תקנות הרוקחים (ניפוקם והעברתם של סמים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הרוקחים (ניפוקם והעברתם של סמים), התשמ״ג–1983}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ג, 1581|תקנות הרוקחים (ניפוקם והעברתם של סמים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4505.pdf}}, {{ח:תיבה|1776|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4515.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 1206|הוראת שעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4612.pdf}}, {{ח:תיבה|1395|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4623.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים#סעיף 62|סעיף 62}} {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים|לפקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ״א–1981}} (להלן – פקודת הרוקחים), {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים#סעיף 39|וסעיף 39}} {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים|לפקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל״ג–1973}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשמ״ד־2}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רוקח מחוזי“ – רוקח מחוזי של משרד הבריאות או רוקח עובד המדינה שהוא הסמיכו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשימה“ – רשימת צרכנים המתנהלת לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרשם מיוחד“ – מרשם כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות הסמים המסוכנים#סעיף 13|בתקנה 13(ד) לתקנות הסמים המסוכנים, התש״ם–1979}}, הנושא מספר סידורי והכמויות והמינונים המצויינים בו הם לתקופת צריכה של חדשיים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיווק“ – ניפוק או העברה לאחר בכל דרך מדרכי ההעברה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית מרקחת“ – לרבות חדר תרופות כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים|בפקודת הרוקחים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סם“ – סם מסוכן מן המפורטים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|2|שיווק בבית מרקחת|תיקון: תשמ״ג}}
{{ח:ת}} לא ישווק אדם לצרכן סם אלא בבית מרקחת המחזיק ברשיון עסק לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים|חוק רישוי עסקים, התשכ״ח–1968}}, או בבית מרקחת או חדר תרופות של מוסד רפואי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת הרוקחים|בפקודת הרוקחים}}.

{{ח:סעיף|3|שיווק סם|תיקון: תשמ״ד, תשמ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישווק אדם לצרכן סם המפורט {{ח:פנימי|תוספת|בטור א׳ בתוספת}} בכמות הנקובה בצידו {{ח:פנימי|תוספת|בטור ב׳}} או העולה עליה אלא אם כן התקיימו תנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בידי הצרכן מרשם מיוחד שמולא ונחתם כדין בידי רופא, ובלבד שכמות הצריכה המרבית של הסם המסוכן הרשומה במרשם המיוחד אינה עולה על הנקוב לצד שם אותו סם מסוכן המופיע {{ח:פנימי|תוספת|בטור ג׳ של התוספת}}, כפול ששים;
{{ח:תתת|(2)}} השיווק נעשה בבית מרקחת שאישר לכך הרוקח המחוזי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנה 5}};
{{ח:תתת|(3)}} שמו של הצרכן נכלל ברשימה של בית המרקחת, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4}};
{{ח:תתת|(4)}} השיווק לצרכן נעשה אחת לשבוע בכמויות ובמינונים שהם שמינית מהרשום במרשם המיוחד;
{{ח:תתת|(5)}} הכמות של הסם המסוכן הרשומה במרשם המיוחד המוצג, בצירוף הכמויות של הסם המצויינים במרשמים מיוחדים קודמים שכובדו, לגבי אותו חודש אינם עולים על הכמות המרבית המותרת לאותו חודש ולפי הצריכה המרבית ליממה {{ח:פנימי|תוספת|שבתוספת}}, אלא אם כן אישר זאת בכתב הרוקח המחוזי ובתנאים שקבע.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בתקנת משנה (א) לא יחול על שיווק מתדון שנרקח בבית מרקחת לפי מרשם לחולה סרטן ובתנאים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} כמות הצריכה ליממה לא עולה על 100 מ״ג;
{{ח:תתת|(2)}} הרופא הרושם ציין על גבי המרשם את סוג מחלת הסרטן.

{{ח:סעיף|4|בקשה לאישור בית המרקחת}}
{{ח:תת|(א)}} הרוקח האחראי של בית מרקחת הרוצה לשווק סם יגיש בקשה על כך לרוקח המחוזי ויצרף לבקשתו תצלום של רשיון העסק של בית המרקחת.
{{ח:תת|(ב)}} הרוקח המחוזי יודיע למבקש בכתב על אישור בקשתו או על סירובו לאשרה.

{{ח:סעיף|5|רשימה}}
{{ח:תת|(א)}} אישר הרוקח המחוזי בקשה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4}} ימציא לו הרוקח האחראי של בית המרקחת רשימה של צרכנים; הרשימה תיערך בידי הרוקח האחראי ותכלול את שמות הצרכנים, מענם, שנת לידתם ומספר תעודות הזהות שלהם.
{{ח:תת|(ב)}} הרשימה תכיל לא יותר מ־50 שמות של צרכנים אלא אם כן התיר הרוקח המחוזי לבית מרקחת מסויים לכלול ברשימה צרכנים נוספים, ורשאי הוא לחייב בית מרקחת לכלול ברשימה מספר צרכנים שהוא פחות מ־50.
{{ח:תת|(ג)}} העתק הרשימה יימצא בבית המרקחת ויהיה נתון לביקורת הרוקח המחוזי בכל עת.
{{ח:תת|(ד)}} לא ישנה רוקח אחראי את הרשימה, לא יוסיף עליה ולא יגרע ממנה אלא אם כן הודיע על כך לרוקח המחוזי תוך 7 ימים מיום השינוי.

{{ח:סעיף|6|תנאים לרישום ברשימה}}
{{ח:ת}} לא יירשם צרכן ברשימה, אלא אם כן מקום מגוריו הוא במחוז שבו רשום בית המרקחת; לא היה במקום מגוריו של הצרכן בית מרקחת שאושר לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4}}, רשאי הרוקח האחראי לרשמו ברשימה בתנאי שהרוקח המחוזי אישר זאת.

{{ח:סעיף|7|איסור רישום ביותר מאשר בית מרקחת אחד}}
{{ח:תת|(א)}} לא יירשם צרכן אלא בבית מרקחת אחד.
{{ח:תת|(ב)}} ראה הרוקח המחוזי כי צרכן נרשם ביותר מבית מרקחת אחד, רשאי הוא להורות לרוקח אחראי למחוק את הצרכן מן הרשימה.

{{ח:סעיף|8|מתן אפשרות לחייב בית מרקחת למכור סם מסוכן}}
{{ח:ת}} הרוקח המחוזי רשאי לחייב בית מרקחת לשווק סם אם נוכח לדעת כי הדבר חיוני בשל קיומם של צרכנים במחוז.

{{ח:סעיף|9|סייג}}
{{ח:ת}} תקנות אלה אינן חלות על בית מרקחת של בית חולים המספק סם לחולים המאושפזים באותו בית החולים.

{{ח:סעיף|10|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה 60 ימים מיום פרסומן.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת|תיקון: תשמ״ד־2}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|תקנות 1}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} שם הסם המסוכן	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} כמות הצריכה המרבית ליממה (מ״ג) ללא תנאים מיוחדים	{{מוקטן|טור ג׳}} {{ש}} כמות הצריכה המרבית ליממה (במ״ג) מותנית בתנאים מיוחדים

אמפטמין	40	100

אמילוברביטון	600	1,000

קודאין	60	300

הידרוקודון	30	60

מתדון	25	120

מתאמפטמין	30	90

מתילפנידט	60	120

מורפין	60	180

אוקסיקודון	50	100

פנטוברביטון	300	1,000

פנוברביטון	600	1,000

פתידין	600	900

{{ח:חתימות|כ״ח בסיון התשמ״ג (6 ביוני 1983)}}
* '''אליעזר שוסטק'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]