חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ״ה–1994}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000690}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ה, 66|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211073.pdf}}, {{ח:תיבה|326|חוק יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (תיקוני חקיקה והוראות שונות)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211177.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 21|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 1997)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211373.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 188|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300607.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 500|תיקון מס׳ 12 לחוק עובדים זרים|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301042.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 600|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: דיני יבוא}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: מיסוי ישיר}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: מיסוי עקיף על ייצור מקומי}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: העברות לרשות הפלסטינית}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: עבודה}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן א׳: היטל השוואה}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ב|סימן ב׳: שירות התעסוקה}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ג|סימן ג׳: ביטוח לאומי וחוקים אחרים}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: חקלאות}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן א|סימן א׳: פיקוח חקלאי}}

{{ח:פנימי|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: מחלות בעלי חיים}}

{{ח:פנימי|פרק יב|פרק י״ב: ביטוח רכב ופיצוי נפגעי תאונות דרכים}}

{{ח:פנימי|פרק יג|פרק י״ג: מסירת מידע מגופים ציבוריים לרשות הפלסטינית}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:סעיף|1|מטרת החוק}}
{{ח:ת}} חוק זה מטרתו ליישם את ההסדרים הכלכליים שבהסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו, שנחתם בקהיר בין מדינת ישראל לבין ארגון השחרור הפלסטיני, ביום כ״ג באייר התשנ״ד (4 במאי 1994), והמסמכים שנלוו אליו, וכן להסדיר עניינים הכרוכים ביישום כאמור ובהעסקת עובדים פלסטינים בישראל.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: דיני יבוא}}

{{ח:סעיף|2|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההסכם“ – ההסכם האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזור“ – יהודה והשומרון וחבל עזה, למעט שטחי עזה ויריחו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטחי עזה ויריחו“ – השטחים הכלולים בתחום השיפוט הטריטוריאלי של הרשות הפלסטינית על פי ההסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו“ – טובין מיובאים שיעדם הוא שטחי עזה ויריחו, וכן טובין המיוצאים משטחי עזה ויריחו למדינות חוץ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דיני היבוא“ – החוקים הבאים, לרבות תקנות וצווים מכוחם:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס|פקודת המכס}};
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|פקודת תעריף המכס והפטורים|פקודת תעריף המכס והפטורים, 1937}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:חיצוני|חוק מסי מכס ובלו (שינוי תעריף)|חוק מסי מכס ובלו (שינוי תעריף), התש״ט–1949}};
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:חיצוני|חוק מס קניה (טובין ושירותים)|חוק מס קניה (טובין ושירותים), התשי״ב–1952}}, ככל שהוא מתייחס ליבוא וליצוא;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|חוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}} (להלן – חוק מס ערך מוסף), ככל שהוא מתייחס ליבוא וליצוא;
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:חיצוני|חוק היטלי סחר|חוק היטלי סחר, התשנ״א–1991}};
{{ח:תתת|(7)}} {{ח:חיצוני|חוק הבלו על דלק|חוק הבלו על דלק, התשי״ח–1958}};
{{ח:תתת|(8)}} {{ח:חיצוני|פקודת היבוא והיצוא|פקודת היבוא והיצוא [נוסח חדש], התשל״ט–1979}};
{{ח:תתת|(9)}} {{ח:חיצוני|חוק מסים עקיפים (מס ששולם ביתר או בחסר)|חוק מסים עקיפים (מס ששולם ביתר או בחסר), התשכ״ח–1968}};
{{ח:תתת|(10)}} {{ח:חיצוני|חוק התקנים|חוק התקנים, התשי״ג–1953}}, ככל שהוא מתייחס ליבוא וליצוא;
{{ח:תתת|(11)}} {{ח:חיצוני|חוק הזרעים|חוק הזרעים, התשט״ז–1956}}, {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצומח|וחוק הגנת הצומח, התשט״ז–1957}}, ככל שהם מתייחסים ליבוא וליצוא;
{{ח:תתת|(12)}} {{ח:חיצוני|פקודת מחלות בעלי חיים|פקודת מחלות בעלי חיים [נוסח חדש], התשמ״ה–1985}}, ככל שהיא מתייחסת ליבוא וליצוא;
{{ח:תתת|(13)}} כל חוק אחר, ככל שהוא נוגע ליבוא וליצוא או למסים ולתשלומי חובה ביבוא וביצוא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסי יבוא“ – מכס, מס קניה ביבוא, מס ערך מוסף ביבוא ומסים והיטלים אחרים המוטלים ביבוא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האגף“ – אגף המכס ומס ערך מוסף במשרד האוצר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל האגף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשויות היבוא“ – האגף וכל רשות אחרת שיש לה סמכויות לפי דיני היבוא;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הודעה“ – הודעה בכתב מטעם הרשות הפלסטינית, שמסר למנהל מי שהיא הסמיכה לכך.

{{ח:סעיף|3|טובין שלגביהם מוסמכת הרשות הפלסטינית}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בדיני היבוא –
{{ח:תתת|(1)}} טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו, שלגביהם נקבע בהסכם כי הרשות הפלסטינית מוסמכת לקבוע את שיעורי מסי היבוא, יחויבו במסי יבוא בשיעורים שייקבעו ויפורסמו בידי הרשות הפלסטינית על פי ההסכם, ובלבד שנתקבלה עליהם הודעה;
{{ח:תתת|(2)}} טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו, שלגביהם נקבע בהסכם כי הרשות הפלסטינית מוסמכת לקבוע את מדיניות היבוא ונהליו, ינהגו רשויות היבוא לגביהם לפי הכללים והנהלים שייקבעו ויפורסמו בידי הרשות הפלסטינית על פי ההסכם, ובלבד שנתקבלה עליהם הודעה;
{{ח:תתת|(3)}} טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו, שלגביהם נקבע בהסכם כי הם פטורים ממסי יבוא או כי הרשות הפלסטינית מוסמכת ליתן לגביהם פטור או פטור מותנה ממסי יבוא, ינהג האגף לגביהם לפי החלטות הרשות הפלסטינית על פי ההסכם, ובלבד שנתקבלה עליהן הודעה.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לפרסם, בכל דרך שתיראה לו, את שיעורי מסי היבוא ואת כללי היבוא ונהליו שקבעה הרשות הפלסטינית בתחומים שבסמכותה על פי ההסכם, ושנתקבלה עליהם הודעה.

{{ח:סעיף|4|טובין אחרים}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} יחולו דיני היבוא על טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), אם הרשות הפלסטינית קבעה ופרסמה שיעורי מסי יבוא הגבוהים מן השיעורים שנקבעו בדיני היבוא, יחולו השיעורים שקבעה על טובין המיובאים כאמור, ובלבד שניתנה עליהם הודעה.

{{ח:סעיף|5|דין האזור ושטחי עזה ויריחו}}
{{ח:ת}} לענין דיני היבוא יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#סעיף 1א|סעיף 1א לחוק מס ערך מוסף}}, בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|6|העברת סוגי טובין מסויימים}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר או שר הבטחון רשאים לקבוע בתקנות כללים ותנאים להעברת סוגי טובין מסויימים מישראל לשטחי עזה ויריחו ומשטחי עזה ויריחו לישראל.
{{ח:תת|(ב)}} הועברו טובין משטחי עזה ויריחו לישראל או מישראל לשטחי עזה ויריחו בניגוד לתקנות לפי סעיף זה, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המכס#פרק 13|הפרק השלושה עשר לפקודת המכס}} כאילו היו טובין מוברחים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (העברת סוגי טובין מסוימים)|תקנות יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (העברת סוגי טובין מסוימים), התשס״א–2001}}.}}

{{ח:סעיף|7|ביצוע ותקנות}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר ממונה על ביצוע {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בכל הנוגע למסים ולתשלומי חובה ביבוא וביצוא, למעט היטלי סחר, והוא רשאי להתקין תקנות לביצוע הענינים שהוא מופקד עליהם.
{{ח:תת|(ב)}} שר התעשיה והמסחר ממונה על ביצוע {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בכל ענין הנוגע ליבוא וליצוא שאינו מפורט בסעיף קטן (א) ובענין היטלי סחר, ובהתייעצות עם השר הנוגע לענין הוא רשאי להתקין תקנות לביצוע הענינים שהוא מופקד עליהם.

{{ח:סעיף|8|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} ביום כ״ג באייר התשנ״ד (4 במאי 1994).

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: מיסוי ישיר}}

{{ח:סעיף|9|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}}.}}

{{ח:סעיף|10|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין|בחוק מס שבח מקרקעין, התשכ״ג–1963}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: מיסוי עקיף על ייצור מקומי}}

{{ח:סעיף|11|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|בחוק מס ערך מוסף, התשל״ו–1975}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: העברות לרשות הפלסטינית}}

{{ח:סעיף|12|הגדרות|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ה|בפרק זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההסכם“, ”שטחי עזה ויריחו“, ”האגף“, ”דיני היבוא“ ו”טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו“ – כמשמעותם {{ח:פנימי|פרק ב|בפרק ב׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסכומים המועברים“ – הסכומים שעל ישראל או רשויותיה להעביר לרשות הפלסטינית לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיפים 13}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}} {{ח:פנימי|סעיף 15|ו־15}} או לפי ההסכם, או לפי ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות ואחריות לרשות הפלסטינית שנחתם בארז ביום כ״ב באלול התשנ״ד (29 באוגוסט 1994) או לפי כל הסכם או הסדר אחר שייערך ביניהן.

{{ח:סעיף|13|העברת מסי יבוא}}
{{ח:תת|(א)}} ישראל רשאית לגבות עבור הרשות הפלסטינית את מסי היבוא על טובין המיובאים לשטחי עזה ויריחו ולהעביר את ההכנסות ממסים אלה לרשות הפלסטינית; הגביה תיעשה על ידי האגף על פי דיני היבוא והוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}}.
{{ח:תת|(ב)}} ישראל רשאית להעביר לרשות הפסלטינית את ההכנסות מבלו על דלק שגבה האגף על פי {{ח:חיצוני|חוק הבלו על דלק|חוק הבלו על דלק, התשי״ח–1958}}, על דלק שנמכר לשטחי עזה ויריחו.
{{ח:תת|(ג)}} ההכנסות האמורות בסעיף זה לא ייחשבו כהכנסות המדינה והעברתן לרשות הפסלטינית לא תיכלל בחוק התקציב.

{{ח:סעיף|14|העברת מס הכנסה}}
{{ח:ת}} ישראל רשאית להעביר לרשות הפלסטינית סכום השווה ל־75% מן המס שגבתה על הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה}} מעבודה בישראל של תושבי שטחי עזה ויריחו שאינם אזרחים ישראליים כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 3א|בסעיף 3א לפקודת מס הכנסה}}, שהועסקו כדין בישראל; העברת הסכום האמור יכול שתיעשה באמצעות מדור התשלומים בשירות התעסוקה.

{{ח:סעיף|15|העברת מס ערך מוסף}}
{{ח:ת}} נערכה על פי ההסכם התחשבנות בין האגף לבין הרשות הפלסטינית לגבי ההכנסות ממס ערך מוסף (להלן – ההתחשבנות), והתברר כי על האגף להעביר סכומים לרשות הפלסטינית, רשאית ישראל להעבירם על פי ההסכם.

{{ח:סעיף|16|קיזוז|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} התברר מן ההתחשבנות כי על הרשות הפלסטינית להעביר סכומים לישראל, והם לא הועברו במועד שנקבע בהסכם, יקוזזו הסכומים האמורים מן הסכומים המועברים.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר רשאי להורות על קיזוז מן הסכומים המועברים של חיובים כספיים נוספים, שהרשות הפלסטינית או תאגידים שבשליטתה או שבניהולה חבים –
{{ח:תתת|(1)}} לישראל או לתאגידים שבשליטתה או שבניהולה;
{{ח:תתת|(2)}} לאדם אחר בישראל, אם התקיימו תנאים שקבע שר האוצר ובהתאם להסדרים שקבע.

{{ח:סעיף|17|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} והוא רשאי לקבוע הוראות מינהל בענין הסדרים והמועדים להעברת תשלומים לרשות הפלסטינית ולביצוע קיזוזים מהם, בכפוף להסדרים שיוסכמו עמה.

{{ח:סעיף|18|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} ביום כ״ג באייר התשנ״ד (4 במאי 1994).

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: עבודה}}
{{ח:קטע3|פרק ו סימן א|סימן א׳: היטל השוואה}}

{{ח:סעיף|19|הגדרות|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההסכם“ – ההסכם האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזור“ – כל אחד מאלה: יהודה והשומרון וחבל עזה, למעט שטחי עזה ויריחו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטחי עזה ויריחו“ – השטחים הכלולים בתחום השיפוט הטריטוריאלי של הרשות הפלסטינית על פי ההסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המינהל האזרחי“ – המינהל האזרחי שהוקם על ידי מפקד כוחות צה״ל באזור יהודה והשומרון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הביטוח הלאומי“ – {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}, לרבות התקנות שהותקנו לפיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק מס מקביל“ – {{ח:חיצוני|חוק מס מקביל|חוק מס מקביל, התשל״ג–1973}}, לרבות התקנות שהותקנו לפיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק שירות התעסוקה“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היטל השוואה“ – ההיטל המוטל לפי {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדור התשלומים“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק עובדים זרים“ – {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים)|חוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים), התשנ״א–1991}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הממונה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 1|בסעיף 1 בחוק עובדים זרים}}.

{{ח:סעיף|20|היטל השוואה|תיקון: תשנ״ז, תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מעסיק המעסיק בישראל תושב אזור או תושב שטחי עזה ויריחו שאינו אזרח ישראלי כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 3א|בסעיף 3א לפקודת מס הכנסה}}, ישלם בעדו היטל השוואה לממונה.
{{ח:תת|(ב)}} היטל ההשוואה יהיה בשיעור מהכנסת העובד השווה לסכום שני השיעורים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} שיעור השווה למס המקביל שהיה משתלם לגבי אותו עובד לפי {{ח:חיצוני|חוק מס מקביל|חוק מס מקביל}} אילו היה תושב ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} שיעור השווה להפרש שבין דמי הביטוח שהיו משתלמים לגבי אותו עובד לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}} אילו היה תושב ישראל, לבין דמי הביטוח המשתלמים לגביו לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}.
{{ח:תת|(ב1)}} הוראות סעיף קטן (ב) יחולו רק בעד התקופה המסתיימת ביום כ״א בטבת התשנ״ז (31 בדצמבר 1996), והחל ביום כ״ב בטבת התשנ״ז (1 בינואר 1997), היטל ההשוואה יהיה רק בשיעור האמור בסעיף קטן (ב)(2).
{{ח:תת|(ג)}} שר העבודה והרווחה יפרסם ברשומות הודעה על שיעור ההיטל, על כל שינוי שיחול בו ועל מועד תחילת השינוי.

{{ח:סעיף|21|דרכי תשלום והעברה|תיקון: תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} המעסיק ישלם את היטל ההשוואה לממונה לפי כללים ובמועדים שיקבע שר העבודה והרווחה בתקנות, ורשאי הוא לקבוע בהן הוראות בדבר חובת דיווח של מעסיקים לממונה.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה רשאי להעביר למינהל האזרחי את סכומי היטל ההשוואה שישולמו בעד תושב האזור, בניכוי הסכומים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22}}, בהתאם לנהלים ובמועדים שיורו לו שר הבטחון ושר האוצר, בהתייעצות עם שר העבודה והרווחה ובאמצעותו.
{{ח:תת|(ג)}} הממונה רשאי להעביר לרשות הפלסטינית, בהתאם להסכם ולנהלים שייקבעו לפיו, את סכומי היטל ההשוואה שישולמו בעד תושב שטחי עזה ויריחו, בניכוי הסכומים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22}}.

{{ח:סעיף|22|ניכויים|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} הממונה ינכה מסכומי היטל ההשוואה שגבה, וישאיר בידיו סכום בעד הוצאותיו בגביית היטל ההשוואה, כפי שקבע שר העבודה והרווחה באישור שר האוצר.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה ינכה מסכומי היטל ההשוואה שגבה, ויעביר לקופת חולים הנותנת שירותי בריאות תעסוקתית לעובדים, סכום עבור שירותי הבריאות האמורים; שר העבודה והרווחה בהתייעצות עם קופת החולים, הנותנת, לדעת השר, את מרב שירותי הבריאות האמורים, ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, יקבע את סכום הניכוי האמור או את שיעורו.
{{ח:תת|(ג)}} הממונה רשאי להפריש מסכומי היטל ההשוואה שגבה סכומים למטרת ביטוחם הרפואי של תושבי האזור או תושבי שטחי עזה ויריחו שהועסקו בישראל והמקבלים פנסיה באמצעות הממונה, ולהעבירם לרשות הפלסטינית למטרה האמורה.
{{ח:תת|(ד)}} שר העבודה והרווחה יקבע בתקנות כללים ומועדים לביצוע הניכויים וההפרשות האמורים בסעיפים קטנים (א) עד (ג) וכן להעברת הסכומים שנוכו או שהופרשו לפי סעיפים קטנים (ב) ו־(ג).

{{ח:סעיף|23|ייעוד כספי ההיטל במינהל האזרחי|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} הסכומים שיועברו למינהל האזרחי לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(ב)}}, ישמשו, במסגרת תקציבו, למימון עבודות תשתית ופעולות שוטפות בתחום התעסוקה ולרווחת תושבי האזור.
{{ח:תת|(ב)}} הסכומים שינוכו לפי {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיף 22(ב)}} ישמשו לצורך מימון שירותי בריאות בעבודה, כמפורט {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 7א|בסעיף 7א לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}, הניתנים לתושבי האזור ולתושבי שטחי עזה ויריחו המועסקים בישראל, והוראות {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 7א|הסעיף האמור}} יחולו על העובדים האמורים, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|24|ניכוי משכר|תיקון: תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:ת}} מעסיק ששילם היטל השוואה ינכה משכרו של העובד שלגביו שולם ההיטל, סכום השווה לדמי הביטוח שהיה רשאי לנכותם משכרו לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}, אילו היה העובד תושב ישראל, למעט דמי ביטוח שיש לנכות משכר העובד לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}} כאמור {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#פרק ד2|בפרק ד׳2 בחוק עובדים זרים}}.

{{ח:סעיף|25|גביה}}
{{ח:ת}} על גביית היטל השוואה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}, כאילו היה מס, וניתן גם לגבותו בדרך של תובענה אזרחית.

{{ח:סעיף|26|פיגור בתשלום|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:ת}} לא שולם היטל השוואה במועד שנקבע לכך כאמור {{ח:פנימי|סעיף 21|בסעיף 21(א)}}, יחולו לגביו הוראות {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף#פרק יד|פרק י״ד לחוק מס ערך מוסף}}, בשינויים המחוייבים, כאילו היה מס ערך מוסף; לענין זה יהיו לשר העבודה והרווחה הסמכויות הנתונות לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|החוק האמור}} לשר האוצר, ולממונה יהיו הסמכויות הנתונות לפי {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|החוק האמור}} למנהל כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס ערך מוסף|באותו חוק}}.

{{ח:סעיף|27|פיקוח|תיקון: תשס״ג, תש״ע}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 5ב|סעיפים 5ב}} {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 6|ו־6 בחוק עובדים זרים}}, יחולו גם לענין ביצוע הוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}} בשינויים המחויבים ובשינוי זה: במקום {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 6|סעיף 6(ז) לחוק האמור}} יקראו:
{{ח:תת|”(ז)}} {{ח:חיצוני|חוק עובדים זרים#סעיף 6|בסעיף זה}}, ”עבירה שבתחום פיקוחו“, של מפקח – עבירה על הוראות לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳ לחוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ״ה–1994}}.“.

{{ח:סעיף|28|עונשין}}
{{ח:תת|(א)}} מי שמסר מידע כוזב בקשר להיטל השוואה, או העלים עובדות שיש להן חשיבות לענין ביצוע {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}}, או עשה מעשה אחר מתוך כוונה להתחמק מתשלום היטל ההשוואה, דינו – מאסר שנה או כפל הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.
{{ח:תת|(ב)}} מי שלא עשה את המוטל עליו לפי {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}}, דינו – מאסר ששה חודשים או כפל הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.

{{ח:סעיף|29|סמכות בית הדין לעבודה}}
{{ח:ת}} לבית הדין לעבודה תהא סמכות ייחודית לדון בכל הליך אזרחי הנובע מהוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}}.

{{ח:סעיף|30|דין המדינה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}} דין המדינה כמעסיק, כדין כל מעסיק אחר.

{{ח:סעיף|31|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בהוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}} כדי לגרוע מהוראות כל דין.

{{ח:סעיף|32|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה|בחוק בית הדין לעבודה, התשכ״ט–1969}}.}}

{{ח:סעיף|33|ביצוע ותקנות|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} שר התעשייה המסחר והתעסוקה ושר הפנים ממונים על ביצועו של {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}} והם רשאים, לפי העניין, להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.

{{ח:סעיף|34|תחילה ותשריר}}
{{ח:ת}} תחילתו של {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}} ביום כ״ג באייר התשנ״ד (4 במאי 1994), אולם –
{{ח:תת|(1)}} כל סכום היטל השוואה ששירות התעסוקה נהג לגבותו לפני המועד האמור, אף אם כונה בשם אחר, יראוהו כהיטל השוואה ששולם ונתקבל כדין, ואם טרם שולם – כסכום שניתן לגבותו לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן זה}};
{{ח:תת|(2)}} כל סכום שנוכה או שהופרש למטרות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיפים 22 עד 24}} לפני המועד האמור יראוהו כניכוי או כהפרשה שנעשו כדין;
{{ח:תת|(3)}} נקודות זיכוי שהובאו בחשבון בחישוב המס של עובד שמקום מגוריו הקבוע הוא בתחום האזור או בשטחי עזה ויריחו לפני המועד האמור, יראו אותן כנקודות זיכוי שניתנו כדין.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ב|סימן ב׳: שירות התעסוקה}}

{{ח:סעיף|35|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק שירות התעסוקה|בחוק שירות התעסוקה, התשי״ט–1959}}.}}

{{ח:סעיף|36|תשריר והוראות מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} פעולות שעשו שירות התעסוקה ומדור התשלומים לפני תחילתו של חוק זה בקשר לעובדים שמקום מגוריהם הקבוע היה באזור ובשטחי עזה ויריחו, לרבות גבייה ותשלום של גמול העבודה וניכויים ממנו, אשר היו כדין אילו הוראות {{ח:חיצוני|חוק שירות התעסוקה#פרק 3-1|פרק שלישי 1 לחוק שירות התעסוקה, התשי״ט–1959}}, כנוסחו בחוק זה, היו בתוקף במועד עשייתן, יראו אותן כפעולות שנעשו כדין.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות מדור התשלומים ונהליו שהיו קיימים ערב תחילתו של חוק זה יראו אותם כאילו ניתנו ונעשו לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות התעסוקה#פרק 3-1|פרק שלישי 1 לחוק שירות התעסוקה, התשי״ט–1959}}, כנוסחו בחוק זה.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ג|סימן ג׳: ביטוח לאומי וחוקים אחרים}}

{{ח:סעיף|37|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}.}}

{{ח:סעיף|38|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה|בחוק הבטחת הכנסה, התשמ״א–1980}}.}}

{{ח:סעיף|39|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המזונות (הבטחת תשלום)|בחוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל״ב–1972}}.}}

{{ח:סעיף|40|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק מס מקביל|בחוק מס מקביל, התשל״ג–1973}}.}}

{{ח:סעיף|41|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}.}}

{{ח:סעיף|42|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה|בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש״ל–1970}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: חקלאות}}
{{ח:קטע3|פרק ז סימן א|סימן א׳: פיקוח חקלאי}}

{{ח:סעיף|43|הגדרות}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ז סימן א|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוצרים חקלאיים“ – עגבניות, מלפפונים, תפוחי אדמה, מלונים, פטמים וביצים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטחי עזה ויריחו“ – השטחים הכלולים בתחום השיפוט הטריטוריאלי של הרשות הפלסטינית על פי ההסכם האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר החקלאות.

{{ח:סעיף|44|הובלה ואחזקה של מוצרים חקלאיים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוביל אדם, לא יחזיק ולא ירשה לאחר להוביל ולקבל את החזקה במוצרים חקלאיים שמקורם בשטחי עזה ויריחו, אלא לפי היתר בכתב מאת שר החקלאות או מי שהוא הסמיכו לכך, ובהתאם לתנאי ההיתר; הוראה זו לא תחול על הובלה והחזקה של מוצרים חקלאיים בכמות סבירה לצריכה עצמית.
{{ח:תת|(ב)}} העובר על הוראות סעיף קטן (א), דינו – כפל הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.

{{ח:סעיף|45|הכנסת בעלי־חיים ומוצריהם}}
{{ח:ת}} לא יכניס אדם לישראל בעלי חיים, מוצרים מן החי וכל טובין אשר יבואם מוסדר לפי {{ח:חיצוני|פקודת מחלות בעלי חיים|פקודת מחלות בעלי חיים [נוסח חדש], התשמ״ה–1985}} (להלן – הפקודה), משטחי עזה ויריחו אלא לפי היתר בכתב שנתן מנהל השירותים הוטרינריים או מי שהוא הסמיך והוראות {{ח:חיצוני|פקודת מחלות בעלי חיים|הפקודה}} והתקנות שהותקנו לפיה יחולו על כניסה כאמור, בשינויים המחוייבים, כאילו היתה יבוא.

{{ח:סעיף|46|מינוי מפקחים}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה, מבין עובדי משרדו, מפקחים לצורך ביצוע הפיקוח לענין {{ח:פנימי|סעיף 44|סעיפים 44}} {{ח:פנימי|סעיף 45|ו־45}}.
{{ח:תת|(ב)}} על מינוי מפקחים לפי סעיף זה תינתן הודעה לשר המשטרה, ושר המשטרה רשאי להסמיכם, בהסמכה כללית או מיוחדת, לערוך חקירות לשם ביצוע הפיקוח כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} סמכויות המפקחים שמונו לפי סעיף זה יהיו, בשינויים המחוייבים, כסמכויות הפיקוח הקבועות {{ח:חיצוני|חוק רשות הפיקוח החקלאי#סעיף 20|בסעיפים 20}}, {{ח:חיצוני|חוק רשות הפיקוח החקלאי#סעיף 21|21}}, {{ח:חיצוני|חוק רשות הפיקוח החקלאי#סעיף 22|ו־22 לחוק רשות הפיקוח החקלאי, התשמ״ח–1988}}.

{{ח:סעיף|47|תחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 43|סעיפים 43}} {{ח:פנימי|סעיף 45|ו־45}} יחולו עד תום שנת 1997, או עד מועד מוקדם יותר שיקבע השר בצו.

{{ח:סעיף|48|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע {{ח:פנימי|פרק ז סימן א|סימן זה}} והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:קטע3|פרק ז סימן ב|סימן ב׳: מחלות בעלי חיים}}

{{ח:סעיף|49|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת מחלות בעלי חיים|בפקודת מחלות בעלי חיים [נוסח חדש], התשמ״ה–1985}}.}}

{{ח:קטע2|פרק יב|פרק י״ב: ביטוח רכב ופיצוי נפגעי תאונות דרכים}}

{{ח:סעיף|50|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|בפקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש״ל–1970}}.}}

{{ח:סעיף|51|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|בחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל״ה–1975}}.}}

{{ח:סעיף|52|תחילה ותשריר}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתו של {{ח:פנימי|פרק יב|פרק זה}} ביום כ״ג באייר התשנ״ד (4 במאי 1994).
{{ח:תת|(ב)}} פוליסה שהוצאה לפני תחילתו של {{ח:פנימי|פרק יב|פרק זה}} בידי מבטח שהורשה בידי רשויות מוסמכות ביהודה והשומרון, שכיסתה מפני חבות טעונת ביטוח, רואים אותה כפוליסה שהוצאה לפי דרישותיה של {{ח:חיצוני|פקודת ביטוח רכב מנועי|פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש״ל–1970}}.
{{ח:תת|(ג)}} אירעה תאונת דרכים באזור או בשטחי עזה ויריחו לפני תחילתו של {{ח:פנימי|פרק יב|פרק זה}}, תפצה הקרן כמשמעה {{ח:חיצוני|חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים|בחוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל״ה–1975}} (להלן – החוק), נפגע הזכאי לתבוע פיצויים בשל תאונת הדרכים ואין בידו לתבוע את הפיצויים מאת מבטח מן הטעם {{ח:חיצוני|חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים#סעיף 12|שבפסקה (2א) לסעיף 12{{ח:הערה|(}}א{{ח:הערה|)}} לחוק}}.

{{ח:קטע2|פרק יג|פרק י״ג: מסירת מידע מגופים ציבוריים לרשות הפלסטינית}}

{{ח:סעיף|53|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|בחוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}}.}}

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ח בטבת התשנ״ה (21 בדצמבר 1994).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]