חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ״ב–1992}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000023}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ב, 205|חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211739.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 14|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211443.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 96|תיקון מס׳ 19 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211642.pdf}}, {{ח:תיבה|324|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211551.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 66|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300587.pdf}}, {{ח:תיבה|150|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300607.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 118|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301419.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 778|חוק השידור הציבורי|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303857.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 427|תיקון מס׳ 192 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_369728.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הרשות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: בקשה להכרה ולתגמול}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: תגמולים}}

{{ח:פנימי|פרק ד1|פרק ד׳1: הטבות}}

{{ח:פנימי|פרק ד2|פרק ד׳2: מענק לתלויים של אסיר ציון שנפטר לפני יום י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999)}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בחוק זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אסיר ציון“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מי שהיה במאסר או שהיה ששה חדשים לפחות במעצר או בהגליה בגלל פעילותו הציונית בארץ שבה פעילות זאת היתה אסורה, והכל אם הוא אזרח ישראלי מכוח שבות ותושב ישראל;
{{ח:תתתת|(2)}} מי שהיה במאסר או שהיה ששה חדשים לפחות במעצר או בהגליה בארץ אויב בגלל יהדותו או בגלל יחסי האיבה של אותה ארץ כלפי ישראל, והכל אם הוא אזרח ישראלי מכוח שבות ותושב ישראל;
{{ח:תתתת|(3)}} מי שנמצא במאסר, במעצר או בהגליה בשל סיבה מהסיבות האמורות בפסקאות (1) ו־(2), או שהוא נאסר, נעצר או הוגלה כאמור ונעלמו עקבותיו וחלפו ששה חדשים מיום מעצרו, והכל אם {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, התש״י–1950}}, היה חל עליו;
{{ח:תתתת|(4)}} מי שהיה תושב ארץ ישראל לפני הקמת המדינה ובשל פעילותו למען הקמת המדינה היה במאסר או שהיה שישה חודשים לפחות במעצר או בהגליה והכל אם הוא אזרח ישראלי ותושב ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אלמנה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 238|בסעיף 238 לחוק הביטוח}} אם היא אזרחית ישראלית ותושבת ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אלמן“ – כהגדרו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 238|בסעיף 238 לחוק הביטוח}} אם הוא אזרח ישראלי ותושב ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בן משפחה“ – בן משפחה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש״י–1950}} (להלן – חוק משפחות החיילים), שהוא אזרח ישראלי ותושב ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הגליה“ – הגליה למקום מרוחק מחוץ למקום המגורים הרגיל, בניתוק מהמשפחה, במשטר חיים מיוחד שנכפה על פי צו הגליה אישי האוסר את עזיבת מקום ההגליה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה“ – הכנסה מהמקורות המפורטים {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2|בסעיף 2 לפקודת מס הכנסה}}, לרבות הכנסה מנכס, ואולם לא ייחשבו כהכנסה –
{{ח:תתתת|(1)}} תגמול עיקרי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 10|בסעיף 10}};
{{ח:תתתת|(2)}} קצבת ילדים כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ד|בפרק ד׳ לחוק הביטוח}};
{{ח:תתתת|(3)}} מענק חודשי המשולם על ידי הסוכנות היהודית לארץ ישראל, לאסיר ציון, מכוח תקנון תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם;
{{ח:תתתת|(4)}} תשלום לפי ההסכם מיום 9 באוקטובר 1992, שנחתם בידי שר האוצר הפדרלי של גרמניה ובידי ועדת התביעות החומריות של יהודים נגד גרמניה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה מנכס“ – הכנסה מנכס כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#סעיף 9|בסעיף 9(ג) לחוק הבטחת הכנסה}}; לענין זה יראו כנכס גם סכום כסף העולה על הסכום שאינו מובא בחשבון כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#סעיף 9|בסעיף 9(ג) האמור}} אף אם לא מופקת ממנו הכנסה בפועל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הרוג מלכות“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} מי שלאחר קום המדינה הוצא להורג או הומת בידי שלטונות מדינה זרה בגלל פעילותו הציונית;
{{ח:תתתת|(2)}} מי שלאחר קום המדינה הוצא להורג או הומת בארץ אויב, בידי שלטונות אותה ארץ או בידי ארגון עוין, בגלל זיקתו לישראל או בגלל יהדותו או בגלל יחסי האיבה של אותה ארץ כלפי ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ילד“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 238|בסעיף 238 לחוק הביטוח}}, אם הוא אזרח ישראלי ותושב ישראל;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכות“ – איבוד או צמצום של כושרו של אדם לפעול פעולה רגילה, בין גופנית ובין שכלית, שבן גילו ומינו מסוגל לעשותה, כתוצאה מחבלה, ממחלה או מהחמרת מחלה שנגרמו בתקופת מאסר, מעצר או הגליה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נכה“ – מי שנקבעה לו דרגת נכות המזכה בתגמול לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המוסד“ – המוסד לביטוח לאומי הפועל על פי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – הרשות שהוקמה מכוח {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר העבודה והרווחה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק הביטוח“ – {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק נכי המלחמה בנאצים“ – {{ח:חיצוני|חוק נכי המלחמה בנאצים|חוק נכי המלחמה בנאצים, התשי״ד–1954}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק הבטחת הכנסה“ – {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה|חוק הבטחת הכנסה, התשמ״א–1980}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – לרבות תושב ישראל באזור כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 378|בסעיף 378 לחוק הביטוח}}.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנעשה לנכה בשל היותו במעצר או בהגליה בגלל סיבה מהסיבות המפורטות בפסקאות (1) ו־(2) שבהגדרת ”אסיר ציון“ ודרגת נכותו אינה פחותה מ־25%, יוכר כאסיר ציון לפי אחת הפסקאות האמורות אף אם היה במעצר או בהגליה תקופה קצרה מששה חדשים.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הרשות}}

{{ח:סעיף|2|הרשות|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} השר לקליטת העליה, בהתיעצות עם השר, ימנה רשות, שבסמכותה להכיר באדם כאסיר ציון או כהרוג מלכות (להלן – הכרה); הודעה על הרכב הרשות ומענה תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה להכרה יכול שיגיש אסיר ציון או בן משפחה של אסיר ציון או של הרוג מלכות.
{{ח:תת|(ג)}} הרשות תיתן תעודה בדבר ההכרה.
{{ח:תת|(ד)}} הרשות תקבע את סדרי עבודתה במידה שלא נקבעו בתקנות.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”הרוג מלכות“ – לרבות מי שלפני קום המדינה הוצא להורג או הומת בידי שלטונות מדינה זרה בגלל פעילותו הציונית.

{{ח:סעיף|3|עיטור|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:ת}} הכירה הרשות באדם כאסיר ציון או כהרוג מלכות, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ה)}}, תעניק הרשות עיטור לו או לבני משפחתו, לפי הענין.

{{ח:סעיף|4|ועדת ערר|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע מהחלטת הרשות, וכן מי שהשר לקליטת העליה הסמיכו לכך, רשאי לערור על ההחלטה, תוך 90 ימים מהיום שנמסרה לו הודעה עליה, לפני ועדת ערר שימנה השר לקליטת העליה בהתייעצות עם השר; הודעה על הרכב הועדה ומענה תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת הערר תהיה של שלושה:
{{ח:תתת|(1)}} מי שכשיר להיות שופט בית משפט מחוזי – יושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} מי שבקי בפעילות הציונית בארצות חוץ;
{{ח:תתת|(3)}} נציג השר לקליטת העליה.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת הערר תקבע את סדרי עבודתה במידה שלא נקבעו בתקנות.
{{ח:תת|(ד)}} על ערר לפי סעיף זה ועל ועדת הערר יחולו ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי דין מינהליים|חוק בתי דין מינהליים, התשנ״ב–1992}} (להלן – חוק בתי דין מנהליים), למעט {{ח:חיצוני|חוק בתי דין מינהליים#סעיף 45|סעיף 45 לחוק האמור}}, בשינויים המחויבים ובשינוי זה: תקנות לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי דין מינהליים#סעיף 54|סעיף 54 לחוק האמור}}, לעניין ערר לפי סעיף זה וועדת הערר, יותקנו גם בהתייעצות עם השר לקליטת העלייה, ובמקום ”ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת“ יקראו ”ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת“.

{{ח:סעיף|4א|ערעור לבית המשפט לעניינים מינהליים|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} החלטה סופית של ועדת ערר בערר לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} ניתנת לערעור לפני בית המשפט לעניינים מינהליים.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: בקשה להכרה ולתגמול}}

{{ח:סעיף|5|בקשה לרשות}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה להכרה תוגש לרשות על גבי טופס, שקבעו לכך הרשות והמוסד, שישמש גם כבקשה לתגמול לפי חוק זה (להלן – הבקשה); בטופס יפורטו, בין היתר, המחלות והחבלות שאירעו למבקש ההכרה בתקופת מאסרו, מעצרו או הגלייתו ונסיבותיהן.
{{ח:תת|(ב)}} הרשות תדאג לקבל מסמכים הדרושים לקבלת החלטה בדבר ההכרה וכן בדבר מתן התגמול.
{{ח:תת|(ג)}} לא המציא הפונה את הראיות הדרושות להכרה או למתן תגמול, תהיה הרשות רשאית לדחות את הבקשה או לעכב את הטיפול בה לפי שיקול דעתה.
{{ח:תת|(ד)}} קיבלה הרשות החלטה בדבר ההכרה, תעביר את הבקשה על כל מסמכיה למוסד.

{{ח:סעיף|6|ועדה רפואית}}
{{ח:תת|(א)}} נכותו של אסיר ציון ודרגת נכותו תיקבע בידי ועדה רפואית.
{{ח:תת|(ב)}} דרגות נכות ותקופות תחולתן ייקבעו לפי מבחנים וכללים שיקבע השר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|7|ועדה רפואית לעררים}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה עצמו נפגע מהחלטה של ועדה רפואית רשאי, בתנאים שנקבעו בתקנות, לערור עליה לפני הועדה הרפואית לעררים.
{{ח:תת|(ב)}} המוסד רשאי, בתנאים שנקבעו בתקנות, לערור על החלטה של ועדה רפואית לפני הועדה הרפואית לעררים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|8|מינוי ועדות וסמכויותיהן}}
{{ח:ת}} השר יקבע בתקנות –
{{ח:תת|(1)}} את אופן מינוין, הרכבן וסדרי עבודתן של הועדות הרפואיות ושל הועדה הרפואית לעררים;
{{ח:תת|(2)}} את סמכויותיהן של הועדות ואת העקרונות והכללים שינחו אותן;
{{ח:תת|(3)}} את המועדים והדרכים להגשת ערר לועדה הרפואית לעררים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|9|ערעור לבית הדין האזורי}}
{{ח:תת|(א)}} החלטת הועדה הרפואית לעררים ניתנת לערעור, בשאלה משפטית בלבד, לפני בית דין אזורי, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה|בחוק בית הדין לעבודה, התשכ״ט–1969}} (להלן – חוק בית הדין לעבודה); פסק דינו של בית הדין ניתן לערעור לפני בית הדין הארצי לעבודה, אם נתקבלה רשות לכך מאת נשיא בית הדין הארצי לעבודה או סגנו.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם השר, רשאי לקבוע בתקנות מועדים להגשת ערעורים על החלטות של הועדה הרפואית לעררים לפני בית הדין לעבודה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (מועד להגשת ערעור)|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (מועד להגשת ערעור), התשנ״ו–1996}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: תגמולים}}

{{ח:סעיף|10|תגמול עיקרי}}
{{ח:ת}} אסיר ציון שהוכר כנכה ישולמו לו, כל עוד הוא נכה, תגמולים בשיעורים שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק נכי המלחמה בנאצים#סעיף 4א|סעיף 4א לחוק נכי המלחמה בנאצים}} (להלן – התגמול העיקרי), ובלבד שדרגת נכותו אינה פחותה –
{{ח:תת|(1)}} מ־10% – לגבי מי שהוכר כאסיר ציון לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|פסקה (1) או (4) בהגדרת ”אסיר ציון“}};
{{ח:תת|(2)}} מ־25% – לגבי מי שהוכר כאסיר ציון לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|פסקה (2) שבהגדרה האמורה}}.

{{ח:סעיף|11|תגמול לפי הכנסה|תיקון: תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסה מרבית“ – אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי מי שאין לו בן זוג – הכנסה בסכום השווה ל־20% מהשכר הממוצע;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי מי שיש לו בן זוג – הכנסה, שלו ושל בן זוגו, בסכום השווה ל־30% מהשכר הממוצע;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”השכר הממוצע“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 1|בסעיפים 1}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 2|ו־2 לחוק הביטוח}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תגמול עיקרי מלא“ – תגמול עיקרי המשולם לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} לאסיר ציון שהוכר כנכה ונקבעו לו 100% נכות.
{{ח:תת|(ב)}} אסיר ציון יהיה זכאי לתגמול (להלן – תגמול לפי הכנסה) בסכום השווה ל־60% מהתגמול העיקרי המלא אם אין לו בן זוג, ובסכום השווה ל־90% מהתגמול העיקרי המלא אם יש לו בן זוג.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), למי שהכנסתו עולה על ההכנסה המרבית לפי הענין, יהיה התגמול לפי הכנסה בסכום השווה להפרש שבין סכום השווה ל־60% מסכום ההכנסה העולה על ההכנסה המרבית, לבין סכום התגמול האמור שהיה זכאי לו לפי סעיף קטן (ב) אלמלא היתה לו הכנסה העולה על ההכנסה המרבית; לענין סעיף קטן זה, ”הכנסה“ – לרבות הכנסת בן הזוג לגבי מי שיש לו בן זוג.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (ב) ו־(ג), סכום התגמול לפי הכנסה המשתלם לאסיר ציון שהוא ובן זוגו זכאים לתגמול לפי הכנסה, לא יעלה על סכום השווה לתגמול לפי הכנסה המשתלם לפי סעיף קטן (ב) למי שאין לו בן זוג.
{{ח:תת|(ה)}} אסיר ציון הזכאי לתגמול עיקרי לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} זכאי, בכפוף להוראות סעיף זה, גם לתגמול לפי הכנסה.

{{ח:סעיף|12||תיקון: תשנ״ח־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|13||תיקון: תשנ״ח־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|14|תגמול לבן משפחה של הרוג מלכות|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:ת}} בני משפחה של המפורטים להלן יהיו זכאים לתגמולים בשיעורים ובתנאים שנקבעו {{ח:חיצוני|חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)|בחוק משפחות חיילים}}, בשינויים המחוייבים:
{{ח:תת|(1)}} הרוג מלכות, למעט הרוג מלכות כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2(ה)}};
{{ח:תת|(2)}} מי שהיה במאסר, במעצר או בהגליה בשל סיבה מהסיבות האמורות בהגדרת ”אסיר ציון“ ונפטר בהיותו במאסר, במעצר או בהגליה לאחר קום המדינה;
{{ח:תת|(3)}} מי שהיה במאסר, במעצר או בהגליה בשל סיבה מהסיבות האמורות בהגדרת ”אסיר ציון“, ובית משפט הצהיר לאחר קום המדינה על מותו לפי {{ח:חיצוני|חוק הצהרות מוות|חוק הצהרות מוות, התשל״ח–1978}}.

{{ח:סעיף|15|תגמול לבן זוגו ולילדיו של אסיר ציון במאסר|תיקון: תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשס״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} בן זוגו וילדיו של אסיר ציון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בפסקה (3) להגדרת ”אסיר ציון“}} יהיו זכאים לתגמולים –
{{ח:תתת|(1)}} אם לבן הזוג אין הכנסה או שהכנסתו אינה עולה על ההכנסה המרבית, כמפורט להלן –
{{ח:תתתת|(א)}} לבן זוג שהוא זכאי קודם – בסכום השווה לגמלה להבטחת הכנסה לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#תוספת 4|התוספת הרביעית בחוק הבטחת הכנסה}}, בהתאם להרכב משפחתו, ואם עמו ילדים – בסכום שנקבע {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#תוספת 4|בפרטים {{ח:הערה|(}}7{{ח:הערה|)}} או {{ח:הערה|(}}8{{ח:הערה|)}} בתוספת האמורה}}, לפי הענין; לענין זה, ”זכאי קודם“ – מי שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} קיבל תגמול לפי סעיף זה בעד חודש דצמבר 2002, ובלבד שלאחר החודש האמור לא חלה הפסקה בזכאותו לתגמול לתקופה של שישה חודשים רצופים;
{{ח:תתתתת|(2)}} טרם מלאו לו 55 שנים;
{{ח:תתתתת|(3)}} הוא אינו מקבל קצבת שאירים או תלויים לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח}};
{{ח:תתתת|(ב)}} לבן זוג שאינו זכאי קודם כהגדרתו בפסקת משנה (א) – בסכום השווה לגמלה להבטחת הכנסה לפי הטור המתאים {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#תוספת 2|בתוספת השניה בחוק הבטחת הכנסה}}, בהתאם לנתוניו האישיים;
{{ח:תתת|(2)}} אם הכנסת בן הזוג עולה על ההכנסה המרבית – בסכום התגמול כאמור בפסקה (1), בניכוי ההכנסה הנוספת, ובלבד שהתגמול לא יפחת מסכום השווה לקיצבה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 252|סעיף 252 לחוק הביטוח}};
{{ח:תתת|(3)}} אם לילדים אין הורה הנמצא בארץ – בסכום השווה לגימלה הניתנת לילדים לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה|חוק הבטחת הכנסה}}.
{{ח:תת|(ב)}} שוחרר אסיר ציון, ישולם התגמול לפי סעיף זה עד תום 12 חדשים מיום השחרור, ואם עלה לישראל תוך 12 החדשים האמורים – יימשך תשלום התגמול לבן זוגו ולילדיו ששה חדשים מיום עלייתו לישראל.
{{ח:תת|(ג)}} אסיר ציון הזכאי לתגמול לפי חוק זה, ינוכה מהתגמול המגיע לו סכום התגמול ששולם לבן זוגו ולילדיו בעד התקופה שלאחר עלייתו לישראל, אך לא ינוכה סכום העולה על התגמול המגיע לו בעד אותה תקופה.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16|תגמול לאלמנה של אסיר ציון|תיקון: תשנ״ח, תשנ״ח־2}}
{{ח:ת}} נפטר אסיר ציון בחוץ לארץ לאחר שהשתחרר מהמאסר או מהמעצר, ישולם לאלמנתו ולילדיו, תגמול השווה לקיצבת שאירים לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח}}, ובלבד שאינם מקבלים קיצבה אחרת מכוח {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|החוק האמור}}; לענין תשלום התגמול יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יא|פרק י״א לחוק הביטוח}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|17|תגמול לתלויים ומענק פטירה|תיקון: תשנ״ח, תשנ״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} נפטר אסיר ציון ובתכוף לפני פטירתו היה זכאי לתגמול לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיפים 10}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}, תהיה אלמנתו בשעת פטירתו, זכאית לכל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} למענק בסכום השווה למענק המשתלם לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 310|סעיף 310 לחוק הביטוח}};
{{ח:תתת|(2)}} לתגמול בסכום השווה ל־60% מסכום התגמולים ששולמו לנפטר בתכוף לפני פטירתו, לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיפים 10}} {{ח:פנימי|סעיף 11|או 11}}.
{{ח:תת|(ב)}} נפטר אסיר ציון שמתקיים בו האמור בסעיף קטן (א), ואין אלמנה הזכאית לתגמול לפי סעיף זה, יהיו כל ילדיו, שמתקיים בהם האמור בהגדרה ילד, זכאים יחד לתגמול בשיעור כולל האמור בסעיף קטן (א)(2).
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב) –
{{ח:תתת|(1)}} לא ישולם מענק לפי הוראות בסעיף קטן (א)(1) לילדיו ולאלמנתו של אסיר ציון, אם שולם בשל פטירתו מענק לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 310|סעיף 310 לחוק הביטוח}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#סעיף 15|סעיף 15 לחוק הבטחת הכנסה}};
{{ח:תתת|(2)}} לא ישולם תגמול לאלמנה שחזרה ונישאה, מיום שנישאה כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} לענין תשלומים לפי סעיף זה, דין אלמן כדין אלמנה.

{{ח:קטע2|פרק ד1|פרק ד׳1: הטבות|תיקון: תשנ״ח־2}}

{{ח:סעיף|17א|מענק הטבות|תיקון: תשנ״ח־2}}
{{ח:ת}} אסיר ציון שהוכר כנכה, זכאי אחת לשנה נוסף על התגמולים לפי חוק זה, גם למענק הטבות בסכום השווה ל־18% מהשכר הממוצע המחושב לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 2|סעיף 2 לחוק הביטוח}}; מענק ההטבות ישולם בחודש אוגוסט של כל שנה; בסעיף זה, ”מענק הטבות“ – תשלום שניתן לאסיר ציון שהוכר כנכה כהשתתפות בהוצאות כאמור בתקנות שהתקין שר האוצר לפי {{ח:חיצוני|חוק נכי המלחמה בנאצים#סעיף 27|סעיף 27 חוק נכי המלחמה בנאצים, התשי״ד–1954}}.

{{ח:סעיף|17ב||תיקון: תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|17ג|תשלומי ארנונה|תיקון: תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר ציון זכאי להנחה בתשלומי ארנונה החלים על הדירה המשמשת למגוריו בשיעור של 100%; עלה שטח דירת המגורים על 100 מ״ר, תינתן ההנחה רק לגבי 100 מ״ר.
{{ח:תת|(ב)}} ההנחה לפי סעיף זה תינתן גם כאשר רק אחד מבני הזוג, המתגוררים באותה יחידת דיור החייבת בתשלומי ארנונה, הוא אסיר ציון.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”אסיר ציון“ – אסיר ציון שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא זכאי לתגמול לפי הכנסה כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11}};
{{ח:תתת|(2)}} בתכוף להגשת התביעה לקבלת תגמול כאמור בפסקה (1), השתלמה לו גמלה לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה|חוק הבטחת הכנסה}} בעד תקופה של שישה חודשים לפחות.

{{ח:סעיף|17ד|רכישת תרופות|תיקון: תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר ציון זכאי להנחה בעד תרופות הכלולות בסל שירותי הבריאות כאמור {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 8|בסעיף 8(ז)(3) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”אסיר ציון“ – אסיר ציון כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 17ג|בסעיף 17ג(ג)}}, שהוא אזרח ותיק כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק האזרחים הותיקים|בחוק האזרחים הותיקים, התש״ן–1989}}.

{{ח:סעיף|17ה|מניעת כפל הטבות|תיקון: תשס״ג, תשע״ד}}
{{ח:ת}} אסיר ציון הזכאי להטבה לפי {{ח:פנימי|סעיף 17ג|סעיפים 17ג עד 17ד}}, ובאותו ענין שבתחומי ההטבה זכאי להטבה גם לפי כל דין אחר, זכאי להטבה אחת בלבד בשיעור הגבוה מביניהן.

{{ח:קטע2|פרק ד2|פרק ד׳2: מענק לתלויים של אסיר ציון שנפטר לפני יום י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999)|תיקון: תשס״ג}}

{{ח:סעיף|17ו|מענק לתלויים של אסיר ציון שנפטר לפני י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999)|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} אלמנתו בשעת פטירתו של אסיר ציון, שהוכר לפי הוראות חוק זה, ושנפטר לפני יום י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999), תהיה זכאית למענק בסכום השווה לכפל המענק המשתלם לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 310|סעיף 310 לחוק הביטוח}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} נפטר אסיר ציון שמתקיים בו האמור בסעיף קטן (א), ואין אלמנה הזכאית למענק זה לפי סעיף זה, יהיו כל ילדיו בשעת פטירתו זכאים יחד למענק כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תתת|(2)}} לענין תשלומים לפי סעיף זה, דין אלמן כדין אלמנה.
{{ח:תת|(ג)}} שולם בשל פטירתו של אסיר ציון לילדיו או לאלמנתו מענק לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 310|סעיף 310 לחוק הביטוח}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק הבטחת הכנסה#סעיף 15|סעיף 15 לחוק הבטחת הכנסה}}, יופחת סכום המענק ששולם כאמור מסכום המענק המשתלם לפי סעיף זה.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: שונות}}

{{ח:סעיף|18|חובת המבקש}}
{{ח:ת}} המבקש תגמול ימציא למוסד מסמכים על הכנסתו ופרטים אחרים הדרושים לקביעת הזכאות לתגמול; מקבל תגמול יודיע למוסד על יציאתו לחוץ לארץ ועל כל שינוי בהכנסתו ובהרכב משפחתו ושיש בו כדי להשפיע על שיעור התגמול.

{{ח:סעיף|19|תשלום|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} אושרה בקשה לתגמול לפי חוק זה, ישולם התגמול מהאחד בחודש שבו הוגשה הבקשה וכל עוד הזכאי הוא אזרח ישראלי ותושב ישראל.
{{ח:תת|(ב)}} פקעה הזכות לתגמול או חל שינוי בסכום התגמול במהלך חודש פלוני, יופסק תשלום התגמול או ישונה הסכום, לפי הענין, מהאחד בחודש הבא.
{{ח:תת|(ג)}} יצא זכאי לתגמול את ישראל לתקופה העולה על ששה חדשים, לא יהיה זכאי לתגמול בעד תקופת שהותו מחוץ לישראל מעבר לששת החדשים האמורים, אלא אם כן יצא את ישראל בשליחות ממלכתית או ציבורית או לצרכי קבלת טיפול רפואי, והכל לתקופה שהמוסד אישר.
{{ח:תת|(ד)}} אסיר ציון שזכאי לתגמול ואין בו תלויים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 247|בסעיף 247 לחוק הביטוח}}, והחזקתו היא על חשבון גוף ציבורי שנקבע על פי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 307|סעיף 307 לחוק הביטוח}}, ישולם לו התגמול בסכום השווה ל־25% מסכום התגמול המגיע לו, החל מהחודש הרביעי להחזקתו במוסד וכל עוד הוא מוחזק בו.

{{ח:סעיף|19א|הכנסה לענין גמלאות אזרח ותיק ושאירים מיוחדות|תיקון: תשנ״ח־2, תשע״ז}}
{{ח:ת}} תגמול המשולם לפי הוראות חוק זה לא ייחשב כהכנסה לענין {{ח:חיצוני|הסכם בדבר מתן גמלאות אזרח ותיק ושאירים מיוחדות|ההסכם בדבר מתן גמלאות אזרח ותיק ושאירים מיוחדות}} כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח}}.

{{ח:סעיף|20|חוב של תגמול}}
{{ח:תת|(א)}} נפטר זכאי לתגמול בלי שגבה את מלוא התגמול המגיע לו, ישולם חוב התגמול לבן זוגו של הזכאי לתגמול, ובאין בן זוג – ליורשיו על פי דין.
{{ח:תת|(ב)}} זכאי לתגמול, שלא גבה אותו תוך שנה מיום שהוצע לתשלום, תפקע זכותו לקבלו, זולת אם קבע המוסד אחרת.

{{ח:סעיף|21|מניעת כפל תשלומים|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} קיימת זכאות לתגמולים שונים לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיפים 10}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}} {{ח:פנימי|סעיף 15|ו־15}}, ישולם לזכאי רק תגמול אחד, לפי בחירתו.
{{ח:תת|(ב)}} בן זוג וילד של אסיר ציון הזכאים לקצבה הברירה בידם לבחור בקצבה או בתגמול לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}}; בסעיף זה, ”קצבה“ – אחת מאלה לפי הענין:
{{ח:תתת|(1)}} קצבת שאירים לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק יא|פרק י״א לחוק הביטוח}};
{{ח:תתת|(2)}} קצבת תלויים לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרק ה׳ לחוק הביטוח}};
{{ח:תתת|(3)}} גמלת שאירים המשתלמת לפי {{ח:חיצוני|הסכם בדבר מתן גמלאות אזרח ותיק ושאירים מיוחדות|הסכם בדבר מתן גמלאות אזרח ותיק ושאירים מיוחדות}} כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|בחוק הביטוח}}.
{{ח:תת|(ג)}} נכות, שמשתלם בשלה תגמול על פי חוק זה ולא שולם בשלה תגמול לפי {{ח:חיצוני|הסכם בדבר מתן תגמולים מסוימים לאסירי ציון, בני משפחותיהם ובני משפחות הרוגי מלכות|ההסכם}} כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 27|בסעיף 27}}, לא תובא בחשבון לענין קיצבת נכות לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ט|פרק ט׳ לחוק הביטוח}}.

{{ח:סעיף|22|טיפול רפואי|תיקון: תשנ״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} השר יקבע כללים בדבר טיפול רפואי ושיקום מקצועי שיינתנו לזכאים לתגמולים בשל נכותם שנקבעה לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} אסיר ציון נכה הזכאי לתגמול ישולמו לו מדי שנה דמי הבראה לשבעה ימים בסכומים שהשר יקבע.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם|תקנות התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|23|החלת סעיפים {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|מחוק הביטוח}}|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 297א|סעיפים 297א}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 297ב|297ב}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 303|303}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 304|304}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 311|311}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 315|315}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 396|ו־396 לחוק הביטוח}} יחולו, בשינויים המחוייבים, לענין חוק זה.

{{ח:סעיף|24|בית הדין לעבודה|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} לבית דין אזורי, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה|בחוק בית הדין לעבודה}}, תהיה סמכות ייחודית לדון ולפסוק בכל תובענה לפי חוק זה למעט בעניינים שבסמכותה של ועדת הערר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4}} או בסמכותו של בית המשפט לעניינים מינהליים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4א|בסעיף 4א}}.

{{ח:סעיף|25|מימון}}
{{ח:תת|(א)}} תגמולים לפי חוק זה ישולמו מאוצר המדינה באמצעות המוסד.
{{ח:תת|(ב)}} אוצר המדינה יעביר למוסד מדי חודש בחודשו את כל הכספים הדרושים לו כדי לבצע את התשלומים לפי החוק, לרבות ההוצאות המינהליות של המוסד הנובעות מביצוע החוק.

{{ח:סעיף|25א|גמלה שלא תשולם|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:ת}} לא תשולם גמלה פחותה משיעור או מסכום שיקבע השר בתקנות.

{{ח:סעיף|25ב|יום ציון פועלם של אסירי ציון|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} פועלם של אסירי ציון יצוין במועד קבוע מדי שנה, על פי הוראות שתקבע הממשלה (בסעיף זה – יום ציון פועלם של אסירי ציון).
{{ח:תת|(ב)}} יום ציון פועלם של אסירי ציון יחול ביום ה׳ בתמוז, ואולם אם חל יום ציון פועלם של אסירי ציון ביום חג, מנוחה או שבתון, או ביום זיכרון או ציון ממלכתי, או ביום שלפני אחד הימים כאמור, רשאית הממשלה לקבוע שיום ציון פועלם של אסירי ציון יחול סמוך ליום ה׳ בתמוז.

{{ח:סעיף|26|ביצוע|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.
{{ח:תת|(ב)}} השר, באישור ועדת העליה הקליטה והתפוצות של הכנסת, רשאי לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} כללים בדבר חישוב הסכומים שיראו אותם כהכנסה מנכס כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1(א)}}, לרבות נסיבות שבהן יובא בחשבון לענין חישוב ההכנסה של מי שהוכר כאסיר ציון גם נכס של ילדו הנמצא בהחזקתו;
{{ח:תתת|(2)}} נסיבות שבהן יראו נכס שהועבר לאחר כשייך למעביר הנכס, ואת דרכי חישוב ההכנסה מנכס שהועבר.

{{ח:סעיף|27|תשריר}}
{{ח:תת|(א)}} הרשויות והגופים שהוקמו או מונו על פי {{ח:חיצוני|הסכם בדבר מתן תגמולים מסוימים לאסירי ציון, בני משפחותיהם ובני משפחות הרוגי מלכות|ההסכם בדבר מתן תגמולים {{ח:הערה|מסוימים}} לאסירי ציון, לבני משפחותיהם ולבני משפחות הרוגי מלכות}} (להלן – ההסכם) ימשיכו לפעול כאילו הוקמו או מונו לפי חוק זה, כל עוד לא הוקמו או מונו מחדש לפי החוק.
{{ח:תת|(ב)}} ההחלטות שקיבלו הרשויות והגופים האמורים בסעיף קטן (א) לפני תחילתו של חוק זה על פי {{ח:חיצוני|הסכם בדבר מתן תגמולים מסוימים לאסירי ציון, בני משפחותיהם ובני משפחות הרוגי מלכות|ההסכם}} ימשיכו להיות בתוקף כאילו נתקבלו לפי החוק ובשינויים המחוייבים ממנו.

{{ח:סעיף|28|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ששים ימים מיום פרסומו.

{{ח:סעיף|29|פרסום}}
{{ח:ת}} חוק זה יפורסם תוך שלושים ימים מיום קבלתו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ג באדר ב׳ התשנ״ב (18 במרס 1992).}}
* '''יצחק שמיר'''
ראש הממשלה
* '''יצחק שמיר'''
שר העבודה והרווחה
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''דב שילנסקי'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]