כללי מס הכנסה (ניכוי דמי חכירה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|כללי מס הכנסה (ניכוי דמי חכירה), תשל״ח–1977}}
{{ח:קטע3||כללים בדבר ניכוי דמי חכירה}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשל״ח, 85|כללי מס הכנסה (ניכוי דמי חכירה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3769.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 103|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4006.pdf}}, {{ח:תיבה|370|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6022.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 20|סעיף 20}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|לפקודת מס הכנסה}} (להלן – הפקודה), ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני קובע כללים אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תש״ס־2}}
{{ח:ת}} בכללים אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוכר“ – אדם שבחכירתו מקרקעין המשמשים לייצור הכנסתו, שחכר אותם לתקופה של פחות מ־49 שנים, ואם היא חכירה שבמועד החכירה רואים אותה כמכירת זכות במקרקעין, כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה)|בחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), התשכ״ג–1963}}, למעט מי שהוא קרוב למחכיר, או מי שהוא והמחכיר בעלי שליטה זה בזה, או שאותו אדם בעל שליטה בשניהם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי חכירה“ – למעט דמי חכירה בשל חכירת קרקע לתקופה של יותר מ־25 שנים שהחוכר משלם בסכום שנקבע מראש, והם אינם מותרים בניכוי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 17|סעיף 17 לפקודה}}; לענין זה, יראו כתקופת החכירה את התקופה המקסימלית שאליה יכולה החכירה להגיע לפי כל זכות שיש לחוכר או לקרובו מכוח הסכם או מכוח זכות בחירה הנתונה לחוכר או לקרובו בהסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחוברים“ – מיתקנים או מבנים שנבנו על השטח החכור או מטעים שנטעו עליו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השקעה במקרקעין חכורים“ – הוצאות שהוציא החוכר לשם בניה או התקנה של המחוברים או לשם נטיעת מחוברים שישארו בבעלות המחכיר בתום תקופת החכירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל שליטה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 32|בסעיף 32(9) לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 76|בסעיף 76 לפקודה}}.

{{ח:סעיף|2|ניכוי דמי חכירה}}
{{ח:ת}} דמי חכירה ששילם חוכר, בין בסכום חד־פעמי ובין בתשלומים, ינוכו מהכנסתו בשיעורים שנתיים שווים במשך תקופת החכירה.

{{ח:סעיף|3|ניכוי השקעה במקרקעין חכורים}}
{{ח:ת}} השקעה במקרקעין חכורים תנוכה מהכנסתו של החוכר, בשיעורים שנתיים שווים, החל מהשנה שבה נסתיימו הבניה, ההתקנה או הנטיעה ועד לגמר תקופת החכירה.

{{ח:סעיף|4|ניכוי בשל השקעה המוחזרת לחוכר}}
{{ח:ת}} נקבע בין המחכיר לחוכר כי בתום תקופת החכירה יוחזר לחוכר שווי המחוברים, יהיה הניכוי בשל ההשקעה במקרקעין החכורים, לפי שיעור הפחת הקבוע על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} לגבי אותו נכס.

{{ח:סעיף|5|ניכוי בשל השקעה שחלק מוחזר לחוכר}}
{{ח:ת}} נקבע בין המחכיר לחוכר כי בתום תקופת החכירה יוחזר לחוכר חלק משווי המחוברים, יהיה הניכוי המותר, בשיעור השווה באחוזים ל־100, פחות החלק המוחזר כפול היתרה לאחר הפחת – מחולק בשנות ההחזקה; לענין זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנות ההחזקה“ – שנות החזקת הנכס מהשנה שבה נסתיימה הבניה, ההתקנה או הנטיעה ועד לגמר החכירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יתרה לאחר פחת“ – 100% פחות שנות ההחזקה, כפול שיעור הפחת לפי {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|תקנות מס הכנסה (פחת), 1941}}.

{{ח:סעיף|5א|קביעת נכס קבוע|תיקון: תש״ס}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה)|חוק התיאומים}} יראו את ההשקעה במקרקעין החכורים כנכס קבוע ואת שיעור הניכוי כאמור בכללים אלה כשיעור פחת שנקבע לנכס קבוע כאמור.

{{ח:סעיף|6|תחולה}}
{{ח:ת}} תחולתם של כללים אלה משנת המס 1975 ואילך.

{{ח:סעיף|7|השם}}
{{ח:ת}} לכללים אלה ייקרא ”כללי מס הכנסה (ניכוי דמי חכירה), תשל״ח–1977“.

{{ח:חתימות|ח׳ בתשרי תשל״ח (20 בספטמבר 1977)}}
* '''גדעון פת'''
שר הבינוי והשיכון
ממלא מקום שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]