צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תשלומים בעד גז המסופק במערכת מרכזית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תשלומים בעד גז המסופק במערכת מרכזית), התשמ״ט–1989}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ט, 1279|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תשלומים בעד גז המסופק במערכת מרכזית)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5212.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 340|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5246.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 1445|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5681.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 185|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6529.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 593|ביטול|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10912.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים#סעיף 5|סעיף 5}} {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים|לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי״ח–1957}}, אני מצווה לאמור:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק הגז הפחמימני המעובה#סעיף 100|סעיף 100(ב) לחוק הגז הפחמימני המעובה, התשפ״א–2020}}, יראו צו זה כאילו הותקן מכוח {{ח:חיצוני|חוק הגז הפחמימני המעובה|החוק האמור}}.}}
{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|'''צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תשלומים בעד גז המסופק במערכת מרכזית), התשמ״ט–1989''', בוטל ביום 2.8.2024; במקומו באו {{ח:חיצוני|תקנות הגז הפחמימני המעובה (אמות מידה לשירות)|תקנות הגז הפחמימני המעובה (אמות מידה לשירות), התשפ״ד–2023}}.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תש״ן, תשנ״ה}}
{{ח:ת}} בצו זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גז“ – גז נפט מעובה או גז טבעי, המסופק באמצעות מערכת מרכזית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת מרכזית“ – מיתקן המשמש להולכת גז למספר יחידות דיור נפרדות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”צרכן“ – צרכן של גז;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק“ – מי שעסקו או חלק מעסקו מכירה או הספקה של גז לזולת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מונה“ – מונה המודד את כמות הגז שצורך הצרכן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המחיר“ – מחיר גז שנקבע בחיקוק, ובהעדר מחיר כאמור – המחיר כפי שיקבע מזמן לזמן על ידי ספק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקדמת מלאי“ – תשלום בשל מלאי של גז המיועד לשימוש במערכת המרכזית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל מינהל הגז או מי שהוא הסמיכו לכך בכתב.

{{ח:סעיף|2|חשבונות צריכת הגז|תיקון: תש״ן, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} ספק רשאי להגיש לצרכן חושבון גז בעד גז שצרך הצרכן בין קריאת מונה אחת לשניה, ובלבד שהתקופה בין שתי הקריאות לא תעלה על 70 ימים ולא תפחת מ־50 ימים (להלן – החשבון); לא יוגשו יותר מ־6 חשבונות במשך שנה.
{{ח:תת|(ב)}} חל שינוי במחיר הגז בתוך תקופת הצריכה שאליה מתייחס החשבון, יראו את הצריכה כאילו התחלקה באופן שווה לכל יום בתקופת הצריכה והצרכן יחוייב לשלם את המחיר הקודם בעד הימים שלפני יום השינוי ואת המחיר החדש בעד הימים למן יום השינוי.
{{ח:תת|(ג)}} חשבון ישולם בידי הצרכן עד למועד התשלום הנקוב בחשבון כדלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} במשלוח בדואר תוך 15 ימים מיום ההמצאה; לענין זה יום ההמצאה – תאריך חותמת הדואר שהוטבעה על החשבון;
{{ח:תתת|(2)}} במסירה אישית תוך 10 ימים מיום המסירה ובלבד שמועד הנקוב בחשבון לתשלום לא יקדם מ־20 ימים ממועד קריאת המונה.

{{ח:סעיף|3|ריבית פיגורים|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:ת}} ספק רשאי לגבות מצרכן ריבית פיגורים על חשבון שלא שולם במועדו בשיעור שלא יעלה על ריבית הפיגורים כמשמעותה בהודעה בדבר שיעורי ריבית החשב הכללי שפורסמה ברשומות לאחרונה לפני תשלומו בפועל של כל חשבון.

{{ח:סעיף|4|מקדמת מלאי}}
{{ח:ת}} ספק רשאי לגבות מצרכן המצטרף למערכת מרכזית מקדמת מלאי, למעט בעד מלאי של גז טבעי, בסכום השווה למחירם של 12.2 ק״ג גז, לפי מחירם ביום חתימת חוזה האספקה בין הצרכן לבין הספק.

{{ח:סעיף|5|הפסקה אספקה בגלל אי תשלום החשבון}}
{{ח:תת|(א)}} ספק רשאי להפסיק את אספקת הגז אם לא שילם צרכן את החשבון שנשלח למענו, עד ליום ה־45 לאחר משלוחו, ובלבד שהספק הודיע לצרכן בכתב, 7 ימים לפחות לפני ההפסקה, על כוונתו לפעול בדרך זו.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על הפסקת אספקה של גז תימסר במעונו של הצרכן; נמסרה הודעה כאמור, רשאי הספק לחייב את הצרכן בסכום של 2.5 שקלים חדשים בעדה ובלבד שנמסרה 20 ימים לפחות לאחר משלוח החשבון לצרכן.
{{ח:תת|(ג)}} גבה הספק את החשבון במעונו של הצרכן במועד שבו היה זכאי להפסיק את האספקה וטרם שביצע את ההפסקה, רשאי הוא לחייב את הצרכן בסכום נוסף של 20 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ד)}} ספק רשאי לסרב לחדש אספקה שהופסקה לפי סעיף זה עד שהצרכן ישלם את החשבון, את דמי הפיגורים שהצטברו עליו ואת הסכום שהצרכן חייב בו לפי סעיפים קטנים (ב) ו־(ה).
{{ח:תת|(ה)}} בעד חידוש אספקה שהופסקה לפי סעיף זה, רשאי ספק לגבות מצרכן סכום של 25 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף|6|הפסקת אספקה לפי בקשת הצרכן}}
{{ח:תת|(א)}} הודיע הצרכן לספק על רצונו להפסיק את האספקה, יחזיר הספק לצרכן את מקדמת המלאי בסכום השווה למחירם של 12.2 ק״ג גז, לפי מחירם ביום ההפסקה, בניכוי התשלומים המגיעים מהצרכן לספק בשל צריכת הגז עד למועד ההפסקה; ההחזר יתבצע תוך 14 ימים מיום ההפסקה.
{{ח:תת|(ב)}} סכום שלא הוחזר לצרכן כאמור בסעיף קטן (א), ישא ריבית בשיעור דמי הפיגורים הנקוב {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}}, מהיום ה־15 ועד החזרתו בפועל, ובלבד שההחזר יבוצע תוך 50 ימים ממועד ההפסקה.

{{ח:סעיף|7|המנהל}}
{{ח:ת}} המנהל ממונה על הפיקוח על הוראות צו זה.

{{ח:סעיף|8|ביטול}}
{{ח:ת}} צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תשלומים בעד גז המסופק לצרכנים במערכת מרכזית), התשמ״ו–1986 – בטל.

{{ח:סעיף|9|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של צו זה ביום א׳ באלול התשמ״ט (1 בספטמבר 1989).

{{ח:חתימות|ו׳ באב התשמ״ט (7 באוגוסט 1989)}}
* '''משה שחל'''
שר האנרגיה והתשתית
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]