיווח מוקדם להרקה למיתקן קליטה}}
{{ח:תת|(א)}} הקברניט יודיע למפעיל הרציף בנמל אותו הוא עתיד לפקוד, 24 שעות לפחות לפני מועד הפקידה, בדבר סוג החומר הנוזלי המזיק, שאת שאריתו או תערובת עם שארית כאמור בכוונתו לרוקן למיתקן הקליטה, וכמות משוערת המיועדת לריקון כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} הודעתו של הקברניט תיערך בהתאם להנחיית אימ״ו {{ח:הערה|(הנחיית אימ״ו MEPC.1-Circ.644-Rev)}}; טופס לדוגמה יפורסם באתר האינטרנט.

{{ח:סעיף|60|התקנת מיתקן הקליטה – לפי אישור המנהל}}
{{ח:תת|(א)}} מפעיל רציף או מספנה בנמל בישראל לא יתקינו מיתקן קליטה נמלי אלא לפי תכנית מפורטת שהמנהל אישר מראש בהתייעצות עם מנהל היחידה הארצית להגנת הסביבה הימית במשרד להגנת הסביבה.
{{ח:תת|(ב)}} לא התקין אחד מהאמורים בתקנת משנה (א) מיתקן קליטה נמלי או שהתקין מיתקן קליטה נמלי שאינו עומד באישור המנהל רשאי הממונה על הנמלים לנקוט את הפעולות הדרושות למניעת זיהום הים מחומר נוזלי מזיק, להפסקתו או לצמצומו, לרבות הפסקת פעילות הרציף או מיתקן הקליטה.
{{ח:תת|(ג)}} נקיטת אמצעים כאמור בתקנת משנה (ג), תהיה סבירה למידת הנזק אשר, לפי מיטב ידיעתו של הממונה על הנמלים, נגרם או עלול להיגרם עקב ריקון החומר הנוזלי המזיק לים.

{{ח:סעיף|61|אישור על הרקה למיתקן קליטה}}
{{ח:תת|(א)}} רוקנו שארית או תערובת מים עם שארית למיתקן קליטה נמלי, ינפיק מפעיל מיתקן הקליטה הנמלי, בין בעצמו ובין באמצעות אחר מטעמו, לקברניט האנייה אישור מודפס באנגלית וחתום בידו בדבר כמות וסוג השארית או תערובת המים עם שארית שרוקנו.
{{ח:תת|(ב)}} האישור ייערך בהתאם להנחיית אימ״ו {{ח:הערה|(הנחיית אימ״ו 1.MEPC.1-Circ.645-Rev)}}; טופס לדוגמה יפורסם באתר האינטרנט.

{{ח:קטע2|פרק יא|פרק י״א: פטורים}}

{{ח:סעיף|62|מתן פטור לאנייה ישראלית מדרישות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}}}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך רשאי לפטור אנייה ישראלית מקיום הדרישות המפורטות {{ח:פנימי|פרק ה|בפרק ה׳}}, כולן או מקצתן, או לדחות לפרק זמן מוגדר את כניסתו לתוקף של תיקון כמפורט בפסקה (1) על אניות שנבנו לפני תאריך כניסתו לתוקף של אותו תיקון אם נוכח לדעת כי החלתו המיידית של התיקון היא בלתי סבירה או בלתי מעשית בנסיבות העניין, בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} כאשר תיקון לנספח זה, לקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר או לקוד לכימיקלים בצובר כרוך בשינויים במבנה או בציוד ובאבזרים בשל שדרוג הדרישות המפורטות בתקנות לגבי חומר נוזלי מזיק מסוים; המנהל יחליט בדבר דחייה או אישור כאמור בהתייחס לסוג החומר הנדון;
{{ח:תתת|(2)}} כאשר אנייה המורשית להוביל שמנים צמחיים המפורטים בהערת שוליים הנוגעת בדבר של הקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר, ובלבד שהאנייה ממלאת אחר התנאים האלה:
{{ח:תתתת|(א)}} האנייה עומדת בכל הדרישות לאנייה מסוג 3 כמשמעותה בהערת השוליים בפרק 17 לקוד הבין־לאומי לכימיקלים בצובר למעט לגבי מיקום מכל המטען;
{{ח:תתתת|(ב)}} מכלי המטען נמצאים במרחקים המפורטים להלן ואורך מכל המטען כולו מוגן על ידי מכלי מי נטל או חללים שאינם נושאים שמן (בתקנה זו – החללים) כמפורט להלן:
{{ח:תתתתת|(1)}} מכלי מי נטל או החללים יסודרו כך שיימצאו בתוך הקו היצוק של ציפוי המעטפת של הדופן אך במרחק, שבשום מקום, לא יפחת מ־760 מילימטרים;
{{ח:תתתתת|(2)}} מכל מי נטל או החללים כפולי התחתית יסודרו כך שהמרחק בין תחתית מכלי המטען לבין הקו היצוק של ציפוי המעטפת של הדופן, מדוד בזוויות ישרות אל לוח המעטפת התחתון, יהיה לא פחות מ־B/15 או מ־2.0 מטרים בקו המרכז, לפי המרחק הקטן מביניהם, ובלבד שהמרחק המזערי לא יפחת מ־1.0 מטר; לעניין זה, B = רוחב במטרים.
{{ח:תת|(ב)}} בתעודה יצוין הפטור שניתן.

{{ח:סעיף|63|פטור לאנייה ישראלית העוסקת בהפלגות מוגבלות}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השנייה, ”סידורי שאיבה, צנרת ופתחי הרקה“}}, לא תחול על אנייה ישראלית שנבנתה לפני 1 ביולי 1986 ובלבד שהיא עוסקת בהפלגות בתחום מימי החופין או במים הפנימיים של ישראל או באזור הימי או בהפלגות בין נמלים או מסופים של מדינות שהן צדדים לאמנה (להלן – הפלגות מוגבלות) ומתקיימים התנאים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בכל פעם שמכל המכיל חומרים או תערובות המסווג כחומר מסוג x, מסוג y או מסוג z, מיועד לשטיפה או להרקת מי נטל, המכל נשטף, לפי העניין, בהתאם לנוהל שטיפה מוקדמת שאישרה הרשות, ומי השטיפה של המכל מרוקנים לתוך מיתקן קליטה נמלי;
{{ח:תתת|(2)}} בעקבות שטיפות נוספות מי השטיפה או מי הנטל מרוקנים לתוך מיתקן קליטה נמלי או לים, לפי {{ח:פנימי|תוספת 3|התוספת השלישית}};
{{ח:תתת|(3)}} בתעודה המונפקת לאנייה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|תקנה 21}} נרשם כי האנייה עוסקת בהפלגות מוגבלות ובודק מוסמך אימת את הרישום; רישום כאמור יהווה אישור לכך שהאנייה עוסקת אך ורק בהפלגות מוגבלות;
{{ח:תתת|(4)}} לעניין תקנה זו, ”מיתקן קליטה נמלי“ –
{{ח:תתתת|(א)}} אם הוא בנמלים או במסופים בישראל – מיתקן שהמנהל אישר לפי {{ח:פנימי|סעיף 60|תקנה 60}};
{{ח:תתתת|(ב)}} אם הוא מחוץ לישראל – מיתקן שהרשות המוסמכת במדינת היעד שהיא צד לאמנה ושהמיתקן מצוי בשטחה, אישרה אותו.

{{ח:סעיף|64|פטור לאנייה ישראלית שאינה מחויבת בהרקת מי נטל}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להעניק פטור {{ח:פנימי|תוספת 2|מהתוספת השנייה}}, ”סידורי שאיבה וצנרת ופתחי הרקה“, לאנייה ישראלית שהמבנה או התפעול שלה אינם מחייבים הרקת מי נטל ממכלי המטען, ושטיפת מכלי המטען דרושה רק לשם תיקונים או הספנה על מבדוק יבש, ובלבד שיתקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} הרשות אישרה את התכנון, הבנייה והציוד של האנייה, תוך שימת לב לייעודה;
{{ח:תת|(2)}} כל שפך מימי משטיפת מכל שיש לבצע, לפני תיקון או הספנה על מבדוק יבש, מרוקן למיתקן קליטה, שאישר המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 60|תקנה 60}};
{{ח:תת|(3)}} בתעודה מצוינים הפרטים האלה:
{{ח:תתת|(א)}} כל מכל מטען שמאושר להובלה של מספר מוגבל של חומרים תואמים וניתן להובילם לחליפין באותו מכל בלא ניקוי ביניים;
{{ח:תתת|(ב)}} פרטי הפטור;
{{ח:תת|(4)}} האנייה נושאת את מדריך הציוד והתפעול שאישרו הרשות או ארגון מוכר.

{{ח:קטע2|פרק יב|פרק י״ב: עונשין וערובה}}

{{ח:סעיף|65|ערובה}}
{{ח:תת|(א)}} אם למנהל יסוד להניח כי נעברה עבירה כמפורט להלן, רשאי הוא להורות לבעל האנייה או קברניטה, שבקשר אליה נעברה העבירה, להפקיד ערבות או עירבון כספי בגובה הקנס האמור {{ח:חיצוני|פקודת הנמלים#סעיף 54|בסעיף 54 לפקודה}}:
{{ח:תתת|(1)}} הורקו חומרים נוזליים מזיקים מכלי שיט לים, בניגוד לתקנות אלה;
{{ח:תתת|(2)}} הופרה הוראה מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנות 5}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}}, {{ח:פנימי|סעיף 18|18}}, {{ח:פנימי|סעיף 19|19}}, {{ח:פנימי|סעיף 20|20}}, {{ח:פנימי|סעיף 35|35}}, {{ח:פנימי|סעיף 36|36}}, {{ח:פנימי|סעיף 38|38}}, {{ח:פנימי|סעיף 42|42}}, {{ח:פנימי|סעיף 43|43}}, {{ח:פנימי|סעיף 44|44}}, {{ח:פנימי|סעיף 46|46}}, {{ח:פנימי|סעיף 48|48}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49}}, {{ח:פנימי|סעיף 50|50}}, {{ח:פנימי|סעיף 51|51}} לרבות התוספות שאליהן הן מפנות.
{{ח:תת|(ב)}} הורה המנהל כאמור בתקנת משנה (א) יודיע בלא דיחוי למנהל הנמל שהאנייה נמצאת בו.
{{ח:תת|(ג)}} הוגש כתב אישום, בתוך 60 ימים מיום שניתנו הערבות או העירבון לפי תקנת משנה (א), בשל העבירה שבעדה ניתנו, יוחזרו הערבות או העירבון, לפי העניין, עם מתן פסק דין חלוט, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת.
{{ח:תת|(ד)}} לא הוגש כתב אישום בשל אותה העבירה בתוך 60 ימים מיום שניתנה הערבות או הופקד העירבון לפי תקנת משנה (א) בשל העבירה שבעדה ניתנו, יוחזרו הערבות או העירבון למי שנתנם.
{{ח:תת|(ה)}} נקבעה עבירה על הוראות תקנות אלה כעבירה מינהלית לפי {{ח:חיצוני|חוק העבירות המינהליות|חוק העבירות המינהליות, התשמ״ו–1985}}, יחולו הוראות תקנות משנה (א) עד (ג) בשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הערבות והעירבון יהיו בגובה הקנס המינהלי הקבוע לאותה עבירה;
{{ח:תתת|(2)}} על החזרת הערבות והעירבון יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לא הומצאה הודעה על הטלת קנס מינהלי בשל אותה עבירה, בתוך 60 ימים מיום שניתנו הערבות או העירבון, הם יוחזרו למי שנתנם;
{{ח:תתתת|(ב)}} הומצאה הודעה על הטלת קנס מינהלי בשל אותה עבירה, בתוך 60 ימים מיום שניתנו הערבות או העירבון, יוחזרו הערבות והעירבון עם תשלום הקנס המינהלי או עם ביטול הקנס בידי הבודק המוסמך, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת;
{{ח:תתתת|(ג)}} הומצאה הודעה על הטלת קנס מינהלי בשל אותה עבירה בתוך 60 ימים מיום שניתנו הערבות או העירבון והנקנס הודיע כי ברצונו להישפט על העבירה, יוחזרו הערבות או העירבון, לפי העניין, עם מתן פסק דין חלוט, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת.

{{ח:קטע2|פרק יג|פרק י״ג: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|66|אחריות בעל האנייה וקברניטה לקיום הוראות התקנות}}
{{ח:תת|(א)}} בעל האנייה וקברניטה חייבים לפקח ולעשות כל שניתן כדי למנוע ביצוע עבירה על הוראות תקנות אלה בידי כל אדם באנייה.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה על הוראות תקנות אלה בידי אדם באנייה חזקה היא כי בעל האנייה או קברניטה הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שאפשר כדי למלא את חובתו.

{{ח:סעיף|67|סמכות מפקח כלי שיט}}
{{ח:ת}} מפקח כלי שיט רשאי בכל עת לעלות על כל אנייה שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2}} חלות עליה ולבדקה.

{{ח:סעיף|68|קביעת נהלים}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לפרסם נהלים ליישום הוראות תקנות אלה; הנהלים יפורסמו באתר האינטרנט של משרד התחבורה.

{{ח:סעיף|69|שמירת דינים}}
{{ח:תת|(א)}} תקנות אלה אינן באות לגרוע {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)|מתקנות הנמלים בטיחות השיט}}, לרבות {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#סעיף 15א|תקנה 15א}} {{ח:חיצוני|תקנות הנמלים (בטיחות השיט)#פרק 5א|והפרק החמישי א׳ בתקנות האמורות}}.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות תקנות אלה כדי לגרוע מהוראות כל דין, שעניינו האמנה.

{{ח:סעיף|70|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה שישה חודשים מיום פרסומן.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|הגדרת {{מוקטן|”}}תעודה{{מוקטן|“}} בתקנה 1}} {{ח:פנימי|סעיף 21|ובתקנות 21 עד 23}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הטופס הושמט)}}

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שנייה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 36|תקנות 36}}, {{ח:פנימי|סעיף 37|37(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 41|41(ג)(4)}}, {{ח:פנימי|סעיף 54|54}}, {{ח:פנימי|סעיף 63|63(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 64|64}} {{ח:פנימי|סעיף 65|ו־65(א)(2)}})}}}}
{{ח:קטע3||סידורי שאיבה וצנרת ופתחי הרקה}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} כל אנייה שנבנתה לפני 1 ביולי 1986 תצויד בסידור שאיבה וצנרת כך שכל מכל המורשה להובלת חומרים מסוג X או מסוג Y לא יכיל כמות שארית העולה על 300 ליטרים במכל ובצנרת הקשורה שלו וכל מכל המורשה להובלת חומרים מסוג Z לא יכיל כמות שארית העולה על 900 ליטרים במכל ובצנרת הקשורה שלו.

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} כל אנייה שנבנתה בין 1 ביולי 1986 לבין 1 בינואר 2007 תצויד בסידור שאיבה וצנרת כך שכל מכל המורשה להובלת חומרים מסוג X או מסוג Y לא יכיל כמות שארית העולה על 100 ליטרים במכל ובצנרת הקשורה שלו, וכל מכל המורשה להובלת חומרים מסוג Z לא יכיל כמות שארית העולה על 300 ליטרים במכל ובצנרת הקשורה שלו.

{{ח:סעיף*|(3)||עוגן=תוספת 2 פרט 3}}
{{ח:ת}} כל אנייה שנבנתה ב־1 בינואר 2007 או לאחריו תצויד בסידור שאיבה וצנרת כך שכל מכל המורשה להובלת חומרים מסוג X, מסוג Y או מסוג Z לא יכיל כמות שארית העולה על 75 ליטרים במכל ובצנרת הקשורה שלו.

{{ח:סעיף*|(4)||עוגן=תוספת 2 פרט 4}}
{{ח:ת}} לגבי אנייה שאינה מכלית כימיקלים, שנבנתה לפני 1 בינואר 2007 ואינה יכולה לעמוד בדרישות סידורי השאיבה והצנרת לחומרים מסוג Z כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 1|בפסקאות (1)}} {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 2|ו־(2)}}, לא תחול כל דרישת כמות ובלבד שהמכל מרוקן באופן המרבי האפשרי.

{{ח:סעיף*|(5)||עוגן=תוספת 2 פרט 5}}
{{ח:ת}} באניות המורשות להוביל חומרים מסוג X, מסוג Y או מסוג Z יהיה פתח הרקה תת־ימי.

{{ח:סעיף*|(6)||עוגן=תוספת 2 פרט 6}}
{{ח:ת}} באניות שנבנו לפני 1 בינואר 2007 והמורשות להוביל חומרים מסוג Z, פתח הרקה תת־ימי כנדרש {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 5|בפסקה (5) לתוספת זו}} אינו חובה.

{{ח:סעיף*|(7)||עוגן=תוספת 2 פרט 7}}
{{ח:ת}} פתח הרקה תת־ימי כאמור {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 5|בפסקה (5) לתוספת זו}} יימצא בתוך אזור המטען בקרבת תפנית השיפוליים והדופן ויסודר כך שתימנע יניקה חוזרת של תערובות מים עם שארית בפתחי יניקת מי הים של האנייה.

{{ח:סעיף*|(8)||עוגן=תוספת 2 פרט 8}}
{{ח:ת}} סידורי פתח ההרקה התת־ימי יהיו כאלה שתערובת מים עם שארית המרוקנת לים לא תעבור דרך שכבת המים של האנייה; למטרה זו –
{{ח:ת}} כאשר ההרקה נעשית בניצב ללוח המעטפת של האנייה, הקוטר המזערי של פתח הריקון מוסדר באמצעות המשוואה הזו:
{{ח:תת}} d = Qd / 5Ld
{{ח:ת}} לעניין זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} d = קוטר מזערי של פתח הריקון (במטרים);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} Ld = מרחק מניצב הקדמי לפתח הריקון (במטרים);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} Qd = הקצב הנבחר המרבי שבו האנייה רשאית לרוקן תערובת מים או משקע דרך הפתח (במטרים מעוקבים לשעה).
{{ח:ת}} כאשר ההרקה מכוונת בזווית אל לוח המעטפת של האנייה, היחס הנ״ל ישונה על ידי החלפת Qd ברכיב של Qd הניצב ללוח המעטפת של האנייה.

{{ח:סעיף*|(9)||עוגן=תוספת 2 פרט 9}}
{{ח:ת}} אם נדרש לערוך שטיפה בהתאם לנוהלי שטיפה מסוימים, ואין באנייה היכן לאגור את שאריות המטען, ניתן להשתמש במכלי המטען כמכלי בוצה; לעניין זה, ”מכל בוצה“ – מכל המיועד לקלוט את השאריות של חומרים נוזליים מזיקים בצובר לרבות תערובת מים עם שארית.

{{ח:קטע2|תוספת 3|תוספת שלישית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 38|תקנה 38(א)(2) ו־(3) ו־(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 52|52(3)}}, {{ח:פנימי|סעיף 53|53}}, {{ח:פנימי|סעיף 63|63(א)(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 65|ו־65(א)(2)}})}}}}
{{ח:קטע3||הרקת שאריות של חומרים נוזליים מזיקים בצובר, מי נטל, מי שטיפת מכלים או תערובות אחרות המכילים חומרים כאמור}}

{{ח:סעיף*|(1)||עוגן=תוספת 3 פרט 1}}
{{ח:ת}} '''תקני הרקה'''
{{ח:תת|(א)}} מקום {{ח:פנימי|תוספת 3|שתוספת זו}} מתירה את ההרקה לים של שאריות חומרים מסוג X, מסוג Y או מסוג Z או של אלה המוערכים זמנית ככאלה או מי נטל, מי שטיפת מכלים או תערובות אחרות המכילות חומרים כאמור, תקני ההרקה הם כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} ההרקה נעשית כשהאנייה בדרך במהירות של 7 קשרים לפחות אם האנייה מונעת בכוח עצמה, או 4 קשרים לפחות אם האנייה אינה מונעות בכוח עצמה כך שהריקון מתפשט על פני אזור ים גדול ככל האפשר בנסיבות העניין; לעניין זה, ”בדרך“ – בנתיב לרבות בסטייה מהדרך הישירה והקצרה ביותר, לצורך הרקה יעילה אם הדבר מעשי מבחינת ניווט;
{{ח:תתת|(2)}} ההרקה נעשית מתחת לקו המים, באמצעות פתח ההרקה התת־ימי, בקצב שאינו עולה על הקצב המרבי שפתח ההרקה התת־ימי יועד לו;
{{ח:תתת|(3)}} ההרקה נעשית במרחק של לא פחות מ־12 מיילים ימיים מהיבשה הקרובה ביותר, ובעומק מים של לא פחות מ־25 מטרים.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לבקשת בעל האנייה או קברניטה לפטור אנייה ישראלית מדרישת המרחק כאמור בפרט משנה (א)(3) לעין הרקת חומר מסוג Z, ובלבד שמתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האנייה עוסקת אך ורק בהפלגות במימי החופין, במים הפנימיים או באזור הימי;
{{ח:תתת|(2)}} האנייה עוסקת בהפלגות במים הכפופים לריבונות או לסמכות השיפוט של מדינת חוף סמוכה לישראל ובלבד שנחתם הסכם בדבר מתן פטור כאמור בין המדינה לבין מדינת החוף הסמוכה ואין בכך כדי לפגוע במדינה אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} באניות שנבנו לפני 1 בינואר 2007, הרקה לים של שאריות חומרים מסוג Z, או אלה המוערכים זמנית ככאלה או מי נטל, מי שטיפת מכלים או תערובות אחרות המכילות חומרים כאמור מתחת לקו המים אינו חובה.

{{ח:סעיף*|(2)||עוגן=תוספת 3 פרט 2}}
{{ח:ת}} '''אוורור שאריות מטען'''
{{ח:ת}} הסרת שאריות מטען ממכל תיעשה בהתאם לנוהל אוורור; מים שיוכנסו לאחר מכן למכל ייחשבו נקיים ולא יהיו כפופים לדרישות ההרקה {{ח:פנימי|תוספת 3|שבתוספת זו}}.

{{ח:סעיף*|(3)||עוגן=תוספת 3 פרט 3}}
{{ח:ת}} '''השימוש בחומרי ניקוי או בתוספי ניקוי'''
{{ח:תת|(א)}} כאשר משתמשים בתווך השטיפה שאינו מים, כגון שמן מינרלי או ממיס כלורי, במקום במים כדי לשטוף מכל, תחול על הרקתו {{ח:חיצוני|פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן|הפקודה למניעת זיהום מי ים בשמן}} והתקנות שלפיה או תקנות אלה, לפי העניין, אשר היו חלות על התווך לו היה מובל כמטען; נוהלי שטיפת מכל הכרוכים בשימוש בתווך כאמור יהיו רשומים במדריך הציוד והתפעול.
{{ח:תת|(ב)}} כאשר מוסיפים למים כמויות קטנות של תוספי ניקוי, כגון מוצרים דטרגנטים, כדי להקל על שטיפת המכל, לא ייעשה שימוש בתוספים המכילים רכיבים מסוג זיהום X למעט רכיבים המתפרקים ביולוגית בקלות וקיימים בריכוז כולל של פחות מ־10% מתוסף הניקוי ולא יחולו הגבלות נוספות על אלה החלות על המכל בגלל המטען הקודם.

{{ח:סעיף*|(4)||עוגן=תוספת 3 פרט 4}}
{{ח:ת}} '''הרקת שאריות מסוג X'''
{{ח:ת}} בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 38|תקנה 38}} יחולו ההוראות האלה:
{{ח:תת|(א)}} מכל שממנו נפרק חומר מסוג X יעבור שטיפה מוקדמת לפני שהאנייה תעזוב את נמל הפריקה; השאריות הנובעות מכך ירוקנו למיתקן קליטה עד שריכוז החומר בשפך למיתקן כאמור, כמצוין לפי ניתוח הדגימות שלקח הבודק מהשפך, הוא 0.1% או פחות לפי משקל; לאחר שהושגה רמת הריכוז האמורה, ימשיכו לרוקן את שארית מי השטיפה של המכל למיתקן קליטה עד שהמכל יהיה ריק; רישומים מתאימים של פעולות אלה ייעשו בפנקס המטען ובודק מוסמך יאמת אותן; ואולם אם אישר המנהל הליך חלופי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 53|בתקנה 53}} יישטף המכל כמפורט בהליך החלופי.
{{ח:תת|(ב)}} מים שהוכנסו למכל לאחר ריקונו כאמור ניתן לרוקן לים בהתאם לתקני ההרקה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 1|בפרט (1) לתוספת זו}}.

{{ח:סעיף*|(5)||עוגן=תוספת 3 פרט 5}}
{{ח:ת}} '''הרקת שאריות מסוג Y או מסוג Z'''
{{ח:תת|(א)}} על הרקת שאריות חומרים מסוג Y או מסוג Z, יחולו תקני ההרקה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 1|בפרט (1) לתוספת זו}}.
{{ח:תת|(ב)}} אם פריקת חומר מסוג Y או מסוג Z אינה מתנהלת בהתאם למדריך הציוד והתפעול, תתבצע שטיפה מוקדמת לפני שהאנייה תעזוב את נמל הפריקה, אלא אם כן ננקטו אמצעים חלופיים לשביעות רצונו של הבודק המוסמך כדי לפנות את שאריות המטען מהאנייה לכמויות המפורטות {{ח:פנימי|תוספת 2 פרט 1|בפרטים (1) עד (3) בתוספת השנייה}}; מי שטיפת המכל הנותרים מהשטיפה המוקדמת ירוקנו למיתקן קליטה בנמל הפריקה או בנמל אחר בעל מיתקן קליטה מתאים, ובלבד שניתן אישור בכתב לכך שמיתקן קליטה באותו נמל זמין ומתאים למטרה האמורה.
{{ח:תת|(ג)}} על הרקת חומרים עתירי צמיגות או מתמצקים מסוג Y, יחול האמור להלן:
{{ח:תתת|(א)}} יוחל נוהל שטיפה מוקדמת;
{{ח:תתת|(ב)}} תערובת המים או שארית הנוצרת במהלך השטיפה המוקדמת תרוקן למיתקן קליטה עד שהמכל יהיה ריק;
{{ח:תתת|(ג)}} מים שהוכנסו למכל לאחר מכן ניתן לרוקן לים בהתאם לתקני ההרקה כאמור {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 1|בפרט (1) לתוספת זו}}.

{{ח:סעיף*|(6)||עוגן=תוספת 3 פרט 6}}
{{ח:ת}} '''הדרישות התפעוליות למילוי ולהרקת מי נטל יהיו אלה:'''
{{ח:תת|(א)}} אחרי פריקה, ואם יש צורך, אחרי שטיפה מוקדמת, ניתן למלא מכל מטען במי נטל; הרקת מי הנטל האמורים תהיה כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 3 פרט 1|בפרט (1) לתוספת זו}}.
{{ח:תת|(ב)}} מי נטל שהוכנסו למכל מטען אשר נשטף עד שמי הנטל מכילים פחות מ־‎1 ppm של החומר הקודם שהובל, ניתן לרוקן לים בלא התחשבות בשיעור ההרקה במהירות האנייה ובמיקום פתח ההרקה, ובלבד שהאנייה נמצאת לא פחות מ־12 מיילים ימיים מהיבשה הקרובה ביותר, ועומק המים הוא לא פחות מ־25 מטרים; ואולם לגבי אניות שנבנו לפני 1 ביולי 1994 דרגת הניקיון הדרושה הושגה כאשר שטיפה מוקדמת בוצעה והמכל נשטף לאחר מכן במחזור שלם של מכונת הניקוי או בכמות מים שאיננה פחותה מזו המחושבת בנוהל שטיפה מוקדמת.

{{ח:סעיף*|(7)||עוגן=תוספת 3 פרט 7}}
{{ח:ת}} '''הרקה באזור האנטרקטי'''
{{ח:תת|(א)}} האזור האנטארקטי פירושו אזור הים מדרום לקו הרוחב 60 מעלות דרום;
{{ח:תת|(ב)}} באזור האנטרקטי כל הרקה לים של חומרים נוזליים מזיקים או תערובות המכילות חומרים כאמור – אסורה.

{{ח:קטע2|תוספת 4|תוספת רביעית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|פרק ז׳, סימן ב׳}} {{ח:פנימי|סעיף 65|ו־65(א)(2)}})}}}}
{{ח:קטע3||פנקס המטען}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הפנקס הושמט)}}

{{ח:חתימות|י׳ באייר התשע״ו (18 במאי 2016)}}
* '''ישראל כ״ץ'''
שר התחבורה והבטיחות בדרכים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]