חוק היטל על רכוש (הוראת שעה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק היטל על רכוש (הוראת שעה), התשמ״ה–1985}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000319}} {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ה, 116|חוק היטל על רכוש (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210416.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 39|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_ec_317825.pdf}}, {{ח:תיבה|203|תיקון מס׳ 7 לחוק הסדרים לשעת חירום במשק המדינה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210501.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: היטל על מלאי, ציוד, מטעים, בנינים עסקיים וכלי טיס ושיט פרטיים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: היטל על רכב}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה: {{מוקטן|המספר המשמש בקביעת שוויו של ציוד}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שניה: {{מוקטן|המספר המשמש בקביעת שוויו של בנין עסקי}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 3|תוספת שלישית: {{מוקטן|היטל בשקלים על רכב פרטי, לרבות רכב פרטי דו־שימושי ולמעט אופנוע ואוטובוס פרטי {{ש}} {{מוקטן|(באלפי שקלים)}}}}}}

{{ח:פנימי|תוספת 4|תוספת רביעית}}

{{ח:פנימי|תוספת 5|תוספת חמישית}}

{{ח:פנימי|תוספת 6|תוספת ששית}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות כלליות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:תת|(1)}} ”היום הקובע“ – י׳ בניסן התשמ״ה (1 באפריל 1985);
{{ח:תת|(2)}} ”הפקודה“ – {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}};
{{ח:תת|(3)}} ”חוק מס רכוש“ – {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|חוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ״א–1961}};
{{ח:תת|(4)}} ”חוק מס שבח“ – {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין|חוק מס שבח מקרקעין, התשכ״ג–1963}};
{{ח:תת|(5)}} ”אזור“ – כל אחד מאלה: יהודה והשומרון וחבל עזה;
{{ח:תת|(6)}} ”אזרח ישראלי תושב האזור“ – אזרח ישראלי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק האזרחות|בחוק האזרחות, התשי״ב–1952}}, או מי שזכאי לעלות לישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות, התש״י–1950}} היושב באזור ואשר אילו היה יושב בישראל היה נחשב לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} כתושב ישראל;
{{ח:תת|(7)}} ”תושב ישראל“ –
{{ח:תתת|(א)}} לגבי חבר־בני־אדם –
{{ח:תתתת|(1)}} חבר־בני־אדם הרשום בישראל ועיקר פעילותו בישראל;
{{ח:תתתת|(2)}} חבר־בני־אדם שהשליטה על עסקיו או ניהולם מופעלים בישראל או שהשליטה על עסקיו או ניהולם מופעלים באזור במישרין או בעקיפין בידי יחיד תושב ישראל;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי יחיד – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודה}} וכן אזרח ישראלי תושב האזור;
{{ח:תת|(8)}} ”תושב חוץ“ – מי שאינו תושב ישראל;
{{ח:תת|(9)}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:תת|(10)}} ”שיעור עליית המדד“ – בתקופה פלונית – ההפרש בין המדד שהתפרסם לאחרונה לפני סוף התקופה (להלן – המדד החדש) לבין המדד שהתפרסם לאחרונה לפני תחילת התקופה (להלן – המדד היסודי) מחולק במדד היסודי;
{{ח:תת|(11)}} ”סכום מתואם“ – סכום כלשהו בתוספת אותו סכום כשהוא מוכפל בשיעור עליית המדד.

{{ח:סעיף|2|הגדרות לענין {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}}}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} או {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בחוק מס רכוש}}, לפי הענין, זולת אם יש הוראה מפורשת אחרת;
{{ח:תת|(2)}} ”שנת מס“ – לרבות תקופת שומה מיוחדת;
{{ח:תת|(3)}} ”עסק“ – לרבות משלח יד;
{{ח:תת|(4)}} ”בנין“ – לרבות כל מבנה או בניה או חלק מהם שאינם ארעיים, שבנייתם נגמרה, ובבנין שאיננו משמש בחקלאות יחד עם חלקת הקרקע שעליה הוא עומר;
{{ח:תת|(5)}} ”בנין מאגר“ – מגדל בר, מגדל מים, בריכת דגים, בריכת מים שאינה מיועדת בעיקרה לשחיה, בור תחמיץ ומגדל תחמיץ המשמשים או מיועדים לשמש בחקלאות ואין בהם שימוש אחר;
{{ח:תת|(6)}} ”בנין עסקי“ – כל בנין, למעט –
{{ח:תתת|(א)}} דירת מגורים המשמשת למגורים או שהיא פנויה;
{{ח:תתת|(ב)}} בנין עסקי שהוא בנין מאגר או בנין עסקי אחר ששימש או היה מיועד לשמש בחקלאות, ששנה לפחות לפני היום הקובע היו ללא שימוש, כולל הציוד המהווה חלק בלתי נפרד מהם;
{{ח:תתת|(ג)}} בנין של מוסד ציבורי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 9.2|בסעיף 9(2) לפקודה}} המשמש במישרין את המטרות הציבוריות של המוסד הציבורי;
{{ח:תת|(7)}} ”מטעים“ – עצים, לרבות גפנים, המשמשים או מיועדים לשמש לעסק, יחד עם הקרקע שעליה הם נטועים;
{{ח:תת|(8)}} ”מלאי“ –
{{ח:תתת|(א)}} כשהוא בידי מי שאיננו עוסק כספי – מיטלטלין ומקרקעין מכל סוג הנמכרים במהלכו הרגיל של העסק או שהיו נמכרים כך אילו הבשילו או הגיעו לגמר ייצורם, הכנתם או בנייתם, וכל חומר המשמש בייצורם, הכנתם או בנייתם של נכסים כאמור, לרבות בעלי חיים בידי חקלאי גם כשהם משמשים לו לייצור הכנסה שלא באמצעות מכירתם, אך למעט –
{{ח:תתתת|(1)}} נכסים כאמור שהם לשימושם האישי של בעליהם או בני ביתם ולמעט ציוד, כסף, ניירות ערך או דברים אחרים שבראוי;
{{ח:תתתת|(2)}} קרקע ובנין עסקי שעל פי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|חוק מס רכוש}} רואים אותו כקרקע, שבעלם חייב בשלהם מס רכוש על פי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|החוק האמור}};
{{ח:תתת|(ב)}} כשהוא בידי עוסק כספי – מניות של תאגיד שהוא תושב ישראל הנסחרות בבורסה, איגרות חוב שהנפיק תאגיד שהוא תושב ישראל, ותעודות השתתפות כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק השקעות משותפות בנאמנות|בחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשכ״א–1961}} (להלן – תעודות השתתפות), ובתאגיד בנקאי שהוא בנק למשכנתאות, בנק למימון השקעות או חברה למימון השקעות ענפיות – גם 3% מסכום ההלוואות שנתנו ואשר טרם נפרעו עד תום שנת המס שקדמה ליום הקובע, ובמבטח – גם כל סכום ההלוואות שנתן ואשר טרם נפרעו עד תום שנת המס שקדמה ליום הקובע, למעט הלוואות שנתן המבטח בקשר ליחסי עובד ומעביד;
{{ח:תתת}} בפסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”איגרות חוב“ – למעט איגרות חוב שחל עליהן {{ח:חיצוני|חוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסיים|חוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסיים, התשמ״ד–1984}}, למעט איגרות חוב המוחזקות ככיסוי לתכניות חסכון על פי {{ח:חיצוני|הוראות בנק ישראל (נכסים נזילים)|הוראות בנק ישראל (נכסים נזילים), התשל״א–1971}}, ולמעט איגרות חוב שאינן נסחרות בבורסה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מניות“ – לרבות שטרי הון ואיגרות חוב הניתנות להמרה למניות וכן אופציות וזכויות לרכישת מניות ולרכישת שטרי הון ואיגרות חוב כאמור, למעט ניירות ערך שחל עליהן הסדר לרכישת ניירות ערך בנקאיים שפורסם בילקוט הפרסומים 2971 מיום ט״ז בחשון התשמ״ד (23 באוקטובר 1983);
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בורסה“ –
{{ח:תתתתת|(א)}} בורסה שאושרה לענין {{ח:חיצוני|חוק להשקעות משותפות בנאמנות|חוק להשקעות משותפות בנאמנות, התשכ״א–1961}};
{{ח:תתתתת|(ב)}} בורסה לניירות ערך באחת הארצות המנויות {{ח:חיצוני|היתר הפיקוח על המטבע|בתוספת הראשונה להיתר הפיקוח על המטבע, התשל״ח–1978}};
{{ח:תתתתת|(ג)}} מסחר מעל הדלפק בארה״ב בנייר ערך הכלול ברשימה שמפרסם ארגון הסוחרים בניירות ערך בארה״ב (NASDAQ);
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מניות נסחרות בבורסה“ – למעט מניות בחברה שהחזיק בהן בעל שליטה באותה חברה ביום האחרון של שנת המס שנסתיימה לפני היום הקובע; לענין זה, ”בעל שליטה“ – מי שהחזיק במישרין או בעקיפין לפחות 25% מכוח ההצבעה בחברה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”עוסק כספי“ – תאגיד בנקאי, מבטח, חברה למימון השקעות ענפיות וכן כל אדם אחר שההכנסה בידו מאיגרות חוב, ממניות או מתעודות השתתפות היא הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.1|סעיף 2(1) לפקודה}} ועיקר הכנסתו היא הכנסה כאמור, אך למעט קופת גמל הפטורה ממס הכנסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 9.2|סעיף 9(2) לפקודה}}, בין אם היא בגדר תאגיד בנקאי ובין אם בגדר מבטח;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד בנקאי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981}} (להלן – חוק הבנקאות);
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מבטח“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על עסקי ביטוח|בחוק הפיקוח על עסקי ביטוח, התשמ״א–1981}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בנק למשכנתאות“ – בעל רשיון בנק למשכנתאות לפי {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|חוק הבנקאות}} שעיקר עסקיו מתן הלוואות לרוכשי דירות או לבוני דירות;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”בנק למימון השקעות“ – בעל רשיון בנק למימון השקעות לפי {{ח:חיצוני|חוק הבנקאות (רישוי)|חוק הבנקאות}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חברה למימון השקעות ענפיות“ – חברה ממשלתית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}}, שעיקר מקורות המימון שלה הוא במישרין מתקציב המדינה ועיקר פעילותה הוא מתן הלוואות למפעלים מאושרים לפי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|חוק לעידוד השקעות הון, התשי״ט–1959}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות|חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות, התשמ״א–1980}};
{{ח:תת|(9)}} ”ציוד“ – מכונות, מיתקנים, רהיטים, מבנה או בניה ארעיים ורכוש אחר כיוצא באלה, המשמשים או המיועדים לשמש בייצור הכנסה, שבעלם רכש אותם אחרי יום ג׳ בניסן התשל״ט (31 במרס 1979), למעט רכב שבעלו חייב בשלו בהיטל על פי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳}} או שהיה חייב בשלו בהיטל כאמור אילולא הוראת פטור מפורשת, ולמעט כלי טיס וכלי שיט הפועלים בהסעה או בהובלה בינלאומיות;
{{ח:תת|(10)}} ”כלי טיס פרטי“ – כלי טיס כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)|בתקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ״ב–1982}}, שאינו משמש או מיועד לשמש בייצור הכנסה;
{{ח:תת|(11)}} ”כלי שיט פרטי“ – כלי שיט הכשיר לרישום לפי {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)#סעיף 2|סעיף 2 לחוק הספנות (כלי שיט), התש״ך–1960}}, בין שנרשם במרשם הישראלי ובין שלא נרשם, וכן כלי שיט שאיננו כשיר לרישום על פי {{ח:חיצוני|חוק הספנות (כלי שיט)|החוק האמור}}, אך מוחזק בידי תושב ישראל, והכל – למעט כלי שיט ללא מנוע שאורכו פחות מ־7 מטרים, כלי שיט המשמש או מיועד לשמש בייצור הכנסה וכלי שיט המשמש לבית ספר לשיט;
{{ח:תת|(12)}} ”בעל“ –
{{ח:תתת|(א)}} לענין בנין עסקי ומטעים – מי שהיה בעלם, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בחוק מס רכוש}}, ביום הקובע;
{{ח:תתת|(ב)}} לענין ציוד ומלאי – מי שהיה בעלם ביום האחרון של שנת המס שנסתיימה לפני היום הקובע, לרבות אדם שהחזיק בהם במועד האמור, זולת אם שוכנע פקיד השומה שאותו מחזיק אינו בעלם;
{{ח:תתת|(ג)}} לענין כלי טיס פרטי – מי שהיה רשום ביום הקובע כבעלו בפנקס המתנהל על פי {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (רישום כלי טיס וסימונם)|תקנות הטיס (רישום כלי טיס וסימונם), התשל״ד–1973}}, וכן מי שנרשם כבעל ראשון של כלי טיס כאמור שנרשם לראשונה בפנקס האמור בתקופה המתחילה ביום שלאחר היום הקובע ומסתיימת בתום שמונה עשר חדשים מהיום הקובע, וכאשר כלי הטיס איננו רשום כאמור – מי שהחזיק בכלי הטיס ביום מן הימים בתקופה האמורה, ובלבד שלא ישולם היטל יותר מפעם אחת בשל כלי טיס פלוני;
{{ח:תתת|(ד)}} לענין כלי שיט פרטי – מי שהיה רשום ביום הקובע כבעלו במרשם הישראלי וכן מי שנרשם כבעל ראשון של כלי שיט כאמור שנרשם במרשם הישראלי לראשונה בתקופה המתחילה ביום שלאחר היום הקובע ומסתיימת בתום שמונה עשר חדשים מהיום הקובע, וכאשר כלי השיט אינו רשום כאמור – מי שהחזיק בו ביום מן הימים שבתקופה האמורה, ובלבד שלא ישולם היטל יותר מפעם אחת בשל כלי שיט פלוני.

{{ח:סעיף|3|הגדרות לענין {{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳}}|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳}} {{ח:פנימי|תוספת 3|והתוספות השלישית}} {{ח:פנימי|תוספת 4|והרביעית}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}} או {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה|בתקנות התעבורה, התשכ״א–1961}} (להלן – תקנות התעבורה), זולת אם יש הוראה מפורשת אחרת;
{{ח:תת|(2)}} ”רכב“ – כל אחד מסוגי הרכב המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספות השלישית}} {{ח:פנימי|תוספת 4|והרביעית}}, למעט רכב שהוא מלאי;
{{ח:תת|(3)}} ”רכב מסחרי“ ו”רכב עבודה“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:תת|(4)}} ”רכב נוסעים פרטי“, ”רכב פרטי דו־שימושי“, ”אוטובוס“, ”מונית“, ”אופנוע“, ”תלת אופנוע“, ”אופניים עם מנוע עזר“, ”טרקטור“, ”רכב חילוץ“, ”גרור“ ו”נתמך“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה|בתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(5)}} ”בעל רכב“ –
{{ח:תתת|(א)}} מי שביום חידוש רשיון הרכב לראשונה בתקופה שמיום י״ד באב התשמ״ה (1 באוגוסט 1985) עד יום כ״ד בתמוז התשמ״ו (31 ביולי 1986) רשום ברשיון הרכב כבעלו, ולגבי רכב שניתן לו רשיון לראשונה בתקופה שמיום י״ב בסיון התשמ״ה (1 ביוני 1985) עד יום כ״ח בחשון התשמ״ז (30 בנובמבר 1986) – מי שנרשם כבעלו בעת מתן הרשיון לראשונה; לכל אחת מהתקופות האמורות בפסקת משנה זו ייקרא להלן ”התקופה הראשונה“;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי רכב שמועד חידוש הרשיון שלו הוא בתקופה שמיום כ״ה בתמוז התשמ״ו (1 באוגוסט 1986) עד יום ה׳ באב התשמ״ז (31 ביולי 1987) מי שהיה רשום ברשיון הרכב כבעלו במועדים הקבועים {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ב)(1)}} לתשלום ההיטל, ולגבי רכב שניתן לו רשיון לראשונה בתקופה שמיום כ״ט בחשון התשמ״ז (1 בדצמבר 1986) עד יום א׳ בניסן התשמ״ז (31 במרס 1987) מי שנרשם כבעלו בעת מתן הרשיון לראשונה; לכל אחת מהתקופות האמורות בפסקת משנה זו ייקרא להלן ”התקופה הנוספת“;
{{ח:תת|(6)}} ”נכה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 1|בתקנה 1 לתקנות התעבורה}}.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: היטל על מלאי, ציוד, מטעים, בנינים עסקיים וכלי טיס ושיט פרטיים}}

{{ח:סעיף|4|החייב בהיטל}}
{{ח:תת|(א)}} תושב ישראל שהוא בעל מלאי, ציוד, כלי שיט פרטי, כלי טיס פרטי, מטעים או בנין עסקי, חייב בהיטל בשלהם, בין אם הם בישראל ובין אם הם מחוץ לישראל; תושב חוץ חייב בהיטל בשל נכסים כאמור הנמצאים בישראל ושהוא בעלם, למעט כלי שיט פרטי וכלי טיס פרטי.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), בחבר־בני־אדם תושב האזור שאיננו תושב ישראל, שעם חבריו נמנה גם תושב ישראל, יהא תושב ישראל האמור חייב בהיטל בשל חלק יחסי מההיטל שהיה חבר־בני־אדם חייב בו אילו היה תושב ישראל, כיחס חלקו של התושב בזכויות לרווחי אותו חבר־בני־אדם.

{{ח:סעיף|5|שיעור ההיטל}}
{{ח:תת|(א)}} סכום ההיטל בשל הנכסים המפורטים להלן יהיה בשיעור המפורט להלן משווים כשהוא מתואם מיום י׳ בניסן התשמ״ה (1 באפריל 1985) עד יום כ״ז בתמוז התשמ״ה (16 ביולי 1985):
{{ח:תתת|(1)}} בשל מלאי – 1% משווי המלאי;
{{ח:תתת|(2)}} בשל ציוד – 0.5% משווי הציוד;
{{ח:תתת|(3)}} בשל מטעים – 0.5% משווי המטעים;
{{ח:תתת|(4)}} בשל בנין עסקי – 0.5% משווי הבנין העסקי.
{{ח:תת|(ב)}} סכום ההיטל בשל כלי שיט פרטי יהיה 5% משווי כלי השיט או כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 5|בתוספת החמישית}}, לפי הנמוך שביניהם, וסכום ההיטל בשל כלי טיס פרטי יהיה 5% משווי כלי הטיס או כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 6|בתוספת הששית}}, לפי הנמוך שביניהם, וכל אחד מהם יתואם החל מיום י׳ בניסן התשמ״ה (1 באפריל 1985) עד ליום תשלום ההיטל.

{{ח:סעיף|6|שווי מלאי}}
{{ח:תת|(א)}} שוויו של מלאי ניירות ערך בידי עוסק כספי הוא כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} שווין של איגרות חוב – העלות בתוספת ריבית והפרשי הצמדה שנצברו מיום רכישתן עד יום ז׳ באדר התשמ״ה (28 בפברואר 1985);
{{ח:תתת|(2)}} שווין של מניות הנסחרות בבורסה ושל תעודות השתתפות – מחירי הבורסה שנקבעו להן בתום המסחר ביום הקובע, ואם לא בוצעו בהן עסקאות ביום הקובע ביום האחרון שלפניו שבו בוצעו בהן עסקאות;
{{ח:תתת|(3)}} שווין של הלוואות – הסכומים הרשומים במאזן לתום שנת המס שקדמה ליום הקובע, כשהם מתואמים מן היום האחרון של שנת המס האמורה עד יום ט׳ בניסן התשמ״ה (31 במרס 1985).
{{ח:תת|(ב)}} שוויו של מלאי אחר הוא השווי שנקבע למלאי לענין מס הכנסה ליום האחרון של שנת המס שנסתיימה לפני היום הקובע, ואם שנת המס נסתיימה לפני היום הקובע – כשהוא מתואם מן היום האחרון של שנת המס האמורה עד יום ט׳ בניסן התשמ״ה (31 במרס 1985).

{{ח:סעיף|7|שווי ציוד}}
{{ח:תת|(א)}} שוויו של ציוד הוא סכום השווה למחיר המקורי של הציוד, כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 88|בסעיף 88 לפקודה}}, בתוספת סכום מענק שניתן בשלו על פי דין, כפול במספר כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בטור א׳ בתוספת הראשונה}} – אם {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|בתקנות הפחת}} נקבע לו שיעור פחת שאינו עולה על 10%, או כפול במספר כמפורט {{ח:פנימי|תוספת 1|בטור ב׳ בתוספת הראשונה}} – אם {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|בתקנות הפחת}} נקבע לו שיעור פחת העולה על 10%.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”תקנות הפחת“ – {{ח:חיצוני|תקנות מס הכנסה (פחת)|תקנות מס הכנסה (פחת), 1941}}, ללא השינויים שנקבעו {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה)#סעיף 27|בסעיף 27(ב) לחוק מס הכנסה (מיסוי בתנאי אינפלציה), התשמ״ב–1982}}.

{{ח:סעיף|8|שווי מטעים}}
{{ח:ת}} שווים של מטעים הוא הסכום המפורט להלן לכל דונם של המטעים ולכל חלק מדונם:
{{ח:תת|(1)}} במטעי הדרים – 360,000 שקלים;
{{ח:תת|(2)}} במטעים נשירים – 540,000 שקלים;
{{ח:תת|(3)}} במטעים אחרים – 480,000 שקלים.

{{ח:סעיף|9|שווי בנין עסקי}}
{{ח:תת|(א)}} שוויו של בנין עסקי שאינו משמש בחקלאות ואיננו בנין מאגר הוא כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} כשהבנין נרכש בידי בעלו –
{{ח:תתתת|(א)}} לפני יום י׳ בתשרי התש״ם (1 באוקטובר 1979) – השווי כפי שנקבע לאחרונה לענין מס רכוש כפול ב־177, ואם לא נקבע כאמור – שווי הרכישה כפי שנקבע לענין מס שבח, ואם לא נקבע גם שווי זה – הוצאות הרכישה; וכל אחד משני האחרונים, לפי הענין, כשהוא מתואם ליום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) ומוכפל ב־177;
{{ח:תתתת|(ב)}} אחרי יום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) – שווי הרכישה כפי שנקבע לענין מס שבח, ואם לא נקבע – הוצאות הרכישה; וכל אחד מהם, לפי הענין, כשהוא מוכפל במספר {{ח:פנימי|תוספת 2|שבתוספת השניה}}, בהתאם ליום הרכישה;
{{ח:תתת|(2)}} כשהבנין נבנה בידי בעלו –
{{ח:תתתת|(א)}} לפני יום י׳ בתשרי התש״ם (1 באוקטובר 1979) – השווי כפי שנקבע לאחרונה לענין מס רכוש כפול ב־177, ואם לא נקבע שווי כאמור – צירופם של שני אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} שווי הרכישה של הקרקע כפי שנקבע לענין מס שבח, ואם לא נקבע – הוצאות הרכישה של הקרקע; וכל אחד מהם, לפי העניין, כשהוא מתואם ליום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) ומוכפל ב־177;
{{ח:תתתתת|(2)}} סכום הוצאות הבניה, כשהוא מתואם ליום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) ומוכפל ב־177;
{{ח:תתתת|(ב)}} אחרי יום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) – צירופם של שני אלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} שווי הרכישה של הקרקע כפי שנקבע לענין מס שבח, ואם לא נקבע שווי כאמור – הוצאות הרכישה; וכל אחד מהם, לפי הענין, כשהוא מוכפל במספר {{ח:פנימי|תוספת 2|שבתוספת השניה}}, לפי יום הרכישה;
{{ח:תתתתת|(2)}} סכום הוצאות הבניה כפול במספר {{ח:פנימי|תוספת 2|שבתוספת השניה}}, כשיום הרכישה לענין זה הוא יום גמר הבניה;
{{ח:תתת|(3)}} בבנין שבעלו הוסיף לו תוספת בניה –
{{ח:תתתת|(א)}} לפני יום י׳ בתשרי התש״ם (1 באוקטובר 1979) – שווי הבנין כאמור בפסקאות (1) או (2), לפי הענין, כולל שווי תוספת הבניה אם נכללה בשווי שנקבע לאחרונה לענין מס רכוש; ואם תוספת הבניה לא נכללה בשווי כאמור – שווי הבנין כאמור בפסקאות (1) או (2) בתוספת סכום הוצאות הבניה כשהוא מתואם ליום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) ומוכפל ב־177;
{{ח:תתתת|(ב)}} אחרי יום ט׳ בתשרי התש״ם (30 בספטמבר 1979) – שווי הבנין כאמור בפסקאות (1) או (2), לפי הענין, בתוספת סכום הוצאות הבניה כפול במספר {{ח:פנימי|תוספת 2|שבתוספת השניה}}, כשיום הרכישה לעניין זה הוא יום גמר הבניה;
{{ח:תתת|(4)}} בבנין שלא חלות עליו פסקאות (1) עד (3) – הסכום שניתן לקבל בעדו במכירה ממוכר ברצון לקונה ברצון, ביום הקובע (להלן – שווי השוק);
{{ח:תתת|(5)}} בבנין שביום הקובע היה מושכר בשכירות שחל עליה {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|חוק הגנת הדייר [נוסח משולב], התשל״ב–1972}}, ושלא חלה לגביו פסקה (1) – 20% מהשווי שהיה נקבע לו על פי פסקאות (1) עד (4) אילולא היה מושכר כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} בנין עסקי ששנה לפחות לפני היום הקובע היה ללא שימוש, ובעלו הוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה ששווי השוק שלו ביום הקובע היה נמוך מ־60% מהשווי שעל פי סעיף קטן (א), יהיה שוויו – שווי השוק שלו;
{{ח:תתת|(2)}} בנין עסקי שבשנה שנסתיימה ביום הקובע היו דמי השכירות השנתיים שקיבל בעלו או דמי השכירות הגבוהים ביותר לחודש שקיבל בחודש כלשהו, כשהם מוכפלים ב־12, לפי הענין – והכל כשהם מתואמים בשיעור עליית המדד, בדרך שקבע הנציב – נמוכים מ־3% מהשווי שעל פי סעיף קטן (א), יהיה שוויו – סכום דמי השכירות המתואמים כאמור כפול 331⁄3; הוראות פסקה זו לא יחולו על בנין עסקי שהשכירה חברה לבעל שליטה בה או שהשכיר בעל שליטה לחברה שבשליטתו או שהשכיר אדם לקרובו; לענין זה, ”בעל שליטה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 32|בסעיף 32(9) לפקודה}}, ו”קרוב“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 76|בסעיף 76(ד) לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} שווי של בנין עסקי שנועד לשמש בחקלאות, שאיננו בנין מאגר, ואין בו שימוש אחר הוא סכום המתקבל מהכפלת מספר המטרים המרובעים של כל שטח הרצפות שבבנין, להוציא מרפסות פתוחות וגזוזטראות, ב־3,500 שקלים.
{{ח:תת|(ד)}} שוויו של בנין עסקי שהוא בנין מאגר הוא סכום המתקבל מהכפלת מספר המטרים המעוקבים של נפח הבנין ב־5,250 שקלים – כשהבנין הוא מגדל, וב־350 שקלים – כשהבנין הוא בריכה או בור.
{{ח:תת|(ה)}} שוויו של בנין עסקי הנמצא מחוץ לישראל ומחוץ לאזור הוא שווי התמורה שניתנה בעדו בעת רכישתו, כשהוא מחושב במטבע של המדינה שבה מצוי הבנין וכשהוא מוכפל בשער היציג שפרסם בנק ישראל לאותו מטבע ליום י׳ בניסן התשמ״ה (1 באפריל 1985).

{{ח:סעיף|10|המועד לתשלום ותיאום סכומים}}
{{ח:תת|(א)}} ההיטל ישולם לא יאוחר מיום כ״ז בתמוז התשמ״ה (16 ביולי 1985).
{{ח:תת|(ב)}} על סכום היטל שלא שולם עד היום האמור ייווספו בעד התקופה מן היום האמור עד ליום התשלום הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א(א) לפקודה}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) ההיטל בשל כלי שיט פרטי או כלי טיס פרטי שנרכש לאחר יום ח׳ באדר התשמ״ה (31 במרס 1985) ממי שלא היה חייב בשלו בהיטל או כשמועד תשלום ההיטל בשלו טרם הגיע ביום הרכישה – ישולם תוך 30 ימים מיום שבעלו רכש אותו או מיום שנרשם לראשונה בישראל במרשם כלי השיט או כלי הטיס – לפי המוקדם; על סכום היטל כאמור שלא שולם במועדו, ייווספו הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א(א) לפקודה}} מהמועד האמור עד יום התשלום.

{{ח:סעיף|11|הצהרה}}
{{ח:תת|(א)}} בעלו של נכס שחייבים בשלו בהיטל על פי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, ימסור לפקיד השומה הצהרה בטופס שיקבע הנציב, ובה יפורטו הנכסים שבשלהם הוא חייב בהיטל והפרטים הדרושים לקביעת שוויים, ולגבי בנין עסקי שלדעת בעלו חל עליו {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)(1)}} תצורף חוות דעתו של שמאי מקרקעין כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שמאי מקרקעין|בחוק שמאי מקרקעין, התשכ״ב–1962}}; פקיד השומה רשאי לדרוש מן החייב בהיטל שיצהיר על פרטים נוספים הדרושים לדעתו לשם כך.
{{ח:תת|(ב)}} המועד להגשת ההצהרה הוא המועד שנקבע להגשת דו״ח על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 131|סעיף 131 לפקודה}} לשנת המס שנסתיימה לפני היום הקובע, ואם החייב בהיטל הוא נישום שהורשתה לו תקופת שומה מיוחדת – עד יום י״ג באב התשמ״ה (31 ביולי 1985).
{{ח:תת|(ג)}} פקיד השומה רשאי לדרוש מכל אדם שלפי דעתו עשוי להתחייב בהיטל כאמור, שימסור הצהרה שבה פרטים כאמור בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|12|קביעת פקיד שומה}}
{{ח:ת}} לא מסר אדם הצהרה, או שמסר הצהרה ולפקיד השומה יש טעמים סבירים להניח שסכום ההיטל או שאחד הפרטים ששימשו בסיס לחישובו אינם נכונים, רשאי הוא לקבוע לפי מיטב שפיטתו את שווי הנכסים שהאדם חייב בשלהם בהיטל, ואת סכום ההיטל המגיע לפי זה (להלן – הקביעה).

{{ח:סעיף|13|דין אשה נשואה וילד עד גיל 18}}
{{ח:ת}} נכס שחייבים בשלו בהיטל על פי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}}, והוא בבעלות אשה נשואה החיה עם אישה או בבעלות בני זוג או בבעלות ילדיהם עד גיל 18, יראו אותו לענין חוק זה כנכס בבעלותו של האיש, והאיש יחוייב בהיטל;; ואולם אם יש צורך בדבר אפשר לגבות מן האשה חלק יחסי מסכום ההיטל כיחס חלקה בנכס לסך כל הנכסים כאמור שבבעלות האיש, האשה וילדיהם.

{{ח:סעיף|14|שותפות}}
{{ח:ת}} ההיטל על פי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בשל נכס שבעלו הוא שותפות, ישלמו השותפים לפי יחס חלקו של כל שותף בהכנסת השותפות.

{{ח:סעיף|15|תנאי לרישום ומתן תעודת כושר}}
{{ח:ת}} לא תינתן ולא תחודש תעודת כושר לכלי שיט פרטי או לכלי טיס פרטי ולא יירשם שינוי בעלות בהם, ולכלי שיט פרטי לא יינתן אישור הפלגה, אלא אם כן הוכח כי שולם ההיטל בשלהם.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: היטל על רכב}}

{{ח:סעיף|16|היטל בשל רכב|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} תושב ישראל בעל רכב הרשום בישראל חייב בהיטל בשלו לפי סוג הרכב ושנת ייצורו כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי התקופה הראשונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(א)}} – בסכומים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספות השלישית}} {{ח:פנימי|תוספת 4|והרביעית}};
{{ח:תתת|(2)}} לגבי התקופה הנוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(ב)}} – במחצית מהסכומים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספת השלישית}} לגבי שנת הייצור שקדמה לשנת ייצורו של הרכב שבשלו משתלם ההיטל, ובמחצית מהסכומים המפורטים {{ח:פנימי|תוספת 4|בתוספת הרביעית}};
{{ח:תת}} והכל בכפוף לתיאום הסכומים כאמור בסעיף 17.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לתקן את {{ח:פנימי|תוספת 3|התוספות השלישית}} {{ח:פנימי|תוספת 4|והרביעית ולקבוע}} בהן את סכומי ההיטל שיחולו לגבי רכב משנות ייצור שלאחר 1985, אשר יירשם לראשונה בישראל בתקופה המסתיימת {{ח:הערה|[צ״ל: ביום]}} א׳ בניסן התשמ״ז (31 במרס 1987).
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי בתקנות לתקן או להחליף את {{ח:פנימי|תוספת 3|התוספת השלישית}} לגבי התקופה הנוספת, בקביעת ארבעה סכומי היטל, לכל היותר, במקום כל סכום כאמור בה, בהתחשב ככל האפשר בפערי השווי שבין סוגי כלי הרכב.

{{ח:סעיף|17|תיאום סכומי ההיטל|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} סכומי ההיטל בשל רכב, הנקובים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספות השלישית}} {{ח:פנימי|תוספת 4|והרביעית}} תואמו בכל אחד בחודש (להלן – יום התיאום) החל מיום 1 באוגוסט 1985 עד 1 ביולי 1986, ובשל רכב שנרשם לראשונה בישראל – עד 1 בנובמבר 1986;
{{ח:תת|(א)}} סכומי ההיטל בשל רכב, הנקובים {{ח:פנימי|תוספת 3|בתוספות השלישית}} {{ח:פנימי|תוספת 4|והרביעית}}, יתואמו בכל אחד בחודש (להלן – יום התיאום) כך:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי התקופה הראשונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(א)}}, לענין חידוש רשיון רכב – מיום 1 באוגוסט 1985 עד 1 ביולי 1986, ולענין רישום רכב לראשונה בישראל – עד 1 בנובמבר 1986;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי התקופה הנוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(ב)}}, לענין חידוש רשיון רכב – ב־1 באוקטובר 1986, ולענין רישום רכב שנרשם לראשונה בישראל – מיום 1 בנובמבר 1986 עד יום 1 במרס 1987.
{{ח:תת|(ב)}} התיאום ייעשה מן המדד שפורסם לפני היום הקובע עד המדד שפורסם בחודש שקדם ליום התיאום; הסכום שתואם כאמור יהיה סכום ההיטל שחייב בו מי שמחדש את רשיון הרכב, או שהרשיון נרשם על שמו לראשונה, בחודש שבו חל יום התיאום.

{{ח:סעיף|18|מועד התשלום|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} לגבי התקופה הראשונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(א)}} ישולם כל ההיטל לא יאוחר ממועד חידוש רשיון הרכב או עם רישום הרכב לראשונה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} לגבר התקופה הנוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(ב)}} ישולם ההיטל –
{{ח:תתת|(1)}} בשל רכב שרשיונו מחודש – בארבעה שיעורים שווים שישולמו ב־1 בדצמבר 1986 וב־1 בינואר, 1 בפברואר ו־1 במרס 1987;
{{ח:תתת|(2)}} בשל רכב שניתן בשלו רשיון לראשונה – כולו עם רישום הרכב.

{{ח:סעיף|18א|הנחה בשל הקדמת תשלום|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} בעל רכב הזכאי לשלם את ההיטל בארבעה שיעורים, שישלם את ההיטל לגבי התקופה הנוספת בתשלום אחד עד כ״ח בחשון התשמ״ז (1 בדצמבר 1986), זכאי להנחה בשיעור של 15% מסכום ההיטל.

{{ח:סעיף|18ב|הפרשי הצמדה וקנס פיגורים|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} על סכום היטל בשל התקופה הנוספת שלא שולם במועד הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ב)(1)}}, יווספו בעד תקופת הפיגור הפרשי הצמדה וריבית כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 159א|בסעיף 159א לפקודת מס הכנסה}} וקנס פיגורים של 0.7% מסכום ההיטל שבפיגור לכל שבוע של פיגור או חלק ממנו; לענין זה, ”תקופת הפיגור“ – התקופה שמהמועד לתשלום ועד לתשלום בפועל או עד ליום משלוח ההודעה לחידוש רשיון הרכב לראשונה אחרי א׳ באייר התשמ״ז (30 באפריל 1987), לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|19|פטור מהיטל בשל רכב|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} אלה פטורים מתשלום ההיטל בשל רכב:
{{ח:תת|(1)}} נכה – בשל רכב כאמור {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 272א|בתקנה 272א לתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(2)}} מי שמפורט {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#תוספת 1 חלק ג פרט 15|בפרט 15 לחלק ג׳ בתוספת הראשונה לתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(3)}} מי שפטור מאגרת רישום ומאגרת רשיון לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 17|סעיף 17 לפקודת התעבורה}}, למעט {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 17|פסקה (4) שבו}}, ומי שפטור מאגרה כאמור לפי {{ח:חיצוני|תקנות התעבורה#סעיף 276ב|תקנה 276ב לתקנות התעבורה}};
{{ח:תת|(4)}} בעל רכב שהוכיח להנחת דעתו של פקיד רשות הרישוי כי במועד כמפורט להלן הרכב הרשום בבעלותו יצא מכלל שימוש ורשיונו אינו בר־תוקף:
{{ח:תתת|(א)}} לגבי התקופה הראשונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(א)}} – לפני היום הקובע;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי התקופה הנוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(ב)}} – לפני כ״ד בסיון התשמ״ו (1 ביולי 1986);
{{ח:תת|(5)}} בעל רכב שהודיע לרשות הרישוי כי במועד כמפורט להלן הרכב שבבעלותו הוצא לצמיתות מישראל או מהאזור:
{{ח:תתת|(א)}} לגבי התקופה הראשונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(א)}} – לפני היום הקובע;
{{ח:תתת|(ב)}} לגבי התקופה הנוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(ב)}} – לפני כ״ד בסיון התשמ״ו (1 ביולי 1986).

{{ח:סעיף|20|תשלום היטל – תנאי לרישוי ורישום|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן ולא יחודש רשיון רכב לרכב שלא שולם בשלו היטל אלא אם כן הוכח שבעל הרכב פטור מההיטל.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), לגבי היטל בשל רכב שמועד חידוש רשיון הרכב שלו בתקופה הנוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(5)(ב)}}, תחול ההוראה שבסעיף הקטן האמור החל ביום ב׳ באייר התשמ״ז (1 במאי 1987), ולענין זה יראו את מי שרשום ברשיון הרכב אותה שעה כחייב בהיטל ובהפרשי ההצמדה והריבית ובקנס.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|21|תחולת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}}}}
{{ח:תת|(א)}} לענין דו״ח, שומה, השגה, ערעור, גביה – לרבות סדר זקיפת תשלומים, ביצוע, עונשין והוראות כלליות אחרות, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} על היטל לפי חוק זה כאילו היה ההיטל מס הכנסה, זולת אם יש בחוק זה הוראה מפורשת אחרת, ולענין זה יראו –
{{ח:תתת|(1)}} את ההצהרה על פי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} כשומה עצמית;
{{ח:תתת|(2)}} את הקביעה על פי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}} כשומה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 145|סעיף 145 לפקודה}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} לא תהיה זכות להשגה או ערעור על שווי של בנין עסקי ששוויו נקבע לענין מס שבח או מס רכוש בקביעה שאין עליה עוד השגה או ערעור, למעט –
{{ח:תתתת|(א)}} בנין שחל עליו {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)(4)}};
{{ח:תתתת|(ב)}} בנין שלדעת בעלו חל עליו {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)(1)}} והוא צירף את חוות דעתו של שמאי מקרקעין כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11(א)}}; צורפה חוות דעת כאמור יראו את ההצהרה כהשגה;
{{ח:תתתת|(ג)}} בנין שלדעת בעלו חל עליו {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)(2)}};
{{ח:תתת|(2)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 192|סעיף 192 לפקודה}} יחולו רק לגבי קנס שהוטל על פי {{ח:חיצוני|חוק המסים (קנס פיגורים)|חוק המסים (קנס פיגורים), התשמ״א–1980}}.

{{ח:סעיף|22|אי־תחולת פטור מכוח דין אחר}}
{{ח:תת|(א)}} הוראת כל דין הפוטרת ממס, היטל או תשלום חובה אחר (להלן – מסים), לרבות הוראה הקובעת כי דינו של אדם, לענין מסים, כדין המדינה – לא תחול על היטל לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לפטור מההיטל, כולו או חלקו, סוגי חייבים או סוגי נכסים.

{{ח:סעיף|23|אי־התרת ההיטל בניכוי}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור בכל דין, אך בכפוף להוראות סעיפים קטנים (ב) ו־(ג), ההיטל על פי חוק זה וכל סכום שהוסף בשלו לא יותרו בניכוי לענין חישוב ההכנסה החייבת, או לעניין חישוב השבח על פי {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין|חוק מס שבח}}, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} היטל בשל בנינים וציוד ששולם עד תום שנת המס 1985 יותר בניכוי מההכנסה בחמישה שיעורים שנתיים שווים, החל מההכנסה לשנת המס 1986; כל שיעור שנתי יתואם מיום 1 באפריל 1986 ועד תום שנת המס שלגביה מותר הניכוי.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף קטן (ב), סכומי היטל ששולמו עד תום שנת המס 1985 ייוחסו תחילה לחוב היטל בשל נכסים שאינם בנינים וציוד.

{{ח:סעיף|24|החזר סכום ששולם ביתר}}
{{ח:ת}} התברר לפקיד השומה כי אדם שילם היטל יתר על הסכום שהוא חייב בו, יוחזר לו הסכום שביתר כשהוא מתואם מיום תשלום היתר עד יום החזרתו.

{{ח:סעיף|25|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}})}}}}
{{ח:קטע3||המספר המשמש בקביעת שוויו של ציוד}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת זו}}, ”יום הרכישה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 83|בסעיף 83 לפקודה}}.
{{ח:ת}}

יום הרכישה {{ש}} {{טורים שווים ממורכז|מיום|עד יום}}	{{מוקטן|טור א׳}} {{ש}} ציוד שבתקנות הפחת נקבע לו שיעור פחת שאינו עולה על 10%	{{מוקטן|טור ב׳}} {{ש}} ציוד שבתקנות הפחת נקבע לו שיעור פחת העולה על 10%

1.4.79 – 31.3.80	150	19

1.4.80 – 31.3.81	93	19

1.4.81 – 30.6.81	51	20

1.7.81 – 30.9.81	45	21

1.10.81 – 31.12.81	38	20

1.1.82 – 31.3.82	33	19

1.4.82 – 30.6.82	27	17

1.7.82 – 30.9.82	22	15

1.10.82 – 31.12.82	19	13

1.1.83 – 31.3.83	16	12

1.4.83 – 30.6.83	13	11

1.7.83 – 30.9.83	11	9

1.10.83 – 31.12.83	7	6

1.1.84 – 31.3.84	5	5

1.4.84 – 30.6.84	3	3

1.7.84 – 30.9.84	2	2

1.10.84 – 31.12.84	1.5	1.5

1.1.85 – 31.3.85	1	1

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שניה}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}})}}}}
{{ח:קטע3||המספר המשמש בקביעת שוויו של בנין עסקי}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת זו}}, ”יום הרכישה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מס שבח מקרקעין#פרק 3|בפרק השלישי לחוק מס שבח}}.
{{ח:ת}}

יום הרכישה {{ש}} {{טורים שווים ממורכז|מיום|עד יום}}

1.10.79 – 31.3.81	177

1.4.81 – 30.6.81	82

1.7.81 – 30.9.81	68

1.10.81 – 31.12.81	56

1.1.82 – 31.3.82	47

1.4.82 – 30.6.82	38

1.7.82 – 30.9.82	30

1.10.82 – 31.12.82	24

1.1.83 – 31.3.83	20

1.4.83 – 30.6.83	16

1.7.83 – 30.9.83	13

1.10.83 – 31.12.83	8

1.1.84 – 31.3.84	6

1.4.84 – 30.6.84	4

1.7.84 – 30.9.84	2

1.10.84 – 31.12.84	1.5

1.1.85 – 31.3.85	1

{{ח:קטע2|תוספת 3|תוספת שלישית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 17|ו־17}})}}}}
{{ח:קטע3||היטל בשקלים על רכב פרטי, לרבות רכב פרטי דו־שימושי ולמעט אופנוע ואוטובוס פרטי {{ש}} {{מוקטן|(באלפי שקלים)}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

שנת ייצור	1985	1984	1983	1982	1981	1980	1979	1978	1977	1976	1975	1974	1973	1972 ולפניה

תפוסת גלילים בסמ״ק

עד 844	186	168	147	108	81	60	50	39	35	0	0	0	0	0

מ־845 עד 1000	228	195	180	162	138	114	96	82	72	65	50	0	0	0

1001–1300	300	270	240	210	165	135	105	90	77	66	60	50	0	0

1301–1760	435	375	330	270	225	189	150	114	96	84	75	69	60	0

1761–2000	600	510	450	360	300	270	228	180	150	135	90	72	66	53

2001–2500	1,170	900	750	540	390	300	250	200	163	141	100	82	73	59

2501–3000	1,500	1,100	850	650	509	320	260	230	180	150	127	100	81	65

מעל 3001	1,600	1,200	900	700	607	340	280	250	200	160	135	108	90	70

מרצדס	3,200	2,400	1,800	1,400	1,200	700	560	500	400	320	270	220	180	140

{{ח:קטע2|תוספת 4|תוספת רביעית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 17|ו־17}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|תוספת 4|בתוספת זו}}, לעניין חישוב גילו של רכב –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנת ייצור“ – שנה הנמנית מיום 1 בספטמבר עד 31 באוגוסט;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנים“ – שנות ייצור לפני שנת הייצור הבאה אחרי מועד התשלום.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על רכב מסחרי המופעל על ידי מנוע בנזין לרבות רכב עבודה, אמבולנס, רכב לכיבוי שריפות ורכב חילוץ:
{{ח:ת}}

כשמשקלו הכולל המותר בק״ג	ששנת ייצורו עד 3 שנים	ששנת ייצורו מ־4 עד 5 שנים	ששנת ייצורו מ־6 עד 8 שנים	ששנת ייצורו 9 שנים ומעלה

עד 4000	45,000	30,000	12,000	6,000

מעל 4001	70,000	45,000	20,000	10,000

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על רכב מסחרי המופעל על ידי מנוע דיזל:
{{ח:ת}}

כשמשקלו הכולל המותר בק״ג	ששנת ייצורו עד 3 שנים	ששנת ייצורו מ־4 עד 5 שנים	ששנת ייצורו מ־6 עד 8 שנים	ששנת ייצורו 9 שנים ומעלה

עד 7,000	70,000	45,000	20,000	10,000

מ־7,001 עד 16,000	130,000	90,000	40,000	20,000

מ־16,001 עד 20,000	244,000	175,000	75,000	40,000

מעל 20,000	328,000	230,000	100,000	55,000

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על גרור המיועד לשמש להובלת טובין:
{{ח:ת}}

כשמשקלו הכולל המותר בק״ג

עד 4000	4,000

מ־4001 ועד 8000	16,000

מעל 8000	40,000

{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על נתמך: 40,000

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על מונית לרבות רכב נוסעים פרטי שניתן עליו רשיון להסעת סיור בהתאם {{ח:חיצוני|צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור ברכב והשכרתו)|לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסעת סיור ברכב והשכרתו), התשמ״א–1980}}:
{{ח:ת}}

כשמספר מקומות הישיבה לנוסעים מלבד הנהג	ששנת ייצורו עד 3 שנים	ששנת ייצורו מ־4 עד 5 שנים	ששנת ייצורו מ־6 שנים ומעלה

עד 4 ומופעל על ידי מנוע בנזין	30,000	15,000	7,000

עד 4 ומופעל על ידי מנוע דיזל	60,000	30,000	15,000

5 ומעלה	85,000	50,000	20,000

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על אוטובוס:
{{ח:ת}}

כשמספר מקומות הישיבה לנוסעים מלבד הנהג	ששנת ייצורו עד 3 שנים	ששנת ייצורו מ־4 עד 5 שנים	ששנת ייצורו מ־6 עד 8 שנים	ששנת ייצורו 9 שנים ומעלה

עד 20	170,000	110,000	75,000	40,000

מ־21 עד 40	250,000	150,000	75,000	40,000

מ־41 ומעלה	300,000	175,000	75,000	40,000

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על אופנוע לרבות אופנים עם מנוע עזר, תלת־אופנוע, אופנוע עם רכב צד:
{{ח:ת}}

כשתפוסת גלילי המנוע בסמ״ק	ששנת ייצורו עד 3 שנים	ששנת ייצורו מ־4 עד 5 שנים	ששנת ייצורו מ־6 עד 8 שנים	ששנת ייצורו 9 שנים ומעלה

עד 50	פטור	פטור	פטור	פטור

מ־51 עד 200	45,000	35,000	25,000	10,000

מ־201 עד 500	60,000	45,000	30,000	15,000

מעל 500	160,000	120,000	80,000	40,000

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל בשקלים על טרקטור:
{{ח:ת}}

כשמשקלו בק״ג	ששנת ייצורו עד 3 שנים	ששנת ייצורו מ־4 עד 5 שנים	ששנת ייצורו מ־6 עד 8 שנים	ששנת ייצורו 9 שנים ומעלה

עד 1,000	20,000	15,000	12,000	7,000

מ־1001 עד 3500	60,000	50,000	40,000	15,000

מ־2501 עד 6000	200,000	160,000	110,000	40,000

מעל 6000	300,000	250,000	195,000	75,000

{{ח:קטע2|תוספת 5|תוספת חמישית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ב)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל על כלי שיט:
{{ח:ת}}

סוג כלי השיט	ההיטל בשקלים

כלי שיט בעלי מנוע שארכם עד 5 מטרים	298,800

כלי שיט בעלי מנוע שארכם מעל 5 מטרים ועד 7 מטרים	448,200

כלי שיט שארכם מעל 7 מטרים	1,494,000

{{ח:קטע2|תוספת 6|תוספת ששית}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(ב)}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} ההיטל על כלי טיס:
{{ח:ת}}

סוג כלי הטיס	ההיטל בשקלים

כלי טיס ששנת ייצורו 1980 ומעלה	1,494,000

כלי טיס ששנת ייצורו 1970 עד 1979	996,000

כלי טיס ששנת ייצורו עד 1969	448,200

כלי טיס שמשקלו כשהוא ריק אינו עולה על 150 ק״ג	298,800

כלי טיס המונע על ידי מנוע סילון	4,482,000

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ח׳ בסיון התשמ״ה (28 במאי 1985).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''יצחק מודעי'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]