תקנות הגנת הדייר (סדרי הדין בבתי הדין לשכירות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הגנת הדייר (סדרי הדין בבתי הדין לשכירות), תשי״ד–1954}}
{{ח:קטע3||תקנות בדבר סדרי הדין בבתי הדין לשכירות}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשי״ד, 872|תקנות הגנת הדייר (סדרי הדין בבתי הדין לשכירות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0450.pdf}}; {{ח:תיבה|תשט״ו, 46|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0479.pdf}}, {{ח:תיבה|96|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0480.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 40|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2292.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 994|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2518.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר#סעיף 160|סעיף 64}} {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|לחוק הגנת הדייר, תשי״ד–1954}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|פרשנות ותחולה|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי|בתקנות סדר הדין האזרחי, תשכ״ג–1963}} (להלן – התקנות הכלליות), והוראות {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי|התקנות הכלליות}} יחולו, בשינויים המחוייבים לפי הענין, על סדרי הדין בבית הדין לשכירות, והוא כשאין כוונה אחרת משתמעת מתקנות אלה.

{{ח:סעיף|2|פגם בסדרי הדין}}
{{ח:ת}} לא יפסול בית הדין כל הליך על יסוד פגם בסדרי הדין כפי שנקבעו {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי|בתקנות הכלליות}} או על פיהן, אלא אם ראה שעליו לעשות כן כדי למנוע עיוות דין ושאין סעד לטוען טענת הפגם בדרך של דחיית הדיון, או של חיוב בעל הדין השני בהוצאות, או בשתי הדרכים כאחד.

{{ח:סעיף|3|שיפוט מבחינת המקום}}
{{ח:ת}} תובענות והליכים אחרים שהם בתחום סמכותו של בית הדין יתבררו בפני בית הדין שבאזור שיפוטו נמצאים הדירה או בית העסק הנוגעים בדבר.

{{ח:סעיף|4|העברה לבית דין אחר בעל סמכות שווה}}
{{ח:ת}} בית הדין שבאו לפניו תובענה או הליך אחר ונראה לו אחד הטעמים המנויים להלן, רשאי הוא, על פי בקשת הנתבע או המשיב או על דעת עצמו, הן לפני שהתחיל בדיון והן לאחר מכן, להחליט על העברת הדיון לבית דין אחר, שאף לו יש מבחינת המקום שיפוט בענין הנדון, והחלטתו תחייב את בית הדין האחר; ואלה הטעמים:
{{ח:תת|(1)}} מושבו של בית הדין האחר נמצא קרוב יותר לדירה או לבית העסק מאשר מושבו של בית הדין המעביר;
{{ח:תת|(2)}} הדירה או בית העסק נמצאים בתחום הרשות המקומית שבו נמצא גם מושבו של בית הדין האחר.

{{ח:סעיף|5|העברה לבית דין שיש לו סמכות בענין}}
{{ח:ת}} הוגשו תובענה או הליך אחר לבית דין שאין לו סמכות לדון בהם על פי {{ח:פנימי|סעיף 3|תקנה 3}}, יעביר בית הדין את הדיון בהם לבית דין בעל סמכות כאמור והחלטתו של בית הדין המעביר, כל עוד לא בוטלה בערעור, תחייב את בית הדין שאליו הועבר הדיון; אולם אם הגיש בעל בית מספר תובענות בדבר דירות או בתי עסק שחלק מהם אינו נמצא באזור שיפוטו של בית הדין, והדירות או בתי העסק שווים זה לזה מבחינת טיבם, זמן בנייתם והשכרתם, רשאי בית הדין לאחד את הדיון בתובענות אלה ולדון בכולן במקום להעביר את הדיון בתובענות שאין לו שיפוט בהן מבחינת המקום.

{{ח:סעיף|6|ציון של שווי נושא התביעה}}
{{ח:ת}} מקום ששיעור האגרה המשתלמת בעד תובענה תלוי בשווי נושא התביעה ולא ציין התובע בכתב התביעה את שוויו של הנושא, רשאי משרד הרישום של בית הדין לסרב לקבלת התובענה ולהזמנת יתר בעלי הדין; אך אם נתקבלה התובענה על אף השמטת השווי לא תשמש ההשמטה טענה בפי בעל דין אחר לעיכוב הדיון.

{{ח:סעיף|7|אין צורך בהגנה שבכתב|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} נתבע אינו חייב להגיש את הגנתו בכתב, והוראות {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי|התקנות הכלליות}} בדבר תביעות שאין בהן חובה להגיש הגנה בכתב יחולו על כל תובענה בבית הדין, יהיה שוויה אשר יהיה.

{{ח:סעיף|8|הברירה למסור בדואר רשום}}
{{ח:ת}} הזמנה או מסמך אחר שבית הדין רשאי או חייב למסור לבעל דין או לבא כוחו, רשאי הוא לשלוח לו בדואר רשום עם אישור המסירה ולראות באישור המסירה כאמור ראיה למסירת ההזמנה או המסמך; הוראה זו לא תחול על הודעה בדבר פסק דין או צו שניתנו שלא בפני בעל הדין או על מסירת העתק מאושר של פסק דין או של צו כאמור לבעל הדין.

{{ח:סעיף|9|תביעה שכנגד|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} נתבע או משיב רשאי לתבוע, בדרך של תביעה שכנגד, או בקשה שכנגד, כל סעד בקשר לדירה או לבית העסק שהם נושא התביעה או הבקשה המקוריות, אולם בית הדין רשאי להורות על דיון נפרד בתביעה שכנגד, אם ראה שיש לעשות כן כדי למנוע סיבוך והשהייה; אין בהוראה זו כדי לגרוע מזכויות הנתבע על־פי {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי#סעיף 59|תקנה 59 לתקנות הכלליות}}.

{{ח:סעיף|10|אין צורך בכפירה מפורשת}}
{{ח:ת}} יראו את גובה דמי השכירות כשנוי במחלוקת, כל עוד לא הודו בו במפורש אף אם לא כפרו בו במפורש.

{{ח:סעיף|11|הפרוטוקול}}
{{ח:ת}} אב בית הדין רשאי להורות, כי פרוטוקול הדיונים, לרבות גביית העדויות, יירשם על ידי מזכיר בית הדין או על ידי אדם אחר שמינוהו לכך, ובלבד שאב בית הדין יחתום עליו בתום כל ישיבה.

{{ח:סעיף|12|חילופים בהרכב בית הדין}}
{{ח:ת}} נבצר מחבר בית דין לסיים את בירורם של תובענה או של הליך, רשאי חבר אחר של בית הדין להמשיך בבירור במקומו מהשלב שאליו הגיע הבירור, ורואים את הראיות שנגבו בפני החבר הקודם כאילו נגבו בפני הבא במקומו.

{{ח:סעיף|13|המועד להגשת בקשה בדבר ביטול פסק דין}}
{{ח:ת}} המועד להגשת בקשה בדבר ביטול פסק דין או צו שניתנו שלא בפני בעל דין הוא שלושים יום מיום שנמסר לו פסק הדין או הצו.

{{ח:סעיף|13א|הצטרפות לדיון בדבר התקנת אנטנה או דוד|תיקון: תשכ״ט}}
{{ח:תת|(א)}} המועד להצטרפות לדיון בבקשה להרשות התקנת תורן לאנטנה של טלוויזיה או רדיו או דוד שמש, כאמור {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר#סעיף 37|בסעיפים 33(6)}} {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר#סעיף 38|ו־33א(א) לחוק הגנת הדייר, תשט״ו–1955}}, הוא חמישה עשר יום מהיום שנמסרה למצטרף הודעה על הבקשה כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} ההצטרפות תיעשה על ידי הגשת הודעה בכתב למשרד בית הדין.
{{ח:תת|(ג)}} ההודעה תוגש בשלושה עותקים ויצורף אליה תצהיר, בשלושה עותקים, המפרט את נימוקי ההצטרפות; בית הדין ימציא עותק אחד של ההודעה והתצהיר לדייר שביקש להרשות את ההתקנה, ועותק אחד – לבעל הבית המשיב.
{{ח:תת|(ד)}} בית הדין יזמין לדיון בבקשת הדייר כל מי שהצטרף לבקשה כאמור בתקנה זו.

{{ח:סעיף|14|הודעת צד שלישי|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי#פרק ג סימן ג|פרק י״ז לתקנות הכלליות}} יחולו בשינויים אלה:
{{ח:תת|(1)}} {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:תת|(2)}} בית הדין רשאי להרשות מסירת הודעה לצד שלישי בכל עת שלפני גמר הדיון, אם הדבר עשוי לחסוך הוצאות ואינו עלול להשהות את הדיון השהייה יתירה;
{{ח:תת|(3)}} בית הדין רשאי להתיר לצד השלישי למסור את הגנתו בעל פה במועד שנקבע בהודעה, ולא להגישה בכתב; לא התייצב הצד השלישי, או התייצב ולא מסר כל הגנה, דינו כדין צד שלישי שלא הגיש הגנה בכתב.

{{ח:סעיף|15|סעד בדרך טען ביניים|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} לענין בקשת סעד בדרך טען ביניים יחולו הוראות {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי#פרק טו|פרק י״ח לתקנות הכלליות}}.

{{ח:סעיף|16|בקשות בעל פה|תיקון: תש״ל}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין האזרחי#פרק יט|בפרק י״ט, סימן א׳, לתקנות הכלליות}}, רשאי בית הדין לברר בקשת ביניים גם אם הוגשה לו בעל פה בשעת הדיון בתובענה או בבקשה, אם ראה שהבירור יחיש את הדיון, יחסוך הוצאות וגם יאפשר למשיב להתגונן בדרך נאותה.

{{ח:סעיף|17|סמכויות אב בית דין}}
{{ח:ת}} אב בית הדין יקבע את פרטי ניהול הדיון והוא רשאי להחליט בכל בקשת ביניים שהוגשה בבית הדין במהלך הדיון שלא בפני הרכב מלא.

{{ח:סעיף|17א|החלטות בית דין|תיקון: תשט״ו, תשט״ו־2}}
{{ח:ת}} בית הדין יחליט פה אחד או ברוב דעות; באין רוב כזה תכריע דעתו של אב בית הדין.

{{ח:סעיף|18|שכר מיוחד בעד ביקור במקום}}
{{ח:ת}} החליט בית הדין לבקר בדירה או בבית העסק שלא בשעות הרגילות של ישיבות אותו בית דין, יפקיד התובע או המבקש בקופת בית הדין לפני הביקור את הסכום שיקבע אב בית הדין לכיסוי שכר מיוחד שישולם לנציגי הציבור המשתתפים בביקור, ובלבד שלא יעלה על 6 לירות לכל ביקור.

{{ח:סעיף|19|העברת הארכיונים}}
{{ח:תת|(א)}} בארכיונים של בתי הדין לשכר דירה לפי פקודת הדירות ושל הממונה על דמי השכירות ושל בתי הדין לשכר דירה לפי פקודת בתי עסק (להלן – בתי הדין הישנים), פרט לארכיונים של בתי הדין הישנים בנצרת, ינהגו כך:
{{ח:תת}} הליכים הנוגעים לדירה או לבית עסק בתחום נפה שבטור הראשון להלן, בין שנסתיימו ובין שהם תלויים ועומדים ביום י״ג בניסן תשי״ד (16 באפריל 1954) יועברו לבית הדין הנקוב לצד אותה נפה בטור השני להלן:
{{ח:תת}}

נפה	בית הדין

ירושלים	ירושלים

צפת	טבריה

כנרת	טבריה

יזרעאל	חיפה

עכו	חיפה

חיפה	חיפה

חדרה	חדרה

השרון	נתניה

פתח תקוה	פתח תקוה

רמלה	רחובות

רחובות	רחובות

תל אביב־יפו	תל אביב־יפו

אשקלון	מגדל אשקלון

באר שבע	באר שבע

{{ח:תת|(ב)}} ארכיונים של בתי דין ישנים בנצרת יועברו לבית הדין בנצרת.
{{ח:תת|(ג)}} במידה שהליכים המועברים על פי תקנה זו היו תלויים ועומדים ביום י״ג בניסן תשי״ד (16 באפריל 1954) בבית דין ישן, בית הדין שאליו הועברו ימשיך את הדיון בהם מהשלב שאליו הגיעו בבית הדין הישן.

{{ח:סעיף|20|ביטולים}}
{{ח:ת}} בטלות –
{{ח:תת|(1)}} תקנות הגבלת שכר דירה (דירות) (פרוצידורה), 1940;
{{ח:תת|(2)}} תקנות הפרוצידורה בענין בעלי הבתים והדיירים (הוצאה מדירה והגבלת שכר דירה) (בתים), 1935;
{{ח:תת|(3)}} תקנות ערעורים על הגבלות שכר דירה (בתי עסק), 1941.

{{ח:סעיף|21|הוראות מעבר}}
{{ח:ת}} הליכים התלויים ועומדים לפני בית הדין ביום תחילת תקפן של תקנות אלה, ינהגו בהן בכל השלבים שמאותו יום ואילך, ככל האפשר, לפי תקנות אלה, אלא שבית הדין רשאי, לפי שיקול דעתו, לסטות מהן במידה שתהא נראית לו.

{{ח:סעיף|22|תחילת תוקף}}
{{ח:ת}} תקפן של תקנות אלה הוא מיום כ״ז באייר תשי״ד (30 במאי 1954).

{{ח:סעיף|23|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות הגנת הדייר (סדרי הדין בבתי הדין לשכירות), תשי״ד–1954“.

{{ח:חתימות|י״ז באייר תשי״ד (20 במאי 1954)}}
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]