חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, תשל״ה–1975}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001163}} {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ה, 234|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209261.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 7|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317779.pdf}}, {{ח:תיבה|175|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317781.pdf}}, {{ח:תיבה|XVI|ת״ט}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 49|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209259.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ם, 69|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209256.pdf}}, {{ח:תיבה|188|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209254.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ג, 42|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_209252.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ה, 16|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210249.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 16|תיקון מס׳ 3 לחוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210426.pdf}}, {{ח:תיבה|44|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210678.pdf}}, {{ח:תיבה|58|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_ec_317471.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 2|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210801.pdf}}, {{ח:תיבה|96|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210683.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 44|תיקון מס׳ 9|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211701.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 83|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211073.pdf}}, {{ח:תיבה|111|חוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211100.pdf}}, {{ח:תיבה|325|חוק יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (תיקוני חקיקה והוראות שונות)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211177.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 386|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_ec_317857.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 206|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211666.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 13|חוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש משותף בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211450.pdf}}, {{ח:תיבה|286|חוק ביטוח רכב ופיצוי נפגעי תאונות דרכים (מבטח משטחי האחריות האזרחית הפלסטינית) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211531.pdf}}, {{ח:תיבה|316|תיקון לחוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש משותף בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211544.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 58, 48|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300220.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 111, 111|תיקון מס׳ 2 לחוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300313.pdf}}, {{ח:תיבה|228|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300363.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 142|חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299603.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 123|חוק הנהיגה הספורטיבית|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299729.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 198|תיקון מס׳ 20|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300639.pdf}}, {{ח:תיבה|610|תיקון מס׳ 21|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300831.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 65|תיקון מס׳ 29 לחוק ההוצאה לפועל|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300665.pdf}}, {{ח:תיבה|192|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301061.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 44|תיקון מס׳ 24|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306592.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 718|תיקון מס׳ 25|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_338808.pdf}}, {{ח:תיבה|1262|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_348687.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 260|חוק השכר הממוצע (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_593950.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 75|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611567.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 159|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}, {{ח:תיבה|1491|תיקון מס׳ 13 לחוק הגנת הפרטיות|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4810658.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: אחריות}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: פיצויים על נזקי גוף}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תשלומים תכופים}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: שונות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשל״ו, תשמ״ג, תשמ״ה, תשנ״א, תשנ״ה, תשנ״ה־2, תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשנ״ח־3}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאונת דרכים“ – מאורע שבו נגרם לאדם נזק גוף עקב שימוש ברכב מנועי למטרות תחבורה; יראו כתאונת דרכים גם מאורע שאירע עקב התפוצצות או התלקחות של הרכב, שנגרמו בשל רכיב של הרכב או בשל חומר אחר שהם חיוניים לכושר נסיעתו, אף אם אירעו על־ידי גורם שמחוץ לרכב, וכן מאורע שנגרם עקב פגיעה ברכב שחנה במקום שאסור לחנות בו או מאורע שנגרם עקב ניצול הכוח המיכני של הרכב, ובלבד שבעת השימוש כאמור לא שינה הרכב את ייעודו המקורי; ואולם לא יראו כתאונת דרכים מאורע שאירע כתוצאה ממעשה שנעשה במתכוון כדי לגרום נזק לגופו או לרכושו של אותו אדם, והנזק נגרם על ידי המעשה עצמו ולא על ידי השפעתו של המעשה על השימוש ברכב המנועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נזק גוף“ – מוות, מחלה, פגיעה או ליקוי גופני, נפשי או שכלי, לרבות פגיעה בהתקן הדרוש לתפקוד אחד מאברי הגוף שהיה מחובר לגוף הנפגע בעת אירוע תאונת הדרכים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שימוש ברכב מנועי“ – נסיעה ברכב, כניסה לתוכו או ירידה ממנו, החנייתו, דחיפתו או גרירתו, טיפול־דרך או תיקון־דרך ברכב, שנעשה בידי המשתמש בו או בידי אדם אחר שלא במסגרת עבודתו, לרבות הידרדרות או התהפכות של הרכב או התנתקות או נפילה של חלק מהרכב או מטענו תוך כדי נסיעה וכן הינתקות או נפילה כאמור מרכב עומד או חונה, שלא תוך כדי טיפולו של אדם ברכב במסגרת עבודתו ולמעט טעינתו של מטען או פריקתו, כשהרכב עומד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נפגע“ – אדם שנגרם לו נזק גוף בתאונת דרכים, למעט אם נגרם מפגיעת איבה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש״ל–1970}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת הביטוח“ – {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי) [נוסח חדש], תש״ל–1970}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבטח“ – כמשמעו {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|בפקודת הביטוח}}, לרבות מי שפטור מחובת ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 4|סעיפים 4 עד 6 לפקודת הביטוח}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מנועי“ או ”רכב“ – רכב הנע בכוח מיכני על פני הקרקע ועיקר יעודו לשמש לתחבורה יבשתית, לרבות רכבת, טרקטור, מכונה ניידת הכשירה לנוע בכוח מיכני בכביש ורכב נגרר או נתמך על ידי רכב מנועי, ולמעט כסא גלגלים, עגלת נכים ומדרגות נעות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ישראלי“ – אדם הרשום במרשם האוכלוסין המתנהל לפי {{ח:חיצוני|חוק מרשם האוכלוסין|חוק מרשם האוכלוסין, התשכ״ה–1965}}, וכן מי שבידו אשרה לישיבת ארעי לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|חוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזור“, ”ההסכם“, ”שטחי האחריות הפלסטינית“, ”מבטח מהאזור“ ו”מבטח משטחי האחריות האזרחית הפלסטינית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|בפקודת הביטוח}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזורים“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית|בחוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית, התשנ״ה–1995}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נוסע יוצא“, ”נוסע נכנס“, ”עובד“ ו־”שדה התעופה“ – {{ח:הערה|(פקעו).}}

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: אחריות}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: פיצויים על נזקי גוף|תיקון: תשמ״ט־2}}

{{ח:סעיף|2|אחריות נוהג ברכב|תיקון: תשנ״ה, תשנ״ה־2, תשנ״ה־3, תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשנ״ח־3, תשס״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} המשתמש ברכב מנועי (להלן – הנוהג) חייב לפצות את הנפגע על נזק גוף שנגרם לו בתאונת דרכים שבה מעורב הרכב.
{{ח:תת|(א1)}} הנוהג ברכב ישראלי חייב לפצות נפגע שהוא ישראלי או תייר חוץ על נזק גוף שנגרם לו בתאונת דרכים שבה מעורב הרכב אף אם התאונה אירעה באזור או בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית או באזורים ויראו את התאונה כאילו אירעה בישראל;
{{ח:תת}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תייר חוץ“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק שרותי תיירות|בחוק שרותי תיירות, התשל״ו–1976}} למעט תושב האזור או תושב שטחי האחריות האזרחית הפלסטינית ובלבד שהוא נפגע במהלך סיור כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק שרותי תיירות|בחוק האמור}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רכב ישראלי“ – רכב הרשום בישראל או החייב ברישום בישראל לפי כל דין, או רכב שאינו חייב ברישום שבעליו הוא ישראלי.
{{ח:תת|(א2)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ב)}} היה השימוש ברכב על פי התר מאת בעל הרכב או המחזיק בו, תחול האחריות גם על מי שהתיר את השימוש.
{{ח:תת|(ב1)|(1)}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א), (א1) ו־(ב), חובתו של הנוהג, וכן של מי שהתיר את השימוש ברכב כאמור בסעיף קטן (ב), לפצות את הנפגע, לא תחול לגבי נפגע שהוא תושב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}} (להלן – חוק ביטוח בריאות ממלכתי), בשל שירותי בריאות הכלולים {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#תוספת 2|בתוספת השניה}} או בצו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 8|סעיף 8(ז) לחוק האמור}}, ובלבד שהנפגע זכאי להם לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|אותו חוק}}.
{{ח:תתת|(2)}} אין באמור בפסקה (1), כדי לגרוע מהחובה לפצות נפגע שהוא תושב בתקופת המתנה לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 58|סעיף 58 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}, חייל {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|שחוק ביטוח בריאות ממלכתי}} אינו חל עליו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 55|סעיף 55 לחוק האמור}}, או מי שזכאי בשל הפגיעה לגמלה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרק ה׳ לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.
{{ח:תת|(ג)}} האחריות היא מוחלטת ומלאה, ואין נפקא מינה אם היה או לא היה אשם מצד הנוהג ואם היה או לא היה אשם או אשם תורם של אחרים.

{{ח:סעיף|3|תאונה שבה מעורבים מספר כלי רכב|תיקון: תשמ״ה, תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בתאונת דרכים שבה היו מעורבים מספר כלי רכב, תחול על כל נוהג האחריות לנזקי הגוף של מי שנסע בכלי הרכב שלו.
{{ח:תת|(ב)}} נפגע אדם מחוץ לכלי הרכב בתאונת דרכים שבה היו מעורבים מספר כלי רכב, יהיו הנוהגים חייבים כלפיו יחד ולחוד; בינם לבין עצמם ישאו בנטל החיוב בחלקים שווים; לענין חלוקת החבות בין הנוהגים לפי סעיף קטן זה, רואים כלי רכב כמעורב בתאונת דרכים אם בעת התאונה היה מגע בינו לבין כלי רכב אחר או בינו לבין הנפגע.
{{ח:תת|(ג)}} אירעה תאונת דרכים שבה היו מעורבים אופנוע אחד או יותר ורכב אחר אחד או יותר שאינו אופנוע, ישלמו המבטחים של הרכב האחר למבטחים של האופנוע, 75% מהפיצויים על נזקי גוף שהמבטחים של האופנוע חייבים בתשלומם עקב התאונה, למעט חבות לפי סעיף קטן (ב); המבטחים של הרכב האחר יהיו חייבים יחד ולחוד כלפי המבטחים של האופנוע, ובינם לבין עצמם יישאו בנטל החיוב בחלקים שווים; לעניין חלוקת החבות בין הנוהגים לפי סעיף קטן זה, יחולו הוראות הסיפה של סעיף קטן (ב); בסעיף קטן זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אופנוע“ – רכב מנועי בעל שני גלגלים המורכבים זה אחרי זה, בין אם חובר אליו רכב צדי ובין אם לאו, לרבות קטנוע ותלת־אופנוע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תלת־אופנוע“ – רכב מנועי הנע על שלושה גלגלים ואשר סווג ברישיונו כתלת־אופנוע או תלת־קטנוע ובלבד שמשקלו העצמי אינו עולה על 400 ק״ג.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, רשאי, בצו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לשנות את יחס חלוקת החבות כאמור ברישה של סעיף קטן (ג), ובלבד שחלפו שנתיים ממועד התחילה של הסעיף הקטן האמור.

{{ח:סעיף|4|תרופה על נזק גוף|תיקון: תשל״ח, תשמ״ה, תשמ״ט־2, תשפ״א, תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} על זכותו של נפגע לפיצוי על נזק גוף יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 19|סעיפים 19 עד 22}}, {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 76|76 עד 83}}, {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 86|86}}, {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 88|88}} {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 89|ו־89 לפקודת הנזיקין [נוסח חדש]}} (להלן – פקודת הנזיקין), ואולם –
{{ח:תתת|(1)}} בחישוב הפיצויים בשל אבדן השתכרות ואבדן כושר השתכרות לא תובא בחשבון הכנסה העולה על שילוש השכר הממוצע במשק (להלן – הכנסה מרבית); היה שיעור אבדן השתכרותו ואבדן כושר השתכרותו של הנפגע פחות ממאה אחוזים, תופחת גם ההכנסה המרבית שתובא בחשבון בחישוב הפיצויים, בשיעור שבו פחת ממאה אחוזים;
{{ח:תתת}} לענין פסקה זו, ”השכר הממוצע במשק“ – השכר הממוצע במשק לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה או השכר הממוצע כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}, כפי שהם ערב קביעת הפיצוי, הכל לפי הגבוה יותר;
{{ח:תתת|(2)}} היו הפיצויים האמורים פטורים ממס הכנסה יחושבו הפסדי הנפגע לענין פיצויים אלה לפי הכנסתו לאחר ניכוי מס הכנסה החל עליה בעת קביעתם, ובלבד שההפחתה בשל ניכוי המס כאמור לא תעלה על 25 אחוזים מן ההכנסה שלפיה יחושבו פיצויים אלה;
{{ח:תתת|(3)}} הפיצויים בשל הנזק שאינו נזק ממון לא יעלו על מאה אלף לירות; שר המשפטים, בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי להגדיל סכום זה.
{{ח:תת|(ב)}} הסכום המקסימלי לפי סעיף קטן (א)(3) יהיה צמוד למדד המחירים לצרכן מיום תחילת חוק זה או מיום הגדלת הסכום, לפי הענין; שר המשפטים רשאי, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, לקבוע בתקנות מבחנים לחישוב הפיצויים האמורים באותה פסקה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים (חישוב פיצויים בשל נזק שאינו נזק ממון)|תקנות הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים (חישוב פיצויים בשל נזק שאינו נזק ממון), תשל״ו–1976}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט רשאי ליתן פסק דין על דרך הפשרה לענין זכותו של נפגע לפיצוי לפי חוק זה, אם בעלי הדין הסכימו לתת לבית המשפט סמכות כאמור; פסק הדין יהיה ניתן לערעור ככל פסק דין אחר.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תשלומים תכופים|תיקון: תשמ״ט־2}}

{{ח:סעיף|5|תשלום תכוף|תיקון: תשל״ו, תשמ״ט־2, תשנ״ה, תשס״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק ב|בפרק זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תלויים“ – מי שזכאי לפיצויים לפי {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין#סעיף 78|סעיף 78 לפקודת הנזיקין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דרישה“ – כפי שנקבע בתקנות.
{{ח:תת|(ב)}} מי שחייב בפיצויים לפי חוק זה ישלם, כחלק מהם, לנפגע או למי מהתלויים בו, תוך 60 ימים מקבלת דרישתו בכתב –
{{ח:תתת|(1)}} הוצאות שהוציא הנפגע לצרכי ריפויו, לרבות הוצאות אישפוז בבית חולים;
{{ח:תתת|(2)}} תשלומים חדשיים שיהיה בהם כדי לספק, עד להחלטה הסופית בענין הפיצויים, את צרכי ריפויו של הנפגע וסיעודו ואת צרכי מחייתו ומחיית בני משפחתו שפרנסתם עליו או את צרכי מחייתם של התלויים בו, לפי הענין; התשלומים לצרכי מחיה ייקבעו תוך התחשבות בהכנסתו של הנפגע עובר לתאונת הדרכים, ובלבד שאם הכנסתו עלתה על ההכנסה המרבית תילקח בחשבון ההכנסה המרבית בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה יחולו גם על מבטח שביטח חבות לפי חוק זה, לרבות ביטוח כאמור {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 3|בסעיף 3(א)(2)}} {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 3|ובסעיף 3(ד) לפקודת הביטוח}}.
{{ח:תת|(ד)}} תשלום לפי פסקאות (1) או (2) של סעיף קטן (ב) ייקרא להלן ”תשלום תכוף“.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} חובת התשלום לפי סעיף קטן (ב)(1) לא תחול לגבי נפגע שהוא תושב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}, לגבי הוצאות בשל שירותי בריאות הכלולים {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#תוספת 2|בתוספת השניה}} או בצו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 8|סעיף 8(ז) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}, ובלבד שהנפגע זכאי להם לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|אותו חוק}}.
{{ח:תתת|(2)}} אין באמור בפסקה (1), כדי לגרוע מחובת התשלום כאמור לגבי נפגע שהוא תושב בתקופת המתנה לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 58|סעיף 58 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}, חייל {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|שחוק ביטוח בריאות ממלכתי}} אינו חל עליו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 55|סעיף 55 לחוק האמור}}, או מי שזכאי בשל הפגיעה לגמלה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרק ה׳ לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|5א|בקשה לתשלום תכוף לבית המשפט|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} עברו 60 ימים מיום שהוגשה לחייב דרישה לתשלום לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} והדורש לא קיבלו, רשאי הוא להגיש לבית המשפט בקשה לתשלום תכוף, אף בנפרד מהתביעה ליתר הפיצויים בשל אותה תאונת דרכים (להלן – התביעה העיקרית).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|בחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, תוגש בקשה לתשלום תכוף לבית משפט השלום שיש לו סמכות מקומית לדון בענין, אולם אם הוגשה כבר התביעה העיקרית לבית משפט שלום פלוני או לבית משפט מחוזי, תוגש לאותו בית משפט גם הבקשה לתשלום תכוף.

{{ח:סעיף|5ב|החלטת בית־המשפט|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} סבר בית המשפט כי לכאורה זכאי המבקש לפיצויים לפי חוק זה, רשאי הוא להחליט שישולם לו תשלום תכוף; בהחלטה כאמור יקבע בית המשפט את המועד האחרון להגשת התביעה העיקרית (להלן – המועד האחרון), אולם אין בקביעה כאמור כדי לפגוע בהוראות {{ח:חיצוני|חוק ההתישנות#סעיף 5|סעיף 5 לחוק ההתישנות, התשי״ח–1958}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא הגיש המבקש את התביעה העיקרית עד המועד האחרון, יופסק התשלום התכוף מאותו מועד; הגיש המבקש את התביעה העיקרית וביטלה לאחר מכן, יופסק התשלום התכוף מיום ביטול התביעה.

{{ח:סעיף|5ג|החלטה בבקשה אינה מעשה בית דין|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}} החלטת בית המשפט בבקשה לתשלום תכוף לא תהווה מעשה בית דין לגבי התביעה העיקרית.

{{ח:סעיף|5ד|ריבית פיגורים|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}} חייב שלא שילם תשלום תכוף על־פי דרישה במועד, ישלם על הסכום שהושהה תוספת הפרשי הצמדה וריבית צמודה בשיעור של 12% לשנה, שיחושבו החל במועד האמור עד יום התשלום בפועל, זולת אם מצא בית־המשפט נסיבות המצדיקות שיעור ריבית נמוך מזה.
{{ח:ת}} בסעיף זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מועד“ –
{{ח:תתת|(1)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ב)(1)}} – 60 ימים מקבלת הדרישה;
{{ח:תתת|(2)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ב)(2)}} – היום שקבע בית המשפט כמועד התשלום החודשי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרשי הצמדה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}.

{{ח:סעיף|5ה|סייגים לענין בקשה|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} נתן בית המשפט החלטה בבקשה לתשלום תכוף, לא ייזקק לבקשה נוספת לתשלום תכוף או לבקשה בדבר שינויה של ההחלטה הקודמת, אלא אם כן עברו ששה חדשים מיום שניתנה ההחלטה הקודמת והנסיבות השתנו במידה המצדיקה מתן החלטה חדשה; בקשה להחלטה נוספת או בקשה לשינוי החלטה קודמת שיש להגישה לבית משפט שלום תוגש לאותו בית משפט שבו הוגשה הבקשה הקודמת.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפסוק בית המשפט תשלום תכוף בעד תקופה העולה על שנתיים מיום קרות תאונת הדרכים שבגינה הוגשה הבקשה לתשלום תכוף.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט רשאי, מטעמים שיירשמו, לשנות את התקופות הקבועות בסעיפים קטנים (א) ו־(ב).

{{ח:סעיף|5ו|תקנות|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות –
{{ח:תת|(1)}} סדר דין מיוחד בבקשה לתשלום תכוף;
{{ח:תת|(2)}} הגדרות של ”צרכי מחייה“ ו”צרכי סיעוד“ לענין {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ב)(2)}}.

{{ח:סעיף|5ז|זכות חזרה בתשלום תכוף|תיקון: תשמ״ט־2, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 5ב|בסעיף 5ב(ב)}}, וכן אם נדחתה התביעה העיקרית לאחר שהנתבע כבר שילם לתובע תשלום תכוף, יהא הנתבע זכאי להחזר התשלום מאת אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} התובע;
{{ח:תתת|(2)}} מי שאחראי לנזק לפי כל דין;
{{ח:תתת|(3)}} הקרן כמשמעותה {{ח:פנימי|פרק ג|בפרק ג׳}} (להלן – הקרן);
{{ח:תת}} הוא הדין לענין סכום ששילם הנתבע לתובע כתשלום תכוף, והעולה על הסכום שנפסק לטובתו בתביעה העיקרית.
{{ח:תת|(ב)}} שילמה הקרן לתובע תשלום תכוף כאמור בסעיף קטן (א) או החזירה תשלום כאמור לנתבע, תהא לה זכות חזרה על התובע או על מי שאחראי לנזק לפי כל דין, וחבותם כלפיה על פי חוק זה תהא ביחד ולחוד; לענין תקופת ההתישנות בתביעות לפי סעיף קטן זה, יראו את היום שבו שולם או הוחזר תשלום כאמור כיום שבו נולדה עילת התובענה.
{{ח:תת|(ג)}} החזירה הקרן לנתבע תשלום לפי סעיף קטן (א), חייב הנתבע להושיט לה כל עזרה שתבקש ולנקוט כל פעולה סבירה כדי לסייע לה במימוש זכותה לפי סעיף קטן (ב), ולא יעשה כל פעולה העלולה לפגוע בזכות האמורה או למנוע בעד מימושה.
{{ח:תת|(ד)}} כספים שיש להחזירם לפי סעיף קטן (א) ו־(ב) יוחזרו בתוספת ריבית שקלית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|החוק האמור}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: שונות|תיקון: תשמ״ט־2}}

{{ח:סעיף|6|תשלומים עיתיים}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, לקבוע בתקנות –
{{ח:תת|(1)}} סמכות בית המשפט לפסוק, שהפיצויים בשל הפסד כושר השתכרות והוצאות מתמשכות, כולם או מקצתם, ישולמו בתשלומים עיתיים שיהיו צמודים למדד המחירים לצרכן;
{{ח:תת|(2)}} מקרים שבהם רשאי הנפגע לבקש הגדלת התשלומים שנפסקו;
{{ח:תת|(3)}} זכותם של תלויים בנפגע שנפטר לאחר שנפסקו לו תשלומים עיתיים.

{{ח:סעיף|6א|מומחה רפואי|תיקון: תשמ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, הוראות בדבר מינוי מומחה אשר יחווה דעתו בענין הנכות הרפואית של נפגע, או בכל נושא רפואי אחר, לרבות דרכי שיקומו של הנפגע, ובדבר סמכויותיו וחובותיו של המומחה.
{{ח:תת|(ב)}} מונה מומחה כאמור בסעיף קטן (א), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעלי דין יהיו רשאים להזמין את המומחה לבית־המשפט לחקירה, אולם לא יהיו רשאים להביא עדות נוספת של מומחה לענין הנדון אלא ברשות בית המשפט מטעמים מיוחדים שיירשמו;
{{ח:תתת|(2)}} כל צד יהיה רשאי להפנות אל המומחה, בכתב, שאלות הבהרה לחוות הדעת שנתן;
{{ח:תתת|(3)}} בית המשפט יקבע את שכרו של המומחה, והוא ישולם בידי בעלי הדין או אחד מהם, כפי שיורה בית המשפט.

{{ח:סעיף|6ב|קביעת דרגת נכות לפי חוק אחר|תיקון: תשמ״ה}}
{{ח:ת}} נקבעה על פי כל דין דרגת נכות לנפגע בשל הפגיעה שנגרמה לו באותה תאונת דרכים, לפני שמיעת הראיות בתביעה לפי חוק זה, תחייב קביעה זאת גם לצורך התביעה על פי חוק זה; ואולם בית המשפט יהיה רשאי להתיר לבעל דין בתביעה לפי חוק זה, להביא ראיות לסתור את הקביעה האמורה, אם שוכנע שמן הצדק להתיר זאת מטעמים מיוחדים שיירשמו.

{{ח:סעיף|7|הגבלת זכאותם של נפגעים|תיקון: תשל״ו, תשמ״ט־2, תשס״ט}}
{{ח:ת}} נפגעים אלה אינם זכאים לפיצויים לפי חוק זה:
{{ח:תת|(1)}} מי שגרם לתאונה במתכוון;
{{ח:תת|(2)}} מי שנהג ברכב תוך הפרת {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק יא סימן ה1|החוק לתיקון דיני העונשין (שימוש ברכב ללא רשות), תשכ״ד–1964}}, וכן מי שהיה מצוי ברכב ביודעו שנוהגים בו כאמור;
{{ח:תת|(3)}} מי שנהג ברכב כשאין לו רשיון לנהוג בו, למעט רשיון שפקע מחמת אי תשלום אגרה או מחמת הגבלה שהוטלה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#פרק ו1|פרק ו׳1 לחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}};
{{ח:תת|(4)}} מי שהרכב שימש לו, או סייע בידו, לביצוע פשע;
{{ח:תת|(5)}} מי שנהג ברכב ללא ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}}, או כשהביטוח שהיה לו לא כיסה את שימושו ברכב;
{{ח:תת|(6)}} בעל הרכב או המחזיק בו, שהתיר לאחר לנהוג ברכב כשאין לו ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}} או כשהביטוח שיש לו אינו מכסה את החבות הנדונה ושנפגע בתאונת דרכים שאירעה באותה נהיגה, בין בהיותו ברכב ובין מחוצה לו.

{{ח:סעיף|7א|זכאותו של נוהג בהיתר לתבוע פיצויים|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7(5)}}, מי שנפגע כשנהג ברכב בהיתר מאת בעליו או מאת המחזיק בו, ללא ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}}, או כשהביטוח אינו מכסה את שימושו ברכב, והוא לא ידע על כך ובנסיבות הענין גם לא היה סביר שיידע, יהא זכאי לתבוע פיצויים מן הקרן כפי שזכאי לכך נפגע לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12(ב)}}.

{{ח:סעיף|7ב|זכאותם של תלויים לתבוע פיצויים|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}} תלויים בנפגע יהיו זכאים לתבוע פיצויים לפי חוק זה גם אם הנפגע עצמו לא היה זכאי לכך לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, ואם היו תלויים במי שנפגע כשנהג ללא ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}} או כשהביטוח אינו מכסה את החבות הנדונה, יהיו זכאים לתבוע כאמור מן הקרן.

{{ח:סעיף|8|ייחוד העילה|תיקון: תשמ״ט, תשנ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מי שתאונת דרכים מקנה לו עילת תביעה על פי חוק זה, לרבות תביעה על פי ביטוח כאמור {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 3|בסעיף 3(א)(2)}} {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 3|ובסעיף 3(ד) לפקודת הביטוח}}, לא תהיה לו עילת תביעה על פי {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין}} בשל נזק גוף, זולת אם נפגע בתאונה שנגרמה על־ידי אדם אחר במתכוון.
{{ח:תת|(ב)}} מי שאלמלא הוראות {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיף 22(ב)}}, היתה תאונת דרכים מקנה לו עילת תביעה כאמור בסעיף קטן (א), דינו לענין הוראות סעיף זה, כדין מי שיש לו עילת תביעה על פי חוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראת סעיף קטן (א) כדי לגרוע מתביעה על פי {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין}} של מי שאין לו עילת תביעה על פי חוק זה.

{{ח:סעיף|9|זכות חזרה|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} מי ששילם פיצויים המגיעים לפי חוק זה לא תהא לו זכות חזרה על אדם אחר החייב בפיצויים לפי חוק זה זולת הזכות לחזור על אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מי שאינו זכאי לפיצויים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}};
{{ח:תתת|(2)}} מי שאין לו ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}} או שהביטוח שיש לו אינו מכסה את החבות הנדונה, למעט מי שהיה לו ביטוח שנתי שתקפו פג תוך 30 יום לפני התאונה;
{{ח:תתת|(3)}} בעל הרכב או המחזיק בו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7א|בסעיף 7א}}.
{{ח:תת|(ב)}} חבותו של מי שחוזרים עליו לפי סעיף קטן (א), תהיה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין}}.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לפגוע בזכות החזרה של מעורבים בתאונה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ב)}} בינם לבין עצמם.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים}}

{{ח:סעיף|10|הקמת הקרן|תיקון: תשמ״ט־2}}
{{ח:ת}} מוקמת בזה קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים.

{{ח:סעיף|11|הקרן – תאגיד מבוקר}}
{{ח:ת}} הקרן תהא תאגיד, כשר לכל חובה, זכות ופעולה משפטית; היא תהא גוף מבוקר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מבקר המדינה#סעיף 9|בסעיף 9(2) לחוק מבקר המדינה, תשי״ח–1958 [נוסח משולב]}}.

{{ח:סעיף|12|תפקיד הקרן|תיקון: תש״ם, תשנ״ג, תשנ״ה, תשנ״ה־2, תשנ״ה־3, תשנ״ו, תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשנ״ח־3, תשע״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} תפקידה של הקרן היא לפצות נפגע הזכאי לפיצויים לפי חוק זה ואין בידו לתבוע פיצויים מאת מבטח מחמת אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנוהג האחראי לפיצויים אינו ידוע;
{{ח:תתת|(2)}} אין לנוהג ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}} או שהביטוח שיש לו אינו מכסה את החבות הנדונה; הוראה זו לא תחול לגבי נפגע שאינו ישראלי אשר נהג ברכב המכוסה בכרטיס ביטוח רכב בין־לאומי לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}};
{{ח:תתת|(2א)}} למבטח מונה מנהל מורשה לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#סעיף 68|סעיף 68(א)(3) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}} (להלן – מנהל מורשה), בהוראת הממונה על שוק ההון ביטוח וחיסכון כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|בחוק האמור}} (להלן – הממונה), בשל כך שהמבטח אינו יכול לקיים התחייבויותיו, ושר האוצר, לפי המלצת הממונה, אישר כי מן הראוי שהקרן תפעל לפי סעיף זה;
{{ח:תתת|(3)}} המבטח נמצא בפירוק.
{{ח:תת|(ב)}} במקרים המנויים בסעיף קטן (א) זכאי הנפגע לקבל פיצויים מהקרן כשם שהיה זכאי לקבל ממבטח וכן חייבת הקרן לשלם לבית החולים את הוצאות הטיפול בנפגע כשם שמבטח חייב לשלמן לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 28|סעיף 28 לפקודת הביטוח}}.
{{ח:תת|(ג)}} הקרן רשאית לסייע למימון פעולותיה של קרן שתפקידה לפצות, במקרים כאמור בסעיף קטן (א), נפגע שפגיעתו אירעה באזור; הסכם בדבר סיוע כאמור טעון אישור שר האוצר בהתייעצות עם שר המשפטים ושר התחבורה.
{{ח:תת|(ד)}} אירעה תאונת דרכים באזור או בשטחי האחריות הפלסטינית או באזורים, תפצה הקרן נפגע שאינו ישראלי הזכאי לפיצויים ואין בידו לתבוע פיצויים מאת מבטח מן הטעמים המנויים בפסקאות (2א) ו־(3) של סעיף קטן (א); הפיצוי יהיה בהתאם לדין החל במקום התאונה, ולקרן יהיו הזכויות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 12א|בסעיפים 12א}} {{ח:פנימי|סעיף 12ב|ו־12ב}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ד1)|(1)}} הגיש נפגע, שהוא ישראלי, לבית משפט בישראל תביעה או בקשה לתשלום תכוף (להלן – התביעה) נגד מבטח משטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, נגד הקרן הפלסטינית כמשמעותה בהסכם, או נגד המועצה הפלסטינית (להלן – הנתבע), בשל תאונת דרכים שאירעה בישראל, באזור או בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית והנתבע לא הגיש כתב הגנה לאחר שנמסר לו כתב התביעה כדין, או חדל מלהתגונן, יורה בית המשפט על המצאת כתב התביעה לקרן והיא תודיע על כך למועצה הפלסטינית או למי שהיא הסמיכה לענין זה; לא הגיש הנתבע כתב הגנה או לא הודיע על חידוש הגנתו, לפי הענין, בתוך שלושים ימים מיום שנמסרה הודעה כאמור, תנהל הקרן את ההגנה בתביעה ותפצה את הנפגע בהתאם לפסק הדין שיינתן בה; הפיצוי יהיה בהתאם לדין החל במקום התאונה ובשיעור שחל שם.
{{ח:תתת|(2)}} המדינה תשפה את הקרן בשל הוצאות ותשלומים ששילמה הקרן בשל התביעה, והיא רשאית לקזזם מן הסכומים המועברים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)#סעיף 12|בסעיף 12 לחוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ״ה–1994}}, ויראו אותם לכל ענין, לרבות לענין ערבות המועצה לפי ההסכם, כתשלום בשל פסק דין נגד הנתבע שאין עליו עוד ערעור.
{{ח:תת|(ה)}} הקרן תשלם לנפגע שהוא ישראלי אשר נפגע בתאונת דרכים שאירעה באזור או בשטחי האחריות הפלסטינית או באזורים, ואשר החבות לגביה אינה מכוסה בפוליסה שהוציא מבטח, השלמת פיצויים בסכום ההפרש שבין הפיצויים שהיה זכאי להם אילו אירעה התאונה בישראל, לבין הפיצויים שהוא זכאי לקבל לפי הדין במקום התאונה; הקרן רשאית לשלם לבית חולים את הוצאות הטיפול בנפגע כאמור, כשם שמבטח חייב לשלמן לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 28|סעיף 28 לפקודת הביטוח}}.
{{ח:תת|(ו)}} הקרן רשאית לייצג נפגע, שהוא ישראלי, בהתאם לייפוי כוח שנתן לה, במשא ומתן עם מבטח מהאזור או משטחי עזה ויריחו או עם קרן באזור או בשטחי עזה ויריחו, או בהליכים משפטיים נגדם, וכן רשאית היא להצטרף להליכים משפטיים כאמור אם יש לה ענין בתוצאותיהם.
{{ח:תת|(ז)}} שר האוצר רשאי לקבוע כללים בכל הנוגע למילוי תפקידי הקרן על פי ההסכם ולהוראות סעיפים קטנים (ד) עד (ו).

{{ח:סעיף|12א|הקרן כנושה|תיקון: תשמ״ה, תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} חלה על הקרן חבות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12(א)(2א)}}, יראו את הקרן כנושה של המבטח, או של המפרק אם מונה מפרק למבטח, לגבי סכום החבות.
{{ח:תת|(ב)}} חלה על הקרן חבות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12(א)(3)}}, יראו את הקרן, כלפי המפרק, כנושה של המבטח לגבי סכום החבות.

{{ח:סעיף|12ב|זכויות הקרן בפירוק|תיקון: תשמ״ה, תשנ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} היה מבטח, שמונה לו מנהל מורשה או שנמצא בפירוק מבוטח בביטוח משנה בפני חבויות שהוא עשוי להתחייב בהן כלפי צד שלישי ולגבי המקרה חלה חבות הקרן כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12(א)(2א) או (3)}}, יעברו זכויותיו של המבטח כלפי מבטח המשנה לגבי אותו מקרה לקרן, על אף האמור בדין אחר, והקרן תהא רשאית לתבוע את מבטח המשנה על פי זכויות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} טענה שמבטח המשנה יכול לטעון כלפי המבטח תעמוד לו גם כלפי הקרן.
{{ח:תת|(ג)}} חוזה ביטוח משנה ופעולה של המבטח אין בכוחם לגרוע מזכויות שהוקנו לקרן לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|12ג|נכסים וחבויות של אבנר|תיקון: תשס״א־2}}
{{ח:ת}} בלי לגרוע מתפקידי הקרן לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}}, הקרן תקבל כל עודף בנכסים או תישא ביתרת החבויות מכל סוג שהוא, של אבנר כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לענין אבנר)|בחוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לענין אבנר), התשנ״ז–1997}} (להלן – חוק תנאי תחרות), ובהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לענין אבנר)|החוק האמור}}; הקרן תפעל כאמור בסעיף זה במועד שיקבע שר האוצר להעברת הנכסים או החבויות לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לענין אבנר)|אותו חוק}}.

{{ח:סעיף|12ד|עלות אספקת השירותים הרפואיים לנפגעי תאונות דרכים|תיקון: תשס״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 12ה|ובסעיף 12ה}}, ”עלות אספקת השירותים“ – עלות אספקת השירותים הרפואיים לנפגעי תאונות דרכים הניתנים בידי קופות החולים.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר יפרסם עד יום י״ג בתשרי התש״ע (1 באוקטובר 2009), בהודעה ברשומות, את עלות אספקת השירותים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|שר האוצר פרסם הודעה בדבר עלות אספקת השירותים לפי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (י״פ תש״ע, 72) לפיה עלות אספקת השירותים, במחירי שנת 2008, היא 398 מיליון שקלים חדשים.}}
{{ח:תת|(ג)}} עלות אספקת השירותים תתעדכן מדי שנה בדרך שבה מתעדכנת עלות סל שירותי הבריאות לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 9|סעיף 9(ב) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}; שר האוצר יפרסם בהודעה ברשומות, מדי שנה ובסמוך למועד העדכון, את עלות אספקת השירותים.

{{ח:סעיף|12ה|העברת סכומים מהמבטחים לקרן והוראות לעניין העברת מידע|תיקון: תשס״ט־2, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך מימון עלות אספקת השירותים, יעביר מבטח לקרן, עד ה־10 בכל חודש, שיעור שיקבע שר האוצר לגביו, בצו, מדמי הביטוח שגבה אותו מבטח בחודש הקודם, בעד כל הפוליסות שהוציא לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}}; בסעיף קטן זה, ”דמי ביטוח“ – סך כל התשלומים הנגבים ממבוטח בענף ביטוח רכב מנועי, למעט התוספת למימון הקרן לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|שר האוצר פרסם צו בנוגע למימון עלות אספקת השירותים (ק״ת תש״ע, 46; תשפ״א, 3932), לפיו השיעור מדמי הביטוח שיעביר כל מבטח לקרן בעד כל הפוליסות שהוציא לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}} הוא 9.4%, והחל משנת 2022, יעמוד על 12.66%.}}
{{ח:תת|(ב)}} עד סוף חודש מרס של כל שנה ימציא מבטח לשר האוצר ולקרן אישור של רואה חשבון על העברת מלוא הסכומים לפי סעיף קטן (א), בשל השנה שקדמה לה.
{{ח:תת|(ג)}} הקרן רשאית לדרוש מכל מבטח להעמיד לרשותה ולביקורתה, במועד שתקבע, כל מידע הדרוש לדעתה לצורך בדיקת הסכומים שהיה על המבטח להעביר לקרן לפי סעיף קטן (א), ואם הורה שר האוצר לקרן להעביר לעיונו את המידע שהועמד לרשותה לפי סעיף קטן זה, כולו או חלקו – תעביר הקרן את המידע האמור לפי התנאים שנקבעו באותה הוראה; לעניין סעיף זה, ”מידע“ – למעט מידע אישי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}}.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר רשאי לקבוע הוראות לעניין המידע שעל כל מבטח להעביר לגורם כפי שיקבע באותן הוראות, וכן לעניין מתכונת העברת המידע והמועדים להעברתו; אין בהוראת סעיף קטן זה כדי לגרוע מסמכויות הנתונות לפי כל דין, לרבות לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}}.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר רשאי לקבוע הוראות בכל הנוגע לביצועו של סעיף זה.

{{ח:סעיף|12ו|העברת סכומים למוסד לביטוח לאומי ולקופות החולים|תיקון: תשס״ט־2}}
{{ח:תת|(א)}} הקרן תעביר למוסד לביטוח לאומי את הסכומים שקיבלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 12ה|סעיף 12ה}} מיד לאחר קבלתם אצלה.
{{ח:תת|(ב)}} המוסד לביטוח לאומי יעביר לקופות החולים את הסכומים שקיבל לפי סעיף קטן (א) במועד ההעברה הראשון שחל לאחר המועד שבו התקבלו אצלו הסכומים לפי אותו סעיף קטן, בהתאם לכללי ההקצאה שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 17|סעיף 17 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}; בסעיף קטן זה, ”מועד ההעברה“ – מועד מבין המועדים שבהם המוסד לביטוח לאומי מעביר לקופות החולים את הכספים שקיבל ממקורות המימון של שירותי הבריאות הניתנים לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|החוק האמור}}.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר רשאי לקבוע הוראות בכל הנוגע לביצועו של סעיף זה; הוראות לעניין סעיף קטן (ב) ייקבעו בהסכמת שר הרווחה והשירותים החברתיים.

{{ח:סעיף|13|הנהלת הקרן}}
{{ח:תת|(א)}} הנהלת הקרן תהיה בידי מינהלה של שבעה חברים שימנה שר האוצר לתקופה של שלוש שנים, רובם נציגי הממשלה ומיעוטם נציגי ציבור ובהם מי שעוסקים בביטוח; שר האוצר ימנה אחד מנציגי הממשלה ליושב ראש המינהלה.
{{ח:תת|(ב)}} המינהלה הראשונה תתמנה לא יאוחר מששה חדשים מיום קבלת חוק זה בכנסת.
{{ח:תת|(ג)}} קיום הקרן, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר המינהלה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו.

{{ח:סעיף|13א|גמול והחזר הוצאות|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} חבר המינהלה שאינו עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב, עובד גוף נתמך או עובד בגוף שאותו הוא מייצג במינהלה, זכאי לקבל מהקרן גמול בעבור השתתפות בישיבות המינהלה, לפי הוראות סעיף קטן (ג), ובלבד שאינו זכאי לקבל, ממקור אחר, תמורה בעבור ההשתתפות.
{{ח:תת|(ב)}} חבר המינהלה שאינו זכאי לגמול לפי הוראות סעיף קטן (א), זכאי לקבל מהקרן החזר הוצאות שהוציא לצורך השתתפות בישיבות המינהלה, לפי הוראות סעיף קטן (ג), ובלבד שאינו זכאי לקבל, ממקור אחר, החזר הוצאות.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים, יקבע כללים ותנאים שלפיהם ישולמו גמול והחזר הוצאות לחבר המינהלה לפי סעיף זה ואת שיעוריהם.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (כללים ותנאים למתן גמול או החזר הוצאות לחברי המינהלה)|תקנות פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (כללים ותנאים למתן גמול או החזר הוצאות לחברי המינהלה), התשע״ט–2019}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”עובד המדינה“, ”עובד גוף מתוקצב“ ו”עובד גוף נתמך“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 32|בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}.

{{ח:סעיף|14|{{ח:חיצוני|תקנון הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים|התקנון}}}}
{{ח:תת|(א)}} המינהלה תתקין, תוך ששה חדשים מיום מינויה, את {{ח:חיצוני|תקנון הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים|תקנון הקרן}} ובו יהיו, בין השאר, הוראות בדבר פעולות הקרן, הנוהל בהגשת תביעות לקרן והטיפול בהן ודרכי הבאת שינויים {{ח:חיצוני|תקנון הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים|בתקנון}}.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:חיצוני|תקנון הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים|התקנון}} וכל שינוי או תיקון בו טעונים אישור שר המשפטים וועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, ויפורסמו ברשומות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|תקנון הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים|תקנון הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים, תשל״ו–1976}}.}}

{{ח:סעיף|15|המימון|תיקון: תשנ״ה, תש״ס־2, תשע״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לשם מימון פעולות הקרן והבטחת יציבותה יקבע שר האוצר בצו, לאחר התייעצות עם שר המשפטים ועם שר התחבורה –
{{ח:תתת|(1)}} שיעור באחוזים מדמי הביטוח או סכום בשקלים חדשים מתוך דמי הביטוח, אשר יועבר ישירות או באמצעות כל מבטח לחשבון הקרן;
{{ח:תתת|(2)}} שיעור באחוזים או סכום בשקלים חדשים מתוך דמי הביטוח, שעל הגופים הפטורים מחובת ביטוח לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)#סעיף 4|סעיפים 4 עד 6 לפקודת הביטוח}} להעביר לקרן.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר רשאי לקבוע בצו לפי סעיף קטן (א), תנאים, מועדים והוראות בכל הנוגע להעברת סכומי ההשתתפות במימון הקרן.
{{ח:תת|(ג)}} הקרן תקבל מן הקרן הפלסטינית כמשמעותה בהסכם סכומים כאמור בהסכם.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} מצאה הרשות כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|בפקודת הביטוח}} (בסעיף זה – הרשות) כי בחשבון הקרן קיים סכום העולה על הנדרש לשם מימון פעולותיה והבטחת יציבותה כאמור בסעיף קטן (א) (בסעיף זה – הסכום העודף), רשאית היא להורות לקרן להעביר למבוטחים בענף ביטוח רכב מנועי סכום בשקלים חדשים, במישרין או בדרך אחרת שתקבע הרשות, ובכלל זה להפחית את שיעור דמי הביטוח, והכול בהסכמת שר המשפטים.
{{ח:תתת|(2)}} מצאה הרשות כי הסכום העודף עלה על 350 מיליון שקלים חדשים, תורה לקרן, בהסכמת שר המשפטים, להעביר למבוטחים את הסכום העודף או את חלקו, אלא אם כן אישרה ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת שלא לעשות כן, ובלבד שאישור כאמור יינתן עד ליום ה־1 באוקטובר של השנה הקודמת לשנה שבה לא צפויה העברה כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} הרשות תדווח לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, ב־1 במאי של כל שנה, על אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הסכום שהיה קיים בחשבון הקרן ביום 31 בדצמבר בשנה שקדמה לדיווח, ובכלל זה הסכום שנשמר לשם מימון פעולותיה והבטחת יציבותה כאמור בסעיף קטן (א) והסכום העודף;
{{ח:תתת|(2)}} הסכום שהעבירה הקרן למבוטחים לפי סעיף קטן (ד) בשנה שקדמה למועד הדיווח והדרך שבה הועבר;
{{ח:תתת|(3)}} הסכום שצפויה הקרן להעביר למבוטחים לפי סעיף קטן (ד) בשנת הדיווח והדרך שבה היא צפויה להעבירו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (מימון הקרן)|צו פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (מימון הקרן), התשס״ג–2002}}.}}

{{ח:סעיף|15א|מסים|תיקון: תשמ״ה}}
{{ח:ת}} לענין תשלום מסים, דין הקרן כדין המדינה.

{{ח:סעיף|15א1|מסירת מידע מהקרן|תיקון: תשס״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} הקרן תמסור מידע שקיבלה לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}}, בדבר שם המבטח של רכב ומספר הפוליסה שלו, לפי מספר הרישוי של הרכב, לנפגע או לגוף שייקבע, בהתאם לבקשתו שבה יצוין כי המידע נדרש לו לשם מימוש זכויותיו בקשר לתאונת דרכים; נוסף על המידע האמור, תמסור הקרן למשטרת ישראל מספרי רישוי ותקופות ביטוח של כלי רכב, לשם חקירת תאונות דרכים ואכיפת הוראות הדין הנוגעות לכך ולשם אכיפת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, יקבע את הגופים הזכאים לקבל מידע לפי סעיף קטן (א), ואת האופן, המועד והתנאים למסירת המידע מהקרן לנפגעים, לגופים כאמור ולמשטרת ישראל, וכן את התשלום שרשאית הקרן לגבות בעד מסירתו, ורשאי שר האוצר, לקבוע הוראות שונות לגבי מבקשי מידע שונים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (מסירת מידע מהקרן)|תקנות פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (מסירת מידע מהקרן), התש״ע–2010}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הוראות שונות|תיקון: תשל״ו־2}}

{{ח:סעיף|15ב|סייג לתחולה על כלי תחרותי|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה לא יחולו לגבי שימוש בכלי תחרותי, שניתן עליו רישיון כלי תחרותי, למעט שימוש בכלי כאמור בעת נהיגה ספורטיבית בקטע קישור או בעת נהיגה שאינה נהיגה ספורטיבית, שהותרה לפי {{ח:חיצוני|חוק הנהיגה הספורטיבית#סעיף 12|סעיף 12(ד) לחוק הנהיגה הספורטיבית, התשס״ו–2005}}; לענין זה, ”כלי תחרותי“, ”נהיגה ספורטיבית“, ”רישיון כלי תחרותי“ ו”קטע קישור“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הנהיגה הספורטיבית|בחוק הנהיגה הספורטיבית, התשס״ו–2005}}.

{{ח:סעיף|16|שכר טרחה}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין תקבע, באישור שר המשפטים, תעריף מקסימלי לשכר טרחה של עורך דין בעד הטיפול בתביעות לפי חוק זה, ובלבד ששכר טרחה שנקבע לפי תוצאות הטיפול לא יעלה על 8% מהסכום שהוסכם לשלמו לנפגע, ואם היו הליכים משפטיים – על 13% מהסכום שנפסק; מי ששילם שכר טרחה העולה על התעריף המקסימלי, זכאי להחזר העודף.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות הנתונה לועד מחוזי של לשכת עורכי הדין לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 82|הסיפה של סעיף 82 לחוק לשכת עורכי הדין, תשכ״א–1961}}, לא תהא נתונה לו לגבי תעריף שנקבע לפי סעיף זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|כללי לשכת עורכי הדין (תעריף מקסימלי לשכר טרחה בטיפול בתביעות לפי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים)|כללי לשכת עורכי הדין (תעריף מקסימלי לשכר טרחה בטיפול בתביעות לפי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים), תשל״ז–1977}}.}}

{{ח:סעיף|17||תיקון: תש״ם־2, תשנ״ז, תש״ס, תשס״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17א|הסדרים לחלוקת נטל הפיצויים|תיקון: תשס״א־3}}
{{ח:ת}} שר האוצר, לאחר שמיעת הארגון היציג של חברות הביטוח, באישור הועדה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לענין אבנר)#סעיף 10א|בסעיף 10א לחוק תנאי תחרות}}, רשאי לקבוע הסדרים לחלוקת נטל הפיצויים בין המבטחים בהתחשב בסוגי הרכב השונים.

{{ח:סעיף|17ב||תיקון: תשס״א־2, תשס״א־3, תשס״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|18|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|בפקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי) [נוסח חדש], תש״ל–1970}}.}}

{{ח:סעיף|19|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], תשכ״ח–1968}}.}}

{{ח:סעיף|20|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (גמלאות)|בחוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], תש״ל–1970}}.}}

{{ח:סעיף|21|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות)|בחוק שירות הקבע בצבא־הגנה לישראל (גמלאות), תשי״ד–1954}}.}}

{{ח:סעיף|22|אחריות המדינה ושלוחיה|תיקון: תשמ״ט}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף לאמור בסעיף קטן (ב), דין המדינה לענין אחריות לפי חוק זה כדין כל אדם.
{{ח:תת|(ב)}} בנסיבות שבהן אין המדינה אחראית בנזיקים לפי אחד {{ח:חיצוני|חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה)#סעיף 5|הסעיפים 5 עד 7 לחוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה), התשי״ב–1952}}, היא תהא פטורה מאחריות גם לפי חוק זה או לפי {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי)|פקודת הביטוח}}, והוא הדין במי שפטור מאחריות בנזיקים לפי {{ח:חיצוני|חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה)#סעיף 7ב|סעיף 7ב לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ג)}} סעיף זה יחול אף לגבי מעשה או מחדל שנעשו לפני יום תחילתו, ואולם אין בו כדי לפגוע בפסק דין סופי שניתן לפני היום האמור.

{{ח:סעיף|23|תחילה והוראת מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתו של חוק זה היא ביום א׳ בתשרי תשל״ז (25 בספטמבר 1976); על תאונות דרכים שאירעו לפני תחילתו של חוק זה יחול הדין הקודם.
{{ח:תת|(ב)}} עם תחילת חוק זה יעבור לידי הקרן רכושה של קרן נפגעי תאונות דרכים המתנהלת בידי האיגוד הישראלי של חברות הביטוח, והקרן תמשיך לטפל, לפי התנאים והנהלים של אותו הגוף, בתביעות הנובעות מתאונות דרכים שאירעו לפני תחילתו של חוק זה.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״א באב תשל״ה (29 ביולי 1975).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''אפרים קציר'''
נשיא המדינה
* '''חיים י׳ צדוק'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]