כללי אתיקה לשופטים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|כללי אתיקה לשופטים, התשס״ז–2007}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשס״ז, 934|כללי אתיקה לשופטים|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6591.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 8|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6615.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 1066|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6889.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 16א|סעיף 16א}} {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט|לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, בהסכמת חבר שופטי בית המשפט העליון ולאחר התייעצות עם שר המשפטים, אני מתקינה בזה כללי אתיקה לשופטים:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||מבוא}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} מאז ומקדם זכו שופטים – בהם שופטי ישראל לדורותיהם – למעמד ייחודי בקהילה. הנחת תשתית היא שהשופטים כולם, וכל שופט ושופט לעצמו, בלתי תלויים הם בהליכי השפיטה ובהחלטותיהם, וכי הרשות השופטת בכללה היא רשות לעצמה, הגונה והוגנת בהליכותיה, וניחנה היא ביכולת ובכשירות לפרש ולהחיל את הדין כיאות. מטבעם של דברים, מחזיק שופט בכהונתו בנאמנות בעבור הכלל. דרכו היא דרך הנאמן, שמשלו אין לו ולא כלום וכל אשר הוא עושה כשליח הציבור עושה הוא. תנאי מוקדם ליכולתו של שופט לשמש בכהונתו הוא זה, שהקהילה תרחוש אמון לרשות השופטת, כי תכיר בסמכותה הייחודית לשפוט, כי תקבל עליה הכרעות דין שנעשו. מעמד זה של הרשות השופטת ושל חבריה השופטים – מעמד של עצמאות, של אי־תלות ושל מי שנהנים מאמון הקהילה – מחייב כמו־מעצמו קיומן של מידות מיוחדות בשופט. כן נדרשת, כדבר הלמד מענינו, יצירתן של נורמות התנהגות ייחודיות לחיובו של השופט היחיד בהליכותיו ובאורחותיו – בהיכל המשפט ומחוצה לו – והכל להבטחת מעמדם המיוחד של השופט ושל הרשות השופטת בכללה. כך היה מאז ומעולם. וכעצתו של יתרו למשה לדרך בחירתם של שופטים: ”וְאַתָּה תֶחֱזֶה מִכָּל־הָעָם אַנְשֵׁי־חַיִל יִרְאֵי אֱלֹהִים אַנְשֵׁי אֱמֶת שֹׂנְאֵי בָצַע...“ (שמות, יח, כא). ואלה היו דברים שהיו במסורת עם ישראל בארצו ובכל גלויותיו. אכן, שופט הוא אדם – בראש ובראשונה הוא אדם – ואולם בשעה שניאות להטיל על שכמו נטל של שיפוט, ממילא חייב עצמו בחובות ובנטלים של חבר הרשות השופטת.
{{ח:ת}} בעבר היו כללי ההתנהגות לשופטים בחזקת תורה שבעל פה, והדין, המוסר, ההיגיון, השכל הישר, המסורת וניסיון החיים הם שהינחו שופטים באורחותיהם. ברבות הימים והשנים הפכו חיי האדם והקהילה מורכבים יותר ויותר, ואף מערכת המשפט גדלה, התרחבה וקלטה חברים רבים. כך נוצר צורך להעלות את התורה שבעל פה על הכתב וליצור קוד התנהגות חרות לשופטים. ואמנם, ברבות ממדינות העולם נתחברו בשנים האחרונות קודים להתנהגותם של שופטים. כך היה אף בישראל, שבשנת התשנ״ג–1993, פרסם הנשיא מאיר שמגר כללים הקרויים כללי אתיקה שיפוטית, התשנ״ג–1993, שהוכנו על יסוד דוח ועדה שנמנו עמה הנשיא (בדימוס) משה לנדוי (יו״ר), סגן נשיא בית המשפט המחוזי השופטת שולמית ולנשטיין וסגן נשיא בית משפט השלום השופט עוזי סיוון. כללי אתיקה אלה שימשו אותנו נאמנה משך למעלה מעשור, ואולם חידושי החיים חייבונו לעדכנם ולהתאימם לימינו.
{{ח:ת}} על הכנת נוסח הכללים המצורף שקדה ועדה שנמנו עמה שופטי בית המשפט העליון מישאל חשין (יו״ר) ודורית ביניש, נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה מיכה לינדנשטראוס, סגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב גבריאל קלינג, שופט בית משפט השלום בירושלים משה סובל, פרופסור אהרון אנקר, עו״ד רמי הורביץ ועו״ד רמי רובין (אשר במהלך עבודתה של הוועדה נתמנה שופט בית משפט השלום בירושלים).
{{ח:ת}} תכליתם של כללי האתיקה לשופטים היא להדריך את שופטי ישראל בדרכם ובאורחותיהם, ולשמש להם כלי עזר שיסתייעו בו וממנו ילמדו. הכללים מכילים נורמות מסוגים שונים: נורמות־יסוד הנובעות ממעמדו של שופט והמבטאות תפיסות עומק ערכיות שהן תשתית למעשה השפיטה; נורמות הקשורות במעשה השפיטה עצמו; נורמות הקשורות באורחות חייו של שופט; ונורמות ספציפיות העוסקות בסוגיות מעשיות המתעוררות בחיי היום־יום. נורמות אלו כולן מהוות יחדיו קודקס רחב ששופטים – הן שופטים צעירים הנדרשים להכוונה בתחילת דרכם, הן שופטים ותיקים הנדרשים לפתרון סוגיות ספציפיות – יכולים ונדרשים להסתייע בו. שופט הנתקל בקושיה – אם יעשה מעשה או אם יימנע מעשותו – יוכל לפנות לכללים ולמצוא בהם פתרון לרבות מן השאלות ששופטים נתקלים ומתלבטים בהן דרך שגרה. כך, למשל, בפעילויות לבר־שיפוטיות, בעיסוקים ציבוריים, במגעים עם אמצעי התקשורת ועוד.
{{ח:ת}} דבר אחרון: כללי האתיקה לשופטים אינם בבחינת חי הנושא את עצמו ואין הם מנותקים מסביבתם. הדין, המוסר, ההיגיון, השכל הישר, המסורת וניסיון החיים שהדריכו שופטים בעבר יוסיפו להדריכנו גם בימים יבואו. כך, למשל, ראוי לו לשופט כי במילוי תפקידו ייתן דעתו להחלטות שנתן נציב תלונות הציבור על שופטים על פי הוראות {{ח:חיצוני|חוק נציב תלונות הציבור על שופטים|חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס״ב–2002}}. יתר על כן: פירושם של הכללים ייעשה לא אך כלשונם אלא כרוח הנושבת בהם. זאת ועוד: בצד הכללים הכתובים, ובמסגרתם, פועלת ועדת אתיקה לשופטים; ובלי לגרוע מסמכותו של נשיא בית המשפט העליון בסוגיות אתיות ואחרות, מתפקידה של הוועדה לדון, להמליץ ולהחליט בנושאי אתיקה של שופטים. שופט הנתקל בשאלה אתית שאין לה תשובה ברורה בכללים, ראוי לו כי יפנה לוועדה זו או לנשיא בית המשפט העליון ויבקש תשובה והדרכה.

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק 1|פרק ראשון: הוראות יסוד}}

{{ח:פנימי|פרק 2|פרק שני: מעמדם ותחולתם של הכללים}}

{{ח:פנימי|פרק 3|פרק שלישי: שפיטה}}

{{ח:פנימי|פרק 4|פרק רביעי: שופט וסביבתו}}

{{ח:פנימי|פרק 5|פרק חמישי: הימנעות מן השימוש במעמד השיפוטי שלא למטרתו}}

{{ח:פנימי|פרק 6|פרק שישי: פעילויות לבר־שיפוטיות}}

{{ח:פנימי|פרק 6 סימן א|סימן א׳: עקרונות}}

{{ח:פנימי|פרק 6 סימן ב|סימן ב׳: עיסוקים ציבוריים}}

{{ח:פנימי|פרק 6 סימן ג|סימן ג׳: הרצאות ופרסומים}}

{{ח:פנימי|פרק 6 סימן ד|סימן ד׳: שונות}}

{{ח:פנימי|פרק 7|פרק שביעי: ענינים כספיים}}

{{ח:פנימי|פרק 7 סימן א|סימן א׳: ניהול עסקים וקבלת גמול בעבור עיסוק}}

{{ח:פנימי|פרק 7 סימן ב|סימן ב׳: ניתוק קשרים עסקיים וכספיים עם מינויו של שופט}}

{{ח:פנימי|פרק 8|פרק שמיני: שופט ואמצעי התקשורת}}

{{ח:פנימי|פרק 9|פרק תשיעי: ועדת אתיקה}}

{{ח:קטע2|פרק 1|פרק ראשון: הוראות יסוד}}

{{ח:סעיף|1|פרשנות}}
{{ח:ת}} לענין כללים אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית דין מינהלי“ – ערכאה המוקמת בידי שר או רשות מינהלית אחרת ויש לה סמכות שפיטה, בין אם היא מכונה בית דין, ועדת ערר או ועדת ערעור ובין אם היא מכונה בשם אחר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בן משפחה“ – בן זוג, ילד, הורה, אח, סב, הורה של בן הזוג או מי שסמוך על שולחנו של השופט, וכן, בהתאם לענין, בן זוג או ילד של כל אחד מאלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נושא משרה“ – דירקטור, מנהל כללי, מנהל עסקים ראשי, משנה למנהל כללי, סגן מנהל כללי, כל ממלא תפקיד כאמור בחברה אף אם תוארו שונה, וכן מנהל אחר הכפוף במישרין למנהל הכללי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נשיא בית המשפט העליון“ – לרבות מי שנשיא בית המשפט העליון הסמיכו לדבר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עד מרכזי“ – עד שנדרשת הערכת מהימנותו לצורך הכרעה בהליך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שופט“ – שופט בית המשפט העליון, שופט בית משפט מחוזי, שופט בית משפט שלום, שופט בית דין לעבודה, שופט תעבורה, שופט עמית וכן רשם של בתי המשפט ששופטים אלה מכהנים בהם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שופט בדימוס“ – שופט שכהונתו נסתיימה.

{{ח:סעיף|2|מקור הכללים ותכליתם}}
{{ח:תת|(א)}} כללי האתיקה לשופטים משקפים ומבטאים תפישות עומק ערכיות ומוסריות המהוות תשתית למעשה השפיטה ולדרכי התנהגותו ואורחותיו של השופט. כללים אלה מגבשים עיקרים ועקרונות מנחים השאובים ממסורת עתיקת יומין והמתאימים עצמם לזמננו ולמקומנו. שופט ינַהֵג דרכו על פי הדין ובהתאם לכללים אלה וישווה נגד עיניו כל העת את הצורך לקיים את אמון הציבור ברשות השופטת.
{{ח:תת|(ב)}} שופט ייראה כמי שהפר כלל מכללי האתיקה לשופטים באופן המאפשר הגשת קובלנה לבית הדין המשמעתי לשופטים, אם התנהגותו בניגוד לכללים עולה כדי התנהגות של שופט שלא כהלכה במילוי תפקידו או כדי התנהגות שאינה הולמת את מעמדו של שופט בישראל.

{{ח:סעיף|3|כוח השיפוט, שלטון החוק והגינות}}
{{ח:תת|(א)}} כוח השיפוט ניתן בידי שופט מתוך אמון ביושרו, בכושרו המקצועי והאישי וביכולתו לקיים את המוטל עליו תוך כיבוד עקרונות האתיקה השיפוטית.
{{ח:תת|(ב)}} בהכריעו בדין עושה שופט להגשמתו של שלטון החוק תוך שמירה על זכויות האדם. מחובתו של שופט לפעול ביושר ובהגינות, לשוויון הכל לפני החוק, ותוך הקפדה על התנהגות שיש בה כדי לקיים ואף להגביר את האמון בשיטת המשפט בכלל ובמעשה השפיטה בפרט.

{{ח:סעיף|4|אמונים למדינת ישראל ולחוקיה}}
{{ח:ת}} שופט ישמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, ישפוט משפט צדק, לא יטה משפט ולא יכיר פנים.

{{ח:סעיף|5|אי־תלות}}
{{ח:תת|(א)}} בעניני שפיטה אין מרות על שופט זולת מרותו של הדין.
{{ח:תת|(ב)}} במילוי תפקידו אין שופט תלוי באיש. שומה על השופט לשקוד על אי־תלותה של מערכת השיפוט, ולהקפיד על קיומה באשר יעשה, בעניני שפיטה ובכל תחום אחר שבו הוא פועל.
{{ח:תת|(ג)}} שופט לא יגור מפני איש, ולא יושפע במילוי תפקידו על ידי דעת קהל, חשש מפני ביקורת או רצון לשאת חן.

{{ח:סעיף|6|אי־משוא פנים}}
{{ח:ת}} שופט ינהג בבעלי הדין בשוויון, לא יישא פני דל ולא יהדר פני גדול, לא יסביר פניו לאחד וירע פניו לאחר, ישפוט בדעה נקיה ולא יגלה דעה קדומה או משוא פנים.

{{ח:סעיף|7|הליכותיו של שופט}}
{{ח:תת|(א)}} אלה יאפיינו שופט בתכונותיו ובאורחותיו: יושר לב, טוהר מידות ומסירות לתפקיד. שופט יימנע ממעשים שאינם הולמים מעמדו של שופט או העלולים לפגוע בדימויה של מערכת השיפוט.
{{ח:תת|(ב)}} שופט יהיה מופת לכיבוד החוק בכל אשר יעשה.

{{ח:קטע2|פרק 2|פרק שני: מעמדם ותחולתם של הכללים}}

{{ח:סעיף|8|מעמד הכללים}}
{{ח:תת|(א)}} כללים אלה מתווים עיקרים ועקרונות להתנהגותם ולאורחותיהם של שופטים, ומהם ייגזרו כללי אתיקה ספציפיים בכל מקרה ומקרה.
{{ח:תת|(ב)}} אין הכללים באים לגרוע מן האמור בכל דין. בכל ענין שאינו נדון מפורשות בכללים ינהג שופט בהתאם לרוחם ולמגמתם של הכללים ובהתאם לנורמות אתיות כלליות.

{{ח:סעיף|9|תחולה}}
{{ח:תת|(א)}} כללים אלה חלים על –
{{ח:תתת|(1)}} שופט מעת שהצהיר הצהרת אמונים ועד שלושה חודשים מתום כהונתו;
{{ח:תתת|(2)}} רשם מעת מינויו ועד תום כהונתו;
{{ח:תתת|(3)}} שופט עמית;
{{ח:תתת|(4)}} שופט בדימוס המכהן בבית דין מינהלי ובוועדה ציבורית על פי דין, ככל שהדבר נוגע למילוי תפקידו; ויראו את הסכמתו לכהן כהסכמה להחלת כללים אלה עליו כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} הכללים חלים על שופט אף בהיותו בחופשה או בשבתון.
{{ח:תת|(ג)}} מי שנבחר לכהונת שופט על ידי הוועדה לבחירת שופטים וטרם הצהיר הצהרת אמונים, לא ייצג לקוח לפני ערכאה שיפוטית אלא בהסכמת נשיא בית המשפט העליון.

{{ח:סעיף|10|שופטים בדימוס}}
{{ח:ת}} כללים אלה אינם מחייבים שופטים בדימוס. יש לזכור עם זאת, כי סביבתו הקרובה והרחוקה של שופט הורגלה להתייחס אליו כהתייחס אל שופט, וכי יחס זה נמשך והולך גם לאחר תום הכהונה. ראוי לו אפוא לשופט בדימוס כי ישווה נגד עיניו את רוחם ואת מגמתם של הכללים וכי יכוון התנהגותו ואורחותיו על פיהם.

{{ח:קטע2|פרק 3|פרק שלישי: שפיטה}}

{{ח:סעיף|11|שמירה על כבוד הזולת}}
{{ח:תת|(א)}} בשבתו לדין ינהג שופט בנוכחים בדיון לפניו – בעלי דין, באי כוחם, עדים ובאי בית משפט אחרים – באורח מכובד, באורך רוח, במתינות, בסובלנות ובאדיבות, וישרה באולם בית המשפט אווירה נינוחה.
{{ח:תת|(ב)}} שופט יעשה כי גם אחרים ישמרו על כבודם של הנוכחים בדיון.
{{ח:תת|(ג)}} במהלך המשפט ובהחלטותיו בכתב יימנע שופט מהערות פוגעניות או מעליבות כלפי כל אדם.
{{ח:תת|(ד)}} שופט ינהג בעמיתיו השופטים בכבוד ובחברות.
{{ח:תת|(ה)}} בהביעו דעה על אדם שלא היה צד להליכים, ייתן השופט דעתו לשאלה אם ניתנה הזדמנות לאותו אדם להציג ענינו כהלכה לפני בית המשפט.

{{ח:סעיף|12|ניהול משפט}}
{{ח:תת|(א)}} שופט ינהל את הדיון שלפניו באופן מקצועי ועניני, תוך שהוא מקפיד לנהוג שוויון בבעלי הדין ובעורכי הדין המופיעים לפניו ונמנע מכל אמירה או מעשה שיש בהם כדי לפגום בחזותו האובייקטיבית והמקצועית.
{{ח:תת|(ב)}} שומה על שופט לשמור על חזות נייטרלית במהלך הדיון ולהימנע מליצור בהתנהגותו או בדבריו יסוד לחשש ממשי למשוא פנים.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מחובתו לנהוג שוויון בבעלי הדין, יעשה שופט כמיטבו להסביר לבעל דין שאינו מיוצג בידי עורך דין את מהות ההליכים ודרכי ניהולם, והכול על פי הניתן בנסיבות הענין ובגבולות הדין והתפקיד.
{{ח:תת|(ד)}} בניהול המשפט יעשה שופט כמיטבו לחוס על זמנם של המעורבים במשפט: בעלי דין, באי כוחם, עדים ואחרים, וכנדרש מכך יחיש את ההליכים וימנע עינוי דין.
{{ח:תת|(ה)}} בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (ד), ולקיום האמור בו, יעשה שופט כמיטבו למנוע המתנה של המוזמנים לדיון והתייצבותם של עדים פעם נוספת.

{{ח:סעיף|13|פשרה, גישור ובוררות}}
{{ח:תת|(א)}} שופט המציע פשרה או העברה של ההליך לגישור או לבוררות, לא יכפה דעתו על בעלי הדין, ויוודא שבעלי הדין יודעים כי אי־קבלת הצעתו לא תשפיע על הליכי הדיון שלפניו.
{{ח:תת|(ב)}} בהתנהל שיג ושיח לפשרה יסייע שופט בידי בעלי הדין, ובלבד שהדבר ייעשה תוך שמירת כבודו של בית המשפט.

{{ח:סעיף|14|הימנעות מוקדמת משבת בדין}}
{{ח:תת|(א)}} בכפיפות לאמור בדין ובכללים אלה ידון שופט בכל ענין שהועבר לטיפולו.
{{ח:תת|(ב)}} משיימצא לשופט כי קיים טעם ראוי שהתיק לא יידון לפניו, יידֵּעַ בכך את נשיא בית המשפט שבו הוא מכהן או שופט שהוסמך לענין זה על ידי נשיא בית המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} החליט הנשיא של אותו בית משפט או שופט שהוסמך כאמור, כי אותו שופט ידון בתיק, לא ימנע השופט עצמו משבת בדין אלא אם כן חייב הוא לעשות כן על פי דין.

{{ח:סעיף|15|מניעה משבת בדין}}
{{ח:תת|(א)}} שופט לא ישב בדין אם מצא, מיוזמתו או לבקשת בעל דין, כי קיימות נסיבות שיש בהן כדי ליצור חשש ממשי למשוא פנים בניהול המשפט.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), שופט לא ישב בדין ביודעו שמתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} צד להליך, בא כוחו או עד מרכזי, הוא בן משפחה של השופט או שקיימת ביניהם קרבה ממשית אחרת;
{{ח:תתת|(2)}} יש לשופט ענין כספי ממשי או ענין אישי ממשי בהליך או בתוצאותיו, בצד להליך, בבא כוחו או בעד מרכזי, או שלבן משפחה של השופט יש ענין כספי ממשי או ענין אישי ממשי בהליך או בתוצאותיו, בצד להליך או בבא כוחו;
{{ח:תתת|(3)}} בטרם התמנה לשופט היה השופט מעורב באותו ענין הנדון בהליך שלפניו בתור בא כוח, בורר, מגשר, עד, יועץ מקצועי, מומחה, או בדרך דומה אחרת;
{{ח:תתת|(4)}} בעל דין או עד מרכזי היה לקוחו של השופט קודם מינויו לכהונתו, ולא חלפו לפחות חמש שנים מאז הטיפול בענינו של אותו בעל דין או אותו עד;
{{ח:תתת|(5)}} עורך דין המייצג בעל דין היה שותפו של השופט ולא חלפו לפחות חמש שנים מאז היותם שותפים;
{{ח:תתת|(6)}} עורך דין המייצג בעל דין מטפל בענין של השופט או של בן משפחתו;
{{ח:תתת|(7)}} בן משפחה של השופט הוא עורך דין, שותף או שכיר, במשרד עורכי דין המייצג בעל דין.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), שופט רשאי לשבת בדין אם מפאת דחיפות הענין לא ניתן לקיים את ההליך לפני שופט אחר ועלול להיגרם נזק חמור או עיוות דין אם לא ידון בענין.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב)(2), שופט רשאי לשבת בדין אם העברת הענין לכל שופט אחר לא תשנה את עילת הפסלות.
{{ח:תת|(ה)}} התקיימה עילת פסלות לפי פסקאות (1) או (2) בסעיף קטן (ב), הנוגעת לעורך דין או לבא כוח אחר, שהתקיימו בו נסיבות המחייבות קבלת היתר לייצוג כאמור {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 53ב|בסעיף 53ב לחוק לשכת עורכי הדין, התשכ״א–1961}}, רשאי בית המשפט להתיר את הייצוג, לבקשת עורך הדין או בא הכוח, אם מצא כי הנזק שייגרם לצד להליך אם לא יתיר את הייצוג עולה על הנזק שייגרם לצד להליך או לאינטרס הציבורי בשל הפסקת הדיון או החלפת שופט; התיר בית המשפט את הייצוג כאמור, לא ישב בדין השופט שלגביו התקיימה עילת הפסלות.
{{ח:תת|(ו)}} האמור בסעיף קטן (ב) יחול גם על קרוב משפחה שאינו בן משפחה כהגדרתו בכללים אלה, אם סבר השופט כי יחסו אל אותו קרוב משפחה מונע אותו משבת בדין.
{{ח:תת|(ז)}} אין באמור בכלל זה כדי למעט משיקול דעתו של נשיא בית המשפט העליון הדן בערעור על פי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 77א|סעיף 77א לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}.

{{ח:קטע2|פרק 4|פרק רביעי: שופט וסביבתו}}

{{ח:סעיף|16|קשרים חברתיים}}
{{ח:ת}} משמונה לכהונתו, אין מוטל על שופט לנתק את קשריו החברתיים, לרבות קשרים עם עורכי דין. עם זאת, ראוי לו לשופט כי ייזהר בקשריו החברתיים וייתן דעתו כיצד עשויות הבריות לפרש את הימצאותו בחברת אדם מסוים או בחברה מסוימת.

{{ח:סעיף|17|פעילות פוליטית או מפלגתית}}
{{ח:תת|(א)}} שופט לא יהא מעורב בפעילות פוליטית או מפלגתית ולא יהיה חבר במפלגה או בגוף פוליטי אחר.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לפגוע בכלליות האיסור שבסעיף קטן (א), לא ייטול שופט חלק באירוע הנערך על ידי מפלגה או גוף פוליטי אחר, או במסגרת אחרת שלה זהות פוליטית או מפלגתית.

{{ח:סעיף|18|הבעת דעה בפומבי}}
{{ח:ת}} שופט יימנע מהביע בפומבי דעה בענין שאינו משפטי בעיקרו והשנוי במחלוקת ציבורית.

{{ח:סעיף|19|איסוף כספים}}
{{ח:ת}} שופט לא יהא מעורב בפעילות של איסוף כספים.

{{ח:קטע2|פרק 5|פרק חמישי: הימנעות מן השימוש במעמד השיפוטי שלא למטרתו}}

{{ח:סעיף|20|ניצול מעמד}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפיק שופט טובת הנאה ממעמדו כשופט – בין טובת הנאה חומרית בין אחרת – אם במישרין ואם בעקיפין.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} לא יעשה שופט שימוש במעמדו כשופט לקידום ענין שלו או של אחר;
{{ח:תתת|(2)}} שופט לא יציין את דבר היותו שופט ולא יעשה שימוש במסמך הנושא את תוארו כשופט בנסיבות שבהן עלול השימוש בתואר להיראות כניסיון לא ראוי להשיג מעמד מועדף.
{{ח:תת|(ג)}} שופט רשאי לציין בנייר מכתבים פרטי ובכרטיס ביקור את היותו שופט ואת בית המשפט שהוא מכהן בו.
{{ח:תת|(ד)}} שופט רשאי לציין את היותו שופט בספר או במאמר שהוא מפרסם.
{{ח:תת|(ה)}} שופט רשאי ליתן המלצתו על כישוריו של אדם המוכר לו אישית.

{{ח:סעיף|21|מתנות, הנחות והזמנות}}
{{ח:תת|(א)}} על קבלת מתנות על ידי שופט יחול {{ח:חיצוני|חוק שירות הציבור (מתנות)|חוק שירות הציבור (מתנות), התש״ם–1979}}.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} שופט לא יקבל הנחה ברכישת מוצר או בקבלת שירות, אלא אם כן ההנחה ניתנת על פי הֶסְדֵר כללי שאושר בידי מנהל בתי המשפט או שההנחה ניתנת לשופט עקב הימנותו עם הזכאים לאותה הנחה בלא זיקה להיותו שופט;
{{ח:תתת|(2)}} שופט לא יקבל הזמנות חינם לאירועים או למקומות שהכניסה אליהם היא בתשלום, למעט במקרים שבהם נותן ההזמנה הוא קרוב משפחה או חבר אישי או במקרים שהשופט מוזמן כבן לוויה של מקבל ההזמנה ובלא קשר למעמדו כשופט.
{{ח:תת|(ג)}} אין מניעה כי שופט יקבל במתנה ספר על נושא משפטי מכותב הספר.

{{ח:קטע2|פרק 6|פרק שישי: פעילויות לבר־שיפוטיות}}
{{ח:קטע3|פרק 6 סימן א|סימן א׳: עקרונות}}

{{ח:סעיף|22|ייחוד הכהונה}}
{{ח:ת}} שופט לא יעסוק בעיסוק נוסף ולא ימלא תפקיד ציבורי – גם לא יקבל על עצמו אחד מאלה – אלא לפי חוק או בהסכמת נשיא בית המשפט העליון ושר המשפטים (ראו: {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 11|סעיף 11 לחוק־יסוד: השפיטה}}).

{{ח:סעיף|23|מגבלות על פעילויות נוספות}}
{{ח:תת|(א)}} חובתו העילאה של שופט היא לכהונתו כשופט, ולתפקידו כשופט חייב הוא להקדיש את מיטב מרצו ומחשבתו. שופט יעניק לתפקידו כשופט מעמד של קדימה על פני כל עיסוק אחר.
{{ח:תת|(ב)}} שופט יימנע מפעילות שאינה הולמת את מעמדו כשופט או העלולה להביאו לניגוד ענינים עם תפקידו כשופט.
{{ח:תת|(ג)}} שופט לא יקבל על עצמו אף לא יעסיק עצמו בפעילות לבר־שיפוטית – אף אם מותרת היא על פי אופייה או על פי היתר שהוענק לו – אם אותה פעילות עלולה לפגוע ביכולתו למלא כיאות את תפקידו כשופט, בין מבחינת משך הזמן הנדרש לפעילות, בין מבחינת העיתוי ובין מכל בחינה אחרת.

{{ח:קטע3|פרק 6 סימן ב|סימן ב׳: עיסוקים ציבוריים}}

{{ח:סעיף|24|פעילות בגופים ציבוריים}}
{{ח:תת|(א)}} שופט רשאי להיות חבר בגופים מינהליים של מוסדות חינוך, כגון חבר נאמנים של מוסד להשכלה, או בגופים של מוסדות בעלי מטרות ציבוריות, בכפיפות להיתר כהוראת {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 11|סעיף 11 לחוק־יסוד: השפיטה}}.
{{ח:תת|(ב)}} בפעולתו כאמור בסעיף קטן (א), יימנע שופט מכל מעשה שיש בו משום שימוש שלא כהלכה במעמדו כשופט או העלול לפגוע במעמדו כשופט. כך, למשל, לא ישתתף שופט בניהול העסקי או הכספי של המוסד הציבורי שהוא פעיל בו, ולא יקבל ממנו טובת הנאה.
{{ח:תת|(ג)}} שופט לא יפנה לרשויות ציבור או לגורמים פרטיים בשם גוף ציבורי שהוא פעיל בו.
{{ח:תת|(ד)}} שופט לא יהיה פעיל בגוף ציבורי העוסק בייזום הליכים משפטיים אף אם אין אותם ענינים עשויים לבוא לדיון בבית המשפט שבו הוא מכהן.

{{ח:סעיף|25|ועדות לחלוקת פרסים ומלגות}}
{{ח:ת}} שופט רשאי להיות חבר בוועדה המחלקת פרסים או מלגות ובלבד שהדבר הולם את מעמדו של שופט.

{{ח:סעיף|26|הסברה מחוץ לישראל}}
{{ח:ת}} שופט רשאי להשתתף מדי פעם בפעם בפעולות הסברה מחוץ לישראל מטעם המדינה או מטעם גוף ממלכתי או ציבורי העושה לטובת הכלל, ובלבד שקיבל לכך אישור מאת נשיא בית המשפט העליון.

{{ח:סעיף|27|שיפוט שלא בבית המשפט}}
{{ח:תת|(א)}} שופט לא יעסוק בתפקיד שיפוטי או מעין־שיפוטי שלא בבית המשפט, אלא מכוח הוראת חוק או בהיתר לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 11|סעיף 11 לחוק־יסוד: השפיטה}}; לענין כלל זה, ”תפקיד שיפוטי או מעין־שיפוטי“ – לרבות חברות בבית דין של ארגון חברים או של ארגון ציבורי, ותפקיד של פסיקה בפעולות ספורט ובמשחקים מאורגנים או ממוסדים.
{{ח:תת|(ב)}} שופט לא ישמש בורר אלא אם כן נקבע הדבר בחוק.
{{ח:תת|(ג)}} שופט לא יהא פעיל בגוף ציבורי העוסק במתן שירותי בוררות או גישור.
{{ח:תת|(ד)}} שופט שקודם מינויו שימש בתפקיד שיפוטי או מעין־שיפוטי שאסור לשופט למלאו, לא ימשיך למלא אותו תפקיד מעת שהצהיר הצהרת אמונים.

{{ח:קטע3|פרק 6 סימן ג|סימן ג׳: הרצאות ופרסומים}}

{{ח:סעיף|28|הוראה במוסדות להשכלה או לחינוך}}
{{ח:ת}} הוראה במוסדות להשכלה או לחינוך טעונה היתר כהוראת {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 11|סעיף 11 לחוק־יסוד: השפיטה}}.

{{ח:סעיף|29|הרצאות}}
{{ח:ת}} שופט רשאי להרצות מדי פעם בפעם במסגרת גוף שאינו מסחרי, בלא צורך בהיתר לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 11|סעיף 11 לחוק־יסוד: השפיטה}}. בעשותו כן ינהג שופט במידת הזהירות הראויה המתחייבת ממעמדו, תוך שמירה על גישה מאוזנת והימנעות מנימה פולמוסית או מהבעת דעה בענין שאינו משפטי בעיקרו והשנוי במחלוקת ציבורית.

{{ח:סעיף|30|פרסום ספרים ומאמרים}}
{{ח:ת}} שופט רשאי לפרסם ספרים שכתב ומאמרים בביטאונים מקצועיים.

{{ח:סעיף|31|משפט מודרך}}
{{ח:ת}} שופט רשאי להיות חבר מותב במשפט מודרך הנערך במוסד להשכלה. הוא הדין במוסד אחר שאושר על ידי נשיא בית המשפט העליון.

{{ח:קטע3|פרק 6 סימן ד|סימן ד׳: שונות}}

{{ח:סעיף|32|עדות}}
{{ח:ת}} שופט לא יעיד בהליכים משפטיים אלא אם כן זומן על ידי בית המשפט או באישורו של נשיא בית המשפט העליון; כלל זה לא יחול על הליכים משפטיים שהשופט או בני משפחתו צד להם.

{{ח:סעיף|33|הופעה לפני רשות ציבורית}}
{{ח:ת}} שופט רשאי להופיע לפני ועדה של הכנסת או לפני רשות ציבורית אחרת אם קיבל לכך אישור מאת נשיא בית המשפט העליון.

{{ח:סעיף|34|מענה לשאלונים לצורכי מחקר}}
{{ח:תת|(א)}} באישורו של נשיא בית המשפט העליון רשאי שופט להשיב, בין בכתב בין על־פה, לשאלות או לשאלונים המופנים אליו לצורכי מחקר בנושאים הקשורים בעבודתו השיפוטית.
{{ח:תת|(ב)}} לעת שתידון בקשה לאישור כאמור בסעיף קטן (א), יובא במנין, בין השאר, היותו של עורך המחקר מוסד אקדמי מוכר או חוקר הפועל מטעמו.

{{ח:קטע2|פרק 7|פרק שביעי: ענינים כספיים}}
{{ח:קטע3|פרק 7 סימן א|סימן א׳: ניהול עסקים וקבלת גמול בעבור עיסוק|תיקון: תש״ע}}

{{ח:סעיף|35|ניהול עסקים}}
{{ח:ת}} שופט לא ינהל עסקים באופן פעיל, בין במישרין בין בעקיפין, ולא יכהן כנושא משרה בתאגיד מסחרי או בגוף עסקי אחר.

{{ח:סעיף|36|ניהול נכסיהם של השופט ושל בני משפחה}}
{{ח:תת|(א)}} שופט רשאי לנהל בעצמו את נכסיו ואת נכסי בני משפחתו, ולפעול בהשקעתם, ובלבד שלא יהיה בכך עיסוק פעיל בעסקים. השופט יימנע מפעילות כאמור העלולה לגרום לפגיעה במעמדו כשופט או להעמידו בניגוד ענינים עם תפקידו כשופט.
{{ח:תת|(ב)}} שופט לא ינצל את מעמדו כשופט לצורך עסקיו ועסקי בני משפחתו.

{{ח:סעיף|37||תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|38|קבלת גמול בעבור עיסוק או פעילות נוספים}}
{{ח:תת|(א)}} שופט רשאי לקבל גמול בעבור עיסוק או פעילות נוספים המותרים על פי דין או על פי כללים אלה, ובלבד שהגמול יהא בהתאם למקובל אצל הנותן. כלל זה יחול אף על קבלת גמול בעבור פעולות הסברה מחוץ לישראל.
{{ח:תת|(ב)}} שופט שהוזמן להרצות רשאי להתאכסן במקום ההרצאה על חשבון המזמין ואף לקבל החזר של הוצאות נסיעתו.
{{ח:תת|(ג)}} להסרת ספקות ייאמר כי כלל זה יחול על שופט גם בהיותו בשבתון.

{{ח:קטע3|פרק 7 סימן ב|סימן ב׳: ניתוק קשרים עסקיים וכספיים עם מינויו של שופט|תיקון: תש״ע}}

{{ח:סעיף|38א|כללי|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} הכללים {{ח:פנימי|פרק 7 סימן ב|בסימן זה}} נועדו להסדיר את ניתוק הקשרים העסקיים והכספיים בין מי שנבחר לכהונת שפיטה לבין לקוחותיו ושותפיו לשעבר, ומטרתם להביא לכך שהקשרים העסקיים והכספיים האמורים ינותקו בהקדם האפשרי; יובהר כי כללים אלה חלים הן על ניתוק קשרים כספיים הנובעים מעיסוקו של השופט כעורך דין, והן על ניתוק קשרים כספיים הנובעים מעיסוקו של השופט בכל משלח יד אחר, לרבות ראיית חשבון, ייעוץ מס, ייעוץ כלכלי וכדומה.

{{ח:סעיף|38ב|ניתוק יחסים כספיים|תיקון: תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} לאחר מינויו לא יהיו לשופט יחסים כספיים עם לקוחותיו לשעבר או שותפיו לשעבר, ובכלל זה, לא יחזיק נכסים בנאמנות בעבור לקוחותיו לשעבר.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנבחר לכהן כשופט יפעל לניתוק יחסיו עם לקוחותיו לשעבר ועם שותפיו בעבר לפי הנחיית הוועדה האמורה {{ח:פנימי|סעיף 38ג|בסעיף 38ג}} והוראות {{ח:פנימי|סעיף 38ד|סעיפים 38ד עד 38ה}}.
{{ח:תת|(ג)}} לאחר מינויו יגבה שופט כספים, שחבים לו צדדים שלישיים כתוצאה מקשריו העסקיים והכספיים בינו לבין לקוחותיו לשעבר או שותפיו לשעבר, באמצעות שותפו לשעבר בעריכת דין או באמצעות עורך דין אחר.

{{ח:סעיף|38ג|ועדת השניים|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} אופן ניתוק היחסים הכספיים ידון בוועדה שבה יהיו חברים שניים: שופט בית המשפט העליון שימנה, מזמן לזמן, נשיא בית משפט העליון, ומנהל בתי המשפט (להלן – ועדת השניים).

{{ח:סעיף|38ד|הסדר לניתוק יחסים כספיים|תיקון: תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} הנבחר לכהונת שופט יציג לפני ועדת השניים, לא יאוחר מ־30 ימים לאחר בחירתו תכנית מוצעת לניתוק היחסים הכספיים; התכנית תכלול, בין השאר, את אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שמות שותפיו של השופט עובר למינויו;
{{ח:תתת|(2)}} שמות לקוחותיו לשעבר שיש לו אתם יחסים כספיים תלויים ועומדים;
{{ח:תתת|(3)}} שכר טרחה וסכומים אחרים המגיעים לשופט מלקוחותיו ושותפיו לשעבר, ומועדי תשלומם, וכן פירוט של המחאות דחויות שנמסרו לו על חשבון שכר טרחתו ואשר מועד פירעונן טרם הגיע.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת השניים תורה לנבחר לכהונת שפיטה מהם התנאים לניתוק היחסים בינו לבין לקוחותיו או שותפיו לשעבר; הוועדה תורה על הסדר שיביא לניתוק היחסים כאמור בהקדם האפשרי ולא יאוחר מתום שנים עשר חודשים מיום השבעת השופט; הוועדה רשאית לקבוע תקופת ניתוק ארוכה משנים עשר חודשים מטעמים מיוחדים שייראו לחבריה.

{{ח:סעיף|38ה|חתימה על ההסדר|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} הסדר ניתוק היחסים שהורתה עליו ועדת השניים ייחתם ביד הנבחר לכהונת שפיטה ויישמר בכספת מנהל בתי המשפט.

{{ח:סעיף|38ו|חיסיון ההסדר|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} תוכן ההסדר יהיה גלוי לנבחר לכהונת שפיטה ולחברי ועדת השניים, ובמקרה שהוגשה כנגד הנבחר לכהונת שפיטה תלונה לוועדה לבחירת שופטים, גם לחברי הוועדה לבחירת שופטים.

{{ח:סעיף|38ז|הסדר – תנאי להשבעה|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} מי שנבחר לכהונת שפיטה לא יוזמן להשבעה אצל נשיא המדינה עד אשר ייערך הסדר ניתוק יחסים כספיים, וייחתם בידו; במקרים חריגים רשאית ועדת השניים לאשר בכתב זימונו של שופט להשבעה אף שטרם חתם על ההסדר.

{{ח:סעיף|38ח|דיווח|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} השופט ידווח למנהל בתי המשפט, אחת לשלושה חודשים, על ביצוע ההסדר; בעניין כספים שיקבל השופט על פי ההסדר לאחר מינויו, ייתן השופט חשבונית שעליה יצוין כי הכספים התקבלו בעד שירותים שנתן טרם מינויו.

{{ח:סעיף|38ט|יידוע|תיקון: תש״ע}}
{{ח:ת}} הכללים {{ח:פנימי|פרק 7 סימן ב|בסימן זה}} יובאו לידיעת כל מי שהוועדה לבחירת שופטים החליטה לבחור בו לכהונת שפיטה.

{{ח:קטע2|פרק 8|פרק שמיני: שופט ואמצעי התקשורת}}

{{ח:סעיף|39|מגעים בין שופט לבין אמצעי התקשורת}}
{{ח:תת|(א)}} שופט אומר דברו בפסקי דין ובהחלטות. על דרך הכלל אין שופט מתראיין ואין הוא מוסר מידע לתקשורת.
{{ח:תת|(ב)}} שופט לא יעביר פסקי דין והחלטות לתקשורת אלא באמצעות דוברות בתי המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} שופט יימנע מהופעה או מריאיון באמצעי התקשורת. הופעה או ריאיון של שופט באמצעי תקשורת – לרבות בעיתונות, ברדיו, בטלוויזיה, באינטרנט, במסיבת עיתונאים ובכל דרך אחרת – תהיה רק באישור מראש מאת נשיא בית המשפט העליון.
{{ח:תת|(ד)}} האמור בכלל זה אינו חל על ביטאונים משפטיים המתפרסמים על ידי מוסדות אקדמיים או על ידי לשכת עורכי הדין, ובלבד שהשופט קיבל תחילה את אישורו של נשיא בית המשפט העליון.

{{ח:סעיף|40|תגובות לאמצעי תקשורת}}
{{ח:תת|(א)}} תגובתו של שופט על דברים שפורסמו עליו או על פסקי דין והחלטות שנתן תהיה באמצעות דוברות בתי המשפט.
{{ח:תת|(ב)}} שופט שעיתונאי פנה אליו לקבלת תגובה יפנה את העיתונאי לדוברות בתי המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} נתבקשה תגובתו של שופט על מידע שהעדר תגובה מיידית עליו עלול לגרום נזק שאינו הפיך, ובפי השופט תגובה חד־משמעית שיש בה כדי להביא את הענין לסיומו, רשאי השופט למסור תגובתו.
{{ח:תת|(ד)}} שופט שמסר תגובתו בנסיבות כמתואר בסעיף קטן (ג), יודיע על כך מיד לדוברות בתי המשפט, והמשך הטיפול יהיה באמצעות הדוברות.
{{ח:תת|(ה)}} אין בהוראות אלה כדי למנוע את נציגות השופטים לעמוד בקשר עם אמצעי התקשורת בענינים הנתונים לטיפולה.

{{ח:קטע2|פרק 9|פרק תשיעי: ועדת אתיקה}}

{{ח:סעיף|41|ועדת אתיקה}}
{{ח:תת|(א)}} נשיא בית המשפט העליון, לאחר התייעצות עם שר המשפטים, ימנה ועדת אתיקה בת שלושה חברים, והם: שופט של בית המשפט העליון, והוא יהיה היושב ראש, ושני שופטים של בתי המשפט האחרים.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת האתיקה תיתן חוות דעת מקדימה בעניני אתיקה של שופטים, לפי פנייה של שופט או רשם שכללים אלה חלים עליו – בענין הנוגע אליו.
{{ח:תת|(ג)}} חבר ועדת האתיקה ימונה לתקופה אחת של שש שנים.
{{ח:תת|(ד)}} ועדת האתיקה תפרסם חוות דעת מקדימה שנתנה, בלא ציון שמו של מי שלגביו ניתנה חוות הדעת ופרטים מזהים אחרים, אלא אם כן החליטה אחרת.
{{ח:תת|(ה)}} ועדת האתיקה תקבע את נוהלי עבודתה וסדרי דיוניה.

{{ח:סעיף|42|כללים קודמים}}
{{ח:ת}} כללים אלה יהיו תחת כללי אתיקה שיפוטית, התשנ״ג–1993.

{{ח:חתימות|י״ג בסיון התשס״ז (30 במאי 2007)}}
* '''דורית ביניש'''
נשיאת בית המשפט העליון
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]