צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (שטחי המועצה הפלסטינית – עזרה משפטית בענינים אזרחיים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (שטחי המועצה הפלסטינית – עזרה משפטית בענינים אזרחיים), התשנ״ט–1999}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ט, 278|צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (שטחי המועצה הפלסטינית – עזרה משפטית בענינים אזרחיים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5947.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 338|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6300.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)#סעיף 16|תקנות 16}} {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)#סעיף 17|ו־17}} {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בתוספת לחוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ״ז–1967}} (להלן – התקנות), {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 108|סעיף 108}} {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 88|וסעיף 88}} {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|לחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}, ולאחר התייעצות עם ועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת, אני מצווה לאמור:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בצו זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות שיפוטית“ – רשות שיפוטית מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית הדנה בענינים אזרחיים, לרבות משרד הוצאה לפועל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”לשכת הוצאה לפועל“ ו”ראש הוצאה לפועל“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|בחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הממונה“ – מי שמונה לממונה על העזרה המשפטית לפי {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)#סעיף 9|תקנה 9(א) לתקנות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך“ – כתב בי־דין כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי#סעיף 6|בתקנה 1 לתקנות סדר הדין האזרחי, התשמ״ד–1984}} (להלן – תקנות סדר הדין), שהוציאו בית משפט, בית דין אחר או לשכת ההוצאה לפועל, לפי הענין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך חיצוני“ – כתב בי־דין שהוציאה רשות שיפוטית.

{{ח:סעיף|2|המצאת מסמך חיצוני בישראל}}
{{ח:תת|(א)}} מסמך חיצוני אשר מבקשים להמציאו בישראל, יימסר לידי הממונה, בידי מי שהסמיכה לכך המועצה הפלסטינית, בצירוף בקשה להמצאתו, אשר תפרט את זהות הנמען, מענו ומהות המסמך החיצוני המבוקש להמצאה.
{{ח:תת|(ב)}} למסמך חיצוני ולבקשה כאמור בסעיף קטן (א) יצורף תרגום לעברית, ועליו אישור של עורך דין כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|בחוק לשכת עורכי הדין, התשכ״א–1961}} (להלן – עורך דין ישראלי), או של עורך דין הרשום לפי חוק בשטחי המועצה הפלסטינית, שהוא תרגום נכון של המקור.
{{ח:תת|(ג)}} מסמך חיצוני, לרבות תרגומו לעברית, יימסר במספר עותקים מספיק בשביל כל נמען, וכן עותק נוסף.
{{ח:תת|(ד)}} הממונה ימציא לנמען בישראל את המסמך החיצוני האמור, לרבות תרגומו לעברית, חתום בחותם הממונה, בדואר רשום עם אישור מסירה; נתבקש הממונה להמציא מסמך חיצוני כאמור בדרך אחרת, רשאי הוא לעשות כן, ובלבד שהדבר מתיישב עם הדין החל בישראל.
{{ח:תת|(ה)}} בוצעה ההמצאה, יעביר הממונה את אישור המסירה או אישור אחר בדבר ביצוע ההמצאה לידי מי שהוסמך על ידי המועצה הפלסטינית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(א)}}; לא בוצעה ההמצאה – יחזיר לו הממונה את המסמך, בצירוף הודעה על הסיבה לאי־המסירה.

{{ח:סעיף|3|המצאת מסמכים בשטחי המועצה הפלסטינית|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מסמך שמבקשים להמציאו למי שנמצא בשטחי המועצה הפלסטינית, יימסר לממונה, וזה יפעל להמצאתו בשטחי המועצה הפלסטינית; המצאה כאמור תיעשה על ידי העברתו לנציג מוסמך מטעם המועצה הפלסטינית.
{{ח:תת|(א1)}} ראה הממונה כי לא ניתן להמציא מסמך כאמור בסעיף קטן (א), יפעל להמצאתו לנמען באמצעות אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מי שהוא מינה לכך, במסירה אישית;
{{ח:תתת|(2)}} משלוח בדואר רשום;
{{ח:תתת|(3)}} משלוח בפקסימיליה.
{{ח:תת|(א2)}} ראה הממונה כי לא ניתן להמציא מסמך לנמען לפי תקנת משנה (א1), רשאי הוא להמציא את המסמך בכל דרך אחרת הנראית לו סבירה והוגנת, לרבות פרסום מודעה בעיתון בשפה הערבית בעל תפוצה רחבה בשטחי המועצה הפלסטינית; החליט הממונה על המצאה בדרך של פרסום מודעה בעיתון כאמור, רשאי הוא להורות גם על הדבקת המודעה במשרדי התיאום והקישור ביהודה והשומרון או ברצועת עזה, לפי הענין.
{{ח:תת|(א3)}} עלויות ההמצאה כאמור בתקנות {{ח:הערה|משנה}} (א1) או (א2) יחולו על מבקש ההמצאה.
{{ח:תת|(ב)}} צד המבקש להמציא מסמך כאמור יצרף לו תרגום לערבית, מאושר בידי עורך דין ישראלי.
{{ח:תת|(ג)}} על המצאת מסמך לפי סעיף זה לא יחולו הוראות {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי#סעיף 166|סימן ה׳ בפרק ל״ב לתקנות סדר הדין}}, {{ח:חיצוני|תקנות סדרי דין (המצאת מסמכים לשטחים המוחזקים)|תקנות סדרי דין (המצאת מסמכים לשטחים המוחזקים), התש״ל–1969}}, או {{ח:חיצוני|תקנות בית הדין לעבודה (המצאת מסמך בשטחים המוחזקים)|תקנות בית הדין לעבודה (המצאת מסמך בשטחים המוחזקים), התש״ל–1969}}.

{{ח:סעיף|4|גביית עדות בישראל}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהוסמך לכך בידי המועצה הפלסטינית רשאי להעביר לממונה בקשה, על פי החלטת רשות שיפוטית, לגביה בישראל של עדות או להצגת מסמכים, לצורכי הליכים אזרחיים המתנהלים בפניה (להלן – הבקשה); לבקשה יצורפו ההחלטה, וכן תרגום הבקשה וההחלטה לעברית, ועליהם אישור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} בבקשה יפורטו פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מהות ההליך שלצרכיו נדרשת גביית העדות או הצגת המסמכים, וסיכום העובדות;
{{ח:תתת|(2)}} שמותיהם ומעניהם של בעלי הדין ובאי כוחם;
{{ח:תתת|(3)}} העדות שיש לגבותה או המסמך שהצגתו מתבקשת;
{{ח:תתת|(4)}} שמו ומענו של העד;
{{ח:תתת|(5)}} שאלות שיש להציג לעד או תיאור הנושא שעל אודותיו יש לחקרו;
{{ח:תתת|(6)}} דרך מיוחדת לביצוע הבקשה.
{{ח:תת|(ג)}} הממונה יעביר את הבקשה למנהל בתי המשפט או לבית משפט מוסמך בישראל על פי הנחיות מנהל בתי המשפט.
{{ח:תת|(ד)}} ביצוע הבקשה ייעשה בידי בית משפט בכפוף להוראות כל דין החל בישראל לגבי גביית עדות או הצגת מסמכים.
{{ח:תת|(ה)}} בית משפט רשאי, לפי האמור בבקשה, לצוות כי גביית העדות או הצגת מסמכים ייעשו שלא בדרך שבה היו נעשות במשפט המתברר לפניו.
{{ח:תת|(ו)}} בית משפט רשאי לצוות שהעדות תיגבה בפניו או בפני הרשם, או בתנאים ובסייגים, שיראה לנכון לקבוע, בפני אדם אחר שפורש בצו והסכים לגבות את העדות.
{{ח:תת|(ז)}} בעל דין, שלפי בקשתו החליט בית משפט שיש לבצע בקשה, יפקיד בקופת בית המשפט ערבון או ערובה סבירה אחרת, כפי שיקבע הרשם, להבטחת ההוצאות שייגרמו בשל הבקשה; לא תבוצע בקשה לפי סעיף זה, אלא אם כן הופקדו העירבון או הערובה.
{{ח:תת|(ח)}} בית המשפט רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להתיר שחקירת עד תיעשה בידי מי שהוא עורך דין רשום לפי חוק בשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תת|(ט)}} בית המשפט יעביר לממונה ולהנהלת בתי המשפט את פרוטוקול הדיון לפניו ואת המסמכים המצורפים לו, לשם העברתם למועצה.

{{ח:סעיף|5|גביית עדות בשטחי המועצה הפלסטינית}}
{{ח:תת|(א)}} נתן בית משפט החלטה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 13|סעיף 13 לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, בדבר גביית עדות מאדם הנמצא בשטחי המועצה הפלסטינית, יעביר הצד אשר ביקש את גביית העדות האמורה, לממונה, בקשה לגביית העדות, בצירוף החלטת בית המשפט ותרגומה לערבית בידי עורך דין ישראלי.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה יעביר למועצה בקשה לגביית העדות בשטחי המועצה הפלסטינית, על פי החלטת בית המשפט, בצירוף ההחלטה ותרגומה לערבית.
{{ח:תת|(ג)}} קיבל הממונה מהמועצה הפלסטינית את פרוטוקול הדיון ואת המסמכים המצורפים לו, יעבירם לבית המשפט ולידי הצד שביקש את גביית העדות.

{{ח:סעיף|6|אכיפה וביצוע של פסקי דין בישראל}}
{{ח:תת|(א)}} פסק דין חלוט של רשות שיפוטית, למעט לשכת הוצאה לפועל (להלן – פסק דין) ניתן להוצאה לפועל בישראל כאילו היה פסק דין שניתן בישראל, בכפוף לאמור בצו זה ובשינויים המחויבים לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} המבקש לבצע בישראל פסק דין (להלן – הזוכה), יגיש לממונה בקשה לכך, ויצרף אליה עותק מפסק הדין, ועליו אישור של הרשות השיפוטית ושל מי שהסמיכה המועצה הפלסטינית לאשר כי פסק הדין ניתן בידי רשות שיפוטית; לעותק פסק הדין יצורף תרגום לעברית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ב)}}.
{{ח:תת|(ג)}} ראה הממונה, כי נתקיימו התנאים האמורים בסעיף קטן (ב), יאשר זאת בחותמו, וימסור את פסק הדין המאושר לזוכה.
{{ח:תת|(ד)}} הזוכה רשאי להגיש ללשכת ההוצאה לפועל את פסק הדין ואת תרגומו לעברית, ועליהם אישור כאמור של הממונה, וזאת בדרך שמגישים פסק דין לביצוע בישראל.
{{ח:תת|(ה)}} לא יבוצע פסק דין, אם יוכח לראש ההוצאה לפועל, כי פסק הדין ניתן בחוסר סמכות על פי הדין החל בשטחי המועצה הפלסטינית.
{{ח:תת|(ו)}} סבר ראש ההוצאה לפועל או נטען לפניו, כי על ביצוע פסק הדין עלולה לחול הוראת {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)#סעיף 13|תקנה 13(א) לתקנות}}, לרבות מהטעם שפסק הדין ניתן בניגוד לסעיף III לנספח IV להסכם, או שהמצאת מסמך בישראל במסגרת ההליך שבו ניתן פסק הדין נעשתה בניגוד לצו זה, יעכב את הליכי ההוצאה לפועל ויודיע על כך ליועץ המשפטי לממשלה לשם קבלת החלטתו.
{{ח:תת|(ז)}} היועץ המשפטי לממשלה יודיע את החלטתו לראש ההוצאה לפועל בתוך ארבעים וחמישה ימים מהיום שבו הגיעה אליו ההודעה; הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי אין לו התנגדות לביצוע פסק הדין – יימשכו הליכי ההוצאה לפועל; הודיע היועץ המשפטי לממשלה שאין לבצע את פסק הדין – יורה ראש ההוצאה לפועל על ביטול הליכי ההוצאה לפועל, והודעה על כך תימסר לממונה; הממונה יעביר את החלטות היועץ המשפטי לממשלה וראש ההוצאה לפועל למועצה הפלסטינית.

{{ח:סעיף|7|סייגים לעזרה משפטית}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מן האמור בצו זה –
{{ח:תת|(1)}} סבר הממונה, כי לגבי בקשה לעזרה משפטית לפי {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|התקנות}} או לפי צו זה לא נתקיימו ההוראות בהסכם הנוגעות לענין, רשאי הוא לסרב לבקשה;
{{ח:תת|(2)}} סבר הממונה, כי לגבי בקשה לעזרה משפטית לפי {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|התקנות}} או לפי צו זה עלולה לחול {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)#סעיף 13|תקנה 13(א) או (ד) לתקנות}} – יעביר את הבקשה ליועץ המשפטי לממשלה או לשר המשפטים, לפי המתאים.
{{ח:תת|(3)}} לא יזומן אדם לעדות או לדיון או לכל פעולה אחרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|התקנות}} או לפי צו זה בימי שבת ומועד – איש לפי ימי שבתו ומועדי דתו.

{{ח:סעיף|8|תעודה ציבורית}}
{{ח:תת|(א)}} תעודה וכל מסמך רשמי אחר שהוציאה רשות מוסמכת בשטחי המועצה הפלסטינית (להלן בסעיף זה – תעודה), יראו אותה כ”תעודה ציבורית“ לענין {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#פרק ב סימן ד|סימן ד׳ לפרק ב׳ לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, ובלבד שאושרו בידי הממונה.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה רשאי לאשר בחתימתו תעודה כאמור בסעיף קטן (א) על יסוד בקשה שהוגשה לו שאליה צורפה התעודה המקורית וכן העתק צילומי של התעודה הנושא את אישורו של מי שהסמיכה לכך המועצה הפלסטינית, המעיד כי זוהי תעודה שהוציאה רשות מוסמכת בשטחי המועצה.

{{ח:חתימות|ט״ו בטבת התשנ״ט (3 בינואר 1999)}}
* '''צחי הנגבי'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]