gkour/israeli_law huggingface dataset:
חוק בתי המשפט (עבירות שענשן מוות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק בתי המשפט (עבירות שענשן מוות), תשכ״א–1961}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000167}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״א, 24|חוק בתי המשפט (עבירות שעונשן מוות)|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_208144.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 183|חוק סדר הדין הפלילי|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_211740.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ד, 82|חוק השפיטה (הוראות מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210153.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
{{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_210153.pdf|סעיף 2(2) לחוק השפיטה (הוראות מעבר), התשמ״ד–1984}}, כל מקום בו נאמר בחוק ”נשיא תורן של בית משפט מחוזי“ ייקרא מעתה ”סגן נשיא בית משפט מחוזי“.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|תחולה}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול, על אף האמור בכל דין אחר, על משפטים בבית משפט מחוזי בשל עבירות שענשן מוות, בין שנקבע עונש זה כעונש חובה ובין שלא נקבע כך, בין שבכתב האישום נכללו עבירות כאלה בלבד ובין שנכללו בו גם עבירות אחרות.

{{ח:סעיף|2|הרכב|תיקון: תשמ״ד}}
{{ח:ת}} במשפט שחוק זה חל עליו ידון בית המשפט המחוזי בשלושה, שהם שופט בית המשפט העליון, והוא אב בית הדין, ושני שופטי בית משפט מחוזי. אב בית הדין ייקבע על ידי נשיא בית המשפט העליון. שני השופטים האחרים ייקבעו על ידי נשיא בית המשפט המחוזי או סגן נשיא על פי הוראות {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#פרק ב|חוק בתי המשפט, תשי״ז–1957}}.

{{ח:סעיף|3||תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|4||תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|5|עדות הנאשם}}
{{ח:ת}} במשפט שחוק זה חל עליו רשאי אב בית הדין להורות שנאשם אשר בחר להעיד, יתן עדותו מתא הנאשמים.

{{ח:סעיף|6||תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|7|החזרת הוראה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_203726.pdf|בסעיף 40(1) לחוק לתיקון דיני העונשין (דרכי ענישה), תשי״ד–1954}}, יעמוד בתקפו סעיף 38 לפקודת החוק הפלילי, 1936, כאילו לא בוטל.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|להלן נוסח סעיף 38 לפקודת החוק הפלילי, 1936, טרם ביטולו:}}
{{ח:תת}} עונש מיתה יוטל ע״י תלית העברין בצוארו עד יציאת נשמתו.

{{ח:סעיף|8|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ד בשבט תשכ״א (31 בינואר 1961).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק בתי-דין דתיים (מניעת הפרעה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק בתי־דין דתיים (מניעת הפרעה), תשכ״ה–1965}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000132}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ה, 115|חוק בתי־דין דתיים (מניעת הפרעה)|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208099.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ט, 46|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208110.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרה}}
{{ח:ת}} בחוק זה ”בית־דין“ – בית דין רבני, בית דין שרעי, בית דין של עדה נוצרית ובית דין דתי דרוזי בשבתם על־פי סמכותם הקבועה בחוק.

{{ח:סעיף|2|איסור הפרעה|תיקון: תשל״ט}}
{{ח:תת|(א)}} אדם העושה אחד המעשים שלהלן בעת דיוני בית הדין, באולם בית הדין, בלשכתו של דיין, קאדי או קאדי מד׳הב או סמוך למקום הדיון, רשאי בית הדין לצוות על הרחקתו, ורשאי הוא, לאחר שהתרה באדם להימנע מהפרעה והוא לא שעה להתראה, להענישו על אתר בקנס או במאסר עד שלושה חדשים:
{{ח:תתת|(1)}} מתנהג בדרך של אלימות או איומים או בדרך פרועה או מבישה;
{{ח:תתת|(2)}} מקים רעש כדי להביע הסכמה או אי הסכמה לפעולה משפטית או להחלטה של בית דין;
{{ח:תתת|(3)}} מאיים על פקיד בית הדין או מפריע לא בצורה אחרת למלא תפקידו;
{{ח:תתת|(4)}} מפריע בדרך אחרת לדיוני בית הדין.
{{ח:תת|(ב)}} על עונש שהוטל לפי סעיף קטן (א) יתן בית הדין מיד הודעה בכתב לנשיא בית המשפט העליון; הנשיא, או שופט אחר של בית המשפט העליון שהנשיא קבע לכך, רשאי, לאחר שזימן את הנידון אם ביקש זאת, לבטל את העונש או לשנותו לקולה.
{{ח:תת|(ג)}} סעיף זה לא יחול על מי שנתון באותו ענין לשיפוט משמעתי על פי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|חוק לשכת עורכי הדין, תשכ״א–1961}}, והוא נמצא באולם בית הדין לרגל תפקידו.

{{ח:סעיף|3|גביית קנס}}
{{ח:ת}} קנס שהוטל לפי חוק זה ייגבה כדרך שגובים קנס שהוטל על־ידי בית־משפט.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ה׳ באדר ב׳ תשכ״ה (9 במרס 1965).}}
* '''לוי אשכול'''
ראש הממשלה
* '''זרח ורהפטיג'''
שר הדתות
* '''שניאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק גירוש משפחות מחבלים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק גירוש משפחות מחבלים, התשפ״ה–2024}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2223847}} {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״ה, 32|חוק גירוש משפחות מחבלים|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5154728.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארגון טרור“ ו”מעשה טרור“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק המאבק בטרור|בחוק המאבק בטרור, התשע״ו–2016}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן משפחה“ – הורה, אח או אחות, בן או בת ובן או בת זוג;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחבל“ – פעיל טרור כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק להקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים המועברים אליה מממשלת ישראל|בחוק להקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים המועברים אליה מממשלת ישראל, התשע״ח–2018}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר הפנים.

{{ח:סעיף|2|גירוש בן משפחה של מחבל}}
{{ח:תת|(א)}} נוכח השר כי בן משפחה של מחבל עשה אחד מאלה (להלן – עילות הגירוש), רשאי הוא להורות, בצו, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, על גירוש אותו בן משפחה לשטח רצועת עזה, או ליעד גירוש אחר שיקבע בהתאם לנסיבות:
{{ח:תתת|(1)}} הוא ידע או היה עליו לדעת מראש על תוכניתו של המחבל לבצע מעשה טרור ולא עשה את כל המאמצים הנדרשים כדי למנוע את עשייתו, את השלמתו או את תוצאותיו, לפי העניין, של מעשה הטרור לרבות דיווח לגופי הביטחון או למשטרת ישראל;
{{ח:תתת|(2)}} הוא הביע תמיכה או הזדהות עם מעשה טרור או פרסם דברי שבח, אהדה או עידוד למעשה טרור או לארגון טרור.
{{ח:תת|(ב)}} תוקף צו הגירוש לעניין מי שהוא אזרח ישראלי לא יפחת משבע שנים ולא יעלה על 15 שנים, ולעניין מי שהוא בעל אשרה ורישיון לישיבת קבע או לישיבת ארעי, כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|בחוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}} – לא יפחת מעשר שנים ולא יעלה על עשרים שנים.

{{ח:סעיף|3|חובת שימוע}}
{{ח:תת|(א)}} הגיע לידי השר מידע שיש בו כדי להעיד על התקיימותן של עילות הגירוש על ידי בן משפחה של מחבל, יזמן השר את בן המשפחה לשימוע שיתקיים בתוך עשרה ימים ממועד הזימון; במהלך השימוע תינתן לבן המשפחה האפשרות לטעון את טענותיו והוא יהיה זכאי לייצוג משפטי.
{{ח:תת|(ב)}} לאחר השימוע כאמור בסעיף קטן (א) ולא יאוחר מתום 14 ימים ממועד השימוע, ימסור השר את החלטתו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, ואם החליט לגרש את בן המשפחה של המחבל – יחתום באותו מועד על צו הגירוש.

{{ח:סעיף|4|סמכויות עזר}}
{{ח:ת}} לשם ביצוע צו גירוש לפי חוק זה, יהיו למשטרת ישראל כל הסמכויות הנתונות לה על פי כל דין, לרבות הסמכות להיכנס לכל מקום, להוציא ממנו כל אדם ולהשתמש לשם כך בכוח סביר.

{{ח:סעיף|5|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצועו של חוק זה, והוא רשאי, באישור ועדת הכנסת, להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום ו׳ בחשוון התשפ״ה (7 בנובמבר 2024).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''משה ארבל'''
שר הפנים
* '''יצחק הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''אמיר אוחנה'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק גני רמת הנדיב

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק גני רמת הנדיב, תשי״ח–1958}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000152}} {{ח:תיבה|ס״ח תשי״ח, 122|חוק גני רמת הנדיב|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208181.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|סמכות לאשר חברת ”גני רמת הנדיב“}}
{{ח:ת}} שר המשפטים רשאי לאשר תזכיר התאגדות ותקנות של חברה בשם ”גני רמת הנדיב“ ואשר –
{{ח:תת|(1)}} תהיה מיועדת למטרות צדקה כמפורש בתזכירה;
{{ח:תת|(2)}} תקבל לבעלותה מאת החברה להתישבות היהודים בארץ־ישראל (מיסודו של אדמונד דה־רוטשילד) מקרקעי ”רמת הנדיב“ הנמצאים באדמות זכרון־יעקב ובנימינה כפי שיתוארו בתזכיר;
{{ח:תת|(3)}} תחזיק במקרקעין אלה ותנהלם כגן ציבורי ופארק המוקדש לצמיתות להנצחת זכרו של בנימין דה־רוטשילד ז״ל.

{{ח:סעיף|2|הקמת החברה}}
{{ח:ת}} משאושרו התזכיר והתקנות –
{{ח:תת|(1)}} יפורסמו ברשומות הודעה על האישור (להלן – ההודעה) והתזכיר המאושר;
{{ח:תת|(2)}} יועברו לרשם החברות העתק תזכיר ההתאגדות והתקנות כפי שאושרו;
{{ח:תת|(3)}} מיום פרסום ההודעה יהיה דין החברה ”גני רמת הנדיב“ (להלן – החברה) לרבות תזכירה ותקנותיה, כדין חברה שנרשמה לפי {{ח:חיצוני|פקודת החברות|פקודת החברות}} וניתן לה רשיון לפי {{ח:חיצוני|פקודת החברות#סעיף 32|סעיף 23(1) לפקודה}}.

{{ח:סעיף|3|אי־תחולת {{ח:חיצוני|פקודת החברות#סעיף 107|סעיף 112 לפקודת החברות}}}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת החברות#סעיף 107|סעיף 112 לפקודת החברות}}, לא יחול על החברה.

{{ח:סעיף|4|פטור ממסים ואגרות}}
{{ח:ת}} כל העברת רכוש או התחייבות, כל תיקון של רישום וכל פעולה אחרת שתיעשה עקב העברה או החכרה של מקרקעין לחברה, פטורים מכל מס, אגרה או תשלום אחר המשתלמים למדינה או לרשות מקומית; וכן תהיה החברה פטורה מכל מס, אגרה, ארנונה או תשלום אחר המשתלמים למדינה או לרשות מקומית בגין מקרקעין.

{{ח:סעיף|5|שינויים בתזכיר ובתקנות}}
{{ח:ת}} לא יוכנסו שינויים בתזכיר ההתאגדות או בתקנותיה אלא באישור שר המשפטים.

{{ח:סעיף|6|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י׳ בניסן תשי״ח (31 במרס 1958).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן זוג)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן זוג), התשנ״ח–1998}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000160}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ח, 236|חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן זוג)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211491.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 243|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301061.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 604|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 155|חוק דמי מחלה (היעדרות בשל תרומת איבר על ידי בן זוג או הורה) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528250.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|היעדרות בשל מחלת בן זוג}}
{{ח:ת}} עובד זכאי לזקוף עד 6 ימים בשנה של היעדרות, בשל מחלת בן זוגו, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו.

{{ח:סעיף|1א|היעדרות בשל מחלה ממארת של בן זוג|תיקון: תשס״ט, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} עובד שעבד שנה לפחות אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה, זכאי לזקוף עד 60 ימים בשנה של היעדרות, בשל מחלה ממארת של בן זוגו, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו או על חשבון ימי החופשה המגיעים לו, לפי בחירת העובד.
{{ח:תת|(ב)}} בחישוב מספר ימי ההיעדרות לפי סעיף זה, יבואו בחשבון ימי ההיעדרות שזקף העובד לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}}.

{{ח:סעיף|1ב|היעדרות בשל תרומת איבר על ידי בן זוג|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}}, עובד זכאי לזקוף עד שבעה ימים בשנה של היעדרות, לשם טיפול וליווי של בן זוגו שהוא תורם כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק השתלת איברים|בחוק השתלת איברים, התשס״ח–2008}}, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו או על חשבון ימי החופשה המגיעים לו, לפי בחירתו.
{{ח:תת|(ב)}} כללים שקבע שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} יחולו, בשינויים המחויבים, על היעדרות לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|2|כללים|תיקון: תשס״ט, תשע״ד}}
{{ח:ת}} שר העבודה והרווחה יתקין בתקנות, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, כללים בדבר הוכחת מחלתו של בן הזוג לעניין חוק זה וכן כללים בדבר מסירת הודעות למעסיק על ידי העובד.

{{ח:סעיף|3|הגדרת מחלה|תיקון: תשס״ט}}
{{ח:ת}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}} –
{{ח:תת|(1)}} יראו כחולה – בן זוג שחלה והפך להיות תלוי לחלוטין בעזרת הזולת בביצוע פעולות יום־יום;
{{ח:תת|(2)}} ”פעולות יום־יום“ – בהגדרת מונח זה {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 223|בסעיף 223 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|4|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} חוק זה בא להוסיף על זכות עובד מכוח דין או הסכם ולא לגרוע ממנה.

{{ח:סעיף|5|דין המדינה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה דין המדינה כמעסיק כדין כל מעסיק אחר.

{{ח:סעיף|6|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר העבודה והרווחה ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ג באייר התשנ״ח (19 במאי 1998).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''דן תיכון'''
יושב ראש הכנסת
* '''אליהו ישי'''
שר העבודה והרווחה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה), תשנ״ד–1993}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000161}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ד, 33|חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211000.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 371|חוק דמי מחלה (דין המדינה) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211201.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 132|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211320.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 293|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301554.pdf}}, {{ח:תיבה|604|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 155|חוק דמי מחלה (היעדרות בשל תרומת איבר על ידי בן זוג או הורה) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528250.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|היעדרות בשל מחלת הורה או הורה של בן הזוג|תיקון: תשנ״ו, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} עובד זכאי לזקוף עד ששה ימים בשנה של היעדרות בשל מחלת ההורה שלו או של בן זוגו (להלן – ההורה), על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו, ובלבד שבן זוגו הינו עובד ושלא נעדר מעבודתו מכוח זכאותו לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} בזקיפת ימי היעדרות כאמור בסעיף קטן (א), זכאי עובד להביא בחשבון, לפי בחירתו, גם חלקי ימים שבהם נעדר לפי הוראות אותו סעיף קטן; חלקי ימים לעניין זה יחושבו לפי היחס שבין שעות ההיעדרות ובין שעות העבודה של העובד באותו יום אילולא נעדר.

{{ח:סעיף|1א|היעדרות בשל תרומת איבר על ידי הורה|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}}, עובד זכאי לזקוף עד שבעה ימים בשנה של היעדרות, לשם טיפול וליווי של הורהו שהוא תורם כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק השתלת איברים|בחוק השתלת איברים, התשס״ח–2008}} על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו או על חשבון ימי החופשה המגיעים לו, לפי בחירתו.
{{ח:תת|(ב)}} כללים שקבע שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} יחולו, בשינויים המחויבים, על היעדרות לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|2|כללים|תיקון: תשנ״ו}}
{{ח:ת}} שר העבודה והרווחה יתקין בתקנות, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, כללים בדבר הוכחת מחלתו של ההורה ובדבר נחיצות היעדרותו של העובד לצורך הטיפול בהורה, ולענין היעדרות בשל מחלת הורהו של בן הזוג, כללים בדבר מסירת הודעות על ידי העובד ובן זוגו.

{{ח:סעיף|3|הגדרת מחלה|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:ת}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}} –
{{ח:תת|(1)}} יראו כחולה – הורה שחלה והפך להיות תלוי לחלוטין בעזרת הזולת לביצוע פעולות יום יום;
{{ח:תת|(2)}} ”פעולות יום יום“ – כהגדרת מונח זה {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 223|בסעיף 127פג לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף|4|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} חוק זה בא להוסיף על זכות עובד מכוח דין או הסכם ולא לגרוע ממנה.

{{ח:סעיף|4א|דין המדינה|תיקון: תשנ״ה, תשע״ד־2}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה דין המדינה כמעסיק כדין כל מעסיק אחר.

{{ח:סעיף|5|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר העבודה והרווחה ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ט״ז בכסלו התשנ״ד (30 בנובמבר 1993).}}
* '''עזר וייצמן'''
נשיא המדינה
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
* '''אורה נמיר'''
שרת העבודה והרווחה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק דמי מחלה (היעדרות עקב הריון ולידה של בת זוג)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב הריון ולידה של בת זוג), התש״ס–2000}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000163}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״ס, 222|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב הריון ולידה של בת זוג)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300225.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 604|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|היעדרות עקב הריון ולידה}}
{{ח:ת}} עובד זכאי לזקוף עד שבעה ימים בשנה של היעדרות, בהתאם לכללים שקבע שר העבודה והרווחה, בשל טיפולים או בדיקות הקשורים להריון בת זוגו, או בשל לידה של בת זוגו, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו.

{{ח:סעיף|2|כללים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} שר העבודה והרווחה יקבע, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, כללים בדבר הוכחת ההריון והלידה של בת הזוג ובדבר נחיצות היעדרותו של העובד לצורך ההריון והלידה, וכן כללים בדבר מסירת הודעות למעסיק על ידי העובד.

{{ח:סעיף|3|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} חוק זה בא להוסיף על זכותו של עובד מכוח דין או הסכם ולא לגרוע ממנה.

{{ח:סעיף|4|דין המדינה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה, דין המדינה כמעסיק כדין כל מעסיק אחר.

{{ח:סעיף|5|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר העבודה והרווחה ממונה על ביצוע חוק זה.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ג בסיון התש״ס (26 ביוני 2000).}}
* '''אהוד ברק'''
ראש הממשלה
* '''אברהם בורג'''
יושב ראש הכנסת
* '''אליהו ישי'''
שר העבודה והרווחה
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – חרבות ברזל) (אומנה לילדים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – חרבות ברזל) (אומנה לילדים), התשפ״ד–2023}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2211537}} {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״ד, 116|חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – חרבות ברזל) (אומנה לילדים)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3539069.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות ופרשנות}}
{{ח:תת|(א)}} בחוק זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק אומנה לילדים“ – {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים|חוק אומנה לילדים, התשע״ו–2016}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקופה הקובעת“ – תקופה של שלושה חודשים שתחילתה ביום כ״ב בתשרי התשפ״ד (7 באוקטובר 2023).
{{ח:תת|(ב)}} לכל מונח בחוק זה תהיה המשמעות הנודעת לו {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים|בחוק אומנה לילדים}}.

{{ח:סעיף|2|הארכת תקופת שהייה באומנת חירום}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים#סעיף 62|בסעיף 62 לחוק אומנה לילדים}}, האריך המפקח הארצי על האומנה את תקופת שהייתו של ילד באומנת חירום לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים#סעיף 62|אותו סעיף}}, והיום האחרון של תקופת הארכת השהייה חל בתקופה הקובעת, רשאי המפקח הארצי על האומנה, בהתייעצות עם עובד סוציאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק הנוער (טיפול והשגחה)|חוק הנוער (טיפול והשגחה)}} או עובד סוציאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית)|חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית־התפתחותית)}}, לפי העניין, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את תקופת השהייה בתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים נוספים; על החלטה להאריך את תקופת השהייה כאמור יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים|חוק אומנה לילדים}}.
{{ח:תת|(ב)}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מחובתו של המפקח הארצי על האומנה לפעול במהירות הראויה, בהתאם לנסיבות העניין.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום כ״ט בחשוון התשפ״ד (13 בנובמבר 2023).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''יעקב מרגי'''
שר הרווחה והביטחון החברתי
* '''יצחק הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''אמיר אוחנה'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק הגבלת פרסומים (גופים ציבוריים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הגבלת פרסומים (גופים ציבוריים), התשנ״ו–1996}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000210}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ו, 108|חוק הגבלת פרסומים (גופים ציבוריים)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211245.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 41|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_ec_317863.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 252|חוק הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_313650.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן משפחה“ – בן זוג, הורה, צאצא, אח או אחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל תפקיד ציבורי“ – שר, סגן שר, חבר הכנסת, מי שממלא תפקיד בגוף ציבורי, לרבות מי שנבחר לכהונה בגוף ציבורי לפי דין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף ציבורי“ – משרד ממשלתי ומוסד ממוסדות המדינה, לרבות רשות מקומית, חברה ממשלתית, תאגיד שהוקם או גוף ציבורי הממלא תפקיד על־פי דין, וכן גוף נתמך כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 32|בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב{{ח:הערה|,}} התשמ״ה–1985}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עיתון“ – לרבות, פרסום חד פעמי או עיתי, שתפוצתו ארצית או מקומית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פרסום“ – פרסום מודעה בעיתון בתמורה שניתנה במישרין או בעקיפין.

{{ח:סעיף|2|איסור פרסום}}
{{ח:תת|(א)}} גוף ציבורי לא יממן פרסום בעיתון של מודעת ברכה או מודעת אבל המתייחסת לבעל תפקיד ציבורי או לבן משפחתו, ולא ישתתף במימון הפרסום כאמור, במישרין או בעקיפין.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף זה פרסום על ידי גוף ציבורי, לרבות פרסום של מנהל של אותו גוף או של עובד בו. או פרסום שמצויין בו שמו של הגוף הציבורי, של המנהל, או של עובד בו, המתייחסים לבעל התפקיד הציבורי או לבן משפחתו.

{{ח:סעיף|3|פרסום מודעת אבל|תיקון: תשנ״ט}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, נפטר עובד או נבחר בגוף ציבורי או עובד או נבחר שכיהנו בעבר בגוף ציבורי, לרבות בני משפחתם, רשאי המנהל של אותו גוף ציבורי או מי מטעמו, לפרסם מודעת אבל בשם הנהלת הגוף הציבורי.

{{ח:סעיף|4|חיוב אישי}}
{{ח:ת}} פרסום שנעשה בניגוד להוראות חוק זה ימומן אישית בידי מי שאישר את הפרסום כאמור, ויראו את מי ששמו או תוארו מופיעים בפרסום, כמי שאחראי לפרסום, זולת אם הוכיח שהפרסום נעשה שלא בידיעתו או שנקט אמצעים סבירים למניעתו; אין בסעיף זה כדי לפגוע בסמכות המסורה לבית המשפט על פי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 77|סעיף 77 לחוק העונשין, תשל״ז–1977}}.

{{ח:סעיף|5|עונשין}}
{{ח:ת}} המפר הוראות חוק זה – דינו קנס 10,000 שקלים חדשים.

{{ח:סעיף|6|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ל׳ בשבט התשנ״ו (20 בפברואר 1996).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''דוד ליבאי'''
שר המשפטים
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק הגישה לתוכן דיגיטלי לאחר פטירתו של אדם

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הגישה לתוכן דיגיטלי לאחר פטירתו של אדם, התשפ״ד–2024}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2221270}} {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״ד, 1102|חוק הגישה לתוכן דיגיטלי לאחר פטירתו של אדם|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4712407.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות תוכן דיגיטלי“ – שירות מקוון שנועד או שמשמש בעיקרו לשיתוף, להפצה, לשמירה או לאחסון של תוכן אישי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תוכן אישי“ – תוכן שמשתמש בשירות יצר, ערך או שמר ונמצא בחשבונו, ובלבד שאינו נמצא בחשבון שהוקצה לו במסגרת עבודתו.

{{ח:סעיף|2|קביעת מדיניות ומתן גישה לתוכן אישי לאחר פטירתו של אדם}}
{{ח:תת|(א)}} ספק הנותן או מציע שירות תוכן דיגיטלי יקבע ויפרסם כללים לעניין אופן הטיפול בתוכן אישי ואפשרות הגישה אליו לאחר פטירת משתמש בשירות; הכללים יפורסמו באופן בהיר ונגיש ובשפה שבה ניתן השירות.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בכללים כאמור בסעיף קטן (א) יקבע ספק השירות הוראות שיאפשרו למשתמש לבחור, באמצעות הודעה לספק, כי לאחר פטירתו יהיה אדם אחר רשאי לקבל גישה לתוכן האישי שלו הנמצא ברשות הספק, כולו או חלקו, או לבחור כי לא תינתן גישה לתוכן האישי שלו לאדם אחר, ורשאי הספק לקבוע כי לחלק מהתוכן כאמור לא תינתן גישה.
{{ח:תתת|(2)}} החובה לקבוע הוראות כאמור בפסקה (1) לא תחול על ספק לגבי שירות לתקשורת בין־אישית או רכיב בשירות כאמור, ועל שירות אחר המנוי {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}; שר המשפטים, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}.
{{ח:תת|(ג)}} ספק שירות ישוב ויידע את המשתמש בדבר הכללים שקבע לפי סעיף זה ועל בחירתו של המשתמש לפי סעיף קטן (ב), מזמן לזמן.
{{ח:תת|(ד)}} הוראות חוק זה יחולו גם על ספק שירות מחוץ לישראל כשהוא נותן או מציע שירות תוכן דיגיטלי למשתמשים בישראל, אם הוא מכוון את השירות למשתמשים כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות כל דין, ובכלל זה מהוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנת הפרטיות|חוק הגנת הפרטיות, התשמ״א–1981}}, ומהוראות {{ח:חיצוני|חוק הירושה|חוק הירושה, התשכ״ה–1965}}.

{{ח:סעיף|3|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.

{{ח:סעיף|4|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה שנה מיום פרסומו {{ח:הערה|(ביום 23.7.2024)}}.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}})}}}}

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום ט״ז בתמוז התשפ״ד (22 ביולי 2024).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''יריב לוין'''
שר המשפטים
* '''יצחק הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''אמיר אוחנה'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק הגנה על בתי עסק (ימי המנוחה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הגנה על בתי עסק (ימי המנוחה), התשע״ז–2017}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2012865}} {{ח:תיבה|ס״ח תשע״ז, 334|החוק המקורי|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_366955.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ימי המנוחה“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|בסעיף 18א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה“ – חוזה בין בעל בית עסק לבין אדם, שעניינו הפעלת בית העסק במתחם שבבעלותו או בניהולו של אותו אדם.

{{ח:סעיף|2|סייג לאכיפה}}
{{ח:ת}} צד לחוזה הכולל תניה המתנה את קיומו של החוזה בהפעלת בית העסק ביום המנוחה של בעל בית העסק – לא זכאי לאכיפת תניה כאמור.

{{ח:סעיף|3|סייג לביטול ולפיצויים מוסכמים}}
{{ח:ת}} אי־הפעלת בית העסק ביום המנוחה לא תהווה עילה לביטול החוזה או לדרישת פיצויים מוסכמים על ידי צד לחוזה שאינו בית העסק.

{{ח:סעיף|4|תחולה וסייג לתחולה}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות חוק זה יחולו על חוזה שנכרת ביום תחילתו של חוק זה ואילך.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות חוק זה לא יחולו על חוזה למתן שירות הנדרש להפעלת מתחם שבו פועלים בתי עסק.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום י״א בטבת התשע״ז (9 בינואר 2017).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''משה כחלון'''
שר הכלכלה והתעשייה
* '''ראובן ריבלין'''
נשיא המדינה
* '''יולי יואל אדלשטיין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק הגנה על זכויות אמנים במוסיקה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הגנה על זכויות אמנים במוסיקה, התשע״ז–2017}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2015070}} {{ח:תיבה|ס״ח תשע״ז, 422|חוק הגנה על זכויות אמנים במוסיקה|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_369725.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמן“ – יוצר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק זכות יוצרים|בחוק זכות יוצרים}} או מבצע כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק זכויות מבצעים ומשדרים|בחוק זכויות מבצעים ומשדרים}}, בתחום המוסיקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התקשרות בלעדית עם אמן“ – התקשרות עם אמן שבה נאסר עליו להתקשר עם צד שלישי בנוגע לפעילותו האמנותית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”התקשרות עם אמן“ – התקשרות של מפיק, מוציא לאור, אמרגן או מנהל אישי, בחוזה עם אמן לשם הפקה, הוצאה לאור, אמרגנות או ניהול אישי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה היקף“ – התקשרות בלעדית עם אמן הכוללת את מלוא ההיבטים של פעילותו האמנותית, ובכלל זה הפקה, הוצאה לאור, אמרגנות וניהול אישי, לפי העניין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק זכויות מבצעים ומשדרים“ – {{ח:חיצוני|חוק זכויות מבצעים ומשדרים|חוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ״ד–1984}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק זכות יוצרים“ – {{ח:חיצוני|חוק זכות יוצרים|חוק זכות יוצרים, התשס״ח–2007}}.

{{ח:סעיף|2|הגבלת התקופה של התקשרות בלעדית עם אמן}}
{{ח:תת|(א)}} לא תיערך התקשרות בלעדית עם אמן, לרבות בחוזה היקף, לתקופה שאינה סבירה לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} חזקה כי תקופת התקשרות בלעדית עם אמן אינה סבירה אם היא עולה על שבע שנים מיום תחילתה, ולעניין תקופת התקשרות כאמור בחוזה היקף – אם היא עולה על חמש שנים מיום תחילתה, והכול אלא אם כן הוכח אחרת; לעניין זה, ”תקופת התקשרות“ – לרבות הארכה לתקופה נוספת שהוסכם עליה באותה התקשרות.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על בעלות או זכות אחרת בזכות היוצרים או בזכויות המבצעים של האמן.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע מצדדים להתקשרות מלהתקשר בחוזה חדש ביניהם בתום תקופת ההתקשרות, והכול בכפוף להוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|3|חיוב אמון}}
{{ח:ת}} בהתקשרות עם אמן יפעל המתקשר לטובת האמן באמונה, בשקידה, במיומנות, במסירות ובלא התרשלות, ינהג בתום לב לטובת עניינו של האמן, ולא יעדיף את ענייניו האישיים או את עניינו של אחר על פני טובת האמן.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום י״ז בשבט התשע״ז (13 בפרברואר 2017).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''מירי רגב'''
שרת התרבות והספורט
* '''ראובן ריבלין'''
נשיא המדינה
* '''יולי יואל אדלשטיין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש״ף–2020}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2145503}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״ף, 426|חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_581657.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק ההוצאה לפועל“ – {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|חוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חייב“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|בחוק ההוצאה לפועל}}.

{{ח:סעיף|2|הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה – הוראת שעה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66א|בסעיף 66א(6) לחוק ההוצאה לפועל}}, בתקופת תוקפו של חוק זה –
{{ח:תת|(א)|(1)}} לא תוטל על חייב הגבלה מקבל, מהחזיק או מחדש רישיון נהיגה מכוח {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66א|סעיף 66א(6) לחוק {{ח:הערה|ההוצאה לפועל}}}};
{{ח:תתת|(2)}} הגבלה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66א|סעיף 66א(6) {{ח:הערה|לחוק ההוצאה לפועל}}}} שהוטלה לפני תחילתו של חוק זה ולא נכנסה לתוקף לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66ג|סעיף 66ג(א) לחוק ההוצאה לפועל}} – בטלה;
{{ח:תתת|(3)}} הגבלה מהחזיק רישיון נהיגה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66א|סעיף 66א(6) {{ח:הערה|לחוק ההוצאה לפועל}}}} שנכנסה לתוקף לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66ג|סעיף 66ג(א) לחוק ההוצאה לפועל}} – לא תחול.
{{ח:תת|(ב)}} בתום תקופת תוקפו של חוק זה, הגבלה כאמור בסעיף קטן (א)(3) תחול מחדש בלא צורך במשלוח התראה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 66ג|סעיף 66ג לחוק ההוצאה לפועל}}.

{{ח:סעיף|3|תוקף}}
{{ח:תת|(א)}} חוק זה יעמוד בתוקפו עד יום ט״ו באדר התשפ״א (27 בפברואר 2021).
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו, להאריך את תוקפו של חוק זה עד ליום כ׳ בתמוז התשפ״א (30 ביוני 2021), ובלבד שבמועד אישור הצו הייתה בתוקף הכרזה על מצב חירום בשל נגיף הקורונה לפי {{ח:חיצוני|חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)|חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש״ף–2020}}.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום ו׳ באלול התש״ף (26 באוגוסט 2020).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''אבי ניסנקורן'''
שר המשפטים
* '''ראובן ריבלין'''
נשיא המדינה
* '''יריב לוין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}

{{ח:סוף}}
{{חוקי קורונה}}

[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק ההמרה לאירו

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק ההמרה לאירו, התשנ״ט–1999}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000251}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ט, 142|חוק ההמרה לאירו|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211631.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אקו“ (ECU) – סל המטבעות המשמש באיחוד האירופי כיחידת חישוב כאמור {{ח:חיצוני|https://eur-lex.europa.eu/eli/treaty/tec_1992/art_109g/oj||בסעיף 109G לאמנת האיחוד האירופי}} {{ח:חיצוני|https://eur-lex.europa.eu/eli/reg/1994/3320/oj|ובתקנה של המועצה האירופית מספר 3320/94 מיום 22 בדצמבר 1994}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אירו“, ”יורו“ – המטבע האירופי האחיד כמשמעותו {{ח:חיצוני|https://eur-lex.europa.eu/eli/reg/1998/974/oj|בתקנה של המועצה האירופית מספר 974/98 מיום 3 במאי 1998}}, או כפי שתתוקן או שתוחלף מעת לעת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כינון האירו“ – כינון האירו כמטבע החל ביום 1 בינואר 1999;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כללי ההמרה“ – כללי חישוב שער ההמרה כאמור {{ח:חיצוני|https://eur-lex.europa.eu/eli/reg/1997/1103/oj|בתקנה של המועצה האירופית מספר 1103/97 מיום 17 ביוני 1997}}, או כפי שתתוקן או שתוחלף מעת לעת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מטבע אירופי“ – המטבע הלאומי של כל אחת מהמדינות החברות באיחוד האירופי המאמצות את האירו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מסמך מחייב“ – חוזה או מסמך אחר הכולל חיוב כספי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שער ההמרה“ – שער קבוע אשר מבטא את השווי של מטבע אירו אחד ליחידות של מטבע אירופי, ואשר מועצת האיחוד האירופי או מוסד מוסמך אחר באיחוד האירופי קובע אותו.

{{ח:סעיף|2|ערך האקו וחזקה}}
{{ח:תת|(א)}} החל ביום י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999), כל מקום שבו מצוין במסמך מחייב המונח אקו, יקראו כאילו מצוין בו אירו, בערך של אירו אחד לאקו אחד.
{{ח:תת|(ב)}} לא נכללה במסמך המחייב הגדרה של המונח אקו, חזקה שמשמעות המונח היא כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}}, אלא אם כן הוסכם אחרת.

{{ח:סעיף|3|המרת מטבע אירופי לאירו}}
{{ח:ת}} החל ביום י״ז בטבת התשס״ב (1 בינואר 2002), כל מקום שבו מצוין במסמך מחייב מטבע אירופי, יקראו כאילו מצוין בו אירו, בהתאם לשער ההמרה ולכללי ההמרה.

{{ח:סעיף|4|המשכיות מסמכים}}
{{ח:תת|(א)}} אין בכינון האירו כדי –
{{ח:תתת|(1)}} לשנות חיוב במסמך מחייב, למעט לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}};
{{ח:תתת|(2)}} לגרוע מתוקפו של מסמך מחייב או להוות פטור מקיומו לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה)#סעיף 18|סעיף 18 לחוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), התשל״א–1970}};
{{ח:תתת|(3)}} לזכות בביטול מסמך מחייב, בפיצויים או בתרופות או בסעדים אחרים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו אם הוסכם אחרת.

{{ח:סעיף|5|תחילה ותחולה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום י״ג בטבת התשנ״ט (1 בינואר 1999) (להלן – יום התחילה), והוא יחול גם על מסמך מחייב שנעשה לפני יום התחילה, לגבי חיוב הכלול בו המתבצע לאחר אותו יום.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ג׳ באייר התשנ״ט (19 באפריל 1999).}}
* '''בנימין נתניהו'''
ראש הממשלה
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''דן תיכון'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית, התשנ״ו–1996}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000286}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ו, 249|חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211283.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
{{ח:הערה|סמכויות השר לעניני דתות הועברו לראש הממשלה (י״פ תשס״ד, 1642) וממנו לשר לשירותי דת (י״פ תשס״ח, 1820).}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית עלמין אזרחי חלופי“ – בית עלמין אזרחי שהקבורה בו תיעשה על פי השקפתו של אדם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – השר לעניני דתות.

{{ח:סעיף|2|קבורה בבית עלמין אזרחי}}
{{ח:ת}} אדם זכאי להיקבר על פי השקפתו בבית עלמין אזרחי חלופי אם בחר בכך; הבחירה יכול שתהיה בצוואה או בכל דרך אחרת.

{{ח:סעיף|3|שמירת כבוד המת}}
{{ח:ת}} קבורה תיערך תוך שמירת כבוד המת.

{{ח:סעיף|4|קביעת מקום לבית עלמין אזרחי}}
{{ח:תת|(א)}} השר יקבע מקום אשר ייועד, בכפוף לכל דין, לשמש כבית עלמין אזרחי חלופי לפי חוק זה; מקום כאמור יכול שיהיה חלק מבית עלמין אחר.
{{ח:תת|(ב)}} בתי העלמין יהיו באזורי הארץ השונים, ומרחקים סבירים ביניהם.

{{ח:סעיף|5|תאגיד לעניני קבורה}}
{{ח:ת}} בית עלמין אזרחי חלופי ינוהל בידי תאגיד לעניני קבורה.

{{ח:סעיף|6|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצועו של חוק זה והוא יתקין תקנות לביצועו, ובכלל זה, תקנות לרישוי תאגידים לענייני קבורה וקביעת נוהלי הקבורה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הדת היהודיים (מועצת בתי העלמין לתל רגב ולמישור החוף)|תקנות שירותי הדת היהודיים (מועצת בתי העלמין לתל רגב ולמישור החוף), התשנ״ח–1998}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הזכות לקבורה אזרחית חלופית (רישוי תאגידים לעניני קבורה וקביעת נוהלי קבורה)|תקנות הזכות לקבורה אזרחית חלופית (רישוי תאגידים לעניני קבורה וקביעת נוהלי קבורה), התשנ״ט–1998}}.}}

{{ח:סעיף|7|תחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|פקודת בריאות העם, 1940}}, {{ח:חיצוני|חוק שירותי הדת היהודיים|וחוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב], התשל״א–1971}}, יחולו על חוק זה, בשינויים המחוייבים.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ב באדר התשנ״ו (13 במרס 1996).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''שמעון שטרית'''
השר לעניני דתות
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק החברות הממשלתיות (חברה להשקעות בהון סיכון)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק החברות הממשלתיות (חברה להשקעות בהון סיכון), התשנ״ב–1992}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000290}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ב, 163|חוק החברות הממשלתיות (חברה להשקעות בהון סיכון)|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210937.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הקמת חברת השקעות}}
{{ח:ת}} הממשלה רשאית להחליט על הקמתה של חברה שמטרותיה הבלעדיות הן השקעות הון ביוזמות עסקיות עתירות סיכון שלהן תוחלת צמיחה, בתנאים שתקבע בהחלטה על הקמתה.

{{ח:סעיף|2|החלת {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|חוק החברות הממשלתיות}}}}
{{ח:ת}} הוקמה חברה כאמור, יחולו עליה הוראות {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|חוק החברות הממשלתיות, התשל״ה–1975}} (להלן – החוק).

{{ח:סעיף|3|קביעת סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} הממשלה רשאית לקבוע בהחלטה כי הוראות {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות#סעיף 11|סעיף 11(א)(9) לחוק}} לא יחולו על חברה שהוקמה כאמור, בתנאים שיפורטו בהחלטה, ובלבד שהחברה לא תקים חברות בנות ממשלתיות כהגדרתן {{ח:חיצוני|חוק החברות הממשלתיות|בחוק}}.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ג באדר ב׳ התשנ״ב (18 במרס 1992).}}
* '''יצחק שמיר'''
ראש הממשלה
* '''יצחק מודעי'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
* '''דב שילנסקי'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק היטל על הזמנת יתר בהנפקת מניות

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק היטל על הזמנת יתר בהנפקת מניות, התשמ״ג–1982}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000316}} {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ג, 13|חוק היטל על הזמנת יתר בהנפקת מניות|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208266.pdf}}. {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ג, 1526|צו ההיטל על הזמנת יתר בהנפקת מניות (קביעת שיעור)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4502.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בורסה“ – הבורסה לניירות ערך בתל־אביב בע״מ;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מניה“ – מניה או תעודה המקנה זכות לרכישת מניה או להמרה למניה, אשר בתשקיף בו היא מוצעת לציבור צויין שהבורסה הסכימה עקרונית לרשמה למסחר בה או שהמנפיק עומד לפנות לבורסה בבקשה לרשמה למסחר בה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מציע“ – מי שמציע מניות לציבור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מזמין“ – מי שמבקש לרכוש מניה מן המציע שעה שהמניה מונפקת לראשונה (להלן – רכישה במקור);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הזמנת יתר“ – ההפרש בין המחיר של כל המניות שהמזמין ביקש לרכוש במקור לבין המחיר שעל המזמין לשלם בעד כל המניות שהוקצו לו על פי אותה בקשה.

{{ח:סעיף|2|היטל על הזמנת יתר|תיקון: ק״ת תשמ״ג}}
{{ח:ת}} מזמין חייב בהיטל בשיעור של 0% מהזמנת היתר.

{{ח:סעיף|3|סמכות לשנות שיעור ההיטל}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי בצו, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לשנות את השיעור הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}} ולקבעו בין 0% לבין 4%, ולקבוע שיעורים שונים בהתחשב בשיעור הזמנת היתר.
{{ח:תת|(ב)}} צו לפי סעיף זה יחול לגבי הזמנת מניות שהוצעו על פי תשקיף שפורסם אחרי יום אישור הצו בועדת הכספים של הכנסת.

{{ח:סעיף|4|אי תחולת פטור מכוח דין אחר}}
{{ח:ת}} הוראת כל דין הפוטר ממס, היטל או תשלום חובה אחר (להלן – מסים), לרבות הוראה הקובעת כי דינו של אדם, לענין מסים, כדין המדינה – לא תחול על ההיטל לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|5|אי התרת ההיטל כניכוי}}
{{ח:ת}} על אף האמור בכל דין לא יותר ניכוי ההיטל כהוצאה לענין חישוב ההכנסה החייבת במס הכנסה.

{{ח:סעיף|6|ניכוי במקור}}
{{ח:ת}} היתה הזמנת יתר, ינכה המציע את ההיטל מן הסכום שהופקד אצלו בשל הזמנת המניות שחלקה הושב ריקם, ביום שנקבעה חלוקת המניות בין המזמינים, ויעביר את ההיטל לפקיד השומה לא יאוחר מיום העסקים שלאחר היום האמור; לענין זה, ”יום עסקים“ – יום שאינו יום מנוחה כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|בסעיף 18א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}, ואינו יום העצמאות.

{{ח:סעיף|7|החלת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}}}
{{ח:תת|(א)}} לענין גביית ההיטל, לרבות חובת הניכוי במקור, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}, לרבות הוראות העונשין החלות על אי מילוי הוראותיה, כאילו היה ההיטל מס הכנסה.
{{ח:תת|(ב)}} החייב בניכוי ההיטל ובהעברתו לפקיד השומה, ולא עשה כן במועד הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}}, יהא חייב בקנס פיגורים לפי {{ח:חיצוני|חוק המסים (קנס פיגורים)|חוק המסים (קנס פיגורים), התשמ״א–1981}}, אולם הקנס יחול החל מן היום שלמחרת המועד להעברת ההיטל.

{{ח:סעיף|8|תחולה}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול לגבי הזמנת מניות שהוצעו על פי תשקיף שהתקופה להגשת הזמנות על פיו מתחילה ביום י״ט בכסלו התשמ״ג (5 בדצמבר 1982) או אחריו.

{{ח:סעיף|9|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה ורשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ט״ו בכסלו התשמ״ג (1 בדצמבר 1982).}}
* '''מנחם בגין'''
ראש הממשלה
* '''יורם ארידור'''
שר האוצר
* '''יצחק נבון'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק היטל על קניית מטבע חוץ

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק היטל על קניית מטבע חוץ, התשמ״ג–1983}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000318}} {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ג, 1074|תקנות־שעת־חירום (היטל על קניית מטבע חוץ)}}.

{{ח:תיבה|ס״ח תשמ״ג, 121|חוק היטל על קניית מטבע חוץ|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_209739.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
שר האוצר פטר את הקונים מטבע חוץ מתשלום היטל לפי חוק זה.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר מוסמך“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על המטבע|בחוק הפיקוח על המטבע, התשל״ח–1978}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מטבע חוץ“ – מטבע חוץ המפורט {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על המטבע#תוספת|בתוספת לחוק הפיקוח על המטבע, התשל״ח–1978}}, וזכות למטבע כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קניה“ – קניית מטבע חוץ תמורת מטבע ישראלי.

{{ח:סעיף|2|היטל על קניית מטבע}}
{{ח:ת}} הקונה מטבע חוץ ישלם היטל לאוצר המדינה.

{{ח:סעיף|3|שיעור ההיטל}}
{{ח:ת}} ההיטל יהיה בשיעור של אחוז אחד מהתמורה בעד הקניה.

{{ח:סעיף|4|גביית ההיטל והעברתו לאוצר}}
{{ח:תת|(א)}} ההיטל ייגבה על ידי המוכר בעת ביצוע המכירה; לא עשה המוכר כן, יהא הוא חייב בתשלום ההיטל.
{{ח:תת|(ב)}} המוכר יעביר לחשב הכללי במשרד האוצר את סכומי ההיטל שגבה בשבוע פלוני ביום העסקים השני של השבוע שלאחריו; לא העבירו במועד, יהא חייב בתוספת ששיעורה 0.5% מסכום ההיטל לכל יום של פיגור.

{{ח:סעיף|5|אי תחולת פטור מכוח דין אחר}}
{{ח:תת|(א)}} הוראת כל דין הפוטרת ממס, היטל או תשלום חובה (להלן – מסים), לרבות הוראה הקובעת כי דינו של אדם, לענין חובת תשלום מסים, כדין המדינה – לא תחול על ההיטל.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), לא תחול חובת תשלום ההיטל על בנק ישראל.

{{ח:סעיף|6|פטורים}}
{{ח:תת|(א)}} אלה פטורים מתשלום ההיטל:
{{ח:תתת|(1)}} דיפלומט של מדינת חוץ, עובד ארגון האומות המאוחדות או סוכנויותיו המיוחדות, ארגון הצלב האדום ואנשי הכוח הרב לאומי כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק חסינויות וזכויות (הכוח הרב לאומי)|בחוק חסינויות וזכויות (הכוח הרב לאומי), התשמ״ב–1982}};
{{ח:תתת|(2)}} עסקה של המרת מטבע חוץ אחד במטבע חוץ אחר בחשבון בנק של אותו אדם.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי, בצו, לפטור סוגי קניות אחרים מתשלום ההיטל.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|צו היטל על קניית מטבע חוץ (פטור)|צו היטל על קניית מטבע חוץ (פטור), התש״ן–1990}} (ק״ת תש״ן, 427), הקונה מטבע חוץ פטור מתשלום היטל.}}

{{ח:סעיף|7|פעולות של סוחר מוסמך}}
{{ח:תת|(א)}} סוחר מוסמך פטור מההיטל לגבי קניית מטבע חוץ שהוא קונה בתפקידו כסוחר מוסמך.
{{ח:תת|(ב)}} שימוש במטבע חוץ בידי סוחר מוסמך שלא כאמור בסעיף קטן (א), דינו לענין חוק זה כדין קניית מטבע חוץ במחיר הקניה הנהוג אצלו באותו יום; לענין {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} יראוהו כקונה ולענין {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} יראוהו כמוכר.

{{ח:סעיף|8|תחולת {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}}}
{{ח:ת}} על גביית ההיטל והתוספת לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(ב)}} תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.

{{ח:סעיף|9|ביטול}}
{{ח:ת}} בתקנות־שעת־חירום (היטל על קניית מטבע חוץ), התשמ״ג–1983, תקנה 5 בטלה מיום תחילתן, ויתר התקנות בטלות מיום תחילתו של חוק זה.

{{ח:סעיף|10|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ״ג בתמוז התשמ״ג (4 ביולי 1983).}}
* '''מנחם בגין'''
ראש הממשלה
* '''יורם ארידור'''
שר האוצר
* '''חיים הרצוג'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק המחאת חיובים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק המחאת חיובים, תשכ״ט–1969}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000356}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ט, 250|חוק המחאת חיובים|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_210196.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ב, 127|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_ec_317759.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|המחאת זכות}}
{{ח:תת|(א)}} זכותו של נושה, לרבות זכות מותנית או עתידה לבוא, ניתנת להמחאה ללא הסכמת החייב, זולת אם נשללה או הוגבלה עבירותה לפי דין, לפי מהות הזכות או לפי הסכם בין החייב לבין הנושה.
{{ח:תת|(ב)}} ההמחאה יכול שתהיה לגבי הזכות כולה או מקצתה, ויכול שתהיה מותנית או על דרך שעבוד.

{{ח:סעיף|2|הגנת החייב}}
{{ח:תת|(א)}} המחאת זכות אין בה כדי לשנות את הזכות או תנאיה, ולחייב יעמדו כלפי הנמחה כל הטענות שעמדו לו כלפי הממחה בעת שנודע לו על ההמחאה.
{{ח:תת|(ב)}} פרע החייב את הזכות לממחה לפני שהודיע לו על ההמחאה או שהוצגה לפניו המחאה בכתב מאת הממחה, מופטר החייב, זולת אם פעל שלא בתום־לב.
{{ח:תת|(ג)}} פרע החייב את הזכות לנמחה לאחר שהממחה הודיע לו על ההמחאה או שהוצגה לפניו המחאה בכתב מאת הממחה, מופטר החייב אף אם לא עברה הזכות לנמחה, זולת אם פעל שלא בתום־לב.

{{ח:סעיף|3|המחאה חלקית}}
{{ח:ת}} הומחתה מקצתה של זכות, רשאי החייב לנכות את ההוצאות שנגרמו לו כתוצאה מפיצול הזכות.

{{ח:סעיף|4|המחאות סותרות|תיקון: תשל״ב}}
{{ח:ת}} המחה הנושה זכות לאחד וחזר והמחה אותה לאחר, הזכות היא של הראשון; אולם אם הודיעו לחייב על ההמחאה השניה לפני שהודיעו לו על הראשונה, הזכות היא של השני.

{{ח:סעיף|5|זכויות נלוות}}
{{ח:ת}} בכפוף להסכם ההמחאה כוללת המחאת זכות גם כל ערבות ושעבוד שניתנו להבטחתה וכל זכות אחרת הנלווית לזכות שנמחתה, במידה שהן עבירות; ועל הנושה לעשות, לפי דרישת הנמחה, את הפעולות הדרושות כדי שכוחה של המחאת הזכויות האמורות יהיה יפה לכל דבר.

{{ח:סעיף|6|המחאת חבות}}
{{ח:ת}} חבותי של חייב ניתנת להמחאה, כולה או מקצתה, בהסכם בין החייב לבין הנמחה שבאה עליו הסכמת הנושה, זולת אם נשללה או הוגבלה עבירותה לפי דין.

{{ח:סעיף|7|הגנות הנמחה}}
{{ח:ת}} המחאת חבות אין בה כדי לשנות את החבות או תנאיה, ולנמחה יעמדו כלפי הנושה כל הטענות שעמדו לחייב בעת ההמחאה.

{{ח:סעיף|8|ערבויות, שעבודים וכו׳}}
{{ח:ת}} היתה החבות מובטחת בערבות או בשעבוד שניתן לא מידי החייב, מפקיעה המחאת החבות את הערבות והשעבוד, זולת אם הערב או בעל הנכס המשועבד הסכים להמחאה.

{{ח:סעיף|9|המחאות אחרות}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו גם על המחאת זכות או חבות שאינן נובעות מחיוב.

{{ח:סעיף|10|תחולה}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו כשאין בדין אחר הוראות מיוחדות לענין הנדון; הן אינן חלות על המחאות לפי מסמכים סחירים.

{{ח:סעיף|11|הוראת מעבר}}
{{ח:ת}} זכות הנובעת מחיוב שנוצר לפני תחילת חוק זה, המחאת מקצתה טעונה הסכמת החייב.

{{ח:סעיף|12|ביטולים}}
{{ח:ת}} בטלים –
{{ח:תת|(1)}} הספר הרביעי של המגילה;
{{ח:תת|(2)}} פקודת החוב (העברה).

{{ח:סעיף|13|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום כ״ג בטבת תש״ל (1 בינואר 1970).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ב׳ באב תשכ״ט (17 ביולי 1969).}}
* '''גולדה מאיר'''
ראש הממשלה
* '''גולדה מאיר'''
ראש הממשלה
ממלא מקום שר המשפטים
* '''שזר שניאור זלמן'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]
חוק המילוות לפרדסנים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק המילוות לפרדסנים, תש״ט–1949}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000379}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״ט, 131|חוק המילוות לפרדסנים|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_208690.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הרשאה לתת מילוות}}
{{ח:ת}} שר האוצר מורשה בזה לתת בשם מדינת ישראל מילוות לבעלי פרדסים מעובדים וראויים לעיבוד, בסכום כולל שלא יעלה על ‎1,600,000.-‎ לירות.

{{ח:סעיף|2|סוגי המילוות ותנאיהם}}
{{ח:תת|(א)}} ואלה המילוות שיינתנו:
{{ח:תתת|(1)}} מילווה בסכום שלא יעלה על 10.- לירות לכל דונם מעובד וראוי לעיבוד, לתקופה שלא תעלה על 12 שנה, בריבית של שנים למאה לשנה; המילווה ייפרע בשיעורים שנתיים שווים, שלא יעלו על עשרה, וזמן פרעונו של השיעור הראשון יחול לא מאוחר מתום שלוש שנים מיום הינתן המילווה;
{{ח:תתת|(2)}} מילווה לצרכי השבחת הפרדס ופיתוחו כפי שיאושרו בכל מקרה ומקרה על ידי שר החקלאות או מי שנתמנה על ידיו, בסכום שלא יעלה על 20.- לירות לכל דונם מעובד וראוי לעיבוד, לתקופה שלא תעלה על חמש שנים, בריבית של ארבעה וחצי למאה לשנה; המילווה ייפרע בשיעורים שנתיים שווים, שלא יעלו על שלושה, וזמן פרעונו של השיעור הראשון יחול לא מאוחר מתום שלוש שנים מיום הינתן המילווה.
{{ח:תת|(ב)}} תנאי המילוות, ובכלל זה מתן בטחונות, במידה שלא פורשו בחוק זה, ייקבעו על ידי שר האוצר, אם באופן כללי ואם לסוג מסויים של מילוות.

{{ח:סעיף|3|הגבלה על העברת פרדסים.}}
{{ח:ת}} לא תירשם בכל פנקס מפנקסי המדינה או הממשלה, בלי הסכמת שר האוצר בכתב, כל העברה – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין|בפקודת העברת קרקעות}} – לגבי פרדס, אלא אם הוכח להנחת דעתה של הרשות הרושמת כי –
{{ח:תת|(1)}} לא ניתן מילווה בשביל אותו פרדס לפי חוק זה, או
{{ח:תת|(2)}} מילווה שניתן כאמור נפרע במלואו.

{{ח:סעיף|4|תחולתה של {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|פקודת המסים (גבייה)}} (בסעיף זה ”הפקודה“) יחולו על גביית כל סכום המגיע למדינת ישראל בקשר למילווה שניתן לפי חוק זה, כאילו היה מס כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)|בפקודה}}. אולם סכום המגיע כאמור מאת הממונה על רכוש האויב, אין לגבותו, לפי אותן הוראות, אלא מן הפרדס שבשבילו ניתן המילווה ומיבולו, וביחס לסכום כזה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גבייה)#סעיף 12|סעיף 12 לפקודה}} על אותו פרדס בלבד.

{{ח:סעיף|5|התחיבויות, הצהרות וכו׳}}
{{ח:תת|(א)}} בעל פרדס המבקש או המקבל מילווה לפי חוק זה יחתום על התחיבויות, הצהרות, או מסמכים אחרים, ככל אשר יידרש על ידי שר האוצר.
{{ח:תת|(ב)}} מי שמסר ביודעים הודעה כוזבת או מטעה לגבי כל פרט חשוב במסמך חתום בידו לפי סעיף קטן (א), דינו – מאסר עד שנה אחת או קנס עד 500.- לירות או שני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|6|פירושים}}
{{ח:ת}} בחוק זה – ”בעל פרדס“ כולל חוכר פרדס לפי חוזה חכירה שאינו עומד לביטול לפני שנת 1965.

{{ח:סעיף|7|ביצוע}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי –
{{ח:תת|(1)}} לקבוע דרכים לביצוע המילוות ולגבייתם;
{{ח:תת|(2)}} לדחות את זמן פרעונו של כל שיעור המגיע למדינת ישראל בקשר למילווה בתנאים שימצא לנכון, אם נראה לו שהנסיבות מצדיקות דחייה;
{{ח:תת|(3)}} להעביר לאחר את סמכויותיו לפי חוק זה, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|8|תחילת תוקף}}
{{ח:ת}} תקפו של חוק זה הוא מיום א׳ באב תש״ט (27 ביולי 1949).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום א׳ באב תש״ט (27 ביולי 1949).}}
* '''ד. בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''א. קפלן'''
שר האוצר
* '''יוסף שפרינצק'''
יו״ר הכנסת
ומ״מ נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]