חוק להגנת הצומח (נזקי עזים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק להגנת הצומח (נזקי עזים), תש״י–1950}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000728}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״י, 311|חוק להגנת הצומח (נזקי עזים)|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208246.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 662|ביטול|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_501249.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
'''חוק להגנת הצומח (נזקי עזים), תש״י–1950 בוטל ביום כ״ח באייר התשע״ח (13 במאי 2018).'''
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פירושים}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רעייה“ כולל היתר רעייה, גרם רעייה וכן הולכת עזים שלא בדרך ציבורית, והפעל ”רעה“ לכל בניניו יתפרש לפי זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח“ פירושו – אדם ששר החקלאות מינהו להיות מפקח לצורך חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיעור מותר“ פירושו –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי התקופה שמיום היכנס חוק זה לתקפו עד יום כ״ו בסיון תשי״א (30 ביוני 1951) – עז אחת לכל עשרים דונם אדמת בעל, או עז אחת לכל חמישה דונם אדמת שלחין;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי התקופה מיום כ״ז בסיון תשי״א (1 ביולי 1951) ואילך – עז אחת לכל ארבעים דונם אדמת בעל, או עז אחת לכל עשרה דונם אדמת שלחין.

{{ח:סעיף|2|החזקת עזים}}
{{ח:ת}} לא יחזיק אדם עזים ולא ירען אלא בתחומי הקרקע שבחזקתו ובשיעור המותר; אולם מותר להוליך עזים דרך כל קרקע למקום המרעה המותר לפי סעיף זה, אם הסכים לכך בעל הקרקע.

{{ח:סעיף|3|איסור רעייה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}} {{ח:חיצוני|פקודת היערות|ובפקודת היערות}}, לא ירעה אדם עזים –
{{ח:תת|(א)}} באזור מיוחד ליער או באזור יער סגור, כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת היערות|בפקודת היערות}};
{{ח:תת|(ב)}} בכל אזור אחר ששר החקלאות הכריז עליו, באכרזה שפורסמה ברשומות, כאזור אסור ברעיית עזים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמה {{ח:חיצוני|אכרזת הגנת הצומח (נזקי עזים) (אזורים אסורים ברעיית עזים)|אכרזת הגנת הצומח (נזקי עזים) (אזורים אסורים ברעיית עזים), תש״ם–1980}}.}}

{{ח:סעיף|4|היתר החזקת עזים ורעייתן}}
{{ח:ת}} שר החקלאות, או אדם שהורשה לכך על ידיו, רשאי להתיר בכתב החזקת עזים ורעייתן בתנאים שייקבעו בכתב ההיתר.

{{ח:סעיף|5|עזי בית}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}}, מותר להחזיק עזים במספר העולה על השיעור המותר, בתחומי החצר הסמוכה לבית בעליהן כשהן כלואות או קשורות וניזונות בתחומי החצר; שר החקלאות, או אדם שהורשה לכך על ידיו, רשאי להתיר בכתב רעיית העזים האמורות בעונות מסויימות של השנה, אף מחוץ לתחום החצר האמורה אך בתחום הקרקע שבחזקת בעליהן.

{{ח:סעיף|6|סמכות להיכנס}}
{{ח:ת}} מפקח רשאי, בכל עת, להיכנס לתחומי כל קרקע שאינה בית או חצר, ולערוך בה בדיקה, אם יש חשש שעוברים בה על הוראה מהוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|7|סמכות לתפוס}}
{{ח:תת|(א)}} ראה המפקח שמספר עזים בקרקע מסויימת עלה על השיעור המותר ברעייה או בהחזקה, או שראה עז רועה בניגוד להוראות חוק זה, רשאי הוא לתפוס עזים עד המספר העולה על השיעור המותר, או את העז הרועה בניגוד להוראות חוק זה, הכל לפי הענין, ולמכרן במחיר שייקבע על ידי מי שנתמנה לכך על ידי שר החקלאות, במינוי שנתפרסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} בשעת התפיסה יתן המפקח למחזיק העזים קבלה על העזים שתפס.

{{ח:סעיף|8|עבירות וענשים}}
{{ח:תת|(א)}} העובר על הוראה מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|או 3}}, או על תנאי שהותנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, דינו – מאסר עד ששה חדשים או קנס עד מאה וחמישים לירות, או שני העונשים כאחד.
{{ח:תת|(ב)}} אדם שנתפסו עזיו על פי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, ונתחייב בדין על עבירה על פי סעיף קטן (א), יצווה בית המשפט שמחיר העזים האמורות, כולו או מקצתו, יוחזר לבעל העזים או יוחרם; במקרה שהעזים לא נמכרו לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, ייקבע מחירם על ידי בית המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} לא יעיין בית המשפט בתביעה פלילית על עבירה לפי סעיף קטן (א), שהוגשה נגד אדם שנתפסו עזיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, אם לא הוגש המשפט תוך שלושה חדשים מיום שנתפסו העזים.

{{ח:סעיף|9|תמורה}}
{{ח:תת|(א)}} נתפסו עזים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, ולא הוגשה נגד בעליהם תביעה פלילית על עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(א)}} תוך שלושה חדשים מיום שנתפסו העזים – תוחזר תמורתן לבעל העזים.
{{ח:תת|(ב)}} בעל העזים רשאי לתבוע את תמורתן בבית משפט השלום שבתחום שיפוטו נתפסו העזים.
{{ח:תת|(ג)}} לא יעיין בית משפט בתביעה לפי סעיף קטן (ב) אלא אם –
{{ח:תתת|(1)}} לא הוגשה נגד בעל העזים תביעה פלילית על עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(א)}} תוך שלושה חדשים מיום שנתפסו העזים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}; או
{{ח:תתת|(2)}} הוגשה נגד בעל העזים תביעה פלילית כאמור והוא לא חוייב בדין.
{{ח:תת|(ד)}} לא יעיין בית משפט בתביעה לפי סעיף קטן (ב), אלא אם הוגשה תוך שנה מיום שנתפסו העזים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}.

{{ח:סעיף|10|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר החקלאות ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו, ובכלל זה תקנות להסדר רישום עזים ולהסדר החזקתן של עזים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות להגנת הצומח (נזקי עזים – מכירה)|תקנות להגנת הצומח (נזקי עזים – מכירה), תשל״ח–1977}}.}}

{{ח:סעיף|11|תחילת תוקף}}
{{ח:ת}} תקפו של חוק זה הוא מיום כ״ג בטבת תשי״א (1בינואר 1951).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ז באב תש״י (10 באוגוסט 1950).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''דב יוסף'''
שר החקלאות
* '''יוסף שפרינצק'''
יושב ראש הכנסת
ממלא מקום נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]