חוק רשות פיתוח (העברת נכסים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק רשות פיתוח (העברת נכסים), תש״י–1950}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000001}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״י, 278|חוק רשות פיתוח (העברת נכסים)|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_209516.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ך, 58|חוק מינהל מקרקעי ישראל|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_208975.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 330|תיקון מס׳ 7 לחוק מינהל מקרקעי ישראל|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301074.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 282|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-2218.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פירושים}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס“ כולל מקרקעים ומטלטלים, וכן זכויות וטובות הנאה מכל סוג שהוא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרקע עירונית“ פירושו – מקרקעים הנמצאים בתחומי שטח תכנון עיר, להוציא שטח תכנון גלילי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרקע עוברת לציבור“ פירושו – מקרקעים שאינם קרקע עירונית, וכן קרקע עירונית שהממשלה הכריזה עליה, לצורך חוק זה, כעל מקרקעים מיועדים לשיכון עולים, לשיכון עממי או למטרות פיתוח.

{{ח:סעיף|2|רשות פיתוח}}
{{ח:תת|(א)}} הממשלה רשאית, בצו שיפורסם ברשומות, למנות חבר בני אדם להיות רשות לפיתוח הארץ (בחוק זה ”רשות הפיתוח“).
{{ח:תת|(ב)}} רשות הפיתוח תהווה גוף מאוגד, והיא תהא רשאית להתקשר בחוזים, להחזיק ולרכוש רכוש, ולהיות צד בכל משא ומתן, משפטי או אחר.
{{ח:תת|(ג)}} חדלה רשות הפיתוח מכהן, סמכויותיה, זכויותיה וחובותיה עוברים מאליהם לשר האוצר; נתמנה חבר בני אדם אחר להיות רשות הפיתוח, הסמכויות, הזכויות והחובות האמורים עוברים מאליהם אליו, וכן מרשות פיתוח לרשות פיתוח.

{{ח:סעיף|3|סמכויות|תיקון: תש״ך, תשס״ט, תש״ע}}
{{ח:ת}} בכפוף {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: מקרקעי ישראל|לחוק־יסוד: מקרקעי ישראל}} {{ח:חיצוני|חוק מקרקעי ישראל|ולחוק מקרקעי ישראל, תש״ך–1960}}, מוסמכת רשות הפיתוח –
{{ח:תת|(1)}} לקנות נכסים, לשכרם, לחכרם, להחליפם ולרכשם בדרך אחרת;
{{ח:תת|(2)}} לבנות, להקים, לסול, לשנות, לתקן, להשלים, לשפר, לפתח, לקיים, להחזיק, לנהל, להפעיל ולהסדיר בנינים, דרכים, כבישים, מסילות־ברזל, גשרים, תעלות, מכרות, קווי תחבורה, נמלים, שדות־תעופה, בתי־חרושת, מפעלי השקאה, מפעלי יעור, מפעלי חשמל, מפעלי תחבורה, מפעלי מים, מפעלי התישבות, מפעלי שיכון ומפעלים אחרים;
{{ח:תת|(3)}} לפתח נכסים, להשלימם, להשביחם, למזגם, לנהלם, לעבדם ולהכשירם;
{{ח:תת|(4)}} למכור נכסים, להעבירם בדרך אחרת, להשכירם, להחכירם ולשעבדם; ואולם –
{{ח:תת}} רשות הפיתוח לא תהא רשאית למכור מקרקעי ישראל, כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: מקרקעי ישראל|בחוק־יסוד: מקרקעי ישראל}}, שאינם קרקע עירונית וששטחם עולה על 100 דונם, להעביר את הבעלות בהם בדרך אחרת, להשכירם או להחבירם, אלא באישור מועצת מקרקעי ישראל;
{{ח:תת|(5)}} ללוות ולהלוות כספים, לקבל ולתת אשראי לחובותיהם ולחוזיהם ולערוב של אנשים אחרים;
{{ח:תת|(6)}} לייסד חברות, אגודות שיתופיות, שותפויות וגופים אחרים, להצטרף אליהם, וליזום ולעודד את ייסודם;
{{ח:תת|(7)}} לשמש אפוטרופוס, נאמן, סוכן או מורשה לכל אדם ובכל ענין;
{{ח:תת|(8)}} להעסיק סוכנים, פקידים ושאר עובדים ולקבוע את תנאי שירותם;
{{ח:תת|(9)}} לעשות כל דבר הדרוש לביצוע כל סמכות מסמכויותיה;
{{ח:תת|(10)}} לבצע כל סמכות מסמכויותיה ביחד או בשותפות עם מוסדות המדינה, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, הקרן הקיימת לישראל, רשויות מקומיות, חברות, אגודות שיתופיות וגופים או אנשים אחרים,
{{ח:ת}} כל פעולה לפי סעיף זה תיעשה על ידי רשות מקרקעי ישראל.

{{ח:סעיף|4||תיקון: תש״ך}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|5|תקציב|תיקון: תש״ך}}
{{ח:ת}} תקציבה של רשות הפיתוח ייקבע על פי חוק של הכנסת.

{{ח:סעיף|6|הרשאה למכירה כללית וכו׳}}
{{ח:ת}} על אף האמור בכל חוק אחר, תזכיר התאגדות, תקנות התאגדות, או מסמך אחר, ובלי להתחשב עם כל איסור או הגבלה הנובעים מהם, מותר לכל אדם הזכאי לנכס – ובכלל זה המדינה, רשות מקומית, ממונה על רכוש האויב (כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המסחר עם האויב|בפקודת המסחר עם האויב, 1939}}), האפוטרופוס הכללי (כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק האפוטרופוס הכללי|בפקודת האפוטרופוס הכללי, 1944}}), חברה, אגודה שיתופית, נאמן, מנהל עזבון ואפוטרופוס או אדם אחר המייצג אדם נטול כשרות משפטית – למכור את הנכס, או להעבירו בדרך אחרת, לרשות הפיתוח, ולהתקשר לשם כך בכל הסכם שיידרש.

{{ח:סעיף|7|זכות מצרנות וכו׳ אינה תופסת}}
{{ח:ת}} מכירת נכס מסוג המקרקעים לרשות הפיתוח, או העברת נכס כזה אליה בדרך אחרת, לא תשמש יסוד לכל תביעה לפי ההוראות הכלולות {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין|בשער השלישי לפרק התשיעי של המג׳לה}}, או לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין|הסעיפים 41, 42, 44 ו־45 לחוק הקרקעות העותומני}}, על אף האמור באותן ההוראות.

{{ח:סעיף|8|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ז באב תש״י (31 ביולי 1950).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''יוסף שפרינצק'''
יושב ראש הכנסת
ממלא מקום נשיא המדינה
* '''אליעזר קפלן'''
שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]