כללי השפיטה (סדרי העבודה של הועדה לבחירת שופטים – שופט תעבורה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|כללי השפיטה (סדרי העבודה של הועדה לבחירת שופטים – שופט תעבורה), התשמ״ז–1986}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ז, 200|כללי השפיטה (סדרי העבודה של הועדה לבחירת שופטים – שופט תעבורה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4989.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בהתאם {{ח:חיצוני|חוק יסוד: השפיטה#סעיף 24|לסעיף 24(2)}} {{ח:חיצוני|חוק יסוד: השפיטה|לחוק יסוד: השפיטה}}, ובתוקף סמכותה לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 7|סעיף 7(ד)}} {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}} קובעת הועדה לבחירת שופטים (להלן – ועדת הבחירה) כללים מנחים בענין דרך פעולתה לגבי הארכת מינוי של שופט תעבורה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|מינוי לתקופה מוגבלת}}
{{ח:ת}} שופט תעבורה מתמנה תחילה לתקופה מוגבלת, שקובעת אותה ועדת הבחירה; תקופת המינוי לא תפחת משנה ולא תעלה על שלוש שנים.

{{ח:סעיף|2|משך המינוי}}
{{ח:ת}} שופט תעבורה שנתמנה לתקופה הפחותה משלוש שנים מותר לחזור ולמנותו, ובלבד שכל מינוי נוסף יהיה לתקופה שלא תפחת משנה ושתקופת כהונתו הכוללת, במסגרת המינוי המוגבל בזמן, לא תעלה על שלוש שנים.

{{ח:סעיף|3|כשירות}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 26|סעיף 26(1) לפקודת התעבורה}} קובע כי עובר למינוי של מועמד תיתן ועדת הבחירה את דעתה להתאמת ידיעותיו בעניני תעבורה לצורך השפיטה בעניני תעבורה; ועדת הבחירה תבחן גם יתר תכונותיו של המועמד כדי לעמוד על כך אם הן מכשירות אותו להיות שופט.

{{ח:סעיף|4|מינוי של קבע}}
{{ח:ת}} מי שכיהן כשופט תעבורה שלוש שנים, כשיר להתמנות שופט תעבורה במינוי של קבע.

{{ח:סעיף|5|מינוי ראשון}}
{{ח:ת}} מועמדים למינוי ראשוני ייבחרו בדרך המותווית {{ח:חיצוני|כללי השפיטה (סדרי העבודה של הועדה לבחירת שופטים)|בכללי השפיטה (סדרי העבודה של הועדה לבחירת שופטים), התשמ״ד–1984}}.

{{ח:סעיף|6|דיון בהארכת מינוי}}
{{ח:ת}} לקראת תום תקופת המינוי הראשונה ולקראת כל הארכה של המינוי, לרבות הפיכתו של המינוי לתקופה מוגבלת למינוי של קבע, תדון ועדת הבחירה מחדש בכשירויותיו של שופט התעבורה, ותתן דעתה ללקחים הנובעים מפעולתו השיפוטית של השופט במשך תקופת המינוי הקודמת.

{{ח:סעיף|7|מבחר פסקי־דין}}
{{ח:תת|(א)}} חודש ימים לפחות לפני הדיון בהארכת מינוי יעביר מנהל בתי המשפט לידי נשיא בית המשפט העליון אוסף של כעשרים פסקי דין שנתן שופט התעבורה; חלק מפסקי הדין יימסרו לפי בחירתו של השופט, אך מנהל בתי המשפט יקבל מידי נשיאו של בית המשפט אשר בו השופט מכהן, גם פסקי דין נוספים שנבחרו בידי הנשיא באקראי.
{{ח:תת|(ב)}} מבחר פסקי הדין יועברו לעיונם של שלושת השופטים שהם חברי ועדת הבחירה; כל חבר אחר של הועדה זכאי לקבל העתק מפסקי הדין לפי בקשתו.

{{ח:סעיף|8|דיון בהארכה}}
{{ח:תת|(א)}} בעת הדיון בהארכת המינוי שיתקיים בפני ועדת הבחירה ידווח אחד השופטים שנקבע לכך בידי נשיא בית המשפט העליון על דעתו ועל דעת חבריו על פסיקתו של השופט, ויושב ראש ועדת הבחירה, או מנהל בתי המשפט מטעמו, יביא לידיעת חברי ועדת הבחירה את חוות הדעת של נשיא בית המשפט בו השופט מכהן, של נשיא ערכאת הערעור ושל אחד או אחדים משופטיה שדנו בערעורים על פסקי הדין של השופט, וכן חוות דעת נוספות שנצטברו; כן תשמע ועדת הבחירה חוות דעת מטעם יתר חבריה.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת הבחירה רשאית לבקש חוות דעת נוספת או לערוך בירורים נוספים, בין במליאתה, בין על ידי ועדת משנה שתמנה לכך ובין על ידי הטלת תפקיד מוגדר של בירור על מנהל בתי המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת הבחירה רשאית להחליט על שמיעתו של שופט התעבורה על ידה או על ידי ועדת משנה מטעמה.

{{ח:סעיף|9|החלטת הועדה}}
{{ח:ת}} עם תום דיוניה תחליט ועדת הבחירה אם להאריך את המינוי או להפכו למינוי של קבע, לפי הענין, ואם לאו; יושב ראש ועדת הבחירה יודיע את החלטתה של הועדה לשופט התעבורה.

{{ח:סעיף|10|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתם של כללים אלה ביום ה׳ בתשרי התשמ״ז (9 באוקטובר 1986).

{{ח:חתימות|י״ג בתשרי התשמ״ז (16 באוקטובר 1986)}}
* '''אברהם שריר'''
שר המשפטים
יושב ראש הועדה לבחירת שופטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]