תקנות הכניסה לישראל (אגרות בבית הדין לעררים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הכניסה לישראל (אגרות בבית הדין לעררים), התשע״ד–2014}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשע״ד, 1162|תקנות הכניסה לישראל (אגרות בבית הדין לעררים) (הוראת שעה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7380.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 1182|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7663.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 470|[צ״ל: תיקון]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7754.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 729|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7916.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל#סעיף 13לד|סעיף 13לד(א)(5)}} {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|לחוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}} (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הפנים, באישור שר האוצר לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 39ב|סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985}}, ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית דין“ – בית דין לעררים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל#סעיף 13כב|בסעיף 13כב לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קרובים“ – הורה, ילד, אח, ובן זוג של כל אחד מאלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות האגרות“ – {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)|תקנות בתי המשפט (אגרות), התשס״ז–2007}}.

{{ח:סעיף|2|חובת תשלום אגרה}}
{{ח:תת|(א)}} המגיש ערר לבית דין, ישלם עם הגשתו לראשונה, את הסכום הנקוב {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)#תוספת פרט 6|בפרט 6 לתוספת לתקנות האגרות}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייזקק בית דין לערר, אלא אם כן שולמה האגרה החלה או שמגיש הערר פטור מתשלום האגרה.
{{ח:תת|(ג)}} ערר שלא שולמה בו אגרה כאמור בתקנת משנה (א), כולה או חלקה, לא יקובל לרישום, אלא אם כן הוגשה בקשה לפטור מאגרה.
{{ח:תת|(ד)}} אגרה שעל עורר לשלמה שלא בשעות הפעילות, לפי {{ח:חיצוני|תקנות הכניסה לישראל (סדרי הדין והמינהל בבית הדין לעררים)#פרק ה סימן ב|סימן ב׳ לפרק ה׳, לתקנות הכניסה לישראל (סדרי הדין והמינהל בבית הדין לעררים), התשע״ב–2012}}, תשולם ביום הראשון שאינו יום מנוחה שלאחר היום שבו הוגש ההליך, אלא אם כן החליט בית הדין על מועד אחר לתשלום האגרה.
{{ח:תת|(ה)}} נזקק בית דין לערר, והתברר כי לא שולמה האגרה כולה או חלקה תשלח מזכירות בית הדין לעורר דרישה לתשלום האגרה; לא שולמה האגרה בתוך עשרה ימים מיום המצאת הדרישה או פרק זמן אחר שנקבע בה, ולא ניתנה החלטה המסיימת את ההליך, רשאי בית הדין למחוק את הערר וכל צו ביניים או צו ארעי יהיה בטל, ולא יוחזר כל סכום אגרה ששולם.

{{ח:סעיף|3|פטור מתשלומה של אגרה}}
{{ח:תת|(א)}} עורר הטוען שאין ביכולתו לשלם אגרה, יצרף לכתב הערר, עם הבאתו לראשונה לבית דין, בקשה לפטור מתשלום אגרה בעד אותו ערר, בצירוף מסמכים ותצהיר לאימות העובדות שבבקשה.
{{ח:תת|(ב)}} בתצהיר כאמור בתקנת משנה (א), יכלול העורר פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} פירוט רכושו, רכוש בן זוגו ורכוש קרוביו, אם הוא סמוך על שולחנם;
{{ח:תתת|(2)}} הכנסתו ומקורותיה בששת החודשים שקדמו לתאריך הבקשה;
{{ח:תתת|(3)}} מועד כניסתו לישראל וסוג האשרה שקיבל, אם קיבל, ומועד מתן האשרה;
{{ח:תתת|(4)}} מקום מגוריו בששת החודשים שקדמו לתאריך הבקשה, והתשלום ששילם בעד שהייתו במגורים כאמור;
{{ח:תתת|(5)}} שכר הטרחה ששילם, או שסיכם על תשלומו לבא כוחו בהליך זה.
{{ח:תת|(ג)}} בית הדין רשאי לדרוש מהעורר להמציא מסמכים נוספים לשם אימות טענותיו כאמור בתקנה זו.
{{ח:תת|(ד)}} הוגשה בקשה לפטור מתשלום אגרה וראה בית הדין שמתקיימות נסיבות חריגות המצדיקות מתן פטור מאגרה, ואין ביכולתו של המבקש לשלם את האגרה, ונראה לבית הדין שההליך מגלה עילה – רשאי בית הדין לפטור את המבקש מתשלום האגרה, כולה או חלקה מטעמים שיירשמו.
{{ח:תת|(ה)}} לעניין תקנה זו, לא ייחשבו, כשלעצמן, הנסיבות המפורטות להלן כנסיבות חריגות המצדיקות פטור מאגרה:
{{ח:תתת|(1)}} העובדה שאין למבקש קרובים בישראל;
{{ח:תתת|(2)}} העובדה שאין בידי המבקש אשרה או רישיון המתירים לו לעבוד בישראל;
{{ח:תתת|(3)}} החלטה קודמת של בית משפט לפטור את המבקש מתשלום אגרה.
{{ח:תת|(ו)}} ראיה לכאורה לחוסר יכולתו של המבקש לשלם את האגרה כאמור בתקנת משנה (ד), תשמש הכרזה כמפורט להלן, אם ניתנה בשנתיים שקדמו להגשת הבקשה:
{{ח:תתת|(1)}} הכרזה כי המבקש הוא חייב מוגבל באמצעים לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 69ג|סעיף 69ג לחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}};
{{ח:תתת|(2)}} הכרזה כי החייב הוא פושט רגל לפי {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי#סעיף 3|סעיף 42 לפקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש״ם–1980}}.

{{ח:סעיף|3א|החזר אגרה|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:ת}} הסתיים הטיפול בערר לפני תחילת הדיון בו לפי {{ח:חיצוני|תקנות הכניסה לישראל (סדרי הדין והמינהל בבית דין לעררים)#פרק ז|פרק ז׳ לתקנות הכניסה לישראל (סדרי הדין והמינהל בבית דין לעררים), התשע״ד–2014}}, רשאי בית הדין להורות על החזרת האגרה ששולמה, בתוספת הפרשי הצמדה כאמור {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)#סעיף 17|בתקנה 17 לתקנות האגרות}}.

{{ח:סעיף|4|תחולת {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)|תקנות בתי המשפט (אגרות)}}}}
{{ח:ת}} על אגרה לפי תקנות אלה יחולו {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)#סעיף 12|תקנות 12}}, {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)#סעיף 13|13}}, {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)#סעיף 19|19}} {{ח:חיצוני|תקנות בתי המשפט (אגרות)#סעיף 20|ו־20(1) עד (6), (19), (20) ו־(22) לתקנות האגרות}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|5|תחילה|תיקון: תשע״ו, תשע״ז, תשע״ח}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה ביום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301295.pdf|חוק הכניסה לישראל (תיקון מס׳ 22), התשע״א–2011}}, זולת אם פורסמו לאחר מכן.

{{ח:סעיף|6|תחולה}}
{{ח:ת}} תקנות אלה יחולו על עררים שיוגשו ביום תחילתן של תקנות אלה או לאחריו.

{{ח:סעיף|7|הוראת מעבר}}
{{ח:ת}} על אף האמור בתקנות אלה –
{{ח:תת|(1)}} ערר שהוגש בתוך 30 ימים מיום שנמחקה השגה של אותו עורר ובאותו עניין, בשל הפסקת פעילותן של ועדות ההשגה לזרים ופתיחת בית הדין לעררים – פטור מאגרה;
{{ח:תת|(2)}} ערר שהועבר מבית המשפט לעניינים מינהליים, לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301295.pdf|סעיף 10(ג) לחוק הכניסה לישראל (תיקון מס׳ 22), התשע״א–2011}}, פטור מאגרה אם העורר הוכיח כי שילם בפועל בבית המשפט לעניינים מינהליים את האגרה הנהוגה שם, כולה או חלקה.

{{ח:חתימות|כ״ח באייר התשע״ד (28 במאי 2014)}}
* '''ציפי לבני'''
שרת המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]