תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (הובלת בהמות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (הובלת בהמות), התשס״ו–2006}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשס״ו, 648|תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (הובלת בהמות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6473.pdf}}, {{ח:תיבה|688|תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (הובלת בהמות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6474.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים)#סעיף 19|סעיף 19(2)}} {{ח:חיצוני|חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים)|לחוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים), התשנ״ד–1994}} (להלן – החוק), באישור ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|מטרה}}
{{ח:ת}} מטרת תקנות אלה לצמצם את סבלן של בהמות בעת הובלתן, תוך התחשבות בצורכי החקלאות.

{{ח:סעיף|2|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בהמות“ – בקר, צאן, גמלים וחזירים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל הרכב“ – הבעל הרשום ברישיון הרכב, לענין רכב שיש עליו הסכם שכירות או הסכם של מקח–אגב–שכירות או הסכם מכר – האדם המחזיק ברכב מכוח ההסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הובלה“ – העברת בהמה ממקום אחד למשנהו באמצעות כלי רכב לרבות טעינתה ופריקתה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר“ – היתר שניתן לפי {{ח:חיצוני|תקנות מחלות בעלי חיים (הסדרת תנועת בעלי חיים בישראל)|תקנות מחלות בעלי חיים (הסדרת תנועת בעלי חיים בישראל), התשמ״ב–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל השירותים הווטרינריים או מי שהוא הסמיך לענין תקנות אלה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משגיח“ – אדם שעבר הכשרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בתקנה 3}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משך ההובלה“ – משך הזמן שמתחילת ההובלה עד סיום ההובלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נקודת המוצא“ – המקום שהוטענה בו הבהמה על כלי רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נקודת יעד“ – המקום שנפרקה בו הבהמה מכלי הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סיום ההובלה“ – רגע הפריקה של הבהמה האחרונה מכלי הרכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עיסוק“ – בתמורה או שלא בתמורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תא הובלה“ – רכב או חלק ממנו שאיננו מחולק במחיצות פנימיות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תחילת ההובלה“ – רגע התפיסה של הבהמה הראשונה לצורך הטענתה על כלי הרכב שישמש להובלתה.

{{ח:סעיף|3|הכשרת משגיחים}}
{{ח:תת|(א)}} תכנית להכשרת משגיחים תכלול למידה של:
{{ח:תתת|(1)}} תקנות אלה;
{{ח:תתת|(2)}} טכניקות הובלה וצורכי רווחה של בהמות;
{{ח:תתת|(3)}} שיטות למזעור סבלן של בהמות בהובלה.
{{ח:תת|(ב)}} תכנית ההכשרה תוגש לאישור המנהל; ראה המנהל כי התכנית תואמת את מטרות {{ח:חיצוני|חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים)|החוק}} יאשרה, ורשאי הוא לאשרה בתנאים.
{{ח:תת|(ג)}} סיים אדם הכשרה תינתן לו תעודת משגיח.

{{ח:סעיף|4|חובת השגחה ופיקוח}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוביל אדם בהמות, אלא אם כן הוא משגיח או שבמשך ההובלה כולה נוכח משגיח.
{{ח:תת|(ב)}} המשגיח חייב בהשגחה על הבהמות ברציפות או בפרקי זמן קצובים לפי נסיבות ההובלה ורגישותן של הבהמות המובלות וכן חייב הוא לעשות כל שניתן למניעת הפרה של תקנות אלה; נעברה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|תקנה 18}} רואים את המשגיח כמי שהפר את חובתו כאמור זולת אם הוכיח שנהג בלא מחשבה פלילית ובלא רשלנות ועשה כל שניתן כדי למנוע את העבירה.
{{ח:תת|(ג)}} בעת ההובלה יהיו בידי המשגיח הוראות ואמצעים להזעקת עזרה, לרבות עזרה וטרינרית במקרה חירום.
{{ח:תת|(ד)}} נפגעה בהמה במשך ההובלה, ידאג המשגיח למתן עזרה ראשונה במהירות האפשרית, ובמידת הצורך לטיפול על ידי רופא וטרינר או להמתת חסד.
{{ח:תת|(ה)}} ראה משגיח במשך הובלת בהמות כי הופרה הוראה מהוראות תקנות אלה, יודיע על כך לאלתר לממונה, בכתב.

{{ח:סעיף|5|היתר הובלה}}
{{ח:תת|(א)}} לפני תחילת כל הובלה ימלא המשגיח, במקום שיועד לכך בהיתר, את הפרטים הרשומים {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}.
{{ח:תת|(ב)}} ההיתר יהיה ברשות הנהג בעת ההובלה, ועותק אחד שלו יימסר למי שמוסמך לדרוש אותו לפי כל דין, אם דרש.
{{ח:תת|(ג)}} בתום ההובלה יוסיף המשגיח במקום שיועד לכך בהיתר את מקום ומועד סיום ההובלה ואירועים מיוחדים אם התרחשו, ויחתים עליו את מי שקיבל את הבהמות לשליטתו.
{{ח:תת|(ד)}} בסיום ההובלה ישלח המשגיח עותק אחד של ההיתר ללשכה הווטרינרית המחוזית שבתחומה נמצאת נקודת היעד; היתר שהתקבל בלשכה וטרינרית יישמר לתקופה שלא תפחת מ־5 שנים.
{{ח:תת|(ה)}} עותק אחד לפחות של ההיתר יישמר בידי המשגיח לתקופה שלא תפחת משנה.

{{ח:סעיף|6|הובלה אסורה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יטעין אדם בהמה בכלי רכב לצורך הובלתה –
{{ח:תתת|(1)}} אם היא חולה או פצועה, למעט – לצורך טיפול רפואי, ולמעט אם פציעתה או מחלתה קלה ואינה משפיעה על רווחתה בעת ההובלה;
{{ח:תתת|(2)}} אם היא המליטה במהלך 48 השעות שלפני ההובלה, למעט לצורך טיפול רפואי;
{{ח:תתת|(3)}} אם קיימת אפשרות ממשית שהובלתה תגרום לה, עקב מצבה, לעקה חמורה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) –
{{ח:תתת|(1)}} ניתן להטעין בהמה לשחיטה דחופה כמשמעותה {{ח:חיצוני|תקנות מחלות בעלי חיים (שחיטת בהמות)#סעיף 78|בתקנה 78 לתקנות מחלות בעלי חיים (שחיטת בהמות), התשכ״ד–1964}}, ובלבד שהיא מסוגלת לעמוד בכוחות עצמה ובתעודה שנתן רופא וטרינר בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות מחלות בעלי חיים (שחיטת בהמות)#סעיף 78|לתקנה האמורה}} קבע הרופא הווטרינר תנאי הובלה הולמים למצבה ואת משך הזמן המרבי להובלתה;
{{ח:תתת|(2)}} רשאי המנהל, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להתיר הובלה אם ראה שהנסיבות מחייבות זאת.

{{ח:סעיף|7|זמני ההובלה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוביל אדם בהמה אם משך ההובלה עולה על –
{{ח:תתת|(1)}} שש שעות לצאן, בקר וגמלים;
{{ח:תתת|(2)}} ארבע שעות לחזירים.
{{ח:תת|(ב)}} מוביל בהמה יובילה בלא הפסקות ובאופן רצוף בנסיבות הענין.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לאשר משך הובלה ארוך מזה הנקוב בתקנת משנה (א), אם ראה שהנסיבות מצדיקות זאת.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בתקנות משנה (א) ו־(ב) מותרים עיכובים הנחוצים לרווחת הבהמות המובלות, או הנחוצים לשם בדיקות וטרינריות, בדיקות מכס, בדיקות ביטחוניות ובדיקות מטעם גורמי פיקוח וטרינריים, ובלבד שעיכובים אלה לא יימשכו מעבר לזמן הקצר ביותר המספיק למטרת העיכוב; גורמי עיכוב כאמור יובאו בחשבון לפני תחילת ההובלה ויינקטו כל האמצעים למניעתם, לצמצומם או להכוונה מראש של הבהמות לנקודת יעד חלופית.
{{ח:תת|(ה)}} עוכבה הובלת בהמות, ינקוט המשגיח את כל האמצעים הנחוצים לטיפול בהן ובמידת הצורך לפריקתן או להעברתן לתנאי החזקה מתאימים.

{{ח:סעיף|8|מזון ומים בנקודת המוצא והיעד}}
{{ח:תת|(א)}} אדם שבהמה נמצאת בשליטתו בנקודת המוצא ייתן לה גישה מלאה למזון ולמים, עד לטעינתה על כלי רכב, ואולם לחזיר המובל לשחיטה אין לתת מזון לאחר השעה השמינית שלפני טעינתו.
{{ח:תת|(ב)}} אדם שבהמה נמצאת בשליטתו מעת פריקתה מכלי רכב, ייתן לה גישה למים מיד עם פריקתה.

{{ח:סעיף|9|איסוף בהמות הטענתן ופריקתן}}
{{ח:תת|(א)}} בעת איסוף בהמות, הטענתן ופריקתן –
{{ח:תתת|(1)}} לא יטעין אדם צאן בכלי רכב, אלא אם כן תא ההובלה שבו נטען הצאן, מואר;
{{ח:תתת|(2)}} לא ישליך אדם בהמה;
{{ח:תתת|(3)}} לא יכה אדם בהמה במקל או במכשיר אחר לרבות במאיץ חשמלי, ואולם לא יישא אדם באחריות פלילית על שימוש סביר בכוח אם היא בוגרת, והשימוש בכוח היה נחוץ באופן סביר בנסיבות הענין והוא לא פגע בראשה;
{{ח:תתת|(4)}} לא ירים אדם בהמה על ידי תפיסה בראשה, בקרניה, בזנבה או בפרוותה;
{{ח:תתת|(5)}} לא ידחוף אדם בהמה ולא יגרור אותה באמצעים מכניים;
{{ח:תתת|(6)}} לא יתלה אדם בהמה באוויר.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות תקנת משנה (א)(5) ו־(6) לא יחולו לענין הטענה או פריקה של בהמה באמצעים מכניים המתאימים לסוגה ובלבד שניתן לכך מראש ובכתב אישור של רופא וטרינר, שפורטו בו האמצעים המכניים, הנסיבות והנימוקים לאישור השימוש בהם.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מהוראות תקנת משנה (א), לא יעשה אדם התופס בהמה לשם הובלתה, מטעין אותה בכלי רכב, או פורק אותה ממנו, דבר שיש אפשרות ממשית שיגרום לה עקה חמורה.

{{ח:סעיף|10|מעבר, כבש (רמפה) ומשטח הטענה}}
{{ח:ת}} מי שבהמה נמצאת בשליטתו לצורך איסופה, טעינתה בכלי ההובלה או פריקתה ממנו, לא יאסוף, יעמיס או יפרוק כאמור, ולא ירשה לאחר לעשות כן, אלא אם כן התקיימו תנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} המעבר, הכבש ומשטח ההעמסה המיועד למעבר בהמות לצורך איסופן, העמסתן ופריקתן בנוי או מרופד באופן שמונע החלקה של הבהמות, נפילתן או פגיעה אחרת בהן, וכן באופן שמאפשר ניקויו וחיטויו;
{{ח:תת|(2)}} היה הכבש משופע, אין השיפוע עולה על 30 מעלות ועל גבי הכבש מותקנים פסי רוחב שגובהם שני סנטימטרים והמרחק ביניהם 20 סנטימטרים;
{{ח:תת|(3)}} המעבר, הכבש ומשטח ההעמסה מצוידים בדפנות המונעות נפילת בהמות מהם ואשר חוסמות את שדה הראיה של בהמות לצדדים;
{{ח:תת|(4)}} המעבר, הכבש ומשטח ההעמסה עשויים באופן שאינו מאפשר לבהמות לראות דרכם;
{{ח:תת|(5)}} לעוסקים בהטענה יש גישה נוחה לכל קטע של המעבר, הכבש ומשטח ההטענה המיועד למעבר הבהמות.

{{ח:סעיף|11|תאי הובלה}}
{{ח:ת}} בעל רכב, לא יוביל בהמה ולא ירשה לאחר לעשות כן אלא אם כן התקיימו בתאי ההובלה תנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} דפנות התאים חזקות דיין לשאת את משקל הבהמות ולעמוד בתנאי ההובלה;
{{ח:תת|(2)}} אין בתאים בליטות או חריצים העלולים לפגוע בבהמות או שהבהמות עלולות להילכד בהם;
{{ח:תת|(3)}} רצפת התאים אינה משופעת והיא עשויה מחומר המונע החלקה;
{{ח:תת|(4)}} פתח תא ההובלה יהיה בנוי באופן שמאפשר הכנסת בהמות, הוצאתן וסגירת התא בלא חשש לפגיעה בבהמות;
{{ח:תת|(5)}} מבנה הרכב והתאים מאפשר פיקוח מבחוץ על מצב הבהמות שבתוכם;
{{ח:תת|(6)}} תאי ההובלה יהיו נקיים לפני תחילת כל הובלה, ינוקו לאחר סיומה ויחוטאו בחומר שאושר לכך לפי {{ח:חיצוני|תקנות מחלות בעלי חיים (תכשירים כימיים)|תקנות מחלות בעלי חיים (תכשירים כימיים), התשמ״ב–1982}}.

{{ח:סעיף|12|מרחב בהובלה}}
{{ח:ת}} בעל הרכב או מי שהבהמות נמצאות בשליטתו בנקודת המוצא לא יוביל בהמות ולא ירשה לאחר לעשות כן אלא בהתקיים תנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} צפיפות הבהמות בתא ההובלה לא תעלה על הקבוע {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השניה}} לגבי אותו סוג של בהמות;
{{ח:תת|(2)}} בתא אחד לא יובלו יותר משלושים כבשים או יותר מעשרים חזירים.

{{ח:סעיף|13|הפרדה בין בהמות}}
{{ח:ת}} מי שהבהמות נמצאות בשליטתו בנקודת המוצא לא יאפשר הובלה בתא אחד של:
{{ח:תת|(1)}} בהמות העלולות לפגוע זו בזו;
{{ח:תת|(2)}} בהמות ממינים ביולוגיים שונים או בגדלים שונים באופן משמעותי; ואולם הוראה זו לא תחול על הובלת עזים וכבשים שמקורם באותו עדר;
{{ח:תת|(3)}} פרטים שעוינים זה את זה על בסיס פרטני או מתוך טבעם הביולוגי.

{{ח:סעיף|14|תנאים סביבתיים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רכב ומי שנוהג ברכב לא יוביל בו בהמות אם מטען הרכב כולל חומרים מסוכנים כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק החומרים המסוכנים|בחוק החומרים המסוכנים, התשנ״ג–1993}}.
{{ח:תת|(ב)}} הנהג ימנע, ככל האפשר, את חשיפתן של בהמות בזמן ההובלה לטלטולים, לחבטות, לזעזועים ותאוצה וכן יימנע, ככל האפשר, מהאצות חדות ומעצירות פתע, יאט במיוחד בסיבובים ויימנע, עד כמה שאפשר, מתנועה בדרכים משובשות.

{{ח:סעיף|15|אוורור}}
{{ח:תת|(א)}} בעל רכב ומי שנוהג ברכב לא יוביל בהמות ברכב אלא אם כן התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בדפנות הרכב פתחים המאפשרים תנועת אוויר חופשית לבהמות המובלות בו (בתקנות אלה – רכב פתוח);
{{ח:תתת|(2)}} ברכב מותקנת ופועלת מערכת אוורור או צינון מכנית שאישר המנהל לאחר התייעצות עם מומחים, נציגי גורמים חקלאיים ונציגי ארגונים למען בעלי חיים (בתקנות אלה – רכב מאוורר).
{{ח:תת|(ב)}} בעל רכב ומי שנוהג ברכב לא יוביל בהמות ברכב פתוח אלא אם כן התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שטח כלי הרכב המשמש להובלת הבהמות מקורה או מכוסה ברשת צל;
{{ח:תתת|(2)}} משך ההובלה לא יעלה על שלוש שעות אם –
{{ח:תתתת|(א)}} הטמפרטורה צפויה לעלות על 32 מעלות צלזיוס;
{{ח:תתתת|(ב)}} ההובלה מתבצעת בין השעות 10:00 ל־17:00 בתקופה שבין 1 במאי ו־1 בנובמבר של כל שנה.
{{ח:תת|(ג)}} בעל הרכב ומי שנוהג בו לא יוביל בהמות ברכב מאוורר אלא אם כן התקיימו שני אלה:
{{ח:תתת|(1)}} פעולת מערכת האוורור איננה תלויה בפעילות מנוע הרכב;
{{ח:תתת|(2)}} ברכב קיימים פתחים מספיקים לאוורור טבעי במקרה של כשל במערכת האוורור.
{{ח:תת|(ד)}} נוצר עומס חום עקב כשל של מערכת האוורור ברכב מאוורר יפתח מי שנוהג בו את הפתחים, וידאג שהרכב יהא בתנועה רצופה במשך ההובלה, ככל האפשר; היה הכרח לעצור את הרכב, יעצור אותו במקום מוצל, ויבטיח קירור המטען בכל אמצעי סביר, לרבות התזת מים או פריקת הבהמות ביעד חלופי, לפי הצורך.

{{ח:סעיף|16|צידוק מיוחד}}
{{ח:ת}} לא יישא אדם באחריות על הפרת הוראה מהוראות תקנות אלה, אם הדבר היה נחוץ באופן מיידי להגנת בהמות והפגיעה הצפויה בהם כתוצאה מההפרה היתה קטנה מזו שהיתה צפויה אלמלא ההפרה.

{{ח:סעיף|17|פטור מתחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנות 4}} {{ח:פנימי|סעיף 5|ו־5}} לא יחולו על הובלה של פחות מ־5 בהמות למרחק שאינו עולה על 30 ק״מ.

{{ח:סעיף|18|עונשין}}
{{ח:תת|(א)}} אלה דינם – מאסר שישה חודשים:
{{ח:תתת|(1)}} המוביל בהמות בלא משגיח בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} משגיח שהפר את חובת הפיקוח המוטלת עליו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} משגיח שהפר את חובתו לתת עזרה וטיפול לבהמה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4(ד)}};
{{ח:תתת|(4)}} המטעין בהמה בכלי רכב לצורך הובלתה בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 6|לתקנות 6}} {{ח:פנימי|סעיף 9|או 9}};
{{ח:תתת|(5)}} המוביל בהמה בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 7|לתקנה 7}};
{{ח:תתת|(6)}} מי שאינו מספק לבהמה שבשליטתו גישה למזון ולמים, בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 8|לתקנה 8}};
{{ח:תתת|(7)}} מי שבהמה נמצאת בשליטתו לצורך איסופה, העמסתה על רכב הובלה או פריקתה ממנו, והוא פועל בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 10|לתקנה 10}};
{{ח:תתת|(8)}} בעל רכב שמוביל בהמות, שפועל בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 11|לתקנה 11}};
{{ח:תתת|(9)}} בעל רכב או מי שהבהמה נמצאת בשליטתו בנקודת המוצא שפועל בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 12|לתקנה 12}};
{{ח:תתת|(10)}} מי שבהמות נמצאות בשליטתו בנקודת המוצא והוא מאפשר הובלתן בתא אחד בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 13|לתקנה 13}};
{{ח:תתת|(11)}} בעל רכב או נהג רכב, שמוביל בהמות ברכב בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 14|לתקנות 14(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 15|או 15}};
{{ח:תתת|(12)}} נהג רכב שמוביל בהמות בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 14|לתקנה 14(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} אלה דינם – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין}}:
{{ח:תתת|(1)}} משגיח שאין בידיו בעת ההובלה ההוראות והאמצעים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4(ג)}};
{{ח:תתת|(2)}} משגיח שראה שבמשך הובלת בהמות הופרה הוראה מהוראות תקנות אלה, ולא הודיע על כך בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 4|לתקנה 4(ה)}};
{{ח:תתת|(3)}} משגיח שהפר הוראה הנוגעת להיתר, לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנות 5(א), (ג), (ד) או (ה)}};
{{ח:תתת|(4)}} נהג שאין ברשותו היתר, בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 5|לתקנה 5(ב)}}.

{{ח:סעיף|19|תחילה}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתן של {{ח:פנימי|סעיף 1|תקנות 1}}, {{ח:פנימי|סעיף 2|2}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}}, {{ח:פנימי|סעיף 7|7}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8}}, {{ח:פנימי|סעיף 9|9}}, {{ח:פנימי|סעיף 11|11}}, {{ח:פנימי|סעיף 13|13}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 16|ו־16}} – 6 חודשים מיום פרסומן.
{{ח:תת|(ב)}} תחילתן של {{ח:פנימי|סעיף 3|תקנות 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4}}, {{ח:פנימי|סעיף 5|5}}, {{ח:פנימי|סעיף 10|10}}, {{ח:פנימי|סעיף 12|12}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15(א) ו־(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 17|ו־17}} – שנתיים מיום פרסומן.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(א)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הטופס הושמט)}}

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 12|תקנה 12(1)}})}}}}
{{ח:קטע3||צפיפות מרבית של בהמות בהובלה*}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''בקר'''
{{ח:ת}}

סוג	משקל ממוצע {{ש}} בקילוגרם	שטח במטר רבוע {{ש}} לבעל חיים	מספר בעלי חיים {{ש}} למטר רבוע

עגלים קטנים	עד 55	0.3–0.4	2.5–3.3

עגלים בגודל בינוני	55–110	0.4–0.7	1.4–2.5

עגלים כבדים	110–200	0.7–0.95	1–1.4

בקר בינוני	200–325	0.95–1.3	0.7–1

בקר כבד	325–550	1.3–1.6	0.6–0.7

בקר כבד מאוד	עולה על 550	יותר מ־1.6	פחות מ־0.6

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''כבשים'''
{{ח:ת}}

סוג	משקל ממוצע {{ש}} בקילוגרם	שטח במטר רבוע {{ש}} לבעל חיים	מספר בעלי חיים {{ש}} למטר רבוע

טלאים	16	0.17	5.8

כבשים גזוזות וטלאים שמשקלם מעל 26 ק״ג	עד 55	0.2–0.3	3.3–5

כבשים גזוזות וטלאים	עולה על 55	יותר מ־0.3	פחות מ־3.3

כבשים בהריון מתקדם	עד 55	0.4–0.5	2–2.5

כבשים בהריון מתקדם	עולה על 55	יותר מ־0.5	פחות מ־2

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''עזים'''
{{ח:ת}}

סוג	משקל ממוצע {{ש}} בקילוגרם	שטח במטר רבוע {{ש}} לבעל חיים	מספר בעלי חיים {{ש}} למטר רבוע

עזים קטנות וגדיים	עד 35	0.2–0.3	3.3–5

עזים וגדיים	35–55	0.3–0.4	2.5–3.3

עזים	עולה על 55	0.4–0.75	1.3–2.5

עזים בהריון מתקדם	עד 55	0.4–0.5	2–2.5

עזים בהריון מתקדם	עולה על 55	יותר מ־0.5	פחות מ־2

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} '''חזירים'''
{{ח:ת}}

עד משקל ממוצע של	מטר רבוע {{ש}} לבעל חיים	מספר בעלי חיים {{ש}} למטר רבוע

25 ק״ג	0.15	6.6

60 ק״ג	0.35	2.8

80 ק״ג	0.40	2.5

100 ק״ג	0.42	2.3

120 ק״ג	0.51	1.9

עולה על 120 ק״ג	0.7	1.4

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוקטן|* צפויה הטמפרטורה בעת ההובלה לעלות על 25 מעלות צלזיוס, יוגדל השטח לכל בעל חיים ב־5 אחוזים נוספים.}}
{{ח:ת}} {{מוקטן|* לכבשים שעובי כסות הצמר שלהן גדול מ־2 סנטימטרים יוגדל השטח לכל בעל חיים ב־5 אחוזים.}}

{{ח:חתימות|כ׳ באדר התשס״ו (20 במרס 2006)}}
* '''זאב בוים'''
שר החקלאות ופיתוח הכפר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]