חוק הדואר

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הדואר, התשמ״ו–1986}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001203}} '''חוקים קודמים:''' ''פקודת בתי הדואר:'' {{ח:תיבה|חא״י כרך ב׳ פרק קט״ו, עמ׳ 115|פקודת בתי הדואר|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563547.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1937, תוס׳ 1, 96|פקודת ההוצאה המתוקנת של החוקים (תקונים)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561094.pdf}}; {{ח:תיבה|1940, תוס׳ 1, 1142|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561626.pdf}}; {{ח:תיבה|1941, תוס׳ 1, 68|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561746.pdf}}, {{ח:תיבה|129|פקודת בנק החסכונות של בתי הדואר של פלשתינה (א״י)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561791.pdf}}; {{ח:תיבה|1945, תוס׳ 1, 121|פקודת תחוקת־הגנה (הכללה בפקודות מסויימות)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562175.pdf}}; {{ח:תיבה|1948, תוס׳ 1, 27 {{מוקטן|[אנגלית]}}|Amendment}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 1|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשי״א, 219|חוק בנק הדואר|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208188.pdf}}; {{ח:תיבה|תשט״ז, 85|תיקון [צ״ל: תיקון מס׳ 2]|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208189.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ב, 103|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208190.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 44|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208191.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 44|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208193.pdf}}, {{ח:תיבה|234|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208192.pdf}}, {{ח:תיבה|352|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_317753.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ח, 17|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208194.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשל״ד, 57|תקנות־שעת־חירום (תיקון פקודת בתי הדואר)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3066.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ד, 40|חוק לקיום תקפן של תקנות־שעת־חירום שונות|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_210076.pdf}}. ''פקודת הדואר [נוסח חדש]:'' {{ח:תיבה|דמ״י תשל״ז, 567|פקודת הדואר|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_vn_525762.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ז, 222|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317405.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 118|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317799.pdf}}, {{ח:תיבה|118|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317800.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 92|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208195.pdf}}, {{ח:תיבה|174|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208196.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 218|חוק הבזק|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208164.pdf}}. ''פקודת בנק החסכונות של בתי הדואר של ישראל, 1941:'' {{ח:תיבה|ע״ר 1941 תוס׳ 1, 125|פקודת בנק החסכונות של בתי הדואר של פלשתינה (א״י)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561791.pdf}}. ''חוק בנק הדואר, תשי״א–1951:'' {{ח:תיבה|ס״ח תשי״א, 219|חוק בנק הדואר|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208188.pdf}}; {{ח:תיבה|תשט״ז, 85|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208189.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ח, 114|חוק ההתיישנות|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208303.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 2|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_306557.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 100|חוק רשות הדואר|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210472.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 63|חוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211461.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 91|חוק מדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf}}.

'''חוק חדש:''' {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ו, 79|חוק רשות הדואר|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210472.pdf}}, {{ח:תיבה|162|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_ec_317476.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 26|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_ec_317477.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 121|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211618.pdf}}, {{ח:תיבה|131|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210812.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 218|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210895.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 42|תיקון מס׳ 2 לחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211668.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 36|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211018.pdf}}, {{ח:תיבה|39|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211659.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 162|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211565.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 170|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300554.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 71|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf}}, {{ח:תיבה|524|תיקון לחוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300999.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 96|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-2040.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 143|חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו־2012 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301268.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 566|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301460.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 450|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_381149.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 816|תיקון מס׳ 13|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf}}, {{ח:תיבה|961|תיקון מס׳ 76 לחוק התקשורת (בזק ושידורים)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_644019.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 165|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}.

''שינוי התוספת:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ב, 889|שינוי התוספת לחוק|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5428.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 1566|שינוי התוספת לחוק|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7150.pdf}}. ''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|י״פ תשע״ד, 2651|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-6726.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 3201|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-7199.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 1911|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-7411.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 7043|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8098.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 2639|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-8611.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 2557|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-9328.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 2733|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-10121.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 2671|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-11021.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 2350|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-11952.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 6081|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-13356.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 2781|עדכון סכומים|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-14129.pdf}}. ''דחיית המועד הקובע:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשע״ג, 1564|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7273.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 585|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7335.pdf}}, {{ח:תיבה|1570|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7403.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 832|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7488.pdf}}, {{ח:תיבה|1384|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 683|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7611.pdf}}, {{ח:תיבה|1704|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 643|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7771.pdf}}, {{ח:תיבה|1386|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7841.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 898|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7937.pdf}}, {{ח:תיבה|2584|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8050.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 1912|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8157.pdf}}, {{ח:תיבה|3520|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8251.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 454|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8332.pdf}}, {{ח:תיבה|1822|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8662.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 1764|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9129.pdf}}, {{ח:תיבה|3830|דחיית היום הקובע (מס׳ 2)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9523.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 1864|דחיית היום הקובע|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9958.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
{{ח:הערה|המועד הקובע לתחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301460.pdf|תיקון מס׳ 11}} (”'''המועד הקובע'''“), שעניינו הסמכת בנק הדואר למתן שירותים כספיים, נדחה ליום 31.7.2022 (120 חודשים מיום 31.7.2012) ליום כ״א בטבת התשפ״ז (31 בדצמבר 2026).}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק א1|פרק א׳1: רישוי שירותי דואר}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: רישיון כללי}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: מתן שירותי דואר על פי רישיון כללי}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: התקשרויות וחובות במישור הבין־לאומי}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: מועצת הרשות {{ח:הערה|(בוטל)}}}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: תפקידי המועצה וסמכויותיה {{ח:הערה|(בוטל)}}}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ה|סימן ה׳: מנהל הרשות ועובדיה {{ח:הערה|(בוטל)}}}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ו|סימן ו׳: תשלומים ותמלוגים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: פעולות בעל רישיון}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: ייחוד פעולות וזכויות}}

{{ח:פנימי|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: העברת דואר ומסירתו}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הובלת דואר}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן א׳: הובלה בארץ}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: הובלה בין־לאומית}}

{{ח:פנימי|פרק ד סימן ג|סימן ג׳: תנאי שירות}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: סמכויות הקשורות במקרקעין}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: אחריות וחסינות}}

{{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1: מתן השירותים הכספיים על ידי החברה}}

{{ח:פנימי|פרק ו1 סימן א|סימן א׳: מתן השירותים הכספיים על פי היתר לשירותים כספיים}}

{{ח:פנימי|פרק ו1 סימן ב|סימן ב׳: שירות ללקוח}}

{{ח:פנימי|פרק ו1 סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות לעניין מתן השירותים הכספיים}}

{{ח:פנימי|פרק ו1 סימן ד|סימן ד׳: פיקוח וביקורת על השירותים הכספיים}}

{{ח:פנימי|פרק ו2|פרק ו׳2: פיקוח}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: עבירות, עונשין וסדרי דין}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן א|סימן א׳: עבירות בשירות הדואר והפרת חובת סודיות}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: עבירות כלפי הדואר}}

{{ח:פנימי|פרק ז1|פרק ז׳1: אמצעי אכיפה מינהלית}}

{{ח:פנימי|פרק ז1 סימן א|סימן א׳: הטלת עיצום כספי}}

{{ח:פנימי|פרק ז1 סימן ב|סימן ב׳: התראה מינהלית}}

{{ח:פנימי|פרק ז1 סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: העברת עובדים, נכסים, זכויות וחובות, התחייבויות ותביעות}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן א|סימן א׳: העברת עובדים מהמדינה לרשות}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן א1|סימן א׳1: העברת עובדים מהרשות לחברה}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|סימן ב׳: העברת נכסים, זכויות, חובות ותקציב מהמדינה לרשות}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ב1|סימן ב׳1: העברת נכסים, זכויות, חובות, התחייבויות ותביעות מהרשות למדינה ומהמדינה או מבנק הדואר לחברה}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן ג׳: העברת פעילות מהחברה לחברה הבת}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת|תוספת}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ח, תשס״ד, תשס״ד־2, תשס״ו, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי שליטה“, ”בעל ענין“, ו”החזקה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|בחוק התקשורת}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בול“ – בול דביק או תווית אחרת, מיטבע או סימן שאישר השר או מינהל דואר־חוץ לציון תשלומם של דמי דואר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בזק“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|בחוק התקשורת}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית דואר“ – מבנה או מקום אחר, לרבות תיבת דואר, שייעד בעל רישיון לקבלת דבר דואר, להעברתו או למסירתו, או לעיסוק בעניני בעל הרישיון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל רישיון“ – מי שקיבל רישיון לפי חוק זה, מי שפועל לפי היתר לפי חוק זה, וכן החברה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל רישיון“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} מי שקיבל רישיון לפי חוק זה, מי שפועל לפי היתר כללי לפי חוק זה, וכן החברה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף ציבורי“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} המדינה ומוסדותיה;
{{ח:תתת|(2)}} רשות מקומית או תאגיד שלפחות מחצית מכוח ההצבעה בו או הזכות למנות לפחות מחצית ממספר הדירקטורים שלו הם בידי רשות מקומית, לענין שירותים בעלי אופי ציבורי שהם נותנים לציבור;
{{ח:תתת|(3)}} תאגיד שהוקם בחוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דברי בולים“ – מעטפה, איגרת, גלויה, וכל אריזה אחרת שעליהן מוטבע בול;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דברי דואר“ – מכתב, גלויה, עיתון, דבר דפוס, דוגמה, חבילה וכל צרור וחפץ אחרים הניתנים להעברה בדואר ולרבות מברק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי דואר“ – התשלום בעד העברת דבר דואר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר“ – {{ח:הערה|(תוחלף במועד הקובע):}} היתר כללי שהוענק לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ג|סעיף 1ג}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר כללי“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} היתר כללי שהוענק לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ג|סעיף 1ג}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר לשירותים כספיים“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} היתר שניתן לחברה הבת לפי {{ח:פנימי|סעיף 88ב|סעיף 88ב}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הועדה“ – ועדת הכלכלה של הכנסת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החברה“ – חברת דואר לישראל בע״מ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החברה הבת“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכללים“ – הכללים שקבע בעל רישיון כללי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המפקח“ – המפקח לענייני השירותים הכספיים שמונה לפי {{ח:פנימי|סעיף 88יג|סעיף 88יג}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועצה“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – רשות הדואר שהוקמה ופעלה לפי חוק זה כנוסחו ערב תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השירותים הכספיים“ – השירותים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א(א)(1) עד (6)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השירותים הכספיים“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} השירותים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א(א)(1) עד (9)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התקשורת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השרים“ – השר יחד עם שר האוצר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק החברות“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות, התשנ״ט–1999}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התקשורת“ – {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ״ב–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יוצא“, לענין כלי רכב, כלי טיס או כלי שיט – היוצא מישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”לקוח עסקי“ – לקוח שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} תאגיד;
{{ח:תתת|(2)}} משרד ממשלתי או יחידת סמך שלו;
{{ח:תתת|(3)}} עוסק מורשה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}};
{{ח:תתת|(4)}} גוף שהוקם לפי חוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מברק“ – מסר בכתב או בדרך אחרת המועבר, או המיועד להעברה, באמצעי בזק או בדרך מהירה אחרת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדריך הדואר“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל“, לענין כלי רכב, כלי טיס או כלי שיט – לרבות הבעלים, השוכר, המסיע, המטיס או המשיט, או מי מטעמם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נושא משרה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכנס“, לענין כלי רכב, כלי טיס או כלי שיט – הנכנס לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוכן דואר“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 46|בסעיף 46(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פנים“, לענין דבר דואר – מדוור בישראל וממוען למקום בישראל, ולענין דמי דואר – דמי הדואר המוטלים על דבר דואר כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקיד דואר“ – כל המועסק בכל ענין של בעל רישיון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון“ – רישיון כללי או רישיון מיוחד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון כללי“ – רישיון שניתן לפי חוק זה למתן שירותי דואר בתחום המוסדר, ולענין החברה – גם למתן שירותים כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 5א|בסעיף 5א(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון מיוחד“ – רישיון שניתן לפי חוק זה למתן שירותי דואר בתחום המוסדר, המוגבל לפי סוגי השירותים, סוגים של דברי דואר, מועדי מתן השירותים, מקומות מתן השירותים או הסוגים של מקבלי השירותים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי דואר“ – השירותים להעברת דברי דואר בישראל, מישראל לארצות חוץ ומארצות חוץ לישראל, לרבות שירותי דואר בתחום המוסדר ותברוקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי דואר בסיסיים“ – שירותי דואר הכלולים ברשימה שקבע השר בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור הועדה, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5ג|סעיף 5ג}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי דואר בתחום המוסדר“ – איסוף, העברה, חלוקה או מסירה של מכתב, גלויה, דבר דפוס או צרור, שמשקלם אינו עולה על 500 גרם, למען הזולת, וכן תברוקה, והשירותים הכרוכים בפעולות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותי דואר בתחום השמור“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירותים פיננסיים“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} כל שירות שתאגיד בנקאי רשאי לתת לפי {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)#סעיף 10|סעיף 10 לחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}}, למעט שירותים המנויים {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)#סעיף 10|בפסקאות (5), (6), (12) ו־(13) של הסעיף האמור}}, ולמעט קנייה ומכירה של ניירות ערך כסוחר כאמור {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)#סעיף 10|בפסקה (9) של אותו סעיף}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שק דואר“ – שק, ארגז, חבילה וכל כלי קיבול אחר שבהם מובילים דברי דואר במהלך העברתם בדואר, בין שיש בהם ובין שאין בהם דברי דואר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תברוקה“ – שירות למען הזולת לקבלת מברקים, העברתם ומסירתם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיבת דואר“ – כל תיבה או כלי קיבול אחר של בעל רישיון לקבלת דואר לשם העברתו בדואר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיקון מס׳ 8“ – {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|פרק ד׳ בחוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס״ד–2004}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיקון מס׳ 13“ – {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf|חוק הדואר (תיקון מס׳ 13), התשפ״ב–2022}}.

{{ח:קטע2|פרק א1|פרק א׳1: רישוי שירותי דואר|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}

{{ח:סעיף|1א|זכות המדינה וחובת רישוי|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב, תשפ״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} למדינה הזכות לתת שירותי דואר.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייתן אדם שירותי דואר בתחום המוסדר, אלא אם כן קיבל מאת השר רישיון לפי חוק זה או שהוא פועל לפי היתר שהוענק לפי חוק זה, ובהתאם לתנאי הרישיון או ההיתר, לפי הענין.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} לא ייתן אדם שירותי דואר בתחום המוסדר, אלא אם כן קיבל מאת השר רישיון לפי חוק זה או שהוא פועל לפי היתר כללי שהוענק לפי חוק זה ({{ח:פנימי|פרק א1|בפרק זה}} – היתר), ובהתאם לתנאי הרישיון או ההיתר, לפי הענין.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף קטן (ב) לא יחולו על העברה או מסירה של כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} דבר דואר הנוגע לעניניו של שולחו או של מקבלו בלבד, המובל והנמסר בידי עובדו של השולח או של המקבל;
{{ח:תתת|(2)}} כתב בי־דין וכל מסמך אחר היוצא מרשות שיפוטית;
{{ח:תתת|(3)}} דבר דואר הנוגע לטובין והמצורף להם, בלא תמורה נוספת בשל אותו דבר דואר.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות סעיף קטן (ג) אינן באות להתיר לאדם איסוף של דברי דואר מהסוגים המנויים בסעיף הקטן האמור, כדי לתתם להעברה או למסירה כאמור בו.

{{ח:סעיף|1ב|מתן רישיון, ביטולו, הגבלתו התלייתו או שינויו|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי לתת רישיון ולקבוע בו תנאים; רישיון יכול שיינתן גם לגבי שירותים שהוענק לגביהם היתר.
{{ח:תת|(ב)}} במתן רישיון ובקביעת תנאים בו ישקול השר, בין השאר, את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מדיניות הממשלה בתחום שירותי הדואר;
{{ח:תתת|(2)}} התאמתו של מבקש הרישיון ויכולתו לתת את שירותי הדואר שלגביהם הוא מבקש רישיון;
{{ח:תתת|(3)}} תרומת מתן הרישיון לתחרות בתחום שירותי הדואר ולרמת השירותים בו;
{{ח:תתת|(4)}} שיקולים שבטובת הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} בקשה לרישיון תוגש לשר בכתב, ויפורטו בה שירותי הדואר המוצעים ודרכי ביצועם; השר רשאי לקבוע פרטים נוספים שייכללו בבקשה.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לאשר בקשה לרישיון, להתנות את מתן הרישיון בתנאים שיש לקיימם לפני מתן הרישיון או לאחריו, לרבות לענין תשלום אגרות והפקדת התחייבות עצמאית לתשלום, ורשאי הוא לדחות בקשה לרישיון תוך מתן נימוקים לכך.
{{ח:תת|(ה)}} לא ייתן השר רישיון לאדם שהורשע בעבירה, אשר לדעת השר, מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל רישיון, ואם הוא תאגיד – נושא משרה בו או אדם שהוא בעל ענין בו הורשע כאמור.
{{ח:תת|(ו)}} בלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (ב) ו־(ח), ומהוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 88י|סעיפים 88י}} {{ח:פנימי|סעיף 126|ו־126}}, ובהביאו בחשבון, בין השאר, את השיקולים האמורים בסעיף קטן (ב), רשאי השר לקבוע, בתקנות או ברישיון, הוראות בענינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הגבלות ותנאים לענין החזקה, העברה או רכישה של שליטה או אמצעי שליטה במבקש רישיון או בבעל רישיון, לרבות בידי בעל רישיון אחר לפי חוק זה או בעל ענין בכל אחד מהם, והכל בין במישרין ובין בעקיפין, וכן הגבלות ותנאים לענין מינוי נושאי משרה במבקש הרישיון או בבעל הרישיון;
{{ח:תתת|(2)}} קיום מערכת חשבונאית נפרדת בין שירותים שונים הניתנים בידי בעל רישיון, לרבות באמצעות מערך לרישום נפרד של הוצאות והכנסות או דוחות כספיים נפרדים, הכל כפי שיקבע;
{{ח:תתת|(3)}} דרישה לקיומם של תאגידים נפרדים בין בעל רישיון לבין אחר לצורך מתן שירותים שונים, והוראות בדבר מימוש ההפרדה.
{{ח:תת|(ז)}} רישיון, לרבות זכות מהזכויות האמורות בו, אינו ניתן להעברה, לשעבוד או לעיקול; ואולם רשאי השר, לאחר ששקל, בין השאר, את השיקולים האמורים בסעיף קטן (ב), להתיר העברת רישיון עקב שינויים מבניים בבעל רישיון, אם שוכנע שמתקיימים בבעל הרישיון הנעבר כל התנאים שהתקיימו במעביר.
{{ח:תת|(ח)}} השר רשאי לשנות תנאי מתנאי רישיון, להוסיף עליו או לגרוע ממנו; לענין זה יובאו בחשבון השיקולים האמורים בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ט)}} השר רשאי, בכל עת, לבטל רישיון, להגבילו או להתלותו, בכל אחד מהמקרים המפורטים להלן, ובלבד שניתנה לבעל הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו:
{{ח:תתת|(1)}} בעל הרישיון ביקש ביטול רישיונו;
{{ח:תתת|(1א)}} חדל להתקיים בבעל הרישיון תנאי מהתנאים למתן רישיון;
{{ח:תתת|(2)}} בעל הרישיון הפר הוראה שנקבעה בחוק זה או לפיו;
{{ח:תתת|(3)}} בעל הרישיון הפר תנאי מהותי מתנאי הרישיון או הפר תנאי שאינו מהותי בהפרה חוזרת או הוראה שניתנה לפיהם, ולא תיקן את ההפרה כפי שהורה לו השר; לענין זה, ”הפרה חוזרת“ – לרבות הפרה של תנאים שונים שאינם מהותיים;
{{ח:תתת|(4)}} בעל הרישיון לא החל במתן שירות בתוך התקופה שנקבעה לכך ברישיונו, או שחדל לתת את השירות;
{{ח:תתת|(5)}} בעל הרישיון נפטר, הוכרז פסול דין או שמתקיימים לגביו הליכי חדלות פירעון כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי|בחוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, התשע״ח–2018}}, או הליכי פשיטת רגל לפי {{ח:חיצוני|פקודת פשיטת הרגל|פקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש״ם–1980}}, ואם הוא תאגיד – גם אם החליט על פירוקו מרצון או שבית המשפט מינה לו כונס נכסים או ציווה על פירוקו;
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(7)}} לדעת השר, טעמים שבטובת הציבור מצדיקים ביטול הרישיון, הגבלתו או התלייתו.

{{ח:סעיף|1ג|מתן היתר|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי להעניק היתר כללי למתן שירותי דואר בתחום המוסדר, בכפוף להוראות סעיפים קטנים (ב) ו־(ג), ולקבוע בו תנאים; ההיתר יכול שיוענק גם לגבי שירותים שניתן לגביהם רישיון, וכן יכול שיהיה מוגבל לפי מועד מתן השירותים, סוג השירותים, סוג דברי הדואר, מקום מתן השירותים או סוג מקבלי השירותים; היתר יפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} ההיתר יכלול הוראות בדבר חובות רישום ודיווח לשר או למי שהוא הסמיך לכך, שקיומן הוא תנאי לתחולת ההיתר לגבי מי שמעוניין לתת מכוחו שירותי דואר בתחום המוסדר.
{{ח:תת|(ג)}} על ההיתר, על מבקש הרישום ועל מי שרשום לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ב|סעיף 1ב}} בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|1ד||תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|1ה|חובת מתן שרותי דואר באופן תקין וסדיר|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון ייתן שירותי דואר באורח תקין וסדיר, על פי הרישיון או ההיתר ועל פי ההוראות שנקבעו לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} ראה השר כי בעל רישיון פועל באופן העלול לגרום לפגיעה במתן שירותי דואר באורח תקין וסדיר, או כי יש בפעולתו כדי לגרום לפגיעה משמעותית בתחרות בתחום שירותי הדואר, רשאי הוא להורות לבעל הרישיון, לאחר שנתן לו הזדמנות להשמיע את טענותיו, בדבר פעולות שעליו לנקוט כדי למנוע את הפגיעה.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), השר רשאי להורות לבעל רישיון על פעולות שעליו לנקוט או להימנע מלנקוט לשם מניעת פגיעה או נזק כמפורט להלן, באופן ובתנאים שיורה, אף בלי שנתן הזדמנות לבעל הרישיון לטעון את טענותיו, אם ראה כי בעל הרישיון פועל באופן העלול לגרום לאחד או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} פגיעה מיידית במתן שירותי דואר באורח תקין וסדיר;
{{ח:תתתת|(ב)}} נזק בלתי הפיך לדברי דואר;
{{ח:תתתת|(ג)}} פגיעה משמעותית ומיידית בתחרות בתחום שירותי הדואר.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות כאמור בפסקה (1) ייכנסו לתוקפן עם נתינתן ויהיו בתוקף לתקופה הקצרה ביותר הנדרשת בנסיבות העניין, ובלבד שתקופה כאמור לא תעלה על תשעה חודשים מיום שניתנו; השר ייתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו בסמוך ככל האפשר בנסיבות העניין לאחר מתן ההוראות ולא יאוחר מתום 15 ימים לאחר כניסת ההוראות לתוקפן.

{{ח:סעיף|1ו|חובת בעל רישיון למסור מידע|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} השר רשאי לדרוש בכתב ולקבל מבעל רישיון, כל מסמך וכל מידע הנדרש, לדעת השר, לצורך פיקוח או ביקורת על בעל הרישיון או לשם הסדרת תחום הדואר; בעל רישיון שנדרש למסור מסמך או מידע כאמור יהיה חייב למלא אחר הדרישה, בכתב, בתוך התקופה הקבועה בדרישה ובאופן הקבוע בה; לענין זה, ”מסמך“ ו”מידע“ – לרבות ”חומר מחשב“ ו”פלט“ כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק המחשבים|בחוק המחשבים, התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|1ז|התניית שירות בשירות|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} בעל רישיון לא יתנה, במישרין או בעקיפין, מתן שירות, ברכישה או בקבלה של שירות אחר הניתן על ידו או על ידי אחר, או באי־קבלת שירות מבעל רישיון אחר, אלא אם כן השר אישר לו לעשות כן, בתנאים או בלא תנאים; בסעיף זה, ”שירות“ – שירות דואר או שירות אחר הניתן על ידי בעל רישיון.

{{ח:סעיף|1ח|אגרות בעד מתן רישיונות או בעד רישום לפעול לפי היתר|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} השרים רשאים לקבוע –
{{ח:תת|(1)}} אגרה בעד מתן רישיון או בעד רישום לפעול לפי היתר;
{{ח:תת|(2)}} אגרה שנתית שעל בעל רישיון לשלם בעד כל סוג של שירות דואר שהוא נותן;
{{ח:תת|(3)}} דרכים ומועדים לתשלום האגרות, לרבות הצמדתן למדד המחירים לצרכן, גביית ריבית פיגורים והוצאות גביה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: רישיון כללי|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: מתן שירותי דואר על פי רישיון כללי|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|2||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|3||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|4||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|5||תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|5א|מתן רישיון כללי לחברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} השר ייתן לחברה רישיון כללי למתן השירותים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} שירותי דואר;
{{ח:תתת|(2)}} שירותי הפצת מידע לציבור מטעם גוף ציבורי ובהסכמתו, ובכלל זה עיבוד המידע, החזקתו, עדכונו וניהולו, והכל תוך שמירה על תחרות הוגנת, ובלבד שלא יהיה במידע או בדרך הצגתו או הפצתו משום פרסומת מסחרית; לענין זה, ”גוף ציבורי“ – לרבות גוף או מוסד אחר שאישר השר, לענין שירותים בעלי אופי ציבורי שהוא נותן לציבור, ורשאי השר להתנות מתן האישור בתנאים, לרבות בדבר מהות המידע; הודעה על גוף ציבורי תפורסם ברשומות;
{{ח:תתת|(3)}} השירותים הכספיים מטעם החברה הבת, כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא}};
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} כל שירות לחברה הבת, הניתן לשם מתן השירותים הכספיים;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד)}} החברה לא תיתן, במישרין או בעקיפין, שירותים שלא הותרו לה במפורש לפי הוראות סעיפים קטנים (א) או (ג); לענין זה, ”החברה“ – בין בעצמה ובין באמצעות אחר מטעמה.
{{ח:תת|(ה)}} ביטל השר לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ב|סעיף קטן 1ב(ט)}} את הרישיון הכללי שניתן לחברה לפי הוראות סעיף קטן (א), ייתן השר רישיון כללי לפי סעיף זה, בדרך של מכרז; ניתן רישיון כללי כאמור, יחולו על בעל הרישיון כל ההוראות לפי חוק זה החלות על החברה, ויהיו לו הסמכויות, הזכויות והחובות, לרבות החובה למתן שירותי דואר בסיסיים לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 5ג|סעיף 5ג}}, שחלות על החברה לפי הוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|5א1|מתן שירות חדש על ידי החברה|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”שירות חדש“ – שירות נוסף על השירותים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 5א|בסעיף 5א(א)}} שאינו שירות הדפסת דבר דואר ואינו שירות מהשירותים הכספיים.
{{ח:תת|(ב)}} החברה רשאית לתת שירות חדש אם הודיעה לשר על כך 14 ימים לפחות לפני תחילת מתן השירות החדש, ובלבד שאין במתן השירות החדש כדי לפגוע במתן שירותי הדואר והשירותים הכספיים באורח תקין וסדיר או כדי לפגוע בתחרות בתחום שירותי הדואר.
{{ח:תת|(ג)}} ראה השר כי מתן שירות חדש פוגע או עלול לפגוע במתן שירות דואר או שירות כספי באורח תקין וסדיר או בתחרות בתחום שירותי הדואר, רשאי הוא להורות לחברה שלא לתת את השירות או לתת אותו בכפוף לתנאים והגבלות שיורה לה.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מאפשרות החברה לתת שירותים שהותרו לה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5א|סעיף 5א(ג)}} כנוסחו ערב ביטולו {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf|בתיקון מס׳ 13}}.

{{ח:סעיף|5א2|מתן שירות הדפסת דבר דואר על ידי החברה|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} החברה רשאית לתת שירות הדפסת דברי דואר רק באמצעות תאגיד אחר המספק שירותי הדפסה שהחברה אינה מחזיקה באמצעי שליטה בו, אלא אם כן הותר לה לעשות כן לפי סעיף קטן (ב); השר רשאי לקבוע ברישיון הכללי של החברה תנאים והגבלות לעניין שירות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} החברה אינה רשאית להחזיק אמצעי שליטה בתאגיד המספק שירותי הדפסה, אלא אם כן השר התיר זאת מראש ובכתב, לאחר שנוכח שאין בכך כדי לפגוע בתחרות בתחום שירותי הדואר ובכפוף לתנאים שקבע ברישיונה הכללי, אם קבע.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), החברה רשאית לתת שירות הדפסת דבר דואר שלא באמצעות תאגיד אחר, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שירות ההדפסה יכלול הדפסה של עד 1,000 דברי דואר לכל משלוח;
{{ח:תתת|(2)}} דברי הדואר יישלחו על ידי החברה.

{{ח:סעיף|5ב|חובת מתן שירותי דואר בידי בעל רישיון כללי לבעל רישיון אחר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לשם הגברת התחרות בתחום שירותי הדואר והבטחת רמת השירותים בתחום האמור, ובשים לב לענינו של הציבור ולענינם של בעלי הרישיון הנוגעים בדבר, רשאי השר לקבוע כי בעל רישיון כללי חייב לתת לבעל רישיון אחר שירותים המבוססים על התשתיות של בעל הרישיון הכללי, לרבות גישה למרכזי חלוקה או לתאי חלוקה, וליתן הוראות בדבר אופן מתן השירותים או הגישה וההסדרים לביצועם; קביעה או מתן הוראות לפי סעיף קטן זה יכול שייעשו ברישיון, בהוראת מינהל או בתקנות, ובלבד שקביעה שענינה תשלום בעד שירותים לפי סעיף קטן זה תהיה בהסכמת שר האוצר; לענין זה, ”תשתית“ – ציוד, מיתקנים או מבנים המשמשים לשם מתן שירותי דואר.
{{ח:תת|(ב)}} לא קבע השר הוראות לפי סעיף קטן (א) בדבר התשלומים לבעל רישיון כללי בעד מתן השירותים כאמור באותו סעיף קטן, יקבעו בעלי הרישיון הנוגעים בדבר, בהסכמה, את התשלומים כאמור, ובאין הסכמה – יקבע השר, בהסכמת שר האוצר, את התשלומים; קביעת השר כאמור יכול שתיעשה בהוראת מינהל או ברישיון.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה)|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה), התשפ״ג–2022}}.}}

{{ח:סעיף|5ב1|שירות משלוח דבר דואר למרכז חלוקה|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לארבע שנים מיום 16.4.2022):}}
{{ח:תת|(א)}} החברה תיתן ללקוח עסקי שירות משלוח דבר דואר למרכז חלוקה (בסעיף זה – השירות).
{{ח:תת|(ב)}} השר יקבע תקני איכות ושירות למתן השירות; תקני האיכות והשירות יכול שייקבעו ברישיון או בהוראת מינהל.
{{ח:תת|(ג)}} השר, בהסכמת שר האוצר, יקבע את התשלום עבור השירות שיהיה מחיר עלות אספקת השירות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה)|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה), התשפ״ג–2022}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} ביקש בעל רישיון מהחברה לקבל את השירות בהתאם לתקני איכות ושירות מיטיבים מאלה שקבע השר לפי סעיף קטן (ב), תספק החברה את השירות בהתאם לתנאים אלה ובתשלום סביר, הכול כפי שיסכימו ביניהם; באין הסכמה בין החברה לבעל הרישיון בנוגע לתשלום או לתקן האיכות והשירות המיטיב, יורה השר על התשלום או על הוראות התקן המיטיב, לפי העניין.
{{ח:תת|(ה)}} החברה רשאית לתת את השירות בהתאם לתקני איכות ושירות מיטיבים מאלה שקבע השר לפי סעיף קטן (ב) כפי שקבעה, ובכלל זה לפי הוראות סעיף קטן (ד), ובלבד שתספק את השירות בהתאם לתקנים אלה לכל לקוח עסקי, ובכלל זה לבעל רישיון שיבקש זאת, בתשלום סביר ובתנאים שווים.
{{ח:תת|(ו)}} בתום שנה מיום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf|תיקון מס׳ 13}} {{ח:הערה|(ביום 16.4.2022)}} ידווח השר לוועדה על יישום הוראות סעיף זה וכן על תוכנית משרדו לאסדרה עתידית של מתן שירות ללקוחות עסקיים במרכזי חלוקה, ובכלל זה מתן שירות כאמור לבעלי רישיונות.
{{ח:תת|(ז)}} בסעיף זה, ”מרכז חלוקה“ – מיתקן לחלוקת דברי דואר שמותקנים בו תאי חלוקה שהחברה הקצתה לנמען לשם חלוקת דברי דואר הממוענים אליו כחלופה לתיבת מכתבים במעונו, למעט תאי דואר שהחברה אפשרה לנמען לקבל בהם דברי דואר תמורת תשלום.

{{ח:סעיף|5ג|חובת מתן שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים בסיסיים לכלל הציבור בכל המדינה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} השר, בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור הועדה, יקבע רשימת שירותי דואר בסיסיים וכן השירותים הכספיים הבסיסיים אשר ראוי כי יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה.
{{ח:תתת|(2)}} השר, בהתייעצות עם שר האוצר יקבע תקני איכות ושירות לענין מתן שירותים כאמור בפסקה (1), אלא אם כן מצא כי אין הצדקה לקבוע תקנים כאמור בשל מאפייני השירות, טעמים הנוגעים לקידום התחרות בתחום שירותי הדואר או השירותים הכספיים, או בשל תקנים בין־לאומיים, אמנות בין־לאומיות או הוראות אחרות לפי דין לגבי אותו שירות, המבטיחים רמת שירות נאותה; תקני האיכות והשירות לפי סעיף קטן זה יכול שייקבעו ברישיון.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} השר, בהתייעצות עם שר האוצר יקבע תקני איכות ושירות לענין מתן שירותים כאמור בפסקה (1), אלא אם כן מצא כי אין הצדקה לקבוע תקנים כאמור בשל מאפייני השירות, טעמים הנוגעים לקידום התחרות בתחום שירותי הדואר או השירותים הכספיים, או בשל תקנים בין־לאומיים, אמנות בין־לאומיות או הוראות אחרות לפי דין לגבי אותו שירות, המבטיחים רמת שירות נאותה; תקני האיכות והשירות לפי סעיף קטן זה יכול שייקבעו ברישיון או בהיתר לשירותים כספיים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים אשר יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה)|תקנות הדואר (שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים אשר יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה), התשס״ח–2008}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון כללי חייב לספק לכלל הציבור בכל המדינה, בכפוף להוראות כל דין, את השירותים שקבע השר לפי הוראות סעיף קטן (א)(1), בהתאם לתקני האיכות והשירות שקבע, אם נקבעו, לפי סעיף קטן (א)(2).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} בעל רישיון כללי, והחברה הבת, לפי העניין, חייבים לספק לכלל הציבור בכל המדינה, בכפוף להוראות כל דין, את השירותים שקבע השר לפי הוראות סעיף קטן (א)(1), בהתאם לתקני האיכות והשירות שקבע, אם נקבעו, לפי סעיף קטן (א)(2).
{{ח:תת|(ג)}} נוכחו השרים כי התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התבססה תחרות של ממש במתן שירות הכלול ברשימת שירותי הדואר הבסיסיים;
{{ח:תתת|(2)}} קיימים אזורים שבהם ניתן שירות הנכלל ברשימת השירותים הבסיסיים, על ידי בעל רישיון כללי בלבד;
{{ח:תתת|(3)}} עלות מתן השירות כאמור בפסקה (2) עולה על התועלת של בעל הרישיון הכללי ממתן אותו שירות;
{{ח:תת}} רשאים הם לקבוע כי על בעל רישיון הנותן את שירותי הדואר הבסיסיים לפי הוראות סעיף קטן (א) שלא לכלל הציבור בכל המדינה, להשתתף במימון מתן שירותי הדואר הבסיסיים כאמור, הניתנים על ידי בעל רישיון כללי; קבעו השרים כאמור, רשאים הם לקבוע הוראות בדבר אופן מימוש ההשתתפות במימון והיקפה.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: התקשרויות וחובות במישור הבין־לאומי}}

{{ח:סעיף|6|חובות מכוח המשפט הבין־לאומי|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} חובות המוטלות על מדינת ישראל מכוח אמנות בין־לאומיות בענין שירותי דואר, יקויימו בידי החברה או בידי מי שהשר יקבע בתקנות.

{{ח:סעיף|7|ביצוע פעולות במישור בין־לאומי|תיקון: תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} השר רשאי ליפות כוחה של החברה להתקשר לצורך ביצוע תפקידיה עם מינהלים הנותנים שירותי דואר במדינות אחרות, בהתאם לאמנות בין־לאומיות שמדינת ישראל צד להן, או את כוחו של מי שקבע השר בתקנות לשם ביצוע התפקידים כאמור.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: מועצת הרשות {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|8||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|9||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|10||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|12||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|13||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|14||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|15||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|18||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|19||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|20||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: תפקידי המועצה וסמכויותיה {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|21||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|22||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|23||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|24||תיקון: תש״ן, תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|24א||תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|25||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ה|סימן ה׳: מנהל הרשות ועובדיה {{ח:הערה|(בוטל)}}|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|26||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|27||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|28||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|29||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|30||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|31||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|32||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|33||תיקון: תש״ן, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|34||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|35||תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|36||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ו|סימן ו׳: תשלומים ותמלוגים|תיקון: תשס״ד, תשע״ב, תשפ״ב}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(תחילתה של כותרת {{ח:פנימי|פרק ב סימן ו|סימן זה}} במועד הקובע):}}

{{ח:סעיף|37|קביעת תשלומים בעד שירותי דואר הניתנים על ידי בעל רישיון כללי|תיקון: תש״ן, תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון כללי ידרוש תשלום סביר בעד שירות דואר שהוא נותן, ובכלל זה שירות דואר הכלול במקבץ שירותים או במקבץ שירותי דואר, והכול בכפוף להוראות סעיף זה.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), בעל רישיון כללי ידרוש תשלום אחיד בעד שירות דואר בסיסי הניתן ללקוח פרטי; בסעיף קטן זה, ”לקוח פרטי“ – לקוח שאינו לקוח עסקי.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון כללי יפרסם באתר האינטרנט שלו את התשלום שהוא דורש בעד שירות דואר, מקבץ שירותי דואר ומקבץ שירותים.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע כי בעד שירות דואר כאמור באותו סעיף קטן ישולם תשלום, ובכלל זה תשלום מרבי או תשלום מזערי, והכול בהתאם להוראות שיקבע, וכן רשאי הוא לקבוע בדרך האמורה הוראות בדבר עדכון סכומי התשלומים לפי סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה)|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה), התשפ״ג–2022}}.}}
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי להורות לבעל רישיון כללי להודיע לו, באופן ובמועד שיקבע, על תשלום שבעל הרישיון הכללי דורש או שבכוונתו לדרוש בעד שירות כאמור בסעיף קטן (א) וכן על כל שינוי בתשלום כאמור.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} ראה השר כי בעל רישיון כללי דורש תשלום שאינו סביר או אינו אחיד, או תשלום שמעורר חשש לפגיעה בתחרות בתחום שירותי הדואר, בעד שירות דואר שלא נקבע לו תשלום, בעד שירות דואר שנקבע לו תשלום מרבי או מזערי, בעד מקבץ שירותי דואר או בעד מקבץ שירותים, רשאי הוא להורות לו כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} התשלום שידרוש בעד אותו שירות דואר או מקבץ שירותי דואר; תוקפה של הוראה לפי פסקה זו לא יעלה על תשעה חודשים מיום שניתנה;
{{ח:תתתת|(ב)}} להפריד את התשלום בעד שירות הדואר הנכלל במקבץ שירותים, ובכלל זה במקבץ שירותי דואר, מהתשלום בעד מקבץ השירותים שאותו שירות דואר נכלל בו.
{{ח:תתת|(2)}} לא ייתן השר הוראה כאמור בפסקה (1) אלא אם כן נתן לבעל רישיון כללי הזדמנות לטעון את טענותיו; הוראה כאמור תינתן בהחלטה מנומקת בכתב ותחילתה תהיה במועד שהשר יקבע בה.
{{ח:תת|(ז)}} בחינת השר לפי סעיף קטן (ו) רישה אם תשלום בעד שירות דואר, ובכלל זה שירות דואר הנכלל במקבץ שירותי דואר או במקבץ שירותים, הוא תשלום שאינו סביר יכול שתיעשה בהתבסס על עלות מתן שירות הדואר בתוספת רווח סביר או על תשלום בעד אותו שירות דואר או בעד שירות דואר אחר בר־השוואה שבעל רישיון כללי או בעל רישיון אחר נותן, ולעניין שירות דואר הנכלל במקבץ שירותים – גם על עלות מקבץ השירותים.
{{ח:תת|(ח)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקבץ שירותים“ – כמה שירותים הכוללים לפחות שירות דואר אחד, שנקבע להם תשלום כולל אחד;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מקבץ שירותי דואר“ – כמה שירותי דואר שנקבע להם תשלום כולל אחד.

{{ח:סעיף|37א|תמלוגים|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} החברה תשלם למדינה, מדי שנה, תמלוגים בשיעור מהכנסותיה, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בתקופה שמיום תחילת {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}} עד יום כ״ג בסיון התשס״ה (30 ביוני 2005) – 3%;
{{ח:תתת|(2)}} בתקופה שמיום כ״ד בסיון התשס״ה (1 ביולי 2005) עד יום י״ד בתמוז התשס״ז (30 ביוני 2007) – 2%;
{{ח:תתת|(3)}} בתקופה שתחילתה ביום ט״ו בתמוז התשס״ז (1 ביולי 2007) – 1%;
{{ח:תת}} לענין זה, ”הכנסות החברה“ – הכנסות החברה משירותים שהתשלום בעדם נקבע לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(א) או (ג)}}, וכן הכנסותיה מהשירותים הכספיים שהתשלומים בעדם נקבעו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 88י|סעיף 88י}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} לענין זה, ”הכנסות החברה“ – הכנסות החברה משירותים שהתשלום בעדם נקבע לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(א) או (ג)}}, וכן הכנסותיה מהשירותים הניתנים לחברה הבת לשם מתן השירותים הכספיים.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון כללי שאינו החברה ישלם למדינה, מדי שנה, תמלוגים בשיעור מהכנסותיו, הכל כפי שקבעו השרים באישור הועדה.
{{ח:תת|(ג)}} השרים רשאים לקבוע הוראות בכל ענין הנוגע לתשלום התמלוגים לפי הוראות סעיפים קטנים (א) או (ב), לרבות לענין שינוי שיעור התמלוגים, מועדי תשלומם, הפרשי הצמדה וריבית וריבית פיגורים; קביעה לענין שינוי שיעור התמלוגים טעונה אישור הועדה.

{{ח:סעיף|37א1|הנחה בתשלום בעד שירות דואר ללקוח עסקי|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון כללי רשאי לתת הנחה בעד שירות דואר ללקוח עסקי בהתאם לאמות מידה שיקבע לפי הוראות סעיף זה (בסעיף זה – אמות המידה), ובלבד שההנחה תינתן באופן בלתי מפלה ושהתשלום לאחר מתן ההנחה יהיה תשלום סביר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 37|בסעיף 37(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} אמות המידה יתבססו על השוני בעלות מתן השירות, במאפייניו, באופן אספקתו, היקפו ובאופן התשלום בעדו, ולא יהיה בהן כדי לפגוע בתחרות בתחום שירותי הדואר.
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון כללי יפרסם את אמות המידה וכל שינוי שלהן באתר האינטרנט שלו, וימסור הודעה על הפרסום לשר או לעובד משרד התקשורת שהשר הסמיכו לכך, והכול 14 ימים לפחות לפני יום הכניסה לתוקף של אמות המידה או השינוי, לפי העניין; לא פרסם בעל רישיון את אמות המידה או שינוי שלהן או לא מסר הודעה על פרסומם בהתאם להוראות סעיף קטן זה, לא ייכנסו אמות המידה או השינוי לתוקף, ובעל הרישיון לא יהיה רשאי לתת הנחות ללקוח עסקי אלא אם כן הורה לו השר אחרת.
{{ח:תת|(ד)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ו|סעיפים 1ו}} {{ח:פנימי|סעיף 88כג|ו־88כג}}, השר רשאי לדרוש בכתב מבעל רישיון כללי כל מידע לגבי אמות המידה וההנחות הניתנות לפיהן, ובכלל זה פירוט לגבי ההנחות ושיעורן; בעל רישיון כללי לא יהיה רשאי לתת הנחות ללקוח עסקי אם לא מסר מידע כאמור, אלא אם כן הורה לו השר אחרת.
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי להורות לבעל רישיון כללי לבטל או לשנות אמת מידה, או לתת לו כל הוראה אחרת בעניינה, אם ראה כי היא אינה תואמת את הוראות סעיפים קטנים (א) או (ב), ובלבד שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:תת|(ו)}} השר רשאי להורות לבעל רישיון כללי לנקוט או להימנע מלנקוט פעולות אם נתן הנחה שלא בהתאם לאמות המידה או נמנע מלתת הנחה לפיהן, ובלבד שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו.
{{ח:תת|(ז)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), בעל רישיון כללי לא ייתן הנחה ללקוח עסקי בעד תשלום שנקבע בתקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(א), (ג) ו־(ד)}} כנוסחו ערב {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf|תיקון מס׳ 13}} ולפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(א)}}, כל עוד הן עומדות בתוקף לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf|סעיף 62 לתיקון מס׳ 13}}, או על תשלום או תשלום מזערי שנקבע בתקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(ד)}} כנוסחו אחרי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622725.pdf|תיקון מס׳ 13}}.

{{ח:סעיף|38||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|39||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|40||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|41||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|42||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|43||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|44||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|44א||תיקון: תש״ן־2, תשנ״ב, תשנ״ד, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: פעולות בעל רישיון}}
{{ח:קטע3|פרק ג סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|45|חזקות|תיקון: תש״ן, תשס״ד}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה –
{{ח:תת|(1)}} יראו מסירת דבר דואר לאדם המורשה לקבל אותו דבר דואר בשביל בעל רישיון, כמסירה לבית הדואר;
{{ח:תת|(2)}} יראו דבר דואר כמצוי במהלך העברה משעה שנמסר לבית הדואר עד זמן מסירתו לנמען;
{{ח:תת|(3)}} יראו כמסירת דבר דואר לנמען – הכנסה של דבר דואר לתיבת המכתבים שלו או לתיבת מכתבים שהקצה לו בעל רישיון במיתקן לחלוקת דברי דואר וכן מסירה לידיו של הנמען או לידי אדם הנחזה כרשאי לקבלו עבור הנמען כמקובל במסירת דברי דואר הממוענים אליו, בין אם המסירה נעשתה בבית דואר ובין בביתו של הנמען, במקום עסקו או במקום אחר שאותו הועיד הנמען לצורך זה.

{{ח:סעיף|46|סוכני דואר ומחלקי דואר|תיקון: תשנ״ד־2, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} החברה רשאית לבצע תפקיד מתפקידיה באמצעות סוכני דואר; היחסים שבין החברה לבין סוכני הדואר לא ייראו, לכל דבר וענין, כיחסי עובד ומעביד.
{{ח:תת|(ב)}} היחסים שבין החברה לבין מחלקי דואר המועסקים בהיקף של פחות מחצי משרה של דוור שהוא עובד החברה, לא ייראו, לכל דבר וענין, כיחסי עובד ומעביד.

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ב|סימן ב׳: ייחוד פעולות וזכויות}}

{{ח:סעיף|47||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|48||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|49||תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|50||תיקון: תש״ן, תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|51|זכות המדינה בבולים|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} למדינה הזכות הייחודית להנפיק בולים דביקים ודברי בולים והיא תספקם לחברה במחיר העלות; ואולם אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לפגוע בזכותו של בעל רישיון להשתמש בסימן אחר לציון תשלומם של דמי דואר, ובלבד שסימן כאמור אינו נחזה להיות בול.
{{ח:תת|(ב)}} הקנין הרוחני בבולים, וכן כל הזכויות בתרשימי בולים, ביצירות ששימשו לצורך הנפקת בולים, ובבולים, שבידי השירות הבולאי, הם קנין המדינה.
{{ח:תת|(ג)}} המדינה רשאית להתקשר עם החברה לצורך קבלת שירותי הנפקת הבולים והפצתם, ובלבד שבהתקשרות כאמור תשמש החברה כנאמן בעבור המדינה; ואולם רשאי השר בכל עת להורות לחברה על ביטול התקשרות כאמור וכן להורות לה להשיב למדינה את נכסי המדינה המוחזקים על ידה או המשמשים אותה לצורך הנפקת בולים; הורה השר כאמור, רשאית המדינה להעניק את הזכות להנפיק בולים בעבורה, בדרך של מכרז.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע הוראות בכל ענין הנוגע לבולים, לרבות לענין הדרכים שבהן יפעל השירות הבולאי, אופן הנפקת הבולים והתשלומים בעדם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (דרכי השירות הבולאי)|תקנות הדואר (דרכי השירות הבולאי), התשמ״ז–1987}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי השירות הבולאי)|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי השירות הבולאי), התשס״ו–2006}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ג סימן ג|סימן ג׳: העברת דואר ומסירתו}}

{{ח:סעיף|52|חובת סימון|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון יסמן את דברי הדואר המועברים על ידו, וכן את בתי הדואר שלו ואת כלי רכבו, בסימן אשר יאפשר את זיהוים כמועברים על ידו או כשייכים לו.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לקבוע הוראות לענין דרך הסימון כאמור בסעיף קטן (א); הוראות כאמור יכול שייעשו בהוראות מינהל.

{{ח:סעיף|53|כללים לענין טיפול בדברי דואר|תיקון: תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון כללי יקבע כללים בדבר סדרי הטיפול בדברי דואר לרבות בענין דיוורם, איסופם, העברתם, חלוקתם, ומסירתם וכל ענין אחר הנוגע לטיפול בהם ויפרסם אותם ואת מועד תחילתם באתר האינטרנט שלו כל תקופת תוקפם.
{{ח:תת|(א1)}} ביקש בעל רישיון כללי לקבוע כלל לפי סעיף קטן (א) או לשנות כלל שקבע כאמור, ימסור הודעה בעניין לשר או לעובד משרד התקשורת שהשר הסמיכו לכך, בצירוף נוסח הכלל או השינוי המוצע, לפי העניין, ויפרסם את הכלל או את השינוי באתר האינטרנט שלו 14 ימים לפחות לפני כניסתו לתוקף; נוסח הכלל או השינוי בו כאמור יפורסם גם באתר האינטרנט של משרד התקשורת, בסמוך לאחר קבלת הודעת בעל הרישיון הכללי לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(א2)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), השר רשאי לקבוע ברישיון של בעל רישיון כללי עניינים כאמור באותו סעיף קטן שקביעת כללים לגביהם טעונה את אישורו מראש ובכתב.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאי השר לקבוע הוראות בענינים האמורים באותו סעיף קטן שיחולו על בעל רישיון; הוראות כאמור יכול שיהיו בתקנות, בהוראות מינהל או ברישיון; היתה סתירה בין הוראות שקבע השר לפי סעיף קטן זה, לבין הכללים שקבע בעל רישיון כללי לפי סעיף קטן (א), ההוראות שקבע השר – עדיפות.

{{ח:סעיף|54|דבר דואר שנמענו נפטר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} נודע לבעל רישיון כי נמענו של דבר דואר נפטר לפני מסירתו, רשאי הוא להחזיר את דבר הדואר לשולחו או למסרו למי שיורה השולח, תמורת תשלום הקבוע לאותו דבר דואר.

{{ח:סעיף|55|טובין חבי־מכס|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} דבר דואר המכיל טובין חבי־מכס, לא ייפתח ולא ייבדק בידי פקיד המכס אלא בנוכחות פקיד דואר ולענין החברה, בכפוף לאמור באמנת הדואר העולמית ובהסכמים בין־לאומיים בדבר חבילות דואר שישראל צד להם.

{{ח:סעיף|56|משלוח בניגוד לכללים|תיקון: תש״ן, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} דבר דואר שנשלח באמצעות בעל רישיון כללי בניגוד לכללים, או שאינו ניתן למסירה או להחזרה רשאי בעל הרישיון הכללי לעשות בו כפי שימצא לנכון, לרבות השמדתו, הכל בהתאם לכללים.
{{ח:תת|(ב)}} החליט בעל רישיון כללי למסור דבר דואר שנשלח בניגוד לכללים לנמען או להחזירו לשולח, ישלם הנמען, אם ירצה בדבר הדואר, או השולח – לפי הענין – תשלום כפי שייקבע בכללים; התשלום לא יעלה על סכום הגדול פי חמישה מדמי הדואר בשל אותו דבר דואר – אם הוא דבר דואר פנים, ואם הוא דבר דואר חוץ – יהיה התשלום בכפוף לאמור באמנת הדואר העולמית ובהסכמים בין־לאומיים בדבר חבילות דואר שישראל צד להם.

{{ח:סעיף|56א|רישום פרטי השולח על גבי דבר דואר רשום|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} שולח יציין על גבי דבר דואר רשום, באופן בולט לעין, ברור ושאין בו כדי להטעות, פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שם השולח, ואם דבר הדואר נשלח בידי השולח כמיופה כוח של אדם אחר – גם שמו של האדם שייפה את כוחו, ואולם אם דבר הדואר נשלח בידי המדינה ומוסדותיה, יירשם שם השולח – ”מדינת ישראל“;
{{ח:תתת|(2)}} מען השולח, למעט אם הוא המדינה ומוסדותיה;
{{ח:תתת|(3)}} האפשרות שחזקת מסירה לפי כל דין תחול לגבי דבר הדואר.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון לא יקבל למשלוח דבר דואר רשום שלא מצוינים על גביו הפרטים האמורים בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} בעל רישיון המוסר הודעת דואר רשום לנמען, יציין בה באופן ברור את הפרטים שציין השולח על גבי דבר הדואר כאמור בסעיף קטן (א); השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע שהוראות סעיף קטן זה לא יחולו על סוגים מסוימים של הודעות דואר רשום.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דבר דואר רשום“ – דבר דואר שנשלח באמצעות בעל רישיון, באופן הכולל, בין השאר, רישום בעת הקבלה, ניסיון מסירה במען הנמען, מסירה כנגד חתימה, לרבות אפשרות קבלת אישור מסירה ומסירת הודעת דואר רשום במקרה שבו לא התאפשרה מסירה כנגד חתימה כאמור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הודעת דואר רשום“ – הודעה על משלוח דואר רשום שימסור בעל רישיון לנמען ומזמינה אותו לאסוף את דבר הדואר, במקרה שבו לא התאפשרה מסירת דבר דואר רשום במענו כנגד חתימתו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המדינה ומוסדותיה“ – הממשלה ומשרדי הממשלה, לרבות יחידותיהם ויחידות הסמך שלהם, משטרת ישראל, הרשות הארצית לכבאות והצלה, בתי משפט ובתי דין;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”שולח“ – אדם המשלם לבעל רישיון בעבור משלוח דבר הדואר הרשום על ידי בעל הרישיון או באמצעות בעל רישיון אחר.

{{ח:סעיף|57|גביית תשלומים שלא שולמו כדין|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} לא שילם השולח את דמי הדואר בעד משלוח דבר דואר או ששילם אותם בחסר, רשאי בעל רישיון כללי לגבות את כפל התשלום החסר מאת השולח, או מאת הנמען אם ירצה בדבר הדואר, בצירוף ההוצאות הכרוכות בגביה, הכל לפי הכללים.

{{ח:סעיף|58|ראיות בתובענת דמי דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} בכל הליך לתשלום דמי דואר או תשלומים אחרים בשל דברי דואר לפי חוק זה –
{{ח:תת|(1)}} הצגתו של דבר הדואר שבעדו נדרש התשלום כשעליו חותמת בעל הרישיון המציינת שהנמען סירב לקבלו או שהנמען נפטר או שאי אפשר למצאו, תהיה ראיה לכאורה על העובדה שצויינה;
{{ח:תת|(2)}} האדם שממנו לכאורה בא דבר הדואר שבעדו נדרש התשלום, חזקה שהוא השולח.

{{ח:סעיף|59|סימון רשמי – ראיה לסכום דמי הדואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} סימון רשמי על דבר דואר שסכום פלוני מגיע בעדו לבעל רישיון כללי או למינהל דואר מחוץ לישראל יהיה ראיה לכאורה שדבר הדואר חב בסכום שצויין.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הובלת דואר}}
{{ח:קטע3|פרק ד סימן א|סימן א׳: הובלה בארץ}}

{{ח:סעיף|60|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי תעבורה“ – אוטובוס ציבורי או מונית, כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}}, או {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה|בתקנות שהותקנו לפיה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל שירות“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל רשיון קו באוטובוס לפי {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 386|תקנה 386 לתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}};
{{ח:תתת|(2)}} בעל מונית המסיעה נוסעים בקו קבוע;
{{ח:תתת|(3)}} מי שמנהל עסק של הסעת נוסעים במונית בקו קבוע;
{{ח:תתת|(4)}} בעל רשיון לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותי התעופה|חוק רישוי שירותי התעופה, התשכ״ג–1963}}, הרשאי להטיס נוסעים בקו סדיר וקבוע על־פי תנאי רשיונו.

{{ח:סעיף|61|דרישה מבעל שירות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} החברה רשאית לדרוש מבעל שירות (להלן – בעל שירות נדרש), בהודעה בכתב, שהחל ביום הנקוב בהודעה יוביל ויעביר שקי דואר בימים ובשעות הנהוגים בקו, כפי שתורה החברה, ובלבד שמשקל השקים ומספרם לא יעלה על הקבוע בתקנות לענין זה.

{{ח:סעיף|62|ביצוע הוראות הובלה|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} בעל שירות נדרש יעשה את כל הסידורים הנחוצים, להנחת דעתה של החברה, להובלת שקי דואר החל ביום הנקוב בהודעה, ומכאן ואילך יקבל, יאסוף ויוביל את כל שקי הדואר שפקיד הדואר של החברה ימסור לו, לעובדיו או לשלוחיו לשם כך, ויקבל, יאסוף, ימסור ויניח את שקי הדואר הנתונים לו במקומות שלאורך מסלול נסיעתו ובכפיפות להנחיות ולהגבלות סבירות שתקבע החברה.

{{ח:סעיף|63|סייג להטלת חובות}}
{{ח:ת}} החובות שיוטלו על בעל שירות נדרש לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} יהיו כפופות לתנאי הרשיון שלו ולהוראות כל דין.

{{ח:סעיף|64|אחריות לאבדן ונזק|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} בעל שירות יהא אחראי לשמירתו הבטוחה של כל שק דואר שנמסר לו להובלה; במקרה של נזק, גניבה או אבדן של דבר דואר הנמצא בשק, ישפה בעל השירות את החברה על כל סכום פיצויים ששילמה בשל כך.

{{ח:סעיף|65|תשלום לבעל שירות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} החברה תשלם לבעל שירות נדרש תמורה ראויה בעד שירותיו לפי {{ח:פנימי|פרק ד סימן א|סימן זה}}.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ב|סימן ב׳: הובלה בין־לאומית}}

{{ח:סעיף|66|{{ח:הערה|כלי רכב,}} כלי טיס או כלי שיט יוצא|תיקון: תשנ״ח, תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} מפעיל יקבל, על כלי רכב כלי טיס או כלי שיט יוצא, כל שק דואר שפקיד דואר של החברה נותן לו להובלה, ומשקיבלו יובילו בהקדם האפשרי וימסור אותו ללא השהיה בהגיע כלי הטיס או כלי השיט ליעדו.

{{ח:סעיף|67|{{ח:הערה|כלי רכב,}} כלי טיס או כלי שיט נכנס|תיקון: תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} מפעיל של כלי רכב כלי טיס או כלי שיט נכנס ימסור ללא השהייה את כל דברי הדואר שבו, שנמסרו לו לשם העברתם לחברה, לפקיד דואר של החברה המוסמך לדרוש אותם, ובאין דרישה – לבית דואר של החברה.

{{ח:סעיף|68|תשלום למפעיל ולאחרים|תיקון: תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} החברה תשלם תמורה ראויה למפעיל כלי רכב כלי טיס או כלי שיט יוצא בעד דברי דואר שמסרה לו החברה להובלה.

{{ח:קטע3|פרק ד סימן ג|סימן ג׳: תנאי שירות}}

{{ח:סעיף|69|הובלה הסכם בין מוביל לחברה|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} תנאי שירות הובלה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} וכן התמורה בעדם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 65|בסעיפים 65}} {{ח:פנימי|סעיף 68|ו־68}} ייקבעו, בכפוף להוראות כל דין, בהסכם; באין הסכם יכריע השר בדבר.

{{ח:סעיף|69א|הוראות לענין הפעלת סמכויות החברה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳}}|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} השר רשאי לקבוע הוראות שיחולו על החברה בכל הנוגע להפעלת סמכויותיה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, לרבות בדבר חובת מתן הודעה לשר על הפעלת סמכות מסמכויותיה כאמור, וביטול דרישות שדרשה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}; הוראות כאמור יכול שייעשו בתקנות, בהוראות מינהל או ברישיון.

{{ח:סעיף|70|ערעור על החלטת השר}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע מהחלטת השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 69|סעיף 69}} רשאי לערער עליה בפני בית משפט השלום שבתחום שיפוטו נמצא מקום עסקיו של המערער בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט הדן בערעור רשאי לאשר את החלטת השר, לדחותה או לשנותה.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט ידון בערעור לפי סדר הדין המינהלי שהתקין שר המשפטים, ובאין סדר דין מינהלי – בדרך הנראית לו מועילה ביותר להכרעה צודקת ומהירה.
{{ח:תת|(ד)}} הגשת ערעור לבית המשפט אינה פוטרת את המערער ממילוי חובותיו על פי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: סמכויות הקשורות במקרקעין}}

{{ח:סעיף|71|הצבת תיבות דואר ותאי דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} בעל רישיון כללי רשאי –
{{ח:תת|(1)}} להקים תיבות דואר לפי צרכיו בכל מקום שיש לציבור גישה אליו;
{{ח:תת|(2)}} להתקין תאי דואר בקירות של בית דואר הפונים כלפי חוץ.

{{ח:סעיף|72|הודעה למחזיק במקרקעין|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} התכוון בעל רישיון כללי לעשות שימוש בסמכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 71|סעיף 71}}, ימסור למחזיק במקרקעין הודעה בכתב על כך עשרים ואחד ימים מראש.
{{ח:תת|(ב)}} לא ניתן למצוא את המחזיק במקרקעין, יפרסם בעל הרישיון הכללי הודעה באופן שיקבע השר בתקנות.

{{ח:סעיף|73|השגה וערעור|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”הודעה“ – הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 72|סעיף 72}}.
{{ח:תת|(ב)}} מחזיק במקרקעין הרואה עצמו נפגע מכוונת בעל רישיון כללי לעשות שימוש בסמכויות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 71|בסעיף 71}}, רשאי להשיג על ההודעה בפני בעל הרישיון הכללי תוך ארבעה עשר ימים מיום מסירת ההודעה.
{{ח:תת|(ג)}} דחה בעל הרישיון הכללי את ההשגה, רשאי המחזיק במקרקעין לערער על החלטת בעל הרישיון הכללי בפני בית משפט השלום שבתחום שיפוטו נמצאים המקרקעין, תוך ארבעה עשר ימים מיום שנמסרה לו ההחלטה.
{{ח:תת|(ד)}} בית המשפט הדן בערעור רשאי לאשר את השימוש בסמכות כאמור, להתנותו בתנאים או לאסרו, והוא רשאי ליתן כל סעד שבית משפט הדן בענין אזרחי מוסמך לתתו.

{{ח:סעיף|74|סדרי ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט ידון בערעור לפי סדר הדין המינהלי שהתקין שר המשפטים; ובאין סדר דין מינהלי – בדרך הנראית לו מועילה ביותר להכרעה צודקת ומהירה.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט הדן בערעור לא יהיה קשור בדיני ראיות, חוץ מדיני חסינות עדים וראיות חסויות כאמור {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#פרק ג|בפרק ג׳ לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}.

{{ח:סעיף|75|תיבות דואר המחוברות למקרקעין|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 12|בסעיף 12 לחוק המקרקעין, התשכ״ט–1979}}, תיבת דואר שחוברה למקרקעין של אחר תהא בבעלות בעל הרישיון הכללי שחיבר את תיבת הדואר כדין.

{{ח:סעיף|75א|הוראות לענין הפעלת סמכויות בעל רישיון כללי לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}}|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} השר רשאי לקבוע הוראות שיחולו על בעל רישיון כללי בכל הנוגע להפעלת סמכויותיו לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}, לרבות בדבר האפיונים של תיבות דואר ותאי דואר שבעל רישיון כללי רשאי להקים או להתקין במקרקעין של אחר.

{{ח:סעיף|76|שמירת דיני תכנון ובניה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} אינן באות לגרוע מהוראה לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}}.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: אחריות וחסינות}}

{{ח:סעיף|77|אחריות לדבר דואר פנים|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בחוק זה או בכל דין אחר, לא יהיו בעל רישיון כללי, עובדיו וכל הבאים מטעמו אחראים לנזק, גניבה או אבדן של דבר דואר פנים, כולו או חלקו, שאירעו במהלך השירותים הניתנים על ידי פקיד דואר המועסק על ידי בעל הרישיון כאמור בתפקידו ועקב שירותים אלה, אלא אם כן נתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} דבר הדואר נתקבל למשלוח על ידי בעל הרישיון כאמור תמורת קבלה ומסירתו טעונה אישור;
{{ח:תתת|(2)}} במקרה של נזק, אבדן חלקי או גניבה מתוך דבר הדואר – הדבר הובא לידיעת פקיד הדואר בעת מסירת דבר הדואר או בהזדמנות הסבירה הראשונה לאחר מכן;
{{ח:תתת|(3)}} במקרה של גניבה או אבדן של דבר הדואר כולו – השולח או הנמען הביא את הדבר לידיעת פקיד דואר מיד לאחר שנודע לו;
{{ח:תתת|(4)}} הנזק או האבדן לא נגרמו מחמת אריזה בלתי מספקת או בלתי מתאימה, או מחמת טיבו של דבר הדואר, או באשמתם של השולח או של גורמים שבידי שמים.
{{ח:תת|(ב)}} בעל רישיון כללי יהיה אחראי לנזק שנגרם לדבר הדואר, אם הוכיח השולח כי בעת שנתקבל דבר הדואר למשלוח על ידי בעל הרישיון כאמור טיפל בו פקיד דואר בצורה רשלנית.

{{ח:סעיף|78|הגבלת אחריות לאיחורים וטעויות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} אין בעל רישיון כללי, עובדיו וכל הבאים מטעמו אחראים לנזק שנגרם –
{{ח:תת|(1)}} בשל איחור במסירה או מסירה מוטעית של דבר דואר;
{{ח:תת|(2)}} בשל טעות במברק או השמטה ממנו, או בשל אי־מסירת מברק.

{{ח:סעיף|78א|הוראות לענין אחריות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי, באישור הועדה, לקבוע הוראות לענין אחריותו של בעל רישיון לנזק, גניבה או אבדן לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}}, ובכלל זה צמצום היקף הפטור מאחריות הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 77|בסעיפים 77}} {{ח:פנימי|סעיף 78|או 78}}.
{{ח:תת|(ב)}} קבע השר כאמור בסעיף קטן (א), רשאי הוא לקבוע, באישור הועדה, את שיעור הפיצויים לענין {{ח:פנימי|סעיף 78|סעיף 78}}, בשים לב, בין השאר, לשיעור דמי המשלוח בעבור העברת דבר הדואר.

{{ח:סעיף|79|ראיות}}
{{ח:ת}} הראיה שנזק, גניבה או אבדן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 77|בסעיף 77}} אירעו במהלך השירותים הניתנים על ידי פקיד דואר בתפקידו ועקב שירותים אלה, היא על התובע; אולם –
{{ח:תת|(1)}} אם בעת מסירת דבר הדואר ניתן לראות – בלי לפתוח את אריזתו – שהוא ניזק או שיש יסוד סביר להניח שהוא ניזק, חזקה שהנזק אירע במהלך אותם שירותים ועקב אותם שירותים;
{{ח:תת|(2)}} אם הוכחה קבלת דבר הדואר למשלוח על ידי המצאת קבלה, ודבר הדואר לא נמסר, חזקה שהאבדן אירע במהלך אותם שירותים ועקב אותם שירותים.

{{ח:סעיף|80|אחריות – כלפי מי|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:ת}} השולח הוא הזכאי לתבוע פיצויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיף 77}} והוא רשאי להעביר את זכותו לאחר.

{{ח:סעיף|81|היקף האחריות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} אין בעל רישיון כללי חייב בפיצויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיף 77}} אלא כדי שווי הנזק לדבר הדואר או כדי ערכו של דבר הדואר אם נגנב או אבד, אך לא למעלה מן הסכום שיקבע השר לענין אותו סוג של דבר דואר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (היקף האחריות לדברי דואר פנים)|תקנות הדואר (היקף האחריות לדברי דואר פנים), התשס״ו–2006}}.}}

{{ח:סעיף|82|אחריות לדבר דואר בשירות בין־לאומי|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} בעל רישיון כללי אחראי לדבר דואר שנשלח על ידו – למעט חבילה – הנשלח לישראל או ממנה בהגבלות ובתנאים שפורשו לענין אחריות של מינהל דואר באמנת הדואר העולמית בתוקף אותה שעה ושעליהם פורסמה הודעה ברשומות.

{{ח:סעיף|83|אחריות לחבילה בשירות בין־לאומי|תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רישיון כללי אחראי לחבילה הנשלחת באמצעותו לישראל או ממנה בהגבלות ובתנאים שפורשו לענין אחריות של מינהל דואר באמנת הדואר העולמית כפי שהיא בתוקף אותה שעה (להלן – אמנת הדואר) ושעליהם פורסמה הודעה ברשומות.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} חבילה שנשלחה משטח של מינהל דואר שאינו מכיר באחריות לפי אמנת הדואר, וניזוקה, נגנבה או אבדה במהלך מתן שירותי דואר הניתנים על ידי בעל רישיון כללי ועקב שירותים אלה, דינה, לענין אחריות בעל הרישיון הכללי, כדין חבילה שהיא דבר דואר פנים.
{{ח:תתת|(2)}} חבילה שנשלחה לשטח של מינהל דואר כאמור בפסקה (1) וניזוקה, נגנבה או אבדה במהלך מתן שירותי דואר ועקב שירותים אלה, דינה לענין אחריות בעל רישיון כללי כדין חבילה שהיא דבר דואר פנים.

{{ח:סעיף|84|התיישנות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} לא ייזקק בית המשפט לתובענה על פי {{ח:פנימי|סעיף 77|סעיפים 77 עד 83}}, אם תוך פרק הזמן המפורט להלן מיום שנתקבל דבר הדואר למשלוח לא דרש התובע, בכתב, פיצויים מבעל הרישיון הכללי, או שדרש כאמור אך לא הגיש תובענה תוך תשעים ימים מתאריך ההודעה על דחיית דרישתו:
{{ח:תת}} שירות דואר פנים – שנה אחת;
{{ח:תת}} שירות דואר בין־לאומי – שישה חודשים.

{{ח:סעיף|85|הגבלת אחריות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} נזק שגרם פקיד דואר המועסק על ידי בעל רישיון כללי במתן שירותי דואר ועקב שירותים אלה – לא ישא בו הפקיד במידה העולה על אחריות בעל רישין כאמור, אלא אם כן גרם לנזק בפעולה מכוונת או ברשלנות חמורה.

{{ח:סעיף|86|פטור מאחריות בשל עבירה או עוולה|תיקון: תש״ן}}
{{ח:ת}} לא יישא פקיד דואר באחריות פלילית או אזרחית על כך שבתום לב, בתוקף תפקידו, שידר או העביר במברק דבר שהוא עבירה או עוולה לפי כל דין או נטל חלק בשידור או בהעברה כאמור.

{{ח:סעיף|86א|פטור מאחריות בשל לשון הרע|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} בעל רישיון, עובדיו ופקידי הדואר מטעמו לא יישאו באחריות פלילית או אזרחית בשל לשון הרע הנכללת בדברי הדואר אך בשל כך שנאספו, הועברו, חולקו או נמסרו בידיו בהתאם לתנאי רישיונו והוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|87|תוכן מברק לא יימסר במשפט|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי לקבוע בתעודה כי פקיד דואר המועסק על ידי בעל רישיון כללי לא יעיד בהליך משפטי או בחקירה לפני אדם או גוף המוסמך בחוק לאסוף ראיות, על תכנו של מברק שהועבר על ידי בעל הרישיון כאמור או נמסר לו להעברה, ולא יציג את המקור של מברק כאמור שנחתם בידי השולח או מטעמו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו באחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בענין עבירה שדינה מוות או מאסר לתקופה העולה על שנה אחת;
{{ח:תתת|(2)}} שולח המברק או נמענו הודיעו בכתב לבעל הרישיון הכללי על הסכמתם למתן עדות או להצגה כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} בית משפט ציווה על הצגה כאמור.

{{ח:סעיף|88|תעתיק מברק ישמש ראיה|תיקון: תשס״ד, תשע״ב}}
{{ח:ת}} תעתיק של מברק, החתום בחותמת של בעל רישיון כללי, יהיה קביל בכל בית משפט והליך משפטי כראיה לכאורה שתכנו זהה עם תוכן המברק המקורי ושהמברק האמור היה חתום ונמסר להעברה בידי האדם שבידיו הוא אמור להיות חתום ולא יהיה צורך להוכיח את חתימת האדם החותם על המברק המקורי או את מסירת המברק להעברה, או את החותמת של בעל הרישיון כאמור שקיבל את התעתיק למסירה.

{{ח:קטע2|פרק ו1|פרק ו׳1: מתן השירותים הכספיים על ידי החברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע תוחלף כותרת הפרק: פרק ו׳1: מתן השירותים הכספיים על ידי החברה הבת).}}

{{ח:קטע3|פרק ו1 סימן א|סימן א׳: מתן השירותים הכספיים על פי היתר לשירותים כספיים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(תחילתה של כותרת הסימן במועד הקובע).}}

{{ח:סעיף|88א|מתן השירותים הכספיים על ידי החברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} החברה תיתן את השירותים הכספיים המפורטים להלן, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} קבלת כספים לחשבון סילוקים, העברתם וסילוקם;
{{ח:תתת|(2)}} העברת כספים בישראל, מישראל אל חוץ לארץ ומחוץ לארץ אל ישראל;
{{ח:תתת|(2א)}} קנייה ומכירה של מטבע חוץ;
{{ח:תתת|(3)}} הנפקת המחאה בנקאית;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5)}} שירותי עזר לשירותים הכספיים המנויים בפסקאות (1) עד (4) המתאפשרים מניהול החשבונות על ידי החברה, מאופן רישומם או מדרכי הבקרה עליהם ({{ח:פנימי|פרק ו1|בפרק זה}} – שירותי עזר);
{{ח:תתת|(6)}} טיפול בבקשות ובהודעות של חברים בקופות חולים לענין רישום, מעבר וביטול, בהתאם {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}.
{{ח:תת|(א1)|(1)}} {{ח:הערה|(אינה חלה).}}
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} החברה תשלם למדינה תמורה בשל קבלת הזכות למתן השירותים הכספיים, לרבות בדרך של הקצאת הון מניות, כפי שיקבע שר האוצר בהתייעצות עם השר.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור הממשלה, לאחר התייעצות עם נגיד בנק ישראל, רשאי להתיר לחברה, כל עוד היא חברה בבעלות ממשלתית מלאה, לעשות שימוש בשם ”בנק הדואר“, לענין מתן השירותים הכספיים, בתנאים שיורה; לענין זה, ”חברה בבעלות ממשלתית מלאה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}.
{{ח:תת|(ד)}} חדלה החברה להיות חברה בבעלות ממשלתית מלאה רשאי השר, אם ניתן לכך אישור נגיד בנק ישראל, להתיר לחברה להמשיך לעשות שימוש בשם ”בנק הדואר“, לענין מתן השירותים הכספיים, בתנאים שיורה.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בכל דין, רשאית הממשלה לקבל מהחברה הבת, באמצעות החברה, את השירותים הכספיים המפורטים בפסקאות (1) עד (5) לסעיף קטן (א); העבירה הממשלה את השליטה בחברה, לא תחול הוראה זו אלא באישור נגיד בנק ישראל; לענין זה, ”שליטה“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף|88א|מתן השירותים הכספיים על ידי החברה הבת|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}}
{{ח:תת|(א)}} החברה תיתן את השירותים הכספיים המפורטים להלן, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} קבלת כספים לחשבון סילוקים, העברתם וסילוקם;
{{ח:תתת|(2)}} העברת כספים בישראל, מישראל אל חוץ לארץ ומחוץ לארץ אל ישראל;
{{ח:תתת|(2א)}} קנייה ומכירה של מטבע חוץ;
{{ח:תתת|(3)}} הנפקת המחאה בנקאית;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5)}} שירותי עזר הנלווים לשירותים המנויים בפסקאות (1) עד (3), המתאפשרים מאופן מתן השירותים האמורים או מדרכי הבקרה עליהם ({{ח:פנימי|פרק ו1|בפרק זה}} – שירותי עזר);
{{ח:תתת|(6)}} טיפול בבקשות ובהודעות של חברים בקופות חולים לענין רישום, מעבר וביטול, בהתאם {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}};
{{ח:תתת|(7)}} הפצת שירותים פיננסיים הניתנים על ידי גורם אחר מכוח סמכותו לפי דין, כפי שאישרו השרים; חלפו 60 ימים ממועד הגשת הבקשה להפצת שירות פיננסי הכוללת את מלוא המידע הנדרש, והשרים לא הודיעו לחברה הבת, בהחלטה מנומקת, על התנגדותם לבקשה, יראו את הבקשה כאילו אושרה; לעניין זה, ”שירותים פיננסיים“ – לרבות מתן אשראי;
{{ח:תתת|(8)}} שירותים פיננסיים שאישרו השרים לפי בקשת החברה הבת שהוגשה באישור דירקטוריון החברה; חלפו 90 ימים ממועד הגשת הבקשה למתן שירות פיננסי הכוללת את מלוא המידע הנדרש, והשרים לא הודיעו לחברה הבת, בהחלטה מנומקת, על התנגדותם לבקשה, יראו את הבקשה כאילו אושרה;
{{ח:תתת|(9)}} שירותים פיננסיים שעליהם החליט השר, בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם החברה הבת, הנדרשים לדעת השר לשם קידום המטרות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 88ב|בסעיף 88ב(ג)(1) ו־(2)}} ובשים לב למצב הכספי של החברה והחברה הבת.
{{ח:תת|(א1)|(1)}} החברה הבת תיתן את השירותים הכספיים בעצמה או באמצעות החברה, לרבות באמצעות סוכני דואר שעמם התקשרה; ואולם החברה הבת לא תפתח בעצמה יותר מ־35 סניפים או סוכנויות דואר לשם מתן השירותים הכספיים; השר רשאי, באישור הוועדה, להגדיל את מספר הסניפים או הסוכנויות כאמור, אחת ל־12 חודשים.
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} החברה תשלם למדינה תמורה בשל קבלת הזכות, לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}} {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300999.pdf|ותיקון מס׳ 9}}, למתן השירותים הכספיים, לרבות בדרך של הקצאת הון מניות, כפי שיקבע שר האוצר בהתייעצות עם השר; לעניין זה, ”תיקון מס׳ 9“ – {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300999.pdf|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תיקון), התשס״ד–2004}}.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור הממשלה, לאחר התייעצות עם נגיד בנק ישראל, רשאי להתיר לחברה הבת, כל עוד החברה היא חברה בבעלות ממשלתית מלאה, לעשות שימוש בשם ”בנק הדואר“ בתנאים שיורה; לענין זה, ”חברה בבעלות ממשלתית מלאה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}.
{{ח:תת|(ד)}} חדלה החברה להיות חברה בבעלות ממשלתית מלאה רשאי השר, אם ניתן לכך אישור נגיד בנק ישראל, להתיר לחברה הבת להמשיך לעשות שימוש בשם ”בנק הדואר“, בתנאים שיורה.
{{ח:תת|(ה)}} על אף הוראות {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל#סעיף 48|סעיף 48 לחוק בנק ישראל, התש״ע–2010}}, רשאית הממשלה לקבל מהחברה הבת, את השירותים הכספיים המפורטים בפסקה (1) של סעיף קטן (א) וכן שירותי עזר הנלווים לשירותים האמורים; העבירה הממשלה את השליטה בחברה, לא תחול הוראה זו אלא באישור נגיד בנק ישראל; לענין זה, ”שליטה“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף|88ב|היתר לשירותים כספיים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהסכמת שר האוצר, ייתן לחברה הבת היתר למתן השירותים הכספיים, והוא רשאי, בהסכמת שר האוצר, לקבוע בהיתר תנאים וכן לשנות תנאי מתנאי ההיתר, ובכלל זה להוסיף עליו או לגרוע ממנו.
{{ח:תת|(ב)}} ההיתר וכל שינוי בו יפורסמו באתר האינטרנט של משרד התקשורת.
{{ח:תת|(ג)}} בקביעת תנאים ובשינוים לפי סעיף קטן (א) יובאו בחשבון, בין השאר, השיקולים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 1ב|בסעיף 1ב(ב)}}, בשינויים המחויבים, וכן השיקולים והמטרות המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} קידום ושיפור מתן השירותים הכספיים לציבור, ובכלל זה מתן אפשרות לציבור לקבל ייעוץ בנוגע לשירותים הכספיים, ובלבד שייעוץ החייב ברישוי לפי דין ייעשה על ידי מי שמורשה לכך, וכן הפצת שירותים פיננסיים, בעבור גורם הרשאי לתת שירותים כאמור על פי דין; לעניין זה, ”שירותים פיננסיים“ – לרבות שירות מתן אשראי;
{{ח:תתת|(2)}} הרחבת הנגישות של השירותים הכספיים לציבור בשים לב, בין השאר, לפערים הכלכליים בחברה בישראל ובהתחשב בצרכים ייחודיים של קבוצות שונות באוכלוסייה.
{{ח:תת|(ד)}} השר בהסכמת שר האוצר, רשאי לבטל, להגביל או להתלות היתר לשירותים כספיים, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ב|סעיף 1ב(ט)}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|88ב1||תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|88ג|איסור תשלום ריבית והפרשי הצמדה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} לא ישולמו ריבית והפרשי הצמדה למקבלי השירותים הכספיים בשל הכספים כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא(א)}}; החברה זכאית לקבל את הריבית והפרשי ההצמדה בשל הכספים כאמור, ככל שאלה ישולמו לפי דין או הסכם, אלא אם כן קבע השר, בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם החברה ובאישור הועדה, הוראות אחרות לענין תשלומים כאמור, כולם או מקצתם.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} לא ישולמו ריבית והפרשי הצמדה למקבלי השירותים הכספיים בשל הכספים כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא(א)}}; החברה הבת זכאית לקבל את הריבית והפרשי ההצמדה בשל הכספים כאמור, ככל שאלה ישולמו לפי דין או הסכם, אלא אם כן קבע השר, בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם החברה ובאישור הועדה, הוראות אחרות לענין תשלומים כאמור, כולם או מקצתם.

{{ח:סעיף|88ד|איסור מתן אשראי או משיכת יתר|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} החברה בנותנה את השירותים הכספיים אינה רשאית לתת אשראי או להתיר משיכת יתר מהחשבונות המתנהלים בחברה הבת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} החברה הבת בנותנה את השירותים הכספיים אינה רשאית לתת אשראי או להתיר משיכת יתר מהחשבונות המתנהלים בה.

{{ח:סעיף|88ה|שירותי עזר|תיקון: תשס״ד, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} כל שירות עזר יופעל באישור השרים, והודעה על הפעלתו תפורסם ברשומות; בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ז|סעיף 1ז}}, החברה לא תתנה מתן שירות כאמור בהבטחת בלעדיות לחברה במתן שירות כאמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} כל שירות עזר יופעל באישור השרים, והודעה על הפעלתו תפורסם ברשומות; בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ז|סעיף 1ז}}, החברה הבת לא תתנה מתן שירות כאמור בהבטחת בלעדיות לחברה במתן שירות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} החברה בנותנה שירותי עזר לפי {{ח:פנימי|סעיף 88א|סעיף 88א(א)(5)}} רשאית להתקשר בהסכם עם כל מי שמבקש לקבל שירות עזר, אשר בו ייקבעו התנאים למתן השירות, לרבות התשלומים בעדו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} החברה הבת בנותנה שירותי עזר לפי {{ח:פנימי|סעיף 88א|סעיף 88א(א)(5)}} רשאית להתקשר בהסכם עם כל מי שמבקש לקבל שירות עזר, אשר בו ייקבעו התנאים למתן השירות, לרבות התשלומים בעדו.

{{ח:קטע3|פרק ו1 סימן ב|סימן ב׳: שירות ללקוח|תיקון: תשע״ב}}

{{ח:סעיף|88ה1|הגדרה|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו1|בפרק זה}}, ”לקוח“ – אדם המקבל שירות כספי מהחברה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} {{ח:פנימי|פרק ו1|בפרק זה}}, ”לקוח“ – אדם המקבל שירות כספי מהחברה הבת.

{{ח:סעיף|88ה2|חובה לתת שירותים כספיים מסוימים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מחובתה של החברה לספק שירותים כספיים בסיסיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ג|סעיף 5ג}}, לא תסרב החברה סירוב בלתי סביר לתת שירות כספי המנוי {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א(א)(1), (2), (2א), (3) או (6)}}; השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע בצו שירותים כספיים נוספים שהוראות סעיף זה יחולו לגביהם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} בלי לגרוע מחובתה של החברה הבת לספק שירותים כספיים בסיסיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ג|סעיף 5ג}}, לא תסרב החברה הבת סירוב בלתי סביר לתת שירות כספי המנוי {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א(א)(1), (2), (2א), (3), (6) או (9)}}; השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע בצו שירותים כספיים נוספים שהוראות סעיף זה יחולו לגביהם.
{{ח:תת|(ב)}} התניית תנאים בלתי סבירים למתן שירות כספי, דינה כדין סירוב בלתי סביר לתתו.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מדרכי הוכחה אחרות בדבר הסבירות של סירוב כאמור, תודיע החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} למפקח על מדיניות עסקית שקבעה לעניין מתן השירותים הכספיים, ואם לא התקבלה מהמפקח הודעה על התנגדותו למדיניות האמורה, ייחשב סירוב הנובע מאותה מדיניות כסביר.

{{ח:סעיף|88ה3|איסור הטעיה|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} לא תעשה החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} – במעשה או במחדל, בכתב או בעל פה או בכל דרך אחרת – דבר העלול להטעות לקוח בכל עניין מהותי למתן שירות כספי ללקוח (להלן – הטעיה); בלי לגרוע מכלליות האמור, יראו עניינים אלה כמהותיים:
{{ח:תת|(1)}} המהות והטיב של השירות;
{{ח:תת|(2)}} מועד מתן השירות;
{{ח:תת|(3)}} התשואה והתועלת שניתן להפיק מהשירות;
{{ח:תת|(4)}} זהות נותן השירות;
{{ח:תת|(5)}} החסות, העידוד או ההרשאה שניתנו למתן השירות;
{{ח:תת|(6)}} המחיר הרגיל או המקובל או המחיר שנדרש בעבר בעד השירות;
{{ח:תת|(7)}} חוות דעת מקצועית שניתנה לגבי טיב השירות או מהותו;
{{ח:תת|(8)}} תנאי האחריות לשירות;
{{ח:תת|(9)}} תקופת מתן השירות ודרכי חידושו.

{{ח:סעיף|88ה4|איסור פגיעה בנסיבות מיוחדות|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} לא תעשה החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} – במעשה או במחדל, בכתב או בעל פה או בכל דרך אחרת – דבר שיש בו משום ניצול מצוקתו של לקוח, חולשתו השכלית או הגופנית, בורותו, אי־ידיעתו את השפה או חוסר ניסיונו, או הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליו, והכל כדי לקשור עסקה של מתן שירות כספי בתנאים בלתי סבירים או כדי לתת או לקבל תמורה השונה במידה בלתי סבירה מהתמורה המקובלת.

{{ח:סעיף|88ה5|גילוי נאות|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע חובה על החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}, לפי הפירוט והדרך שיקבע –
{{ח:תתת|(1)}} לגלות ללקוחותיה כל פרט מהותי לגבי תוכנו, היקפו, תנאיו ומחירו של שירות כספי שהיא נותנת והסיכונים הכרוכים בו;
{{ח:תתת|(2)}} לציין פרטים מסוימים בכל פרסום שלה בדבר השירותים הכספיים;
{{ח:תתת|(3)}} לתת ללקוחותיה, במועדים קבועים, דוחות על שירותים כספיים הניתנים להם ולציין בהם פרטים מסוימים.
{{ח:תת|(ב)}} היה לשר יסוד סביר להניח כי הדבר דרוש למניעת הטעיה או למניעת פגיעה בלקוח כאמור {{ח:פנימי|סעיף 88ה4|בסעיף 88ה4}}, רשאי הוא, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה, לקבוע חובה על החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} לערוך הסכם בכתב עם הלקוח, לציין בהסכם את הפרטים שקבע ולמסור ללקוח העתק חתום של ההסכם; בתקנות כאמור רשאי השר, בין השאר, לקבוע הוראות לעניין האותיות בהסכם, ובכלל זה לעניין גודלן המזערי, היחס בינן ובין השטח שבו כלול המידע ואופן כתיבתן והצגתן, וכן רשימת תנאים מהותיים בהסכם, הבלטתם ואופן ניסוחם, לרבות החובה לצרף מסמך נפרד לגביהם.

{{ח:סעיף|88ה6|מסירת מידע על התשלומים הנגבים בעד שירותים כספיים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 88ה5|סעיף 88ה5}}, החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} תמסור ללקוחותיה מידע בכתב על התשלום שהיא גובה בעד כל שירות כספי הניתן ללקוח.
{{ח:תת|(ב)}} מידע כאמור בסעיף קטן (א), שאינו מתייחס ללקוח מסוים, יוצג במקום בולט לעין בכל מקום שבו ניתנים שירותי החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}, לרבות באתר האינטרנט של החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}.
{{ח:תת|(ג)}} מדי שישה חודשים תשלח החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} לכל בעל חשבון שבמהלך ששת החודשים שחלפו נגבו ממנו תשלומים בעד שירותים כספיים שקיבל, הודעה ובה מידע מרוכז וסיכום של כל התשלומים שנגבו ממנו; קיבל בעל חשבון הודעה כאמור באמצעות מחשב, תהיה החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} פטורה מהחובה לשלחה לבעל החשבון.

{{ח:סעיף|88ה7|התניית שירות בשירות|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} לא תתנה החברה מתן שירות כספי בקניית שירות אחר או נכס, ממנה או מאדם אחר שהחברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} ציינה, אלא אם כן קיים קשר עסקי סביר בין השירות המבוקש לבין קיום התנאי.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מדרכי הוכחה אחרות בדבר הסבירות של קשר כאמור, תודיע החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} למפקח על מדיניות עסקית שקבעה לעניין התנאת מתן שירות כספי בקניית שירות אחר או נכס כאמור בסעיף קטן (א), ואם אישר המפקח את המדיניות האמורה, ייחשב קשר בין שירות מבוקש ובין קיום התנאי כקשר סביר אם הוא נובע מאותה מדיניות.

{{ח:סעיף|88ה8|מועדים לזקיפת חיובים לחשבון לקוח|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} השר בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע הוראות בדבר המועדים שבהם ייזקפו חיובים לחשבון של לקוח המתנהל אצל החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} בשל תשלום שהחברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} גובה בעד מתן שירות כספי.

{{ח:סעיף|88ה9|אחריות להטעיה|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} היתה הטעיה בפרסומת של החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}, יראו כמטעים את החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} ואת האדם שהביא את הדבר לפרסום וגרם בכך לפרסומו, ואם המוציא לאור, העורך, המדפיס, המפיץ או מי שהחליט בפועל על פרסום אותה פרסומת ידעו כי הפרסומת מטעה או אם על פניה הפרסומת מטעה – יראו גם אותם כמטעים.

{{ח:סעיף|88ה10|פרסומת המכוונת לקטינים|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע עקרונות, כללים ותנאים לפרסומת המכוונת לקטינים, לרבות איסור פרסומת העלולה להטעות קטין, לנצל את גילו, תמימותו או חוסר ניסיונו; תקנות כאמור יכול שיתייחסו לקטינים דרך כלל או עד גיל מסוים.

{{ח:קטע3|פרק ו1 סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות לעניין מתן השירותים הכספיים|תיקון: תשע״ב}}

{{ח:סעיף|88ו|הגבלה על העברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} מסמך המשמש להעברת כספים או להוצאת כספים מהחברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} בנותנה את השירותים הכספיים לא יהיה עביר אלא לשם גביה על ידי בנקאי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת השטרות|בפקודת השטרות [נוסח חדש]}} (בחוק זה – בנקאי); ואולם רשאים השרים להורות שסוג מסוים של מסמכים כאמור יהא סחיר, ומשהורו כן יהא דין מסמכים אלה כדין שיקים כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת השטרות|בפקודה האמורה}}.

{{ח:סעיף|88ז|פטור ממס בולים|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} מסמך המשמש לעסקאות במסגרת השירותים הכספיים יהיה פטור ממס בולים.

{{ח:סעיף|88ז1|שמירת מסמכים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} תשמור כל מסמך המשמש למתן השירותים הכספיים, לרבות מסמך המשמש להעברה, לקבלה או להוצאה של כספים, שבע שנים לפחות מיום מתן השירותים הכספיים, בהתאם להוראות שייתן המפקח לעניין זה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} תשמור כל מסמך הנוגע לפתיחה ולסגירה של חשבון שבע שנים לפחות ממועד הסגירה.

{{ח:סעיף|88ח|אחריות החברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} החברה תהיה אחראית למילוי כל התחייבויותיה בנותנה את השירותים הכספיים, וכן למילוי כל התחייבויות החברה הבת בקשר עם השירותים הכספיים כאמור; ואולם החברה לא תהיה אחראית לנזק שנגרם בשל איחור בביצוע הוראה או בזקיפת סכום לחשבון, למעט איחור כאמור שנמשך מעבר לתקופה שנקבעה לפי דין או בהסכם עם מקבל שירותים כאמור.

{{ח:סעיף|88ח|אחריות החברה הבת והחברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}}
{{ח:תת|(א)}} החברה הבת תהיה אחראית למילוי כל התחייבויותיה בנותנה את השירותים הכספיים, {{ח:הערה|וכן למילוי כל התחייבויות החברה הבת בקשר עם השירותים הכספיים כאמור}}, לרבות בנותנה את השירותים כאמור באמצעות החברה.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), היתה החברה הבת לחדלת פירעון כאמור {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי#סעיף 2|בסעיף 258(3) לפקודת החברות [נוסח חדש], התשמ״ג–1983}}, תהיה גם החברה אחראית לכספים כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב), השרים רשאים, לאחר קבלת חוות דעתו של המפקח, לפטור בצו את החברה מאחריות לפי סעיף קטן (ב); קביעת צו לפי סעיף קטן זה תיעשה בהתחשב באיתנות הפיננסית של החברה הבת ובמנגנוני הפיקוח והבקרה עליה, ובלבד שצו כאמור לא ייקבע בטרם חלפו 18 חודשים לפחות מיום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301460.pdf|חוק הדואר (תיקון מס׳ 11), התשע״ב–2012}}.

{{ח:סעיף|88ט||תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|88ט1|שמירת דינים|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} אין בהוראות {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}}, לעניין הסדרת שירותים כספיים ובכלל זה לעניין הגשת דוחות, כדי לגרוע מהוראות כל דין אחר.

{{ח:סעיף|88ט2|סמכות השר לדרוש מידע|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} הסמכות הנתונה לשר כלפי בעל רישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ו|סעיף 1ו}} תהיה נתונה לו גם כלפי החברה הבת או החברה לשם הסדרת תחום השירותים הכספיים, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ו|הסעיף האמור}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|88י|תקנות וביצוע|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור הועדה לענין פסקאות (1) ו־(2), רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצוע {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}}, לרבות תקנות בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} תשלומים ובכלל זה תשלומים מרביים או תשלומים מזעריים בעד השירותים הכספיים;
{{ח:תתת|(2)}} הטלת חובת ביטוח לשם כיסוי נזקים העלולים להיגרם כתוצאה מפעילות החברה בנותנה את השירותים הכספיים;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} הטלת חובת ביטוח לשם כיסוי נזקים העלולים להיגרם כתוצאה מפעילות החברה הבת בנותנה את השירותים הכספיים או העלולים להיגרם כתוצאה מפעילות החברה בנותנה שירות לחברה הבת לשם מתן השירותים הכספיים;
{{ח:תתת|(3)}} השירותים הכספיים, ולרבות לענין פעילותן של החברה והחברה הבת לפי {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק זה}} והפיקוח והבקרה עליהן;
{{ח:תתת|(4)}} תנאי הכשירות הנדרשים מנושאי משרה בחברה הבת או מנושאי משרה בחברה העוסקים במתן השירותים הכספיים.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות בנק הדואר (שירותים בבנק הדואר)|תקנות בנק הדואר (שירותים בבנק הדואר), תשל״ה–1974}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים)|תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים), התשע״א–2011}}.}}

{{ח:סעיף|88יא|החברה הבת|תיקון: תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”החברה הבת“ – {{ח:הערה|(תימחק במועד הקובע):}} כמשמעותה בסעיף קטן (ב);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”החזקת כספים“ – לרבות רישומי הזכאים והחייבים לכספים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכספים“ – כספים, זכויות לכספים או שטרי חוב שנמסרו לחברה הבת באמצעות החברה בנותנה את השירותים הכספיים, למעט תשלומים מסוג כלשהו שישולמו לחברה תמורת מתן שירותים כאמור.
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכספים“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} כספים, זכויות לכספים או שטרי חוב שנמסרו לחברה הבת בנותנה את השירותים הכספיים, למעט תשלומים מסוג כלשהו שישולמו לחברה הבת תמורת מתן שירותים כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} לשם מתן השירותים הכספיים, תקים החברה חברה בת שלא יהיו לה רווחים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} לשם מתן השירותים הכספיים, תקים החברה חברה בת.
{{ח:תת|(ג)}} החברה תחזיק את כל מניות החברה הבת ולא תהיה רשאית להעביר לאחר מניות בחברה הבת, למשכנן או לשעבדן.
{{ח:תת|(ג1)}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} בלי לגרוע מההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות|חוק החברות}}, לא תתקבל החלטה על חלוקה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק האמור}}, בחברה הבת, אלא לאחר שדירקטוריון החברה הבת קבע כי אין חשש סביר שהחלוקה תמנע מהחברה הבת את היכולת לעמוד בחובות המוטלות עליה לפי חוק זה ולפי ההיתר לשירותים כספיים.
{{ח:תת|(ג2)}} לפחות שליש מחברי הדירקטוריון של החברה הבת יהיו בעלי השכלה וניסיון בתחום פעילותה של החברה הבת, ויחולו עליהם תנאי הכשירות החלים לגבי דירקטור חיצוני לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#סעיף 240|סעיף 240(א1), (ב), (ג), (ד) ו־(ו) לחוק החברות}}.
{{ח:תת|(ג3)|(1)}} דירקטוריון החברה הבת ימנה, מבין חבריו, ועדת השקעות שבה יכהנו מספר אי־זוגי של חברים שלא יפחת משלושה, ובהם לפחות אישה אחת, ובלבד שיושב ראש דירקטוריון החברה הבת יהיה יושב ראש ועדת ההשקעות, ולפחות אחד מחבריה יהיה דירקטור שמתקיים בו האמור בסעיף קטן (ג2).
{{ח:תתת|(2)}} תפקידי ועדת ההשקעות הם:
{{ח:תתתת|(א)}} להמליץ לדירקטוריון החברה הבת על מדיניות השקעת הכספים באפיקי השקעה כאמור בסעיף קטן (ה)(2);
{{ח:תתתת|(ב)}} להנחות את המנהל הכללי של החברה הבת ביישום מדיניות ההשקעות שקבע דירקטוריון החברה הבת לאחר שקיבל את ההמלצות כאמור בפסקת משנה (א).
{{ח:תתת|(3)}} לא ימונה לחבר בוועדת ההשקעות ולא יכהן בה מי שתפקידיו או עיסוקיו האחרים יוצרים או עלולים ליצור ניגוד עניינים עם תפקידו כחבר ועדת ההשקעות או שיש בהם כדי לפגוע ביכולתו לכהן כחבר כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} לחברה ולחברה הבת לא יהיו זכויות כלשהן בכספים, אך הן יהיו רשאיות לבצע בהם פעולות הנדרשות לצורך מתן השירותים הכספיים, החזקת הכספים, קבלת הכספים או העברתם, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד1)}} החברה תקיים הפרדה חשבונאית לעניין הכספים, ורשאי המפקח לתת לחברה הוראות לעניין זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} החברה או החברה הבת, לפי העניין, יקיימו הפרדה חשבונאית לעניין הכספים, ורשאי המפקח לתת להן הוראות לעניין זה.
{{ח:תת|(ה)}} החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} תפקיד את הכספים, למעט הכספים המופקדים לזכות חשבונות המדינה, באפיקים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בבנק ישראל, לפי {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל#סעיף 50|סעיף 50 לחוק בנק ישראל, התש״ע–2010}};
{{ח:תתת|(2)}} באפיק השקעה אחר שעליו החליטה החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}, כיעיל לשמירת הקרן של הכספים, באישור השרים, לאחר התייעצות עם המפקח.

{{ח:סעיף|88יב|גביית תשלום|תיקון: תשע״א, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} החברה, בנותנה שירותים כספיים מטעם החברה הבת לפי {{ח:פנימי|סעיף 88א|סעיף 88א(א)}}, רשאית לגבות תשלום סביר בעד שירות כספי שהיא נותנת, ככל שלא נקבע תשלום בעדו לפי {{ח:פנימי|סעיף 88י|סעיף 88י(א)(1)}}; בסעיף זה –
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} החברה הבת רשאית לגבות תשלום סביר בעד שירות כספי שהיא נותנת, ככל שלא נקבע תשלום בעדו לפי {{ח:פנימי|סעיף 88י|סעיף 88י(א)(1)}}; בסעיף זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החברה הבת“ – כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות כספי“ – למעט השירות האמור {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א(א)(5) ו־(6)}}.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות כספי“ – {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} למעט השירות האמור {{ח:פנימי|סעיף 88א|בסעיף 88א(א)(2), (3) ו־(5) עד (8)}}.

{{ח:קטע3|פרק ו1 סימן ד|סימן ד׳: פיקוח וביקורת על השירותים הכספיים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}

{{ח:סעיף|88יג|מינוי המפקח לענייני השירותים הכספיים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} השר ימנה מפקח לענייני השירותים הכספיים, שיהיה אחראי על פיקוח וביקורת בכל הנוגע לפעילותן של החברה הבת והחברה בכל הנוגע לשירותים הכספיים, ובכלל זה מתן הנחיות לפקחים שהוסמכו לפי {{ח:פנימי|סעיף 88כב|סעיף 88כב}}, פיקוח על קיום ההוראות לפי חוק זה ולפי הרישיון שניתן לחברה; מפקח כאמור ימונה מבין עובדי משרד התקשורת ובלבד שמתקיימים בו התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 88כב|בסעיף 88כב}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} השר ימנה מפקח לענייני השירותים הכספיים, שיהיה אחראי על פיקוח וביקורת בכל הנוגע לפעילותה של החברה הבת, ובכלל זה מתן הנחיות לפקחים שהוסמכו לפי {{ח:פנימי|סעיף 88כב|סעיף 88כב}}, פיקוח על קיום ההוראות לפי חוק זה ולפי ההיתר לשירותים כספיים, בידי החברה הבת; מפקח כאמור ימונה מבין עובדי משרד התקשורת ובלבד שמתקיימים בו התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 88כב|בסעיף 88כב}}.

{{ח:סעיף|88יד|הוראות ניהול תקין|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} המפקח רשאי, לשם ביצוע תפקידו, לתת לחברה הבת ולחברה, הוראות הנוגעות לדרכי פעילותן וניהולן בכל הנוגע למתן השירותים הכספיים, ובכלל זה לדרכי פעילותם וניהולם של נושא משרה בהן וכל מי שמועסק על ידן או פועל מטעמן לרבות סוכן דואר, והכל כדי להבטיח את פעילותן וניהולן של החברה והחברה הבת בכל הנוגע לשירותים הכספיים, ואת השמירה על עניינם של הלקוחות וכדי למנוע פגיעה ביכולתן של החברה והחברה הבת לקיים את התחייבויותיהן ({{ח:פנימי|פרק ו1 סימן ד|בסימן זה}} – הוראות ניהול תקין).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} המפקח רשאי, לשם ביצוע תפקידו, לתת לחברה הבת ולחברה, הוראות הנוגעות לדרכי פעילותן וניהולן בכל הנוגע למתן השירותים הכספיים, ובכלל זה לדרכי פעילותם וניהולם של נושא משרה בהן וכל מי שמועסק על ידן או פועל מטעמן לרבות סוכן דואר, והכל כדי להבטיח את פעילותה וניהולה התקינים של החברה הבת ואת השמירה על עניינם של הלקוחות, וכדי למנוע פגיעה ביכולתה של החברה הבת לקיים את התחייבויותיה ({{ח:פנימי|פרק ו1 סימן ד|בסימן זה}} – הוראות ניהול תקין).
{{ח:תת|(ב)}} הוראות ניהול תקין יכול שיינתנו גם בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} קיום שיעור יחסי בפריטים או בסוגי פריטים שבפסקאות משנה (א) עד (ג) לעומת פריטים או סוגי פריטים שבפסקת משנה (ד):
{{ח:תתתת|(א)}} התחייבויות החברה הבת;
{{ח:תתתת|(ב)}} פיקדונות המופקדים בחברה הבת;
{{ח:תתתת|(ג)}} הון נפרע, קרנות הון וקרנות שמורות, לרבות יתרת רווחים שלא חולקו, של החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}};
{{ח:תתתת|(ד)}} נכסים של החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}, לרבות חובות המגיעים לה;
{{ח:תתת|(2)}} ההון העצמי המזערי הנדרש מהחברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} כתנאי למתן השירותים הכספיים, כולם או חלקם; הוראות ניהול תקין לפי פסקה זו ייקבעו בהתייעצות עם החשב הכללי במשרד האוצר.
{{ח:תת|(ג)}} אין חובה לפרסם ברשומות הוראות ניהול תקין, ואולם המפקח יפרסם ברשומות הודעה על מתן הוראות כאמור ועל מועד תחילתן.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות ניהול תקין וכל שינוי בהן יועמדו לעיון הציבור במשרדי המפקח ויפורסמו באתר האינטרנט של משרד התקשורת ובאתר האינטרנט של החברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}}.

{{ח:סעיף|88טו|תיקון ליקויים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} היה למפקח יסוד סביר להניח כי החברה הבת או החברה הפרה הוראה מהוראות ניהול תקין, רשאי הוא לשלוח לה הודעה בכתב שבה יפרט את ההפרה, ידרוש את תיקונה בתוך תקופה שיקבע בהודעה, וייתן לה הזדמנות להגיש את הערותיה והשגותיה לגבי ההפרה ולגבי הדרישה לתיקונה, בתוך התקופה שיקבע בהודעה.
{{ח:תת|(ב)}} הגישה החברה הבת או החברה, לפי העניין, הערות והשגות כאמור בסעיף קטן (א), יחליט בהן המפקח ויודיע לה על החלטתו.
{{ח:תת|(ג)}} סבר המפקח כי החברה הבת או החברה לא תיקנה את ההפרה בתוך התקופה שנקבעה לכך לפי סעיף זה, רשאי הוא להורות לה, לאחר שנתן לה הזדמנות להשמיע את טענותיה, להימנע מהפעילות שבקשר אליה בוצעה ההפרה, כל עוד לא תוקנה, בהתאם לתנאים שיקבע.
{{ח:תת|(ד)}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ג), סבר המפקח כי בנסיבות העניין ומטעמים שבטובת הציבור, נדרשת באופן מיידי הפסקת הפעילות שבקשר אליה בוצעה ההפרה, כדי למנוע פגיעה מיידית בעניינם של הלקוחות או ביכולתן של החברה והחברה הבת לקיים את התחייבויותיהן בכל הנוגע לשירותים הכספיים, רשאי הוא, באישור השר, לתת לחברה הבת או לחברה, לפי העניין, הוראה להימנע מהפעילות כאמור כל עוד לא תוקנה ההפרה, גם בלי שנתן לה הזדמנות להגיש את הערותיה והשגותיה כאמור בסעיף קטן (א) או להשמיע את טענותיה כאמור בסעיף קטן (ג), ובלבד שייתן לה הזדמנות כאמור, בסמוך, ככל האפשר בנסיבות העניין, לאחר מתן ההוראה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ג), סבר המפקח כי בנסיבות העניין ומטעמים שבטובת הציבור, נדרשת באופן מיידי הפסקת הפעילות שבקשר אליה בוצעה ההפרה, כדי למנוע פגיעה מיידית בעניינם של הלקוחות או ביכולתה של החברה הבת לקיים את התחייבויותיה, רשאי הוא, באישור השר, לתת לחברה הבת או לחברה, לפי העניין, הוראה להימנע מהפעילות כאמור כל עוד לא תוקנה ההפרה, גם בלי שנתן לה הזדמנות להגיש את הערותיה והשגותיה כאמור בסעיף קטן (א) או להשמיע את טענותיה כאמור בסעיף קטן (ג), ובלבד שייתן לה הזדמנות כאמור, בסמוך, ככל האפשר בנסיבות העניין, לאחר מתן ההוראה.

{{ח:סעיף|88טז||תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|88יז||תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|88יח||תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|88יט|דוחות|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} החברה והחברה הבת יגישו למפקח דוחות כספיים המבוקרים בידי רואה חשבון, הנערכים בהתאם למדיניות החשבונאית החלה עליהן, במועדים ולתקופות שיורה המפקח.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} החברה הבת תגיש למפקח דוחות כספיים המבוקרים בידי רואה חשבון, הנערכים בהתאם למדיניות החשבונאית החלה עליה, במועדים ולתקופות שיורה המפקח.
{{ח:תת|(ב)}} החברה והחברה הבת יפרסמו פרטים מהדוח הכספי השנתי המבוקר שלהן, באופן, במועד ובהיקף שיורה המפקח.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} החברה הבת תפרסם פרטים מהדוח הכספי השנתי המבוקר שלה, באופן, במועד ובהיקף שיורה המפקח.
{{ח:תת|(ג)}} המפקח רשאי להורות לחברה {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: הבת)}} להגיש לו דוחות נוספים, ובכלל זה דוחות תמחיר, באופן, במועדים ולתקופות שיורה או בהתרחש אירוע שיורה.

{{ח:סעיף|88כ|דיווח החברה הבת על מעילה|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} נודע לחברה או לחברה הבת כי קיים חשש סביר שעובד מעובדיהן, סוכן דואר או נושא משרה בהן היה מעורב במעילה הנוגעת לשירותים הכספיים או לכספים כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 88יא|בסעיף 88יא}} שסכומה עולה על סכום שקבע המפקח, תדווח בהקדם האפשרי על המעילה למבקר הפנימי של החברה או של החברה הבת ולמפקח.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} נודע לחברה הבת כי קיים חשש סביר שעובד מעובדיה או מעובדי החברה, סוכן דואר או נושא משרה בה או בחברה, היה מעורב במעילה שסכומה עולה על סכום שקבע המפקח, תדווח בהקדם האפשרי על המעילה למבקר הפנימי של החברה הבת ולמפקח.
{{ח:תת|(ב)}} הדיווח למפקח יכלול פרטים כפי שקבע המפקח; כמו כן יקבע המפקח את אופן הדיווח, את מועדו וכל פרט אחר שימצא לנכון.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”מעילה“ – עבירה על אחת מהעבירות המנויות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן א|בסימנים א׳}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן ו|ו׳}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן ז|ו־ז׳ של פרק י״א לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, והכל לגבי נכסים של החברה והחברה הבת ונכסים המוחזקים בהן או המנוהלים על ידיהן.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} בסעיף זה, ”מעילה“ – עבירה על אחת מהעבירות המנויות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן א|בסימנים א׳}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן ו|ו׳}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן ז|ו־ז׳ של פרק י״א לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, והכל לגבי נכסי החברה הבת ונכסים המוחזקים בה או המנוהלים על ידה.

{{ח:סעיף|88כא|חובת סודיות על המפקח או מי מטעמו|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} לא יגלה המפקח, פקח או אדם אחר הפועל מטעמו של המפקח מידע ולא יראה מסמך שהגיעו אליו מכוח תפקידו או סמכויותיו בכל הנוגע לשירותים הכספיים לפי חוק זה, אלא לשם ביצוע הוראות לפי חוק זה או לפי צו של בית משפט, ואם המידע או המסמך נוגעים לענייני החברה או החברה הבת, בלבד – אם ניתנה לכך הסכמת החברה או החברה הבת, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), המפקח רשאי לגלות מידע או להראות מסמך לנגיד כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק בנק ישראל|בחוק בנק ישראל, התש״ע–2010}}, ובלבד שנוכח כי המידע או המסמך מתבקשים לשם מילוי תפקידי בנק ישראל.
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), המפקח או פקח רשאי לגלות מסמך שהגיע לידיו בתוקף תפקידו לפי חוק זה, אם ראה כי הדבר נדרש לצורכי הליך פלילי.
{{ח:תת|(ג)}} המגלה מידע או מסמך שהגיעו אליו מכוח תפקידו או סמכויותיו, בניגוד להוראות סעיף זה, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}.

{{ח:קטע2|פרק ו2|פרק ו׳2: פיקוח|תיקון: תשפ״ב}}

{{ח:סעיף|88כב|הסמכת פקחים|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי להסמיך, מקרב עובדי משרדו, פקחים שיהיו נתונות להם סמכויות הפיקוח לפי {{ח:פנימי|פרק ו2|פרק זה}}, כולן או חלקן, לשם ביצוע הוראות לפי חוק זה ({{ח:פנימי|פרק ו2|בפרק זה}} – פקח); הודעה על הסמכת פקח לפי סעיף קטן זה תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוסמך פקח לפי הוראות סעיף קטן (א), אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי, לדעת השר, לשמש פקח, ולא הוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק ו2|פרק זה}}, כפי שהורה השר;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עומד בתנאי כשירות נוספים, ככל שהורה השר.

{{ח:סעיף|88כג|סמכויות המפקח או פקח|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, רשאי פקח, ולעניין פסקה (1) לגבי השירותים הכספיים ופסקה (3) – גם המפקח –
{{ח:תת|(1)}} לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;
{{ח:תת|(2)}} לשם פיקוח כאמור ברישה, למעט בכל הנוגע לשירותים הכספיים –
{{ח:תתת|(א)}} להיכנס לכל מקום שבעל רישיון, סוכן דואר או מי מטעמם פועל בו או מנהל את עסקיו, לרבות לכלי תחבורה כשהוא נייח, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט;
{{ח:תתת|(ב)}} לדרוש בכתב מבעל רישיון, מכל נושא משרה בו, מסוכן דואר, מפקיד דואר או מגורם אחר הפועל מטעמו של בעל רישיון למסור לו בכתב כל מידע או מסמך שיש בהם כדי להבטיח או להקל את ביצוען של ההוראות לפי חוק זה; בסעיף זה, ”מסמך“ – לרבות פלט כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המחשבים|בחוק המחשבים, התשנ״ה–1995}};
{{ח:תתת|(ג)}} לערוך בדיקות או מדידות במקום כאמור בפסקת משנה (א) או במיתקן המשמש לאספקה או לניטור של שירותים הניתנים בידי בעל רישיון או בידי מי מטעמו, לשמור אותן או לנהוג בהן בדרך אחרת;
{{ח:תת|(3)}} לשם פיקוח על פעילותה של החברה הבת בכל הנוגע לשירותים הכספיים –
{{ח:תתת|(א)}} להיכנס לכל מקום שבו החברה, החברה הבת או סוכן דואר מנהלים את עסקיהם, לרבות לכלי תחבורה כשהוא נייח, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט;
{{ח:תתת|(ב)}} לדרוש בכתב מהחברה או מהחברה הבת, מכל נושא משרה בהן, ממי שמועסק על ידן, לרבות רואה החשבון המבקר שלהן או סוכן דואר, ומגורם אחר הפועל מטעמה של החברה הבת למסור לו בכתב כל מידע או מסמך שיש בהם כדי להבטיח או להקל את ביצוען של ההוראות לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|88כד|בירור מינהלי|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל הכללי של משרד התקשורת ({{ח:פנימי|פרק ו2|בפרק זה}} – המנהל) יסוד סביר להניח כי בעל רישיון הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, למעט לפי {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1}}, רשאי הוא, מנימוקים שיפרט בהחלטתו, לזמן או להתיר לפקח לזמן נושא משרה בבעל הרישיון שלדעת המנהל עשויה להיות לו ידיעה הנוגעת להפרה ולשאול אותו שאלות בקשר לאותו עניין לשם בירור ההפרה.
{{ח:תת|(ב)}} היה למפקח יסוד סביר להניח כי החברה או החברה הבת הפרה הוראה מההוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ו1|פרק ו׳1}}, רשאי הוא, מנימוקים שיפרט בהחלטתו, לזמן או להתיר לפקח לזמן נושא משרה בחברה או בחברה הבת, לפי העניין, שלדעת המפקח עשויה להיות לו ידיעה הנוגעת להפרה, ולשאול אותו שאלות בקשר לאותו עניין לשם בירור ההפרה.
{{ח:תת|(ג)}} מי שזומן כאמור בסעיף קטן (א) או (ב) יתייצב במועד שזומן אליו; זימון לפי סעיף קטן (א) או (ב) ייעשה למועד סביר ולמקום שיתואם עם נושא המשרה.
{{ח:תת|(ד)}} זומן נושא משרה לפי סעיפים קטנים (א) עד (ג), יודיע המנהל, המפקח או הפקח, לפי העניין, לנושא המשרה שזומן, לפני תחילת התשאול, מהם המעשים שעל הפרתם יישאל; נושא המשרה שזומן ישיב לשאלות שנשאל, ותשובותיו לא ישמשו ראיה בהליכים פליליים ובהליכים אזרחיים נגדו.

{{ח:סעיף|88כה|זיהוי המפקח והפקחים|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} המפקח או פקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק ו2|פרק זה}} אלא בעת מילוי תפקידו ואם הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו, וכן יש בידו תעודה החתומה בידי השר המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על פי דרישה.

{{ח:סעיף|88כו|חובת סודיות בכל הנוגע לשירותי דואר|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} לא יגלה המנהל, פקח או אדם אחר הפועל מטעמם מידע ולא יראה מסמך שהגיע אליו מכוח תפקידו או סמכויותיו בכל הנוגע לשירותי דואר לפי חוק זה אלא לשם ביצוע הוראות לפי חוק זה או לפי צו של בית משפט, ואם המידע או המסמך נוגעים לענייני בעל רישיון או החברה הבת בלבד – אם ניתנה לכך הסכמה של בעל הרישיון או החברה הבת, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} המגלה מידע או מסמך שהגיעו אליו מכוח תפקידו או סמכויותיו בניגוד להוראות סעיף זה, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: עבירות, עונשין וסדרי דין}}
{{ח:קטע3|פרק ז סימן א|סימן א׳: עבירות בשירות הדואר והפרת חובת סודיות|תיקון: תשפ״ב}}

{{ח:סעיף|89|גניבת דבר דואר}}
{{ח:ת}} פקיד דואר שגנב דבר דואר או מתוכו, הסתירו או השמידו במהלך העברתו, דינו – מאסר חמש שנים; הכיל דבר הדואר כסף, שטר, נייר ערך או חפץ, דינו – מאסר עשר שנים.

{{ח:סעיף|90|עשייה שלא כדין|תיקון: תש״ן, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} פקיד דואר של בעל רישיון כללי שללא סמכות כדין פתח, עיכב או השהה דבר דואר או עשה לגביו מעשה אחר שאינו רשאי לעשות בתוקף תפקידו, או שביודעין התיר לאחר לעשות מעשה כאמור, דינו – מאסר שלוש שנים.
{{ח:תת|(ב)}} אין באמור בסעיף קטן (א) כדי לאסור על בעל רישיון כללי את פתיחתו, עיכובו או השהייתו של דבר דואר בדרך שנקבעה בכללים מחמת אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} העדר מען נכון;
{{ח:תתת|(2)}} הנמען נפטר או אי אפשר למצאו;
{{ח:תתת|(3)}} הנמען סירב לקבלו או סירב לשלם או לא שילם את דמי הדואר בעדו;
{{ח:תתת|(4)}} דבר הדואר מכיל פריטים שהעברתם בדואר אסורה לפי האמנה וההסכמים של איגוד הדואר העולמי או לפי הכללים;
{{ח:תתת|(5)}} קיים חשד סביר כי נעברה עבירה לגבי דבר הדואר או באמצעותו לפי חוק זה או לפי דין אחר.
{{ח:תת|(ג)}} דבר דואר שנפתח, עוכב או הושהה כאמור ינהג בו פקיד הדואר בהתאם לאמור בכללים.

{{ח:סעיף|91|הפרת חובת סודיות בנוגע למתן השירותים הכספיים או בנוגע לדבר דואר או תוכנו|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שהגיע אליו מידע במסגרת מילוי תפקידו לפי חוק זה על אדם אחר, בכל הנוגע למתן השירותים הכספיים או בכל הנוגע לדבר דואר או תוכנו, לא יגלה אותו לאחר שלא היה מוסמך לקבלו, ולא יעשה בו כל שימוש אלא לשם מילוי תפקידו לפי הוראות חוק זה או לפי צו של בית משפט.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות סעיף קטן (א) כדי לגרוע מהחובות החלות על החברה והחברה הבת במתן השירותים הכספיים לפי כל דין.
{{ח:תת|(ג)}} אדם שגילה מידע על אדם אחר או על דבר דואר או תוכנו, שהגיע אליו לפי חוק זה במסגרת מילוי תפקידו או שעשה בו שימוש בניגוד לסעיף קטן (א), דינו – מאסר שלוש שנים.

{{ח:סעיף|92|הפרת איסור מתן שירותי דואר בלא רישיון או היתר {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: כללי)}}|תיקון: תשס״ד, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} הנותן שירות דואר בתחום המוסדר בלא רישיון או הפועל שלא לפי היתר {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: כללי)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 1א|סעיף 1א(ב)}}, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(א1)}} היתה עבירה לפי סעיף זה עבירה נמשכת, רשאי בית המשפט להטיל קנס נוסף פי שניים מן הקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(ג) לחוק העונשין}} לכל יום שבו נמשכת העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט רשאי לצוות על החרמת כל דבר דואר שלגביו נעברה עבירה על {{ח:פנימי|סעיף 1א|סעיף 1א(ב)}} ולהורות מה ייעשה בו.

{{ח:סעיף|93|רשלנות המעביר דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} מועסק בהובלה, בשמירה או במסירה של שק דואר או של דבר דואר, שבמהלך ההעברה עשה אחת מאלה, דינו – מאסר ששה חדשים:
{{ח:תת|(1)}} התיר לאדם שאינו מוסמך לכך לנסוע ברכב שאינו מורשה להסיע נוסעים והמשמש להובלת שק דואר או דבר דואר;
{{ח:תת|(2)}} תוך כדי העסקתו כאמור או בהיות שק הדואר או דבר הדואר בשמירתו או בהחזקתו, הניח אותו ללא שמירה או הניח לאדם שאינו מוסמך לכך לשמור עליו;
{{ח:תת|(3)}} סיכן את בטיחותו של שק דואר או דבר דואר מחמת אי־זהירות, התרשלות או התנהגות שלא כשורה;
{{ח:תת|(4)}} אסף, קיבל, הוביל או מסר דבר דואר שלא במהלך הרגיל של בעל רישיון כללי, ואין לו רשות לכך;
{{ח:תת|(5)}} האיט במזיד הובלתם של שק דואר או דבר דואר, או לא נקט זהירות ושקידה כראוי להובילם בבטיחות ובמהירות הראויה.

{{ח:סעיף|94|בעל שירות נדרש שסירב להסדיר הובלה|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בעל שירות נדרש שסירב לעשות, או לא עשה את כל הסידורים הנחוצים, להנחת דעתו של השר, להובלת שקי דואר החל ביום הנקוב בהודעה שנמסרה לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 61|סעיף 61}}, או שהוא, עובדו או שלוחו עשו אחת מאלה, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} סירב להוביל, או לא הוביל, שקי דואר שמסר לו פקיד דואר;
{{ח:תתת|(2)}} סירב לקבל, לאסוף, למסור או להניח שקי דואר, או שלא עשה כן במקומות, בימים ובשעות הנהוגים בקו – כפי שהורתה לו החברה.
{{ח:תת|(ב)}} אחריות פלילית לפי סעיף זה לא תגרע מאחריותו של בעל שירות נדרש על פי {{ח:פנימי|סעיף 64|סעיף 64}}.

{{ח:סעיף|95|עבירות מפעיל|תיקון: תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} אלה דינם קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} מפעיל שלא קיים את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 66|סעיף 66}};
{{ח:תתת|(2)}} מפעיל שלא מסר דבר דואר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 67|בסעיף 67}};
{{ח:תתת|(3)}} מפעיל שפתח שק דואר שהופקד בידו להובלה, או שהוציא כל דבר מתוך שק כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} מי שקיבל מידי מפעיל או מטעמו שק דואר או דבר דואר, כדי שיביאם לבית דואר ובמזיד שבר את החותם של שק הדואר או פתח את דבר הדואר.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: עבירות כלפי הדואר}}

{{ח:סעיף|96|הגדרת מוביל דואר}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|בסימן זה}}, ”מוביל דואר“ – אמצעי הובלה שדברי דואר נישאים בו וכן אדם המועסק בהובלת דברי דואר או במסירתם.

{{ח:סעיף|97|גניבה או פגיעה בשק דואר או בדבר דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} העושה אחת מאלה, דינו – מאסר חמש שנים:
{{ח:תת|(1)}} גנב שק דואר;
{{ח:תת|(2)}} גנב דבר דואר משק דואר, מבית דואר, מפקיד דואר או ממוביל דואר במהלך העברתו בבעל רישיון כללי;
{{ח:תת|(3)}} גנב כסף, שטר, נייר ערך או חפץ מתוך דבר דואר במהלך העברתו בבעל רישיון כללי;
{{ח:תת|(4)}} עצר מוביל דואר בכוונה לשדוד אותו או לחפש בו;
{{ח:תת|(5)}} סילק או פתח שלא כדין שק דואר שנשלח באמצעות מוביל דואר;
{{ח:תת|(6)}} הוציא שלא כדין דבר דואר במהלך העברתו מתוך שק דואר שנשלח כאמור.

{{ח:סעיף|98|משלוח חמרים מסוכנים}}
{{ח:ת}} מי ששלח דבר דואר שיש בו חומר נפץ, חומר מסוכן אחר, יצור חי מסוכן או כל דבר אחר העלול לפגוע באדם, דינו – מאסר שלוש שנים.

{{ח:סעיף|99|הסתרת דברי דואר}}
{{ח:ת}} מי שמצא דבר דואר או שנמסר לו שלא כשורה דבר דואר, ובידיעה, שהיה צריך להימסר לאדם אחר, החביאו או עיכבו במזיד, או סירב למסרו או לא מסרו לאחר שפקיד דואר דרש זאת ממנו, דינו – מאסר שנתיים.

{{ח:סעיף|100|משלוח חמרים מזיקים}}
{{ח:ת}} מי ששלח דבר דואר שיש בו אחת מאלה, דינו – מאסר שנה:
{{ח:תת|(1)}} מכשיר חד שאינו מוגן כיאות, חומר מזיק, יצור חי מזיק או כל דבר אחר העלול לפגוע בדברי דואר אחרים;
{{ח:תת|(2)}} סמים מסוכנים שהכנסתם בדבר דואר לא הורשתה במפורש באמנה ובהסכמים של איגוד הדואר העולמי.

{{ח:סעיף|101|פתיחה או עיכוב של דבר דואר|תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מי שאינו מועסק על ידי בעל רישיון ועשה אחת מאלה, דינו – מאסר ששה חדשים:
{{ח:תתת|(1)}} פתח דבר דואר שהיה צריך להימסר לאחר או גרם לפתיחתו;
{{ח:תתת|(2)}} הפריע או עיכב הובלת דבר דואר או מסירתו לנמען.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על מי שהוא אפוטרופסו של קטין או של פסול דין שאליו ממוען דבר הדואר.

{{ח:סעיף|102|ביול שלא כדין|תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מי שעשה אחת מאלה, דינו – מאסר ששה חדשים:
{{ח:תתת|(1)}} הסיר שלא כדין בול מדבר דואר במהלך העברתו בחברה, או ממסמך של החברה;
{{ח:תתת|(2)}} השתמש לצורך תשלום דמי דואר בבול דואר שבוטל בחותם או בסימן אחר שנעשה בו בבית דואר;
{{ח:תתת|(3)}} השתמש בבולים או בדברי בולים שלא הונפקו כדין או שלא אושרו, תוך הימנעות מתשלום דמי דואר.
{{ח:תת|(ב)}} יראו כעושה עבירה לפי סעיף קטן (א)(2) ו־(3) גם מי שהמען הרשום על דבר הדואר או שסימן המופיע על דבר הדואר מצביע עליו כמי ששלח את דבר הדואר או הורה על ביצוע המעשה, זולת אם הוכיח שהעבירה נעברה שלא בידיעתו.

{{ח:סעיף|102א|הפרת איסור הנפקת בולים|תיקון: תשנ״ח, תשס״ד}}
{{ח:ת}} המנפיק בול שלא אושר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}} והנחזה לציין תשלומם של דמי דואר, או המנפיק דברי בולים שעליהם הוטבע בול כאמור, דינו – מאסר שנה אחת; הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי סימן שהנפיק בעל רישיון כדין לצורך ציון תשלום דמי דואר.

{{ח:סעיף|103|התחמקות מתשלום דמי דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} מי שהשיג שירות משירותי בעל רישיון כללי בתחבולה כדי להשתמט מתשלום המגיע תמורתו, דינו – מאסר ששה חדשים.

{{ח:סעיף|104|נזק לנכסי בעל רישיון כללי|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מי שכתב על נכס של בעל רישיון כללי או הדביק עליו שלא כדין כרזה או מודעה, דינו – מאסר שלושה חדשים.
{{ח:תת|(ב)}} יראו כמבצע עבירה לפי סעיף זה גם מי שתכנה של הכרזה או המודעה מצביע עליו כעל מי שהזמין את הכנתה או הדבקתה או הורה על ביצוע המעשה, זולת אם הוכיח את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} העבירה נעברה שלא בידיעתו;
{{ח:תתת|(2)}} הוא נקט בכל האמצעים הסבירים למנוע את ביצוע העבירה.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף זה, ”נכס של בעל רישיון כללי“ – בית דואר, תיבת דואר, לוחיות או שלט של בעל רישיון כללי וכל נכס שבעל רישיון כללי מחזיק בו או המשמש אותו.

{{ח:סעיף|105|הפרעה לעבודת פקיד דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} מי שהפריע לפקיד דואר במילוי תפקידו לאחר שהוזהר שלא לעשות כן, דינו – קנס.

{{ח:סעיף|106|מרמה}}
{{ח:ת}} מי שעשה אחת מאלה, דינו – קנס:
{{ח:תת|(1)}} רשם במזיד על גבי דבר דואר שנשלח בדואר אמרה כוזבת בדבר תכולתו;
{{ח:תת|(2)}} בכוונת מרמה שם בבית דואר דבר דואר הנחזה כאילו חל עליו פטור או זכות יתר לפי כל דין הנוגע לדברי דואר.

{{ח:סעיף|107|משלוח דואר בניגוד לכללים|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} מי שעבר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 56|סעיפים 56}} {{ח:פנימי|סעיף 57|ו־57}}, לאחר שבעל הרישיון הכללי הזהירו בכתב שלא לעשות כן, דינו – קנס.

{{ח:סעיף|108|התראּות כבית דואר|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסמן אדם מקום השייך לו או הנמצא בשליטתו, בסימנים, מלים או אותיות המצביעים או המרמזים, כי יש במקום תיבת דואר או כי המקום הוא בית דואר של בעל רישיון, ולא ירשה בו את קיומם, אלא בהרשאת בעל הרישיון.
{{ח:תת|(ב)}} מי שהפר הוראות סעיף זה, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 60(א)(1) {{ח:הערה|[צ״ל: בסעיף 61(א)(1)]}} לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף|109|עיסוק בבית דואר או לידו}}
{{ח:ת}} מי שעסק במסחר, במלאכה או ברוכלות, בתוך בית דואר או סמוך לפתחו, דינו – קנס.

{{ח:קטע2|פרק ז1|פרק ז׳1: אמצעי אכיפה מינהלית|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשפ״ב}}
{{ח:קטע3|פרק ז1 סימן א|סימן א׳: הטלת עיצום כספי|תיקון: תשפ״ב}}

{{ח:סעיף|109א|הגדרות|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ז1|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון“ – לרבות היתר כללי לפי חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרשי הצמדה וריבית“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד התקשורת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה שנתית“ – סך ההכנסות של המפר בשנת הכספים שקדמה למועד שבו ביצע את ההפרה שבשלה נשלחה לו הודעה על כוונת חיוב כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 109ב1|בסעיף 109ב1}}, בהתאם לדוח הכספי השנתי שלו לאותה שנת כספים, ואם לא הגיש דוח כאמור – בהתאם למידע שמסר לפי חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי פיגורים“ ו”ריבית שקלית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק פסיקת ריבית והצמדה“ – {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף|109ב|עיצום כספי|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשע״ז, תשפ״ב, [י״פ הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} הפר בעל רישיון הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}} בסכום של 400,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 460,730 ש״ח)}} או בסכום השווה ל־2% מההכנסה השנתית של המפר, לפי הנמוך:
{{ח:תתת|(1)}} הפר הוראה שניתנה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1ה|בסעיף 1ה(ב)}} ושנועדה למנוע פגיעה במתן שירותי הדואר באורח תקין וסדיר או פגיעה משמעותית בתחרות בתחום שירותי הדואר;
{{ח:תתת|(1א)}} הפר הוראה שניתנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ה|סעיף 1ה(ג)}} ושנועדה למנוע פגיעה או נזק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1ה|באותו סעיף}};
{{ח:תתת|(2)}} התנה שירות ברכישה או בקבלה של שירות אחר הניתן על ידו או על ידי אחר או באי־קבלת שירות מבעל רישיון אחר, והכל בניגוד להוראת {{ח:פנימי|סעיף 1ז|סעיף 1ז}} או תנאי מתנאי אישור שניתן לפיו;
{{ח:תתת|(2א)}} הפר הוראה שניתנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5א1|סעיף 5א1(ג)}} בעניין שירות חדש;
{{ח:תתת|(2ב)}} סיפק שירות הדפסה של דבר דואר שלא באמצעות תאגיד אחר בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5א2|סעיף 5א2(א)}} או בניגוד לתנאים והגבלות שקבע השר לעניין זה ברישיון הכללי של החברה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5א2|באותו סעיף}};
{{ח:תתת|(2ג)}} סיפק שירות הדפסה של דבר דואר שלא באמצעות תאגיד אחר, בלי שהתקיים תנאי מהתנאים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5א2|בסעיף 5א2(ג)}};
{{ח:תתת|(2ד)}} החזיק אמצעי שליטה בתאגיד המספק שירותי הדפסה ללא קבלת היתר מהשר או בניגוד לתנאים שקבע השר לעניין זה ברישיון הכללי של החברה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5א2|בסעיף 5א2(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} לא סיפק לבעל רישיון אחר שירות המבוסס על התשתית שלו בהתאם לקביעה או הוראה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב|סעיף 5ב(א)}};
{{ח:תתת|(4)}} לא סיפק לציבור שירות דואר שנקבע כשירות דואר בסיסי בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5ג|סעיף 5ג}} או חרג מתקני איכות או שירות שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ג|הסעיף האמור}};
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(6)}} דרש תשלום לא אחיד בעד שירות דואר בסיסי הניתן ללקוח פרטי, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(ב)}};
{{ח:תתת|(7)}} הפר הוראה שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(ד)}} בעניין תשלום בעד שירות דואר או עדכון סכום התשלום;
{{ח:תתת|(8)}} הפר הוראה שנתן השר בעניין תשלום בעד שירות דואר, תשלום בעד מקבץ שירותי דואר או הפרדת תשלום, לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(ו)}};
{{ח:תתת|(9)}} נתן הנחה ללקוח עסקי בעד שירות דואר באופן מפלה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 37א1|סעיף 37א1(א)}};
{{ח:תתת|(10)}} הפר הוראה שנתן השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 37א1|סעיף 37א1(ה)}} בעניין ביטול אמות מידה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 37א1|באותו סעיף}}, שינוי שלהן או הוראה אחרת בעניינן;
{{ח:תתת|(11)}} הפר הוראה שנתן השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 37א1|סעיף 37א1(ו)}} בעניין פעולות שעליו לנקוט או להימנע מלנקוט אם נתן הנחה שלא בהתאם לאמות המידה או נמנע מלתת הנחה לפיהן;
{{ח:תתת|(12)}} קבע כלל בעניין מהעניינים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 53|בסעיף 53(א)}}, הטעון את אישורו של השר מראש ובכתב בלי לקבל אישור כאמור, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53(א2)}};
{{ח:תתת|(13)}} פעל בניגוד להוראת השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53(ב) רישה}} שנקבעה בעניינים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 53|בסעיף 53(א)}}.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה לארבע שנים מיום 16.4.2022):}} הפרה החברה הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליה עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}} בסכום של 400,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 460,730 ש״ח)}} או בסכום השווה ל־2% מההכנסה השנתית שלה, לפי הנמוך:
{{ח:תתת|(1)}} לא נתנה ללקוח עסקי שירות משלוח דבר דואר למרכז חלוקה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} נתנה שירות משלוח דבר דואר ללקוח עסקי שלא בהתאם לתקני איכות ושירות שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} נתנה שירות משלוח דבר דואר ללקוח עסקי שלא בהתאם לתשלום שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ג)}};
{{ח:תתת|(4)}} נתנה שירות משלוח דבר דואר למרכז חלוקה לבעל רישיון בהתאם לתקני איכות ושירות מיטיבים מאלה שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ב)}} במחיר בלתי סביר או שלא בהתאם להוראות השר בנוגע לתשלום או לתקן האיכות והשירות המיטיב שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ד)}};
{{ח:תתת|(5)}} לא נתנה לבעל רישיון שירות משלוח דבר דואר למרכז חלוקה בתנאים מיטיבים מאלה שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ב)}}, אם ביקש זאת בעל הרישיון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|בסעיף 5ב1(ד)}}, בניגוד להוראת השר שניתנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|אותו סעיף}};
{{ח:תתת|(6)}} לא נתנה שירות משלוח דבר דואר למרכז חלוקה בתקני איכות ושירות מיטיבים מאלה שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ב)}} לכל לקוח עסקי ובכלל זה בעל רישיון שביקש זאת, או נתנה שירות כאמור בתשלום בלתי סביר או בתנאים בלתי שווים, והכול בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5ב1|סעיף 5ב1(ה)}}.
{{ח:תת|(ב)}} הפר בעל רישיון הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, בסכום של 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 230,360 ש״ח)}} או בסכום השווה ל־1% מההכנסה השנתית של המפר, לפי הנמוך:
{{ח:תתת|(1)}} לא מסר בכתב מידע בתוך התקופה שנקבעה לכך או באופן הקבוע לכך בדרישת השר בכתב לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ו|סעיף 1ו}};
{{ח:תתת|(1א)}} לא מסר הודעה לשר לפני תחילת מתן שירות חדש, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5א1|סעיף 5א1(ב)}};
{{ח:תתת|(1ב)}} לא פרסם באתר האינטרנט שלו תשלום שקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(ג)}};
{{ח:תתת|(1ג)}} לא מסר הודעה באופן או במועד שעליו הורה השר, על תשלומים שהוא דורש או שבכוונתו לדרוש או על כל שינוי בתשלומים כאמור בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37(ה)}};
{{ח:תתת|(1ד)}} לא פרסם את אמות המידה או שינוי שלהן באתר האינטרנט שלו או לא מסר הודעה על הפרסום, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 37א1|סעיף 37א1(ג)}};
{{ח:תתת|(1ה)}} לא מסר מידע שהשר דרש לפי {{ח:פנימי|סעיף 37א1|סעיף 37א1(ד)}} לגבי אמות המידה או ההנחות הניתנות לפיהן, או נתן הנחה לאחר שלא מסר מידע כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} לא סימן דבר דואר המועבר על ידו או בית דואר שלו, בניגוד להוראת {{ח:פנימי|סעיף 52|סעיף 52(ב)}};
{{ח:תתת|(2א)}} לא פרסם באתר האינטרנט שלו כלל שקבע או שינה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 53|בסעיף 53(א)}} כל תקופת תוקפו, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53(א)}};
{{ח:תתת|(2ב)}} לא מסר הודעה בעניין כלל או שינוי בכלל שביקש לקבוע, או לא פרסם אותו באתר האינטרנט שלו, במועד שנקבע, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53(א1)}};
{{ח:תתת|(3)}} קיבל דבר דואר רשום למשלוח כשלא מצוינים על גביו הפרטים שיש לציינם לפי {{ח:פנימי|סעיף 56א|סעיף 56א(א)(1) ו־(2)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 56א|סעיף 56א(ב)}};
{{ח:תתת|(4)}} לא ציין בהודעת דואר רשום את הפרטים שציין השולח על גבי דבר הדואר הרשום, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 56א|סעיף 56א(ג)}};
{{ח:תתת|(5)}} לא מסר לפקח, בכתב, מידע או מסמך לפי דרישה שנמסרה לו בכתב, במועד או באופן שנקבעו בדרישה, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 88כג|סעיף 88כג(2)(ב)}};
{{ח:תתת|(6)}} הפר תנאי מתנאי רישיונו או לא ביצע הוראה שניתנה בידי השר או המנהל לפי תנאי כאמור, בכל הנוגע לשירותים שאינם השירותים הכספיים, בפרק הזמן שנקבע בהוראה.
{{ח:תת|(ב1)}} סיפק אדם שירותי דואר בתחום המוסדר, בלא רישיון או היתר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 1א|סעיף 1א}}, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}} בסכום של 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 230,360 ש״ח)}} או בסכום השווה ל־1% מההכנסה השנתית שלו, לפי הנמוך.
{{ח:תת|(ב2)}} הפרה החברה הוראה מהוראות התקנות שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 126|סעיף 126(א)}}, כמפורט {{ח:פנימי|תוספת|בטור א׳ לתוספת}}, רשאי המנהל להטיל עליה עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, בסכום הקבוע {{ח:פנימי|תוספת|בטור ב׳ לצידה}}.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} הפרה החברה הבת תנאי מתנאי ההיתר לשירותים כספיים שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 88ב|סעיף 88ב}}, רשאי המפקח להטיל עליה עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, בסכום של 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 230,360 ש״ח)}}.
{{ח:תת|(ד)}} הפרה החברה, ואם החברה הבת נותנת את השירותים הכספיים בעצמה – החברה הבת, הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי המפקח להטיל עליה עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, בסכום של 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 230,360 ש״ח)}}:
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע):}} הפרה החברה הבת הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי המפקח להטיל עליה עיצום כספי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, בסכום של 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022; בשנת 2026, 230,360 ש״ח)}}:
{{ח:תתת|(1)}} לא סיפקה לציבור שירות כספי בסיסי או חרגה מתקני איכות או שירות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 5ג|סעיף 5ג}};
{{ח:תתת|(2)}} הפרה הוראה מההוראות שנקבעו לפי {{ח:פנימי|סעיף 88ה5|סעיף 88ה5}} לעניין גילוי נאות;
{{ח:תתת|(3)}} לא מסרה ללקוח מידע, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88ה6|סעיף 88ה6}};
{{ח:תתת|(3א)}} התנתה מתן שירות כספי בקניית שירות אחר או נכס, ממנה או מאדם אחר, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88ה7|סעיף 88ה7}};
{{ח:תתת|(4)}} הפרה הוראה שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 88ה8|סעיף 88ה8}} לעניין מועד זקיפת חיובים לחשבון של לקוח;
{{ח:תתת|(4א)}} לא שמרה מסמך המשמש למתן השירותים הכספיים, ובכלל זה מסמך המשמש להעברה, לקבלה או להוצאה של כספים, לפרק הזמן שנקבע, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88ז1|סעיף 88ז1(א)}}, או לא שמרה מסמך הנוגע לפתיחה ולסגירה של חשבון, לפרק הזמן שנקבע, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88ז1|סעיף 88ז1(ב)}};
{{ח:תתת|(5)}} לא מסרה בכתב מידע או מסמך, לפי דרישה שנמסרה לה בכתב, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88ט2|סעיף 88ט2}} {{ח:פנימי|סעיף 88כג|או 88כג(3)(ב)}};
{{ח:תתת|(6)}} גבתה תשלום בעד שירות כספי בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 88י|סעיף 88י(א)(1)}};
{{ח:תתת|(7)}} לא קיימה הפרדה חשבונאית, בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 88יא|סעיף 88יא(ד1)}};
{{ח:תתת|(8)}} הפרה הוראה שנתן המפקח לפי {{ח:פנימי|סעיף 88יד|סעיפים 88יד}} {{ח:פנימי|סעיף 88טו|או 88טו}};
{{ח:תתת|(9)}} לא הגישה דוח למפקח, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88יט|סעיף 88יט(א) או (ג)}}, או לא פרסמה פרטים מהדוח הכספי, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 88יט|סעיף 88יט(ב)}};
{{ח:תתת|(10)}} הפרה תנאי מתנאי רישיונה בנוגע לשירותים הכספיים.

{{ח:סעיף|109ב1|הודעה על כוונת חיוב|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל או למפקח, לפי העניין, יסוד סביר להניח כי בעל רישיון, החברה הבת או החברה הפרו הוראה החלה עליהם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ב|בסעיף 109ב}}, או כי אדם הפר הוראה החלה עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ב|סעיף 109ב(ב1)}} ({{ח:פנימי|פרק ז1|בפרק זה}} – המפר) ובכוונתו להטיל על המפר עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ב|אותו סעיף}}, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ({{ח:פנימי|פרק ז1|בפרק זה}} – הודעה על כוונת חיוב).
{{ח:תת|(ב)}} בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל או המפקח, לפי העניין, בין השאר, את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המעשה או המחדל ({{ח:פנימי|פרק ז1|בפרק זה}} – המעשה) המהווה את ההפרה, ומועד ביצוע ההפרה, ואם אינו ידוע – המועד שבו נודע לו על ביצועה;
{{ח:תתת|(2)}} סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(3)}} זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל או המפקח, לפי העניין, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|סעיף 109ב2}} וכי יראו את ההודעה על כוונת חיוב כדרישת תשלום אם המפר לא יממש את הזכות האמורה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ב3|בסעיף 109ב3(ד)}};
{{ח:תתת|(4)}} הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ד|סעיף 109ד}}, ושיעור התוספת.

{{ח:סעיף|109ב2|זכות טיעון|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ב1|סעיף 109ב1}} רשאי לטעון את טענותיו לפני המנהל או המפקח, לפי העניין, בכתב או בעל פה כפי שיקבע המנהל או המפקח, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 45 ימים ממועד מסירת ההודעה; המנהל או המפקח, לפי העניין, רשאי להאריך את התקופה האמורה ב־30 ימים נוספים.

{{ח:סעיף|109ב3|החלטת המנהל או המפקח ודרישת תשלום|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל או המפקח, לפי העניין, יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|סעיף 109ב2}}, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ג1|סעיף 109ג1}}.
{{ח:תת|(ב)}} החליט המנהל או המפקח, לפי העניין, לפי הוראות סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה בכתב לשלם את העיצום הכספי ({{ח:פנימי|פרק ז1|בפרק זה}} – דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו;
{{ח:תתת|(2)}} שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך בכתב.
{{ח:תת|(ג)}} בדרישת התשלום או בהודעה לפי סעיף קטן (ב) יפרט המנהל או המפקח, לפי העניין, את נימוקי החלטתו.
{{ח:תת|(ד)}} לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|סעיף 109ב2}}, בתוך 45 ימים מיום שנמסרה לו ההודעה על כוונת חיוב, או בתוך תקופה ארוכה יותר שנקבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|הסעיף האמור}}, יראו הודעה זו, בתום התקופה האמורה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

{{ח:סעיף|109ג||תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|109ג1|סכומים מופחתים|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} או המפקח, לפי העניין, אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים לפי {{ח:פנימי|פרק ז1 סימן א|סימן זה}}, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ב)}} השר, בהסכמת שר האוצר ושר המשפטים ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים לפי {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, ובשיעורים שיקבע.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (הפחתה של סכום עיצום כספי)|תקנות הדואר (הפחתה של סכום עיצום כספי), התשע״ד–2013}}.}}

{{ח:סעיף|109ד|הפרה נמשכת והפרה חוזרת|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה חצי אחוז ממנו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
{{ח:תת|(ב)}} בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה למחצית העיצום הכספי כאמור; לעניין זה, ”הפרה חוזרת“ – הפרת הוראה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ב|בסעיף 109ב}}, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה, שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

{{ח:סעיף|109ה|סכום מעודכן של העיצום הכספי|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|בסעיף 109ב2}} – ביום מסירת ההודעה על כוונת החיוב; הוגש ערעור לבית משפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ט|סעיף 109ט}}, ועוכב תשלומו של העיצום הכספי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ט|אותו סעיף}}, יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
{{ח:תת|(ב)}} סכומי העיצום הכספי לפי {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}} יתעדכנו ב־1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב־1 בינואר של השנה הקודמת; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; לעניין זה, ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של משרד התקשורת הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|109ה1|המועד לתשלום העיצום הכספי|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} העיצום הכספי ישולם בתוך 30 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ב3|בסעיף 109ב3}}.

{{ח:סעיף|109ו|ריבית שקלית ודמי פיגורים|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} לא שולם עיצום כספי במועד, ייווספו לו, לגבי תקופת הפיגור, ריבית שקלית ודמי פיגורים, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|109ו1|פריסת תשלום העיצום הכספי|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל או המפקח, לפי העניין, רשאי, לבקשת המפר, להחליט על פריסת התשלום של העיצום הכספי, בהתחשב בסכום העיצום הכספי שהוטל על המפר ובנסיבות מיוחדות אחרות המצדיקות את הפריסה, ובלבד שמספר התשלומים לא יעלה על 12 תשלומים חודשיים.
{{ח:תת|(ב)}} לא שילם המפר תשלום במועדו, יראו את ההחלטה על פריסת התשלום כאמור בסעיף קטן (א) כבטלה, יתרת החוב תעמוד לפירעון מיידי ויחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ו|סעיף 109ו}}.

{{ח:סעיף|109ז|גביה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה ועל גבייתו יחול {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}}.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מסמכויות הגביה לפי כל דין, רשאי המנהל לגבות עיצום כספי בדרך של מימוש הערבויות שהמציא בעל הרישיון לפי הוראות רישיונו, כולן או מקצתן, ורשאי הוא לפרוס את תשלומי העיצום הכספי אף אם גבייתו בוצעה בדרך של מימוש ערבויות כאמור.

{{ח:סעיף|109ז1||תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע3|פרק ז1 סימן ב|סימן ב׳: התראה מינהלית|תיקון: תשפ״ב}}

{{ח:סעיף|109ז2|התראה מינהלית|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל או למפקח, לפי העניין, יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ב|בסעיף 109ב}}, והתקיימו נסיבות שקבע המנהל או המפקח, לפי העניין, בנהלים, באישור היועץ המשפטי לממשלה, רשאי הוא, במקום להטיל עליו עיצום כספי, לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1 סימן ב|סימן ב׳}}, להמציא לו התראה מינהלית לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1 סימן ב|סימן זה}}{{ח:הערה|;}} בסעיף קטן זה, ”היועץ המשפטי לממשלה“ – לרבות משנה ליועץ המשפטי לממשלה שהיועץ המשפטי לממשלה הסמיכו לעניין זה.
{{ח:תת|(ב)}} בהתראה מינהלית יציין המנהל או המפקח, לפי העניין, מהו המעשה המהווה את ההפרה ומועד ביצועה ואם אינו ידוע – המועד שבו נודע לו על ביצועה, יודיע למפר כי עליו להפסיק את ההפרה וכי אם ימשיך בהפרה או יחזור עליה יהיה צפוי לעיצום כספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת, לפי העניין, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ד|בסעיף 109ד}}, וכן יציין את זכותו של המפר לבקש את ביטול ההתראה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ז3|סעיף 109ז3}}.
{{ח:תת|(ג)}} נהלים לפי סעיף קטן (א) יפורסמו באתר האינטרנט של משרד התקשורת.

{{ח:סעיף|109ז3|בקשה לביטול התראה מינהלית|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} נמסרה למפר התראה מינהלית כאמור {{ח:פנימי|סעיף 109ז2|בסעיף 109ז2}}, רשאי הוא לפנות למנהל או למפקח, לפי העניין, בכתב, בתוך 30 ימים, בבקשה לבטל את ההתראה בשל כל אחד מטעמים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המפר לא ביצע את ההפרה;
{{ח:תתת|(2)}} המעשה שביצע המפר, המפורט בהתראה, אינו מהווה הפרה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל או המפקח, לפי העניין, רשאי להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (א), מטעמים מיוחדים שיירשמו.
{{ח:תת|(ג)}} קיבל המנהל או המפקח, לפי העניין, בקשה לביטול התראה מינהלית לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי הוא לבטל את ההתראה או לדחות את הבקשה ולהשאיר את ההתראה על כנה; החלטת המנהל או המפקח, לפי העניין, תינתן בכתב, ותימסר למפר בצירוף נימוקים.

{{ח:סעיף|109ז4|הפרה נמשכת והפרה חוזרת לאחר התראה|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} נמסרה למפר התראה מינהלית לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1 סימן ב|סימן זה}} והמפר המשיך להפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, יראו את ההפרה כאמור כהפרה נמשכת לעניין {{ח:פנימי|סעיף 109ד|סעיף 109ד(א)}}, והמנהל או המפקח, לפי העניין, ימסור למפר הודעה על כוונת חיוב בשל ההפרה הנמשכת בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ב1|סעיף 109ב1}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} נמסרה למפר התראה מינהלית לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ז1 סימן ב|סימן זה}} והמפר חזר והפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, בתוך שנתיים מיום מסירת ההתראה, יראו את ההפרה הנוספת כאמור כהפרה חוזרת לעניין {{ח:פנימי|סעיף 109ד|סעיף 109ד(ב)}}, והמנהל או המפקח, לפי העניין, ימסור למפר הודעה על כוונת חיוב בשל ההפרה החוזרת, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ב1|סעיף 109ב1}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב כאמור בסעיף קטן (א) או (ב) רשאי לטעון את טענותיו לפני המנהל או המפקח, לפי העניין, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|סעיפים 109ב2}} {{ח:פנימי|סעיף 109ב3|ו־109ב3}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע3|פרק ז1 סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות|תיקון: תשפ״ב}}

{{ח:סעיף|109ז5|עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} על מעשה אחד המהווה כמה הפרות של הוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 109ב|בסעיף 109ב}} או על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 109ב|בסעיף 109ב}} ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

{{ח:סעיף|109ח|שמירת אחריות פלילית|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} תשלום עיצום כספי או מסירת התראה מינהלית לפי {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}} לא יגרעו מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות {{ח:פנימי|סעיף 109ב|בסעיף 109ב}}, המהווה עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} מסר המנהל או המפקח, לפי העניין, למפר הודעה על כוונת חיוב או התראה מינהלית, בשל הפרה המהווה גם עבירה, לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות, המצדיקות זאת; התגלו עובדות חדשות כאמור והוגש נגד המפר כתב אישום לאחר שהמפר שילם עיצום כספי, יוחזר לו הסכום ששולם בתוספת ריבית שקלית מיום תשלום הסכום עד יום החזרתו.
{{ח:תת|(ג)}} הוגש נגד אדם כתב אישום בשל עבירה המהווה הפרה, לא ינקוט נגדו המנהל או המפקח, לפי העניין, הליכים לפי {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}} בשל ההפרה.

{{ח:סעיף|109ט|ערעור|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} על החלטה סופית של המנהל או המפקח, לפי העניין, לפי {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום, בתוך 45 ימים מיום שנמסרה למפר הודעה על ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את ביצוע ההחלטה, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או המפקח, לפי העניין, או שבית המשפט הורה על כך.
{{ח:תת|(ג)}} החליט בית המשפט, לאחר ששולם העיצום הכספי, לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), והורה בית המשפט על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת ריבית שקלית מיום תשלומו עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|109ט1|פרסום|תיקון: תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} הטיל המנהל או המפקח עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|פרק ז1|פרק זה}}, יפרסם באתר האינטרנט של משרד התקשורת את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי:
{{ח:תתת|(1)}} דבר הטלת העיצום הכספי;
{{ח:תתת|(2)}} מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי מועד ביצוע ההפרה ואם אינו ידוע – המועד שבו נודע לו על ביצועה, ונסיבות ההפרה;
{{ח:תתת|(3)}} סכום העיצום הכספי שהוטל;
{{ח:תתת|(4)}} הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום הכספי ושיעורי ההפחתה;
{{ח:תתת|(5)}} פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין;
{{ח:תתת|(6)}} שמו של המפר – אם המפר הוא תאגיד.
{{ח:תת|(ב)}} הוגש ערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ט|סעיף 109ט}} על החלטת המנהל או המפקח, לפי העניין, יפרסם המנהל או המפקח, לפי העניין, לפי סעיף קטן (א), את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו באותה הדרך שפרסם לפי סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ב1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(6), המנהל או המפקח, לפי העניין, רשאי לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, לאחר שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו לעניין זה אם סבר שהדבר נחוץ לשם אזהרת הציבור; ההזדמנות לטעון טענות לפי סעיף קטן זה יכול שתינתן למפר במסגרת זכות הטיעון לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ב2|סעיף 109ב2}}, ובלבד שהמנהל או המפקח, לפי העניין, הודיע למפר על כוונתו לפרסם את שמו, בהודעה על כוונת חיוב לפי {{ח:פנימי|סעיף 109ב1|סעיף 109ב1}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם המנהל או המפקח, לפי העניין, פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ״ח–1998}}, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי {{ח:חיצוני|חוק חופש המידע#סעיף 9|סעיף 9(ב) לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ד)}} פרסום לפי סעיף זה בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד, יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובעניין עיצום כספי שהוטל על יחיד – לתקופה של שנתיים; בפרסום כאמור יישם המנהל או המפקח אמצעים טכנולוגיים נאותים ומתקדמים כדי למנוע, ככל האפשר, את העיון בפרטים שפורסמו בתום תקופת הפרסום, ובלבד שיש אמצעים מקובלים למניעת העיון כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף זה.

{{ח:סעיף|109ט2|אצילת סמכויות|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לאצול לסגן המנהל הממונה על תחום הדואר במשרד התקשורת את סמכותו לנקוט אמצעי אכיפה מינהלית לפי חוק זה; הודעה על אצילת סמכות לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|109י||תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: העברת עובדים, נכסים, זכויות וחובות, התחייבויות ותביעות|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:קטע3|פרק ח סימן א|סימן א׳: העברת עובדים מהמדינה לרשות|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|110|הסכם להעברת עובדים}}
{{ח:ת}} נחתם בין המדינה לבין הרשות לבין הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדי הרשות הסכם בדבר העברת עובדים משירות המדינה לשירות הרשות יחולו הוראות אלה מיום תחילתו של ההסכם (להלן – הסכם להעברת עובדים):
{{ח:תת|(1)}} עובד המדינה שייקבע בהסכם להעברת עובדים יהיה עובד הרשות החל מן היום שקבע השר;
{{ח:תת|(2)}} על אף האמור בכל דין, עובד המדינה שהפך להיות עובד הרשות כאמור בפסקה (1) לא יהיה זכאי להטבות פרישה כלשהן בשל ההעברה;
{{ח:תת|(3)}} עובד שהפך להיות עובד הרשות כאמור בפסקה (1) ולא הסתגל לעבודה ברשות בתנאים ובתקופה שנקבעו בהסכם להעברת עובדים, לא יחולו עליו הוראות פסקה (2) וזכויותיו יהיו כפי שנקבע בהסכם להעברת עובדים;
{{ח:תת|(4)}} זכויותיו של עובד שהועבר כאמור כלפי המדינה מכוח יחסי עובד ומעביד שהיו ביניהם, בשל תקופת היותו עובד המדינה, שהרשות קיבלה על עצמה לקיימן בהסכם להעברת עובדים – לא יהיה העובד רשאי לתבוע קיומן מן המדינה.

{{ח:סעיף|111|הסכם עבודה}}
{{ח:ת}} תנאי הסכם עבודה בין הרשות לבין הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדי הרשות, שעניינם תנאי עבודה, שינויי תקן, שכר והטבות אחרות, טעונים אישור השר ושר האוצר, וזאת לתקופה של שנה אחת מיום העברת רוב עובדי שירותי הדואר במשרד התקשורת לרשות.

{{ח:קטע3|פרק ח סימן א1|סימן א׳1: העברת עובדים מהרשות לחברה|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|111א|הסכם להעברת עובדים לחברה|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} נחתם בין הרשות לבין החברה לבין הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדי הרשות, לאחר שקוים משא ומתן בין הצדדים, הסכם בדבר העברת עובדים משירות הרשות לשירות החברה, יחולו ההוראות כמפורט להלן מיום תחילתו של ההסכם (בסעיף זה – הסכם להעברת עובדים לחברה):
{{ח:תת|(1)}} עובד הרשות שייקבע בהסכם להעברת עובדים יהיה עובד החברה החל ביום שקבע השר;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (היום שבו יחל עובד הרשות להיות עובד החברה)|תקנות רשות הדואר (היום שבו יחל עובד הרשות להיות עובד החברה), התשס״ו–2006}}.}}
{{ח:תת|(2)}} על אף האמור בכל דין, עובד הרשות שהפך להיות עובד החברה כאמור בפסקה (1) (בסעיף זה – עובד מועבר) לא יהיה זכאי להטבות פרישה כלשהן בשל ההעברה;
{{ח:תת|(3)}} זכויותיו של עובד מועבר כלפי הרשות מכוח יחסי עובד ומעביד שהיו ביניהם בשל תקופת היותו עובד הרשות, שהחברה קיבלה על עצמה לקיימן בהסכם להעברת העובדים לחברה – לא יהיה העובד רשאי לתבוע קיומן אלא מהחברה;
{{ח:תת|(4)}} עובד מועבר שערב תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}} היה זכאי לגמלאות לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)|חוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], התש״ל–1970}} (בסעיף זה – חוק שירות המדינה {{ח:הערה|(}}גמלאות{{ח:הערה|)}}), ימשיך להיות זכאי לגמלאות כאמור;
{{ח:תת|(5)}} על אף האמור בכל דין, הסכם קיבוצי או הסכם אחר, כל העלאה של המשכורת, לרבות באמצעות קידום בדרגה או מתן תוספות שכר, שתינתן לעובדים המועברים לחברה במסגרת ההסכם להעברת עובדים לחברה, לא תביא לשינוי בגמלה המשולמת למי שפרש מהרשות לפני יום ההעברה לחברה, ושהוראות {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)|חוק שירות המדינה (גמלאות)}} הוחלו לענין גמלתו.

{{ח:סעיף|111ב|קרן להבטחת תשלומי פנסיה לעובדים|תיקון: תשס״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} החברה תעביר לקרן לצבירת תשלומי גמלאות לעובדי החברה שתאושר בידי שר האוצר (בסעיף זה – הקרן), שיעור מתוך הכנסות החברה כלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} בשנת 2005 – 1.5%;
{{ח:תתת|(2)}} בשנים 2006 ו־2007 – 2.5%;
{{ח:תתת|(3)}} החל בשנת 2008 ועד הפקדת יתרת הגירעון האקטוארי – 3.5%.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות החברה“ – כמשמעותם {{ח:פנימי|סעיף 37א|בסעיף 37א(א)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יתרת הגירעון האקטוארי“ – סכום יתרת הגירעון ביעודות הצבורות בחברה לצורך תשלומי הגמלאות לעובדיה שעליהם חל {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)|חוק שירות המדינה (גמלאות)}}, ביחס להתחייבויות לגמלאות לעובדים אלה, לאחר הפקדת סכומים שונים שהוסכמו, כפי שייקבע בין החברה לבין נציגות העובדים, באישור החשב הכללי במשרד האוצר ערב תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}}.
{{ח:תת|(ג)}} אין באמור בסעיף זה כדי לגרוע מזכויות החברה או העובדים לפי כל דין או הסכם.

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ב|סימן ב׳: העברת נכסים, זכויות, חובות ותקציב מהמדינה לרשות|תיקון: תשס״ד}}

{{ח:סעיף|112|הסכם להעברת נכסים|תיקון: תשמ״ו, תש״ן}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|בסימן זה}}, ”נכס“ – מקרקעין, מיטלטלין, זכויות וטובות הנאה מכל סוג שהוא.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בכל דין או הסכם, ובכפוף להוראות {{ח:חיצוני|חוק נכסי המדינה|חוק נכסי המדינה, התשי״א–1951}}, מותר, בהסכם, באישור שר האוצר, להעביר לרשות את זכויות המדינה, כולן או חלקן, בנכסים שעמדו לרשותו של משרד התקשורת לצרכי השירותים אשר יינתנו בידי הרשות, החל ביום שייקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 127|סעיף 127(ג)}}, ואת זכויותיה וסמכויותיה של המדינה לפי ההסכמים, ההתקשרויות והעסקאות שהיו בני תוקף לגבי השירותים האמורים ערב היום האמור; להסכם כאמור ייקרא להלן {{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|בסימן זה}} – הסכם להעברת נכסים.
{{ח:תת|(ג)}} העברת זכויות לרשות לפי ההסכם להעברת נכסים או רישום הזכויות על שמה, פטורים מתשלום החל לפי כל דין או הסכם על העברה או רישום כאמור; שר האוצר רשאי בצו לפטור את הרשות גם מתשלום אגרות, מס בולים, מסים וכל תשלומי חובה אחרים הכרוכים בביצוע ההסכם להעברת נכסים, כולם או מקצתם.

{{ח:סעיף|113|העברת זכויות, סמכויות, חובות והתחייבויות}}
{{ח:ת}} משנחתם ההסכם להעברת נכסים רשאי השר לקבוע בצו, על אף האמור בכל דין או הסכם, כי לגבי הנכסים, ההסכמים, ההתקשרויות והעסקאות האמורים בו, תבוא הרשות במקום המדינה, הן לגבי הזכויות והסמכויות של המדינה והן לגבי החובות וההתחייבויות שהיו מוטלות עליה ערב תחילתו של ההסכם להעברת נכסים.

{{ח:סעיף|114|העברת תקציב}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”היום הקובע“ – היום שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 127|סעיף 127(ג)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”השנה השוטפת“ – שנת הכספים שבה היום הקובע.
{{ח:תת|(ב)}} הממשלה תעביר לרשות את כל הסכומים אשר הוקצבו בחוק התקציב לשנה השוטפת לפעולותיהן של יחידות משרד התקשורת המועברות לרשות וטרם הוצאו ביום הקובע; עד לסיומה של שנת הכספים השוטפת יהיה התקציב לפעולות הרשות לפי התקציב שהועבר לרשות כאמור, בשינויים הנובעים מהקמת הרשות.

{{ח:סעיף|115|תביעות תלויות ועומדות}}
{{ח:ת}} השר רשאי לקבוע בצו כי הרשות תבוא במקום המדינה לגבי סוגים מסויימים של תביעות תלויות ועומדות מטעם המדינה או נגדה ערב תחילתו של ההסכם להעברת נכסים, שהן בקשר לנכסים, להסכמים, להתקשרויות ולעסקאות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 112|בסעיף 112(ב)}}, וכן לגבי עילות לתביעות כאמור שהיו קיימות אותו זמן, להוציא תביעות של עובדי המדינה בשל תקופת היותם עובדי המדינה.

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ב1|סימן ב׳1: העברת נכסים, זכויות, חובות, התחייבויות ותביעות מהרשות למדינה ומהמדינה או מבנק הדואר לחברה|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}

{{ח:סעיף|115א|העברת נכסים, חובות, התחייבויות ותביעות מהרשות למדינה|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק ח סימן ב1|בסימן זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יום התחילה“ – יום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ – מקרקעין, מיטלטלין, זכויות וטובות הנאה מכל סוג שהוא.
{{ח:תת|(ב)}} כל הנכסים, החובות וההתחייבויות שהיו ערב יום התחילה של הרשות יהיו החל ביום התחילה של המדינה.
{{ח:תת|(ג)}} כל תביעה של הרשות או נגדה שהיתה תלויה ועומדת ערב יום התחילה וכל עילה לתביעה כאמור שהיתה קיימת באותו מועד, יוסיפו לעמוד בתוקפן ויראו אותן כאילו הן של המדינה או נגדה, לפי הענין.

{{ח:סעיף|115ב|העברת נכסים מהמדינה לחברה בהסכם|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} על אף האמור בכל דין או הסכם, ובכפוף להוראות {{ח:חיצוני|חוק נכסי המדינה|חוק נכסי המדינה, התשי״א–1951}}, מותר בהסכם, באישור שר האוצר, להעביר לחברה את זכויות המדינה, כולן או חלקן, בנכסים שעברו מהרשות למדינה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 115א|סעיף 115א}}, והדרושים לשם מתן השירותים אשר יינתנו בידי החברה לפי הוראות חוק זה ({{ח:פנימי|פרק ח סימן ב1|בסימן זה}} – הסכם להעברת נכסים).

{{ח:סעיף|115ג|תקנות בדבר פטור מתשלומי חובה בשל העברות|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע, לענין העברת הפעילות, הנכסים, החובות וההתחיבויות מהרשות למדינה ומבנק הדואר ומהמדינה לחברה, הוראות, על אף האמור בכל דין, בכל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} פטור מלא או חלקי ממסים, מתשלומי אגרות או מתשלומי חובה אחרים, בתנאים שקבע;
{{ח:תת|(2)}} הוראות ותיאומים לענין חבות המס, לרבות לענין קביעת יום רכישה, מחיר מקורי, יתרת מחיר מקורי, שווי רכישה או יתרת שווי רכישה;
{{ח:תת|(3)}} הוראות מיוחדות לענין קביעת ההכנסה החייבת וחישובה, והמסים החלים על החברה, לרבות בנוגע להסדרי הפרישה והגמלאות של עובדי הרשות.

{{ח:סעיף|115ד|העברת זכויות, חובות והתחייבוית, מהמדינה לחברה, בצו|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, בהתייעצות עם השר ובאישור הועדה, יקבע בצו, על אף האמור בכל דין או הסכם, כי לגבי ההסכמים, ההתקשרויות והעסקאות האמורים בו, תבוא החברה במקום המדינה, וזאת לגבי הזכויות, החובות וההתחייבויות שהיו קיימות או מוטלות, לפי הענין, על הרשות לפני יום התחילה ושהועברו למדינה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 115א|סעיף 115א}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, בהתייעצות עם השר, יקבע בצו, כי החברה תבוא במקום המדינה לגבי תביעות של הרשות או נגדה שהיו תלויות ועומדות ערב יום התחילה ולגבי עילות לתביעות כאמור שהיו קיימות באותו מועד, ושהועברו למדינה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 115א|סעיף 115א}}, כולן או חלקן.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הדואר (העברת זכויות, חובות, התחיבויות ותביעות מהמדינה לחברה ומבנק הדואר לחברה)|צו הדואר (העברת זכויות, חובות, התחיבויות ותביעות מהמדינה לחברה ומבנק הדואר לחברה), התשס״ו–2006}}.}}

{{ח:סעיף|115ה|העברת זכויות, סמכויות, חובות והתחייבויות מבנק הדואר לחברה, בצו|תיקון: תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר, בהסכמת השר, רשאי לקבוע בצו, על אף האמור בכל דין או בהסכם, כי לגבי הנכסים, ההסכמים, ההתקשרויות והעסקאות האמורים בו, תבוא החברה במקום בנק הדואר, הן לגבי הזכויות והסמכויות של בנק הדואר והן לגבי החבויות וההתחייבויות שהיו מוטלות על הבנק ערב יום התחילה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הדואר (העברת זכויות, חובות, התחיבויות ותביעות מהמדינה לחברה ומבנק הדואר לחברה)|צו הדואר (העברת זכויות, חובות, התחיבויות ותביעות מהמדינה לחברה ומבנק הדואר לחברה), התשס״ו–2006}}.}}

{{ח:סעיף|115ו|תביעות תלויות ועומדות מטעם בנק הדואר או נגדו|תיקון: תשס״ד־2}}
{{ח:ת}} שר האוצר בהסכמת השר, רשאי, לקבוע בצו, כי החברה תבוא במקום בנק הדואר לענין תביעות שהיו תלויות ועומדות מטעם בנק הדואר או נגדו, כולן או חלקן, ערב יום התחילה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הדואר (העברת זכויות, חובות, התחיבויות ותביעות מהמדינה לחברה ומבנק הדואר לחברה)|צו הדואר (העברת זכויות, חובות, התחיבויות ותביעות מהמדינה לחברה ומבנק הדואר לחברה), התשס״ו–2006}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ג|סימן ג׳: העברת פעילות מהחברה לחברה הבת|תיקון: תשע״ב}}

{{ח:סעיף|115ו1|תקנות בדבר פטור מתשלומי חובה בשל העברות מהחברה לחברה הבת|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 115ג|סעיף 115ג}} יחולו, בשינויים המחויבים, לעניין העברת פעילות, נכסים, חובות והתחייבויות מהחברה לחברה הבת.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|116|המדינה כמקבל שירות}}
{{ח:ת}} דין המדינה כדין כל מקבל שירות לענין קבלת שירותים על פי חוק זה.

{{ח:סעיף|117||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|117א||תיקון: תש״ן, תשנ״א, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|118||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|119||תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|120||תיקון: תשנ״ח, תשס״ד, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|121|היתרים קיימים|תיקון: תשס״ד, תשס״ד־2, תשע״ב, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} היתר שניתן לפי פקודת הדואר [נוסח חדש], התשל״ז–1976, ושהיה בתוקף ערב קבלתו של חוק זה בכנסת רואים אותו כהיתר {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: כללי)}} שניתן לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנרשם כבעל היתר, מכוח ההיתר הכללי לאיסוף, העברה או מסירה של מכתבים, שניתן לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50 לחוק זה}}, כנוסחו לפני יום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf|תיקון מס׳ 8}}, ורישומו כאמור היה בתוקף ערב היום האמור, יראו אותו כמי שפועל לפי היתר {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: כללי)}} לאחר היום האמור.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיפים קטנים (א) ו־(ב) כדי לגרוע מסמכות השר לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 1ב|סעיף 1ב}} {{ח:פנימי|סעיף 1ג|או 1ג}}, לפי הענין, לשנות היתר שהוענק כאמור, להגבילו, להתלותו או לבטלו, ובכלל זה ליתן תחתיו רישיון או להעניק היתר {{ח:הערה|(החל מהמועד הקובע: כללי)}} לפעילויות שניתן לגביהן היתר כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|122|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין האמור בחוק זה גורע מסמכויות בדיקה ופיקוח על דברי דואר מכוח כל חיקוק.

{{ח:סעיף|123|ביטול}}
{{ח:ת}} פקודת הדואר [נוסח חדש], התשל״ז–1976 – בטלה.

{{ח:סעיף|124|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב בחוק בנק הדואר, התשי״א–1951.}}

{{ח:סעיף|125|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הבזק|בחוק הבזק, התשמ״ב–1982}}.}}

{{ח:סעיף|126|ביצוע ותקנות|תיקון: תש״ן, תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} שר התקשורת אחראי לביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו, ורשאי הוא, באישור הועדה, להתקין תקנות בדבר פיקוח על בעל רישיון, על פעולותיו של בעל רישיון והבאים מטעמו, על אופן מתן שירותים על ידי בעל רישיון, וכן בדבר התנאים שבהם רשאי בעל רישיון להגביל או להפסיק את מתן השירותים הניתנים על ידו, כולם או מקצתם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (דרכי השירות הבולאי)|תקנות הדואר (דרכי השירות הבולאי), התשמ״ז–1987}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות), התשנ״ה–1995}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי השירות הבולאי)|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי השירות הבולאי), התשס״ו–2006}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים אשר יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה)|תקנות הדואר (שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים אשר יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה), התשס״ח–2008}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה)|תקנות הדואר (תשלומים בעד שירותי דואר שנותנת החברה), התשפ״ג–2022}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|126א|שינוי {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור הוועדה, רשאי לשנות בצו את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}, ובלבד שסכום העיצום הכספי שייקבע {{ח:פנימי|תוספת|בטור ב׳ לתוספת}} לא יעלה על 200,000 שקלים חדשים {{ח:הערה|(נכון לשנת 2022)}}.

{{ח:סעיף|126ב|נוהל דרישת מידע|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל הכללי של משרד התקשורת יקבע נוהל בעניין המידע שניתן לדרוש לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ו|סעיפים 1ו}}, {{ח:פנימי|סעיף 88כג|88כג(2)(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 37א1|ו־37א1(ד)}}.
{{ח:תת|(ב)}} המפקח יקבע נוהל בעניין המידע שניתן לדרוש לפי {{ח:פנימי|סעיף 1ו|סעיפים 1ו}} {{ח:פנימי|סעיף 88כג|ו־88כג(3)(ב)}}.
{{ח:תת|(ג)}} נהלים שנקבעו לפי סעיף זה יפורסמו באתר האינטרנט של משרד התקשורת.

{{ח:סעיף|127|תחילה}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתם של {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2 עד 4}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8 עד 20}}, {{ח:פנימי|סעיף 25|25}}, {{ח:פנימי|סעיף 26|26}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 34|34}}, {{ח:פנימי|סעיף 112|112}}, {{ח:פנימי|סעיף 117|117}} {{ח:פנימי|סעיף 126|ו־126}} ביום שיקבע השר בהודעה ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} תחילתו של {{ח:פנימי|סעיף 125|סעיף 125(2)}} ביום תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק הבזק|חוק הבזק}}.
{{ח:תת|(ג)}} תחילתם של יתר סעיפי חוק זה ביום שיקבע השר בהודעה ברשומות; השר יקבע את המועד האמור לאחר שייחתמו, באישור שר האוצר, ההסכמים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 110|בסעיפים 110}} {{ח:פנימי|סעיף 111|ו־111}} וההסכם להעברת נכסים האמור {{ח:פנימי|סעיף 112|בסעיף 112}}, ובלבד שהמועד לא יהיה מאוחר מתום שנה מיום החתימה על ההסכמים האמורים.

{{ח:סעיף|128|פרסום}}
{{ח:ת}} חוק זה יפורסם תוך עשרים ימים מקבלתו בכנסת.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 109ב|סעיף 109ב(ב2)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת זו}}, ”התקנות“ – {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות), התשנ״ה–1995}}.
{{ח:ת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} ההוראה	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} סכום העיצום הכספי {{ש}} (בשקלים חדשים)

{{ח:תת|(1)}} החברה לא מסרה דיווח על אירוע מיוחד בסמוך לאחר התרחשות האירוע בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)#סעיף 8|לתקנה 8 לתקנות}};
200,000

{{ח:תת|(2)}} החברה לא המציאה תוכניות, דינים וחשבונות ומסמכים אחרים כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)#תוספת|בתוספת לתקנות}}, במועדים הקבועים {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)|בתקנות}}, בנושאים ובמתכונת כפי שנקבעו, בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)#סעיף 9|לתקנה 9(א) לתקנות}};
200,000

{{ח:תת|(3)}} החברה לא מסרה דוח שנתי או רבעוני בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)#סעיף 9|לתקנה 9(ב) לתקנות}};
200,000

{{ח:תת|(4)}} החברה לא המציאה דוחות מיוחדים שעניינם שירותי דואר לציבור במועד שנקבע בניגוד {{ח:חיצוני|תקנות רשות הדואר (הפיקוח על פעולותיה של הרשות)#סעיף 10|לתקנה 10 לתקנות}}.
200,000

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ד׳ בשבט התשמ״ו (14 בינואר 1986).}}
* '''יצחק שמיר'''
שר החוץ
ממלא מקום ראש הממשלה
* '''אמנון רובינשטיין'''
שר התקשורת
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]