חוק המשכון

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק המשכון, תשכ״ז–1967}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000427}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ז, 48|חוק המשכון|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_210200.pdf}}, {{ח:תיבה|78|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_ec_317341.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 886|חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299983.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 191|חוק מערכות תשלומים|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300848.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 695|תיקון מס׳ 63 לחוק ניירות ערך|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_382526.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|מהות המישכון}}
{{ח:תת|(א)}} מישכון הוא שעבוד נכס כערובה לחיוב; הוא מזכה את הנושה להיפרע מן המשכון אם לא סולק החיוב.
{{ח:תת|(ב)}} הערובה יכול שתהיה לחיוב כולו או מקצתו, קיים או עתיד לבוא, מתחדש או מותנה, קצוב או בלתי קצוב.

{{ח:סעיף|2|תחולה}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות חוק זה יחולו כשאין בדין אחר הוראות מיוחדות לענין הנדון.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות חוק זה יחולו על כל עסקה שכוונתה שעבוד נכס כערובה לחיוב, יהא כינויה של העסקה אשר יהא.

{{ח:סעיף|3|יצירת המישכון}}
{{ח:תת|(א)}} מישכון נוצר בהסכם בין החייב לבין הנושה.
{{ח:תת|(ב)}} הגבלה או תנאי החלים, לפי דין או הסכם, על העברת בעלות בנכס יחולו גם על מישכונו.

{{ח:סעיף|4|כוחו של המישכון כלפי נושים אחרים}}
{{ח:ת}} כלפי נושים אחרים של החייב יהיה כוחו של מישכון יפה –
{{ח:תת|(1)}} בנכסים שיש לגביהם בדין אחר הוראות מיוחדות לענין זה – בהתאם לאותן הוראות;
{{ח:תת|(2)}} בנכסים נדים ובניירות ערך שאין לגביהם בדין אחר הוראות מיוחדות לענין זה והם הופקדו בידי הנושה או בידי שומר מטעם הנושה שאיננו החייב – עם הפקדתם כאמור וכל עוד הם מופקדים;
{{ח:תת|(3)}} בנכסים נדים ובניירות ערך שלא הופקדו כאמור ובכל מקרה אחר – עם רישום המישכון בהתאם לתקנות שהותקנו לפי חוק זה, אולם כלפי נושה שידע או היה עליו לדעת על המישכון יהיה כוחו של המישכון יפה אף ללא רישום.

{{ח:סעיף|5|תקנת השוק}}
{{ח:ת}} נכסים נדים שמושכנו כשהיו בהחזקתו של הממשכן והם הופקדו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4(2)}} או שמישכונם נרשם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4(3)}}, יהיה כוחו של המישכון יפה לכל דבר, אף אם הממשכן לא היה בעל הנכסים או לא היה זכאי למשכנם, ובלבד שהנושה פעל בתום־לב והנכסים באו לידי הממשכן על דעת בעליהם או על דעת מי שהיה זכאי להחזיקם.

{{ח:סעיף|6|מישכון נוסף}}
{{ח:תת|(א)}} החייב רשאי לשעבד את הנכס הממושכן במישכון נוסף בלי נטילת רשות מאת הנושה; אולם נושה נוסף לא יוכל להיפרע מן המשכון אלא לאחר שסולק החיוב שהובטח במישכון שלפניו; והכל באין קביעה אחרת בהסכם המישכון הקודם.
{{ח:תת|(ב)}} בהסכמת הנושה רשאי החייב לשעבד את הנכס הממושכן במישכון נוסף שדרגתו תהיה שווה לדרגת המישכון של אותו נושה או עדיפה ממנה.

{{ח:סעיף|7|תחומה של הערובה}}
{{ח:תת|(א)}} המשכון משמש ערובה גם לריבית, להוצאות ולדמי נזק שנתחייב בהם החייב בשל החיוב ולהוצאות של שמירת המשכון ומימושו, ודינם של כל אלה כדין החיוב; והוא באין קביעה אחרת בהסכם המישכון.
{{ח:תת|(ב)}} הוגדל היקפו של החיוב על פי הסכם בין החייב לבין הנושה, לא ישמש המשכון ערובה ליתרה שנוספה, זולת אם נוצר מישכון נוסף כערובה ליתרה.

{{ח:סעיף|8|פירות המשכון}}
{{ח:ת}} הופקד המשכון בידי הנושה או בידי שומר מטעם הנושה, יחול המישכון גם על פירות המשכון; והוא באין קביעה אחרת בהסכם המישכון.

{{ח:סעיף|9|חילופי המשכון}}
{{ח:תת|(א)}} אבד המשכון או ניזוק או הופקע ויש לחייב בשל כך זכות לפיצוי או לשיפוי כלפי צד שלישי, יחול המישכון על הזכות האמורה.
{{ח:תת|(ב)}} נתממשה זכות שמושכנה, כולל זכות כאמור בסעיף קטן (א), יחול המישכון על מה שניתן במימושה של הזכות, אולם סכום שקיבל הנושה במימושה של הזכות דינו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22}}.
{{ח:תת|(ג)}} נתחלף המשכון מכוח סעיף זה, על החייב לעשות, לפי דרישת הנושה, את הפעולות הדרושות כדי שכוחו של המישכון יהא יפה כלפי נושים אחרים של החייב.

{{ח:סעיף|10|הנאה מהמשכון ומפירותיו|תיקון: תשכ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} הופקד המשכון בידי הנושה או בידי שומר מטעם הנושה שאיננו החייב (לשניהם ייקרא להלן – המחזיק), לא יהיה המחזיק רשאי להשתמש במשכון או לזכות בפירותיו, אלא אם הרשה זאת החייב בהסכם המישכון או לאחר מכן.
{{ח:תת|(ב)}} הרשה החייב את השימוש במשכון או הזכיה בפירותיו, ישלם לו המחזיק, באין הסכם אחר, את התמורה הראויה.
{{ח:תת|(ג)}} היה המשכון נושא פירות שמטבעם אינם משתמרים, חזקה על החייב שהרשה למחזיק לזכות בהם.

{{ח:סעיף|11|מישכון של חלק בנכס}}
{{ח:תת|(א)}} מושכן חלק בלתי מסויים של נכס –
{{ח:תתת|(1)}} אין הבעלים המשותפים רשאים לחלק את הנכס אלא בהסכמת הנושה או ברשות בית המשפט;
{{ח:תתת|(2)}} תהא זכותו של החייב לתבוע חלוקת הנכס נתונה גם לנושה, משעה שהוא רשאי לתבוע מימוש המשכון.
{{ח:תת|(ב)}} חולק הנכס בהתאם להוראות סעיף זה, יחול המישכון על מה שנפל בחלקו של החייב.

{{ח:סעיף|12|מישכון להבטחת חיובו של אחר}}
{{ח:ת}} מושכן נכס של אדם כערובה לחיובו של אדם אחר, יהא דינו של בעל הנכס כדין מי שערב אותו חיוב, אך אין להיפרע מבעל הנכס אלא במימוש המשכון כאמור בחוק זה.

{{ח:סעיף|13|פדיון המשכון}}
{{ח:תת|(א)}} החייב וכל אדם שזכותו עלולה להיפגע ממתן המשכון או ממימושו, רשאים לפדות את המשכון על ידי קיום החיוב לאחר המועד לקיומו; והוא אף אם יש קביעה אחרת בהסכם המישכון.
{{ח:תת|(ב)}} החייב וכל אדם שזכותו עלולה להיפגע ממתן המשכון או ממימושו, רשאים לפדות את המשכון על ידי קיום החיוב לפני המועד לקיומו, ובלבד שבחיוב לתשלום כסף הנושא ריבית ישלמו לנושה גם את הריבית שהיתה מגיעה לו עד המועד לקיום החיוב או בעד ששה חדשים אחרי התשלום, הכל לפי התקופה הקצרה יותר; סעיף קטן זה לא יחול אם יש קביעה אחרת בהסכם המישכון ולא יחול על משכון שניתן להבטחת סדרה של איגרות חוב.
{{ח:תת|(ג)}} מושכן נכס בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 5|בסעיף 5}}, רשאים בעל הנכס או האדם שהיה זכאי להחזיקו לפדות את המשכון לפי סעיף קטן (ב) אף אם יש קביעה אחרת בהסכם המישכון.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהוראות סעיף זה כדי להקנות זכות לפדות חלק מן המשכון על ידי קיום חלק מן החיוב, זולת אם הוסכם על כך בהסכם המישכון.

{{ח:סעיף|14|פדיון משכון שלא על ידי החייב}}
{{ח:ת}} נפדה משכון לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} על ידי מי שאינו החייב, זכאי הפודה לחזור אל החייב ולהיפרע ממנו כדין ערב שמילא את ערבותו, ואם הפודה לא היה בעל הנכס יעמוד לו המשכון להבטחת זכותו זו.

{{ח:סעיף|15|פקיעת המישכון}}
{{ח:תת|(א)}} חדל החיוב, יפקע המישכון.
{{ח:תת|(ב)}} פקע המישכון, רשאי החייב לדרוש החזרת המשכון אם הופקד בידי הנושה או בידי שומר מטעם הנושה; נרשם המישכון, רשאי החייב לדרוש מחיקת הרישום.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לפגוע במשכון המשמש ערובה לחיוב מתחדש.

{{ח:סעיף|16|מימוש המשכון}}
{{ח:תת|(א)}} לא קויים החיוב במועדו, רשאי הנושה לממש את המשכון.
{{ח:תת|(ב)}} אין הצדדים רשאים להתנות על דרכי המימוש לפי חוק זה כל עוד לא הגיע המועד לקיום החיוב.

{{ח:סעיף|17|דרכי המימוש|תיקון: תשס״ה, תשס״ח, תשע״ז}}
{{ח:ת}} מימוש המשכון יהיה על פי צו בית המשפט, אולם –
{{ח:תת|(1)}} במשכון שיש לגביו בדין אחר הוראות מיוחדות לענין זה יהיה המימוש בהתאם לאותן הוראות;
{{ח:תת|(2)}} במשכון שהופקד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4(2)}} או שנרשם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4(3)}} יכול שהמימוש יהיה על פי צו ראש ההוצאה לפועל;
{{ח:תת|(3)}} במשכון שהופקד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4(2)}} והוא משמש ערובה לחיוב המגיע לגוף מוסדי, וכן במשכון ניירות ערך, יכול שהמימוש יהיה על ידי הגוף המוסדי עצמו ללא צו כאמור;
{{ח:תת}} בפסקה זו –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”גוף מוסדי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} תאגיד בנקאי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}};
{{ח:תתתת|(2)}} בנק ישראל כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|בחוק בנק ישראל, התשי״ד–1954}};
{{ח:תתתת|(3)}} מבטח כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסים (ביטוח)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסים (ביטוח), התשמ״א–1981}};
{{ח:תתתת|(4)}} חברה מנהלת כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס״ה–2005}};
{{ח:תתתת|(5)}} מי שהוא חבר בורסה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}} (בפסקה זו – חוק ניירות ערך);
{{ח:תתתת|(6)}} גופים נוספים שיקבע שר המשפטים באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”משכון ניירות ערך“ – משכון המשמש ערובה לחיוב המגיע לגוף מוסדי, שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} משכון שהוא ניירות ערך הרשומים לזכות החייב אצל הגוף המוסדי;
{{ח:תתתת|(2)}} משכון שהוא ניירות ערך הרשומים לזכות הגוף המוסדי אצל גוף מוסדי אחר או אצל מסלקה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך}};
{{ח:תתתת|(3)}} משכון שהוא ניירות ערך שלגביהם ניתן לגוף המוסדי יפוי כוח להקנות בהם זכות לאחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ניירות ערך“ – ניירות ערך כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך#סעיף 52|בסעיף 52 לחוק ניירות ערך}}, הרשומים למסחר בבורסה, וכן יחידות של קרן פתוחה כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|בחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ״ד–1994}}, לרבות זכות לניירות ערך כאמור;
{{ח:תת|(4)}} במשכון שהוא זכות יכול שהמימוש יהיה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 20|בסעיף 20}}.

{{ח:סעיף|18|דרך המימוש בהוצאה לפועל}}
{{ח:ת}} מימוש משכון על פי צו בית המשפט או צו ראש ההוצאה לפועל יהיה בדרך של מימוש נכס שהוטל עליו עיקול בהוצאה לפועל של פסק דין, זולת אם הורה ראש ההוצאה לפועל על דרך אחרת שראה אותה יעילה וצודקת יותר בנסיבות הענין.

{{ח:סעיף|19|דרך המימוש על ידי גוף מוסדי|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מימוש של משכון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 17|בסעיף 17(3)}} יהיה במכירה בדרך מקובלת בשוק שבו נמכרים נכסים מאותו סוג, ובאין שוק כזה – בדרך מסחרית סבירה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפתח הגוף המוסדי במימוש המשכון אלא לאחר שנתן לחייב ולכל אדם שזכותו עלולה להיפגע מן המימוש – והוא ומענו ידועים לגוף המוסדי – הודעה במועד סביר מראש על הצעדים שהוא עומד לנקוט למימוש המשכון.
{{ח:תת|(ג)}} הגוף המוסדי אחראי כלפי החייב וכל אדם כאמור בסעיף קטן (ב) לנזק שנגרם להם בשל מימוש המשכון שלא בהתאם להוראות חוק זה.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”גוף מוסדי“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 17|בסעיף 17(3)}}.

{{ח:סעיף|20|מימוש זכות שמושכנה}}
{{ח:ת}} מושכנה זכות שיש לחייב כלפי אדם אחר, רשאי הנושה לממשה כשם שהחייב היה יכול לממשה; הוא רשאי לעשות כן אף אם חל המועד לקיום הזכות לפני המועד לקיום החיוב המובטח; והכל באין קביעה אחרת בהסכם המישכון.

{{ח:סעיף|21|מימוש מוקדם של משכון}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט רשאי, על פי בקשת החייב, הנושה או המחזיק במשכון, לצוות על מימוש המשכון לפני שהגיע המועד לקיום החיוב או לתת הוראות אחרות שימצא לנכון, אם נוכח שהנכס הממושכן עלול להתקלקל או לאבד שיעור ניכר מערכו או שזכויות הצדדים עלולות להיפגע מסיבה אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} מימוש המשכון לפי סעיף זה יהיה בדרך שיורה בית המשפט.

{{ח:סעיף|22|פרעון מוקדם של המשכון}}
{{ח:ת}} סכום שקיבל הנושה לפני המועד לקיום החיוב מתוך מימוש לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}} {{ח:פנימי|סעיף 21|או 21}} ייזקף על חשבון החיוב, אם אין בין הצדדים הסכם אחר לענין זה.

{{ח:סעיף|23|גביית החיוב שלא על פי המשכון}}
{{ח:ת}} אין במתן המשכון כדי לגרוע מזכותו של הנושה לגבות את החיוב שלא על ידי מימושו, ואין במימוש המשכון כדי לגרוע מזכותו לגבות את יתרת החיוב שלא סולקה במימוש.

{{ח:סעיף|24|הגדרות}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החייב“, חוץ מן האמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14}} – לרבות בעל נכס שמושכן כערובה לחיובו של אדם אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נושים אחרים של החייב“ – לרבות הנאמן בפשיטת רגל של החייב, ואם היה החייב תאגיד בפירוק – המפרק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ניירות ערך“ – תעודה, שטר או מסמך אחר המוצאים לפי דין או נוהג, לפקודה או למוכ״ז, ומקנים לאוחז את הזכות הנדונה בהם.

{{ח:סעיף|25|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו, ובין השאר להסדיר בתקנות –
{{ח:תת|(1)}} סדרי הרישום של מישכונים לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(3)}}, לרבות סדרי הרישום של העברת מישכונים, תסיבתם, תיקון תנאיהם, פדיונם ומימושם;
{{ח:תת|(2)}} סדרי עיון ברישומים וקבלת העתקים מהם;
{{ח:תת|(3)}} תשלום אגרות בקשר לפעולות האמורות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות המשכון (סדרי רישום ועיון)|תקנות המשכון (סדרי רישום ועיון), התשנ״ד–1994}}.}}

{{ח:סעיף|26|ביטול ושמירת דינים}}
{{ח:תת|(א)}} הספר החמישי וסעיפים 118–119 ו־396–403 של המג׳לה – בטלים.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מכל דין הנוגע לשעבוד צף על נכסי תאגיד.

{{ח:סעיף|27|תחילה והוראת מעבר}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום כ״ו באלול תשכ״ז (1 באוקטובר 1967); על מישכונים שנוצרו לפני תחילת חוק זה יוסיף לחול הדין הקודם.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ב׳ בניסן תשכ״ז (12 באפריל 1967).}}
* '''לוי אשכול'''
ראש הממשלה
* '''יעקב ש׳ שפירא'''
שר המשפטים
* '''שניאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}

{{חוקי מקרקעין}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]