חוק זכויות תלמידים עם לקות למידה במוסדות על-תיכוניים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק זכויות תלמידים עם לקות למידה במוסדות על־תיכוניים, התשס״ח–2008}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000640}} {{ח:תיבה|ס״ח תשס״ח, 434|חוק זכויות תלמידים עם לקות למידה במוסדות על־תיכוניים|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300103.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 767|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303856.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 332|חוק להחלפת המונח מפגר (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366910.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״ד, תשע״ז}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אבחון מוכר“ – מסמך כתוב, החתום על ידי מאבחן מוכר לזיהוי לקות למידה אצל מועמד או תלמיד, שנערך בהתאם להוראות שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 4א|סעיף 4א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועצה להשכלה גבוהה“ – המועצה להשכלה גבוהה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה|בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי״ח–1958}} (בחוק זה – חוק המועצה להשכלה גבוהה);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הממונה“ – מי שמונה בידי השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנציב“ – נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}} (בחוק זה – חוק השוויון);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנציבות“ – נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות#פרק ו|בפרק ו׳ לחוק השוויון}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת ההכרה“ – הוועדה שהוקמה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7א|סעיף 7א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת המומחים“ – הוועדה שהוקמה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7ד|סעיף 7ד}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”לקות למידה“ – לקות המשליכה על תהליכים קוגניטיביים, והבאה לידי ביטוי בקשיים משמעותיים שאינם תואמים את הצפוי בגילו של בעל הלקות ברכישת מיומנויות או בשימוש בכישורים של קשב וריכוז, שפה, קריאה, כתיבה, המשגה, תפקוד ניהולי או יכולות חישוביות, חברתיות או רגשיות, ולמעט קשיי למידה הנובעים מאחד או יותר מאלה בלבד: פגיעה חושית, לקויות מוטוריות, מוגבלות שכלית–התפתחותית, מוגבלות נפשית או תנאים חיצוניים, כגון חסך סביבתי, תרבותי או חברתי–כלכלי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מאבחן מוכר“ – מי שקיבל תעודת הכרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד על־תיכוני“ –
{{ח:תתת|(1)}} מוסד שקיבל הכרה לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 9|סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תתת|(2)}} מוסד שקיבל היתר או אישור לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 21א|סעיף 21א לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תתת|(3)}} מוסד שהתואר שהוא מעניק הוכר לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 28א|סעיף 28א לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תתת|(4)}} מוסד שקיבל רישיון לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 25ג|סעיפים 25ג}} {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 25ד|ו־25ד לחוק המועצה להשכלה גבוהה}} או רישיון זמני לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 25ט|סעיף 25ט לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תתת|(5)}} מוסד על־תיכוני להכשרה או להשכלה מקצועית, טכנית, תורנית או דתית, לרבות מסלול להכשרה או להשכלה כאמור במוסד על־תיכוני, המכשיר את תלמידיו לבחינות ממשלתיות או המעניק השכלה המוכרת על ידי משרד ממשלתי או לפי כל דין;
{{ח:תתת|(6)}} מכינה קדם־אקדמית של מוסד כאמור בפסקאות (1) עד (4);
{{ח:תתת|(7)}} מכינה קדם־אקדמית שאינה מנויה בפסקה (6) או מכינה קדם־הנדסאית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מועמד“ – מועמד לקבלה ללימודים במוסד על־תיכוני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרפא בעיסוק“ ו”קלינאי תקשורת“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס״ח–2008}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסיכולוג מומחה“ – פסיכולוג מומחה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפסיכולוגים|בחוק הפסיכולוגים, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא מומחה“ – רופא שהוא בעל תואר מומחה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|פקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תלמיד“ – מי שלומד במוסד על־תיכוני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוועדה“ – ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר החינוך.

{{ח:סעיף|2|זכות להתאמות}}
{{ח:תת|(א)}} מועמד עם לקות למידה זכאי להתאמות בהליך הקבלה למוסד על־תיכוני, לפי הוראות חוק זה; לעניין זה, ”הליך הקבלה“ – לרבות בחינות ומטלות שמטרתן הערכה ומיון של מועמדים למוסדות על־תיכוניים, הנערכות על ידי גורם אחר ומשמשות בהליך הקבלה של המוסד.
{{ח:תת|(ב)}} תלמיד עם לקות למידה זכאי להתאמות במסגרת לימודיו במוסד על־תיכוני שבו הוא לומד, לפי הוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|3|בקשה להתאמות}}
{{ח:תת|(א)}} מועמד או תלמיד (בסעיף זה – המבקש) רשאי להגיש בקשה להתאמות לגורם המקצועי המוסמך במוסד על־תיכוני, בהתאם לכללים שקבע המוסד לעניין זה; הבקשה תוגש בצירוף אבחון מוכר, והמבקש רשאי לצרף לה גם חוות דעת של מרכז התמיכה במוסד.
{{ח:תת|(ב)}} המוסד העל־תיכוני יבחן את הבקשה ואת המסמכים שצורפו לה, ויקבע את ההתאמות שלהן זכאי המבקש, בהתחשב באופיין ובמטרתן של הבחינות והמטלות הנדרשות במסגרת לימודי המבקש במוסד; ההתאמות ייקבעו על בסיס האבחון המוכר שהגיש המבקש זולת אם התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חלות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} חלות הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} נקבע שאין מקום להתאמה מסוימת על סמך חוות דעת של הגורם המקצועי המוסמך.
{{ח:תת|(ג)}} החלטת המוסד העל־תיכוני לפי סעיף קטן (ב) תהיה מנומקת ובכתב ותישלח למבקש בתוך 30 ימים מיום הגשת הבקשה; המבקש רשאי לערור על ההחלטה בהתאם להוראות שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(ג)(7)}}; החלטת הגורם המוסמך לדון בערר תהיה מנומקת ובכתב ותישלח למבקש בתוך 15 ימים מיום הגשת הערר.
{{ח:תת|(ד)}} מבקש רשאי להגיש, בכל עת, בקשה חוזרת להתאמות, ובלבד שצורפה לה חוות דעת מקצועית של מרכז התמיכה של המוסד ובה המלצה מנומקת להתאמות כאמור; על בקשה כאמור יחולו הוראות סעיף זה, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|4|הוראות לשילוב אנשים עם לקות למידה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהתייעצות עם המועצה להשכלה גבוהה, עם הנציבות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם לקות למידה ובאישור הוועדה, יקבע הוראות לשם שילוב אנשים עם לקות למידה בלימודים במוסדות המנויים בפסקאות (1) עד (4) ובפסקה (6) בהגדרה ”מוסד על־תיכוני“.
{{ח:תת|(ב)}} השר או שר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין, בהתייעצות עם הנציבות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם לקות למידה ובאישור הוועדה, יקבע הוראות לשם שילוב אנשים עם לקות למידה בלימודים במוסדות המנויים בפסקאות (5) ו־(7) בהגדרה ”מוסד על־תיכוני“.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות לפי סעיף זה ייקבעו, בין השאר, בעניינים אלה, והכל בהתחשב בסוג לקות הלמידה:
{{ח:תתת|(1)}} התאמות למועמדים ולתלמידים עם לקות למידה;
{{ח:תתת|(2)}} פעילות תומכת לתלמידים עם לקות למידה;
{{ח:תתת|(3)}} מרכז תמיכה לתלמידים עם לקות למידה לכל מוסד על־תיכוני (בחוק זה – מרכז תמיכה);
{{ח:תתת|(4)}} קביעת נהלים ופרסומם על ידי כל מוסד על־תיכוני, ליישום הוראות לפי חוק זה באותו מוסד;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(6)}} מיהו הגורם המקצועי המוסמך לעניין {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ב)}} (בחוק זה – הגורם המקצועי המוסמך);
{{ח:תתת|(7)}} הליכי הערר לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ג)}}, לרבות הגורם המוסמך לדון בערר.

{{ח:סעיף|4א|הוראות לעניין אבחון מוכר|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, עם ועדת המומחים, עם הנציבות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם לקות למידה ובאישור הוועדה, יקבע הוראות בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} אמות מידה לשיטות אבחון מקובלות;
{{ח:תת|(2)}} אופן קביעתן של שיטות אבחון מקובלות והמוסמך לקבען;
{{ח:תת|(3)}} אופן עריכתו של מסמך אבחון מוכר.

{{ח:סעיף|5|נהלים ליישום החוק ופרסומם}}
{{ח:תת|(א)}} כל מוסד על־תיכוני יקבע נהלים ליישום ההוראות לפי חוק זה; נהלים כאמור יכללו, בין השאר, הוראות בדבר יידוע והגברת המודעות של הסגל האקדמי והסגל המינהלי במוסד בעניין שילוב אנשים עם לקות למידה בלימודים במוסד.
{{ח:תת|(ב)}} מוסד על־תיכוני יפרסם נהלים כאמור בסעיף קטן (א), בתחילת כל שנת לימודים, באתר האינטרנט של המוסד, אם קיים כזה, בשנתון ובידיעון של המוסד ועל לוח המודעות במקום מרכזי בתחומי המוסד; פרסום כאמור יהיה נגיש לאנשים עם לקות למידה ויכלול גם מידע בדבר מרכז התמיכה במוסד ופרטי ההתקשרות עמו.

{{ח:סעיף|6|מאבחן מוכר|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} אדם כשיר לקבל תעודה כמאבחן מוכר מאת הממונה (בחוק זה – תעודת הכרה), אם התקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בגיר;
{{ח:תתת|(2)}} הוא אזרח ישראלי או תושב ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} הוא לא הורשע בישראל או מחוץ לישראל בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל תעודת הכרה; לעניין זה, ”הורשע“ – לרבות מי שבית המשפט קבע שביצע את העבירה או שבית המשפט מצא כי עשה את מעשה העבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 15|סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש, התשנ״א–1991}};
{{ח:תתת|(4)}} הממונה, על פי המלצת ועדת ההכרה, קבע שהוא עומד בדרישות ההכשרה, ומתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא פסיכולוג מומחה;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוא בעל תואר מוסמך בלקויות למידה ממוסד אקדמי או ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוא רופא מומחה בנוירולוגיה, בפסיכיאטרייה, בנוירולוגיית ילדים, בפסיכיאטרייה של הילד והמתבגר, או רופא מומחה ברפואת ילדים בעל ניסיון של שלוש שנים בתחום התפתחות הילד;
{{ח:תתתת|(ד)}} הוא מרפא בעיסוק בעל תואר מוסמך ממוסד אקדמי או ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, ובכלל זה תואר מוסמך בריפוי בעיסוק או בהפרעות בתקשורת;
{{ח:תתתת|(ה)}} הוא קלינאי תקשורת בעל תואר מוסמך ממוסד אקדמי או ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, ובכלל זה תואר מוסמך בריפוי בעיסוק או בהפרעות בתקשורת;
{{ח:תתתת|(ו)}} הוא בעל תואר מוסמך ממוסד אקדמי או ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, שהממונה, לאחר התייעצות עם ועדת ההכרה, הכיר בהכשרתו כהכשרה מתאימה לשם הכרה כמאבחן מוכר.
{{ח:תת|(ב)}} השר, בהסכמת שר הבריאות ולאחר התייעצות עם ועדת המומחים, המועצה להשכלה גבוהה והנציבות, יקבע דרישות לעניין הכשרה עיונית ומעשית, תקופת התמחות או בחינות הסמכה בתחום לקויות הלמידה, הנדרשות לשם הכרה כמאבחן מוכר (בסעיף זה – דרישות הכשרה), ורשאי הוא לקבוע כאמור דרישות הכשרה שונות לגבי סוגי בעלי הכשרה, לגבי סוגי בעלי תואר ממוסד אקדמי או לגבי סוגי בעלי תואר ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ.
{{ח:תת|(ג)}} השר, בהסכמת שר הבריאות ולאחר התייעצות עם ועדת המומחים, רשאי לקבוע, בצו, לגבי סוגי בעלי הכשרה, לגבי סוגי בעלי תואר ממוסד אקדמי או לגבי סוגי בעלי תואר ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, כי ההכשרה שלהם או התואר שלהם עומדים בדרישות ההכשרה, וכי יראו אותם כמי שהממונה קבע לגביהם שהם עומדים בדרישות ההכשרה כאמור בסעיף קטן (א)(4).
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד אקדמי“ – מוסד על־תיכוני המנוי בפסקאות (1) עד (3) בהגדרה ”מוסד על־תיכוני“;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ“ – מוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ שהממונה, לאחר התייעצות עם ועדת ההכרה, הכיר בו כנותן הכשרה מתאימה לשם הכרה כמאבחן מוכר.

{{ח:סעיף|7|מינוי הממונה ומתן תעודת הכרה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה, מבין עובדי משרדו, ממונה לעניין חוק זה; אדם המבקש תעודת הכרה יגיש בקשה לממונה (בסעיף זה – הבקשה), בצירוף מסמכים המעידים על קיום התנאים למתן תעודת הכרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}.
{{ח:תת|(ב)}} מצא הממונה כי מתקיימים במבקש התנאים {{ח:פנימי|סעיף 6|שבסעיף 6(א)(1) עד (4)}}, יעביר את הבקשה לבחינת ועדת ההכרה.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת ההכרה תבחן את עמידת המבקש בדרישות ההכשרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}}, ותעביר לממונה את המלצתה בעניין הבקשה.
{{ח:תת|(ד)}} הממונה יחליט לגבי מתן תעודת הכרה על פי המלצת ועדת ההכרה, אלא אם כן שוכנע, מטעמים שיפורטו, כי אין לקבל את המלצתה.
{{ח:תת|(ה)}} הממונה ייתן את החלטתו בבקשה לא יאוחר מתום שישה חודשים מיום הגשת הבקשה.
{{ח:תת|(ו)}} הממונה יפרסם את רשימת המאבחנים המוכרים לפי חוק זה, באופן שיקבע.

{{ח:סעיף|7א|ועדת ההכרה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, ימנה ועדה מייעצת של שישה חברים, והם:
{{ח:תתת|(1)}} עובד בכיר במשרד החינוך, העוסק בתחום לקויות למידה, והוא יהיה יושב ראש הוועדה;
{{ח:תתת|(2)}} נציג המנהל הכללי של משרד הבריאות, שהוא בעל מומחיות בתחום הקשור ללקויות למידה, מבין עובדי משרדו;
{{ח:תתת|(3)}} שני נציגי ציבור בעלי ידע ומומחיות בתחום לקויות למידה;
{{ח:תתת|(4)}} חבר סגל אקדמי במוסד מוכר להשכלה גבוהה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה|בחוק המועצה להשכלה גבוהה}} (בסעיף זה – חבר סגל אקדמי), שהוא בעל ידע ומומחיות בתחום לקויות למידה, לפי המלצת המועצה להשכלה גבוהה;
{{ח:תתת|(5)}} חבר סגל אקדמי שתחום התמחותו באחד מהתחומים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6(4)(א) עד (ה)}}, לפי העניין שלגביו מתבקשת תעודת ההכרה, לפי המלצת המועצה להשכלה גבוהה.
{{ח:תת|(ב)}} חבר ועדת ההכרה ימונה לתקופה של ארבע שנים, ורשאי השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, להאריך את כהונתו לתקופה אחת נוספת של ארבע שנים; ואולם חבר הוועדה שהוא עובד המדינה יכול שימונה לתקופות כהונה נוספות של ארבע שנים.
{{ח:תת|(ג)}} חבר ועדת ההכרה שתקופת כהונתו תמה, יוסיף לכהן עד למינוי חבר אחר במקומו או עד למינויו מחדש, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} לכל חבר של ועדת ההכרה ימנה השר ממלא מקום בדרך ובתנאים שבהם מינה את החבר.
{{ח:תת|(ה)}} פקעה כהונתו של חבר ועדת ההכרה או שהועבר או הושעה מכהונתו, יכהן ממלא מקומו במקומו, עד למינוי חבר אחר במקומו.

{{ח:סעיף|7ב|תפקידי ועדת ההכרה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} אלה תפקידי ועדת ההכרה:
{{ח:תת|(1)}} לבחון בקשות לקבלת תעודת הכרה ולהעביר לממונה את המלצותיה בעניין, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיפים 6}} {{ח:פנימי|סעיף 7|ו־7}};
{{ח:תת|(2)}} לייעץ לממונה בעניין הכרה בסוגי בעלי תואר ממוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6(ד)}}.

{{ח:סעיף|7ג|סדרי העבודה של ועדת ההכרה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} ארבעה חברי ועדת ההכרה, ובהם יושב ראש הוועדה, יהיו מניין חוקי לישיבות הוועדה ולהחלטותיה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת ההכרה תקבע את סדרי עבודתה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה, ותפרסם אותם בנהלים.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת ההכרה רשאית להזמין את המבקש להתייצב לפניה ולהשיב על שאלותיה, וכן לדרוש מהמבקש כל מידע או מסמך הדרושים לה לצורך ההחלטה בבקשה.
{{ח:תת|(ד)}} ועדת ההכרה רשאית להיוועץ במומחים נוספים, בהתאם לשיקול דעתה, אשר לא יהיו חברים מן המניין ולא יהיו בעלי זכות הצבעה בדיונים.

{{ח:סעיף|7ד|ועדת המומחים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, ימנה ועדת מומחים של שמונה חברים, והם:
{{ח:תתת|(1)}} עובד בכיר במשרד החינוך העוסק בתחום לקויות הלמידה, והוא יהיה יושב ראש הוועדה;
{{ח:תתת|(2)}} נציג המנהל הכללי של משרד הבריאות שהוא בעל מומחיות בתחום הקשור ללקויות למידה, מבין עובדי משרדו;
{{ח:תתת|(3)}} שישה חברי הסגל האקדמי במוסד מוכר להשכלה גבוהה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה|בחוק המועצה להשכלה גבוהה}}, לפי המלצת המועצה להשכלה גבוהה, שהם בעלי ידע, מומחיות והשכלה בתחומים שלהלן, אחד מכל תחום: תחום הפסיכומטריקה, תחום לקויות הלמידה, תחום הרפואה, תחום הריפוי בעיסוק, תחום קלינאות התקשורת ותחום הפסיכולוגיה.
{{ח:תת|(ב)}} חבר ועדת המומחים ימונה לתקופה של ארבע שנים, ורשאי השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, להאריך את כהונתו לתקופה אחת נוספת של ארבע שנים; ואולם חבר הוועדה שהוא עובד המדינה יכול שימונה לתקופות כהונה נוספות של ארבע שנים.
{{ח:תת|(ג)}} חבר ועדת המומחים שתקופת כהונתו תמה, יוסיף לכהן עד למינוי חבר אחר במקומו או עד למינויו מחדש, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} לכל חבר של ועדת המומחים ימנה השר ממלא מקום בדרך ובתנאים שבהם מינה את החבר.
{{ח:תת|(ה)}} פקעה כהונתו של חבר ועדת המומחים או שהועבר או הושעה מכהונתו, יכהן ממלא מקומו במקומו, עד למינוי חבר אחר במקומו.

{{ח:סעיף|7ה|תפקידי ועדת המומחים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} ועדת המומחים תייעץ לשר ולממונה, מזמן לזמן, בעניינים הנוגעים ליישום חוק זה, לרבות בעניינים אלה:
{{ח:תת|(1)}} דרישות ההכשרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6(ב)}};
{{ח:תת|(2)}} שיטות אבחון מקובלות לעניין חוק זה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4א|בסעיף 4א}};
{{ח:תת|(3)}} אופן עריכתו של מסמך אבחון מוכר.

{{ח:סעיף|7ו|סדרי העבודה של ועדת המומחים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} ארבעה חברי ועדת המומחים, ובהם יושב ראש הוועדה, יהיו מניין חוקי לישיבות הוועדה ולהחלטותיה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת המומחים תקבע את סדרי עבודתה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה, ותפרסם אותם בנהלים.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת המומחים רשאית להיוועץ במומחים נוספים, בהתאם לשיקול דעתה, אשר לא יהיו חברים מן המניין ולא יהיו בעלי זכות הצבעה בדיונים.

{{ח:סעיף|7ז|סייג למינוי|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} לא ימונה לוועדה מי שהורשע בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש חבר המועצה או מי שתלוי ועומד נגדו כתב אישום בעבירה כאמור; בסעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 7ח|ובסעיפים 7ח עד 7יב}}, ”ועדה“ – ועדת ההכרה או ועדת המומחים.

{{ח:סעיף|7ח|פקיעת כהונה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} חבר הוועדה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר;
{{ח:תת|(2)}} הוא הורשע בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש חבר המועצה;
{{ח:תת|(3)}} חדל להתקיים בו התנאי שמכוחו מונה, ולגבי נציג הציבור – אם התמנה להיות עובד המדינה.

{{ח:סעיף|7ט|העברה מכהונה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} השר רשאי להעביר חבר ועדה מכהונתו לפני תום תקופת הכהונה, בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו;
{{ח:תת|(2)}} הוא נעדר מיותר מחמש ישיבות רצופות של הוועדה;
{{ח:תת|(3)}} הוא אינו ממלא כראוי את תפקידו;
{{ח:תת|(4)}} הוגשו נגדו כתב אישום או קובלנה משמעתית בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש חבר הוועדה.

{{ח:סעיף|7י|השעיה מכהונה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} הוגשו נגד חבר הוועדה כתב אישום או קובלנה משמעתית בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן כחבר הוועדה, רשאי השר להשעותו מכהונתו עד למתן פסק דין סופי בעניינו; אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 7ט|סעיף 7ט(4)}}.

{{ח:סעיף|7יא|ניגוד עניינים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לא ימונה לחבר ועדה ולא יכהן בה מי שעלול להימצא באופן תדיר, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה ובין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו; לעניין זה, לא יראו חבר ועדה כמי שעלול להימצא באופן תדיר בניגוד עניינים רק בשל היותו חבר בוועדת ההכרה ובוועדת המומחים באותה העת.
{{ח:תת|(ב)}} חבר ועדה יימנע מהשתתפות בדיון בישיבות הוועדה, אם הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה ובין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו; חבר ועדה לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא העלול לגרום לו להימצא במצב כאמור גם מחוץ לישיבות הוועדה.
{{ח:תת|(ג)}} התברר לחבר ועדה כי נושא הנדון בישיבה או המטופל על ידיו עלול לגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), יודיע על כך, בכתב, בהקדם האפשרי, ליושב ראש הוועדה; היה חבר הוועדה יושב ראש הוועדה – יודיע על כך לשר ולממונה.
{{ח:תת|(ד)}} לעניין סעיף זה, אחת היא אם מילוי התפקיד האחר הוא בתמורה או שלא בתמורה.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עניין אישי“ – לרבות עניין אישי של קרוב או עניין אישי של תאגיד שאותו אדם או בן משפחתו הם בעלי עניין או נושאי משרה בו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”קרוב“ – בן זוג, הורה, בן, בת ובני זוגם, אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד, דודה, חותן, חותנת, חם, חמות, חתן, כלה, נכד או נכדה, וכן אדם אחר הסמוך על שולחנו של אותו אדם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל עניין“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נושא משרה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החברות|בחוק החברות, התשנ״ט–1999}}.

{{ח:סעיף|7יב|גמול והחזר הוצאות|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע כללים ותנאים שלפיהם ישולם גמול או החזר הוצאות ואת שיעוריהם לחבר ועדה שאינו עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב או נציג של גוף שהוא מייצג בוועדה, ובלבד שאינו זכאי לקבל, ממקור אחר, תמורה או החזר הוצאות בעבור ההשתתפות; בסעיף זה, ”גוף מתוקצב“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 32|בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}.

{{ח:סעיף|7יג|סודיות|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} מי שהגיע אליו מידע על אדם לפי חוק זה, ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש, אלא לפי הוראות חוק זה ולפי כל דין.

{{ח:סעיף|8|ביטול והתליה של תעודת הכרה או התניית תנאים בה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} הממונה, לאחר שנועץ בוועדת ההכרה רשאי להורות על ביטולה של תעודת הכרה או על התלייתה לתקופה שיקבע או על התנייתה בתנאים, בהתקיים אחד מאלה, ולאחר שנתן לבעל התעודה הזדמנות לטעון את טענותיו:
{{ח:תת|(1)}} תעודת ההכרה ניתנה על יסוד מידע שגוי או כוזב;
{{ח:תת|(2)}} חדל להתקיים תנאי מהתנאים למתן תעודת הכרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} או בהתאם לתקנות לפי חוק זה;
{{ח:תת|(3)}} הוא מצא, לאחר התייעצות עם שר הבריאות, כי בעל התעודה פעל באופן שיש בו כדי לפגוע במהימנותו או במקצועיותו או שבשל התנהגותו הוא איננו ראוי לשמש מאבחן מוכר.

{{ח:סעיף|9|הגבלות לעניין התאמות}}
{{ח:תת|(א)}} אין בהוראות חוק זה כדי לחייב התאמה של בחינה, מטלה או חלק מהן, לאנשים עם לקות למידה, כאשר הדבר מתחייב מהדרישות המהותיות של הבחינה או המטלה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות חוק זה כדי לחייב מוסד על־תיכוני בנקיטת פעולה, אם קבע השר או שר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין, או מי שהסמיכו לכך, כי יש בה נטל כבד מדי בנסיבות העניין, בהתחשב, בין השאר, בסוג הפעולה, בהיקפה, בטיבה ובעלותה, בקיומם של מקורות מימון חיצוניים או ממלכתיים לביצוע התאמות לאנשים עם לקות למידה לפי חוק זה ובהיקף מחזור ההכנסות או שיעור הרווח של מי שחייב בביצוע ההתאמות לפי חוק זה; קבע השר או שר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין, או מי שהסמיכו לכך, כי יש בפעולה נטל כבד מדי לפי סעיף זה, רשאי הוא לחייב את המוסד העל־תיכוני בנקיטת אמצעים חלופיים שהם סבירים בנסיבות העניין.

{{ח:סעיף|10|ביצוע ותקנות}}
{{ח:תת|(א)}} השר או שר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין, ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, באישור הוועדה, להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור הוועדה, רשאי להתקין תקנות בדבר אגרות בעד הגשת בקשה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}} או בקשה למתן תעודת הכרה זמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}}.

{{ח:סעיף|11|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לעניינים מינהליים|בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש״ס–2000}}.}}

{{ח:סעיף|12|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום י״ב בשבט התשע״ה (1 בפברואר 2015) (בחוק זה – יום התחילה).

{{ח:סעיף|13|תקנות ראשונות|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} תקנות ראשונות לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיפים 4}}, {{ח:פנימי|סעיף 4א|4א}} {{ח:פנימי|סעיף 6|ו־6(ב)}}, יובאו לאישור הוועדה עד ליום ט׳ בכסלו התשע״ה (1 בדצמבר 2014).

{{ח:סעיף|14|החלה בהדרגה}}
{{ח:ת}} חוק זה יוחל בהדרגה על מוסדות על־תיכוניים במשך תקופה של שלוש שנים מיום התחילה (בחוק זה – תקופת הביניים), בפריסה שווה בכל אחת משלוש השנים, לפי צווים שיקבע השר או שר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין, לאחר התייעצות עם הנציבות, ולעניין המוסדות האמורים בפסקאות (1) עד (4) ו־(6) בהגדרה ”מוסד על־תיכוני“ – גם עם המועצה להשכלה גבוהה.

{{ח:סעיף|15|חובת דיווח בתקופת הביניים}}
{{ח:תת|(א)}} בעלים של מוסדות על־תיכוניים יגישו מדי שנה, לא יאוחר מיום א׳ בטבת, דיווח בדבר ההחלה בתקופת הביניים של הוראות חוק זה, שבוצעה במהלך השנה החולפת במוסדותיהם, כמתחייב לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}}, לשר החינוך או לשר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} השר או שר התעשיה המסחר והתעסוקה, לפי העניין, יגיש מדי שנה לוועדה דיווח בדבר ההחלה בתקופת הביניים של הוראות חוק זה, שבוצעה במהלך השנה החולפת.

{{ח:סעיף|16|הוראות מעבר|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות חוק זה, רשאי הממונה לתת תעודת הכרה זמנית למי שהגיש בקשה לכך בתוך שישה חודשים מיום התחילה, ובלבד שהתקיימו במבקש כאמור כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בגיר;
{{ח:תתת|(2)}} הוא אזרח ישראלי או תושב ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} הוא לא הורשע בישראל או מחוץ לישראל, בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לקבל תעודת הכרה; לעניין זה, ”הורשע“ – לרבות מי שבית המשפט קבע שביצע את העבירה או שבית המשפט מצא כי עשה את מעשה העבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 15|סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש, התשנ״א–1991}};
{{ח:תתת|(4)}} מתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} מתקיימים בו התנאים למתן תעודת הכרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(א)(4)(ב)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} מתקיימים בו התנאים למתן תעודת הכרה לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(א)(4)(א), (ג), (ד), (ה) או (ו)}}, ובלבד שעסק בעריכת אבחונים לשם מתן התאמות לאנשים עם לקות למידה, בהיקף ניכר (בסעיף זה – אבחון בהיקף ניכר), בשלוש השנים שקדמו להגשת הבקשה;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוא בעל תואר בוגר ממוסד אקדמי או ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ וכן בעל תעודה, שהממונה הכיר בה, המעידה על הכשרה של שנתיים בתחום לקויות למידה (בסעיף זה – תעודת הכשרה), ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר בשלוש השנים שקדמו להגשת הבקשה;
{{ח:תתתת|(ד)}} הוא בעל תעודת הוראה ממוסד על־תיכוני או ממוסד להכשרת מורים בחוץ לארץ שהממונה הכיר בו לעניין חוק זה ובעל תעודת הכשרה, ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר בעשר השנים שקדמו להגשת הבקשה;
{{ח:תתתת|(ה)}} הוא בעל תעודת הכשרה, ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר ב־15 השנים שקדמו להגשת הבקשה;
{{ח:תתתת|(ו)}} הוא בעל תואר בוגר בריפוי בעיסוק או בהפרעות בתקשורת ממוסד אקדמי או ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר בחמש השנים שקדמו להגשת הבקשה.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7 עד 7ג}} {{ח:פנימי|סעיף 8|ו־8}} יחולו, בשינויים המחויבים, על בקשה למתן תעודת הכרה זמנית, ועל ביטולה, התלייתה או התנייתה בתנאים.
{{ח:תת|(ג)}} תוקפה של תעודת הכרה זמנית יהיה לתקופה של ארבע שנים מיום פרסומו של חוק זה או לתקופה של שלוש שנים מיום פרסומן של תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ב)}}, לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ד)}} תלמיד שערב תחילתו של חוק זה ניתנו לו התאמות בעקבות אבחון שאינו אבחון מוכר, ימשיך להיות זכאי להתאמות כאמור, לתקופה שניתנו או עד לסיום לימודיו לתואר או לתעודה שלקראתם הוא לומד, לפי המוקדם.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”מוסד אקדמי“ ו”מוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6(ד)}}.

{{ח:סעיף|17|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|חוק השוויון}}, לרבות כל זכות או סעד לפי {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|אותו חוק}}.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום כ״ה באדר ב׳ התשס״ח (1 באפריל 2008).}}
* '''אהוד אולמרט'''
ראש הממשלה
* '''יולי תמיר'''
שרת החינוך
* '''אליהו ישי'''
שר התעשיה המסחר והתעסוקה
* '''שמעון פרס'''
נשיא המדינה
* '''דליה איציק'''
יושבת ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]