תקנות שירותי הכבאות (ציוד כיבוי בבתי תפילה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות שירותי הכבאות (ציוד כיבוי בבתי תפילה), תשל״ב–1972}}
{{ח:קטע3||תקנות בדבר ציוד, מיתקנים וחמרים לכיבוי דליקות בבתי תפילה}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשל״ב, 774|תקנות שירותי הכבאות (ציוד כיבוי בבתי תפילה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2819.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#סעיף 42|סעיף 6}} {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|לחוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}}, ולאחר התייעצות עם שר החקלאות, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|תקנות שירותי הכבאות (ציוד כיבוי בבתי תפילה), תשל״ב–1972 הותקנו לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הכבאות|חוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}}; לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#סעיף 147|סעיף 147(א)(7) לחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע״ב–2012}}, התקנות יעמדו בתוקף לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|החוק האמור}}.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית תפילה“ בית כנסת, מסגד, כנסיה וכל מקום מקורה אחר המשמש דרך קבע לתפילה או לפולחן דתי ואינו בדירת מגורים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ציוד כיבוי“ – ציוד, מיתקנים וחמרים המשמשים לכיבוי דליקות לפי המפורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}} ולפי תקן ישראלי שאושר על ידי מכון התקנים, ובאין תקן ישראלי – לפי אישור מפקח כבאות ראשי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#פרק ב סימן ב|בסעיף 22 לחוק}};
{{ח:תת}} {{ח:הערה|תפקיד ”מפקח כבאות ראשי“ לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הכבאות|חוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}} הוחלף בתפקיד ”נציב כבאות והצלה“ לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע״ב–2012}}.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות כבאות“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה#סעיף 3|בסעיף 1 לחוק}} ואשר בית התפילה נמצא בתחומה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|”רשות הכבאות“ לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הכבאות|חוק שירותי הכבאות, תשי״ט–1959}} הוחלפה בידי ”הרשות הארצית לכבאות והצלה“ לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה|חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע״ב–2012}}.}}

{{ח:סעיף|2|ציוד חובה}}
{{ח:ת}} בכל בית תפילה חייבים הבעל או המחזיק לרכוש או להשיג ציוד כיבוי וכן להתקין את ציוד הכיבוי, לפי הוראות רשות הכבאות.

{{ח:סעיף|3|הוספת ציוד כיבוי}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הכבאות רשאית, לפי שיקול דעתה, וחייבת לפי הוראות המפקח, להורות בכתב לבעל או למחזיק של בית תפילה להוסיף ציוד כיבוי על האמור {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת|(ב)}} המפקח, בהתייעצות עם המועצה למניעת שריפות, רשאי להורות לרשות כבאות לדרוש להוסיף ציוד כיבוי על האמור {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|4|החזקת ציוד כיבוי}}
{{ח:ת}} ציוד כיבוי המותקן לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנות 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}} יוחזק על ידי הבעל או המחזיק במצב תקין בכל עת.

{{ח:סעיף|5|פטור}}
{{ח:ת}} מילא אחד מהחייבים אחר הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנות 2 עד 4}}, פטור האחר מהחובה כאמור.

{{ח:סעיף|6|ביטול}}
{{ח:ת}} תקנות שירותי הכבאות (ציוד כיבוי בבית תפילה), תש״ל–1970 – בטלות.

{{ח:סעיף|7|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות שירותי הכבאות (ציוד כיבוי בבתי תפילה), תשל״ב–1972“.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|תקנות 1}} {{ח:פנימי|סעיף 2|ו־2}})}}}}
{{ח:קטע3|תוספת חלק א|חלק א׳}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת חלק א|בחלק זה}}, ”בית תפילה“ – בית תפילה המכיל עד 100 מושבים.

{{ח:סעיף*|1|גלגילון כיבוי|עוגן=תוספת חלק א פרט 1}}
{{ח:ת}} בקרבת הכניסה לבית התפילה יותקן גלגילון כיבוי קבוע אחד ועליו צינור לחץ בקוטר 3⁄4″ ובאורך של 25 מטרים עם מזנק צמוד.

{{ח:סעיף*|2|הספקת מים|עוגן=תוספת חלק א פרט 2}}
{{ח:ת}} הספקת מים לגלגילון כיבוי תהיה בכמות של 45 ליטרים לדקה.

{{ח:סעיף*|3|מטפי כיבוי|עוגן=תוספת חלק א פרט 3}}
{{ח:ת}} בבית התפילה יותקנו שני מטפי כיבוי מסוג אבקה יבשה בגודל של 6 ק״ג.

{{ח:קטע3|תוספת חלק ב|חלק ב׳}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת חלק ב|בחלק זה}}, ”בית תפילה“ – בית תפילה המכיל מ־101 עד 400 מקומות ישיבה.

{{ח:סעיף*|4|ברזי כיבוי|עוגן=תוספת חלק ב פרט 4}}
{{ח:ת}} בקרבת כל הכניסות לבית תפילה שהמרחק ביניהן עולה על 60 מטר, יותקן מבפנים ברז כיבוי בקוטר של 2″.

{{ח:סעיף*|5|זרנוקי כיבוי ומזנקי כיבוי|עוגן=תוספת חלק ב פרט 5}}
{{ח:ת}} ליד כל ברז כיבוי מהאמורים {{ח:פנימי|תוספת חלק ב פרט 4|בסעיף 4}} יותקן ארון לציוד כיבוי, שיכיל שני זרנוקי כיבוי בקוטר של 2″ ובאורך של 15 מטרים כל אחד ומזנק כיבוי אחד בקוטר של 2″.

{{ח:סעיף*|6|גלגילוני כיבוי|עוגן=תוספת חלק ב פרט 6}}
{{ח:ת}} בכל מפלס שמעל או מתחת לקומת הכניסה המשמש בבית התפילה או המשמש להחסנת חמרים לקיחים או בעירים של בית התפילה, יותקן בקרבת כל חדר מדרגות גלגילון כיבוי קבוע אחד ועליו צינור לחץ בקוטר של 3⁄4″ ובאורך של 25 מטרים עם מזנק צמוד.

{{ח:סעיף*|7|הספקת מים|עוגן=תוספת חלק ב פרט 7}}
{{ח:ת}} הספקת מים לכל אחד מברזי הכיבוי בקוטר של 2″ האמורים {{ח:פנימי|תוספת חלק ב פרט 4|בסעיף 4}} תהיה בכמות של 250 ליטרים לדקה ובלחץ של 4 אטמוספרות, באופן שהלחץ לא יגדל מעל ל־7 אטמוספרות ולא יקטן מ־2 אטמוספרות.

{{ח:סעיף*|8|מטפי כיבוי|עוגן=תוספת חלק ב פרט 8}}
{{ח:ת}} בכל קומה של בית התפילה יותקנו לפחות שני מטפי כיבוי מסוג אבקה יבשה בגודל של 6 ק״ג.

{{ח:קטע3|תוספת חלק ג|חלק ג׳}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת חלק ג|בחלק זה}}, ”בית תפילה“ – בית תפילה המכיל יותר מ־400 מקומות ישיבה.

{{ח:סעיף*|9|ברזי כיבוי|עוגן=תוספת חלק ג פרט 9}}
{{ח:תת|(א)}} בקרבת הכניסה הראשית לבית התפילה יותקן ברז כיבוי בקוטר של 3″ לשימוש שירותי הכבאות.
{{ח:תת|(ב)}} במקומות הבאים בתוך בית התפילה יותקנו ברזי כיבוי בקוטר של 2″:
{{ח:תתת|(1)}} ליד הכניסות הראשיות, כאמור {{ח:פנימי|תוספת חלק ב פרט 4|בסעיף 4}}, וכשקיימות בבית התפילה יותר מכניסה ראשית אחת – ליד כל כניסה ראשית שהמרחק ביניהן עולה על 60 מטרים;
{{ח:תתת|(2)}} בכל מפלס קומתי ששטחו עולה על 250 מ״ר, ליד כל חדר מדרגות, באופן שהמרחק מכל נקודה במפלס הקומתי לברז הכיבוי האמור לא יעלה על 60 מטרים.

{{ח:סעיף*|10|זרנוקי כיבוי ומזנקי כיבוי|עוגן=תוספת חלק ג פרט 10}}
{{ח:ת}} ליד כל ברז כיבוי בקוטר של 2″ האמור {{ח:פנימי|תוספת חלק ג פרט 9|בסעיף 9(ב)}} יותקן ארון ציוד כיבוי שיכיל שני זרנוקי כיבוי בקוטר של 2″ ובאורך של 15 מטרים ומזנק כיבוי אחד בקוטר של 2″.

{{ח:סעיף*|11|גלגילוני כיבוי|עוגן=תוספת חלק ג פרט 11}}
{{ח:ת}} בכל מפלס קומתי ליד כל חדר מדרגות יותקן גלגילון כיבוי אחד ועליו צינור לחץ בקוטר של 3⁄4″, ובאורך של 25 מטרים עם מזנק צמוד.

{{ח:סעיף*|12|הספקת מים|עוגן=תוספת חלק ג פרט 12}}
{{ח:תת|(א)}} הספקת מים לברזי כיבוי בקוטר של 3″ האמורים {{ח:פנימי|תוספת חלק ג פרט 9|בסעיף 9(א)}} תהיה בכמות של 450 ליטרים לדקה ובלחץ של 4 אטמוספרות.
{{ח:תת|(ב)}} הספקת המים לברזי כיבוי בקוטר של 2″ האמורים {{ח:פנימי|תוספת חלק ג פרט 9|בסעיף 9(ב)}} צריכה לאפשר הפעלת שני ברזי כיבוי בבת אחת כשבכל ברז כיבוי תזרום כמות של 250 ליטרים לדקה, בלחץ של 4 אטמוספרות, באופן שהלחץ לא יגדל בברזי הכיבוי האמורים מעל ל־7 אטמוספרות ולא יקטן מ־2 אטמוספרות.
{{ח:תת|(ג)}} הספקת המים לגלגילון הכיבוי תהיה בכמות של 45 ליטרים לדקה.

{{ח:סעיף*|13|מטפי כיבוי|עוגן=תוספת חלק ג פרט 13}}
{{ח:ת}} במקומות הבאים בבית התפילה יותקנו מטפי כיבוי מסוג אבקה יבשה בגודל של 6 קילוגרמים:
{{ח:תת|(1)}} ליד כל כניסה למקומות המושבים;
{{ח:תת|(2)}} ליד כל כניסה למקומות ההמתנה;
{{ח:תת|(3)}} ליד כל כניסה לחדר של שירותים הנדסיים;
{{ח:תת|(4)}} ליד כל מחסן של חמרים בעירים או לקיחים;
{{ח:תת|(5)}} ליד כל לוח חשמל ראשי או אגפי.

{{ח:חתימות|כ״ט בטבת תשל״ב (16 בינואר 1972)}}
* '''יוסף בורג'''
שר הפנים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]