חוק לפיצוי נפגעי גזזת

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק לפיצוי נפגעי גזזת, התשנ״ד–1994}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000788}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ד, 277|חוק לפיצוי נפגעי גזזת|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211510.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 33|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 1997)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211373.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 100|תיקון מס׳ 19 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211642.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 484|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299670.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 73|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611567.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ח}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גזזת“ – מחלת ה־Tinea Capitis‏ ‎(Ringworm Of The Scalp)‎;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הביטוח הלאומי“ – {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המוסד“ – המוסד לביטוח לאומי הפועל מכוח {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר הבריאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת מומחים“ – ועדה שמינה השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדה רפואית“ ו”ועדה רפואית לעררים“ – ועדה שמינה השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טיפול בהקרנה“ – הקרנות שניתנו לאדם, בתקופה שמיום כ״ח בטבת התש״ו (1 בינואר 1946) עד יום י״ב בטבת התשכ״א (31 בדצמבר 1960), לצורך טיפול במחלת הגזזת או לשם מניעתה, על ידי המדינה, הסוכנות היהודית, קופת חולים כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}}, או הסתדרות מדיצינית הדסה, או מטעמם, בין אם ניתנו בישראל ובין אם ניתנו מחוץ לישראל כחלק מההכנות לעליה לישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחלה“ – אחת המחלות המנויות {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נפגע“ – מי שועדת המומחים קבעה שניתן לו טיפול בהקרנה וועדה רפואית או ועדה רפואית לעררים קבעה שלקה במחלה והוא נמצא בישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שאירים“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ילדו של נפגע לרבות ילד חורג וילד מאומץ, שמתקיים בו אחד התנאים האמורים {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 238|בפסקאות (1), (2) או (3) להגדרת ילד שבסעיף 238 לחוק הביטוח הלאומי}};
{{ח:תתת|(2)}} מי שהיה בן זוגו של נפגע בשעה שנפטר ולא נישא לאחר פטירת הנפגע.

{{ח:סעיף|2|פיצוי חד־פעמי|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:תת|(א)}} נפגע שעקב המחלה שבה לקה נקבעו לו אחוזי נכות של 40% או יותר, תשלם לו המדינה פיצוי חד־פעמי כדלקמן:
{{ח:תתת|(1)}} סכום של חמישים אלף שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 1994; החל מינואר 2023, 101,866 ש״ח)}} – אם אחוזי הנכות לא עלו על 74%;
{{ח:תתת|(2)}} סכום של מאה אלף שקלים חדשים {{ח:הערה|(מתואם לשנת 1994; החל מינואר 2023, 203,732 ש״ח)}} – אם אחוזי הנכות הם 75% או יותר.
{{ח:תת|(ב)}} חלה החמרה במצב בריאותו של הנפגע, עקב המחלה שבה לקה לאחר ששולם לו מענק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4}} או פיצוי כאמור בסעיף קטן (א)(1) ונקבעו לו – לענין נפגע ששולם לו מענק – 40% נכות או יותר, ולענין נפגע ששולם לו פיצוי – 75% נכות או יותר, תשלם לו המדינה פיצוי נוסף בסכום השווה להפרש שבין מענק המחושב לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} או פיצוי המחושב לפי סעיף קטן (א)(1), לפי הענין, כפי שיעורו במועד שבו נקבעו לנכה אחוזי הנכות בעקבות ההחמרה, לבין הפיצוי שהנפגע היה זכאי לו אילו שולם לו הפיצוי לראשונה במועד האמור לפי אחוזי הנכות שנקבעו באותו מועד.
{{ח:תת|(ג)}} פיצוי כאמור בסעיף קטן (א) ישולם לנפגע רק אם בתקופה של עשרים וארבעה חודשים שבתכוף לפני הגשת התביעה לפיצוי לא שהה מחוץ לישראל תקופה העולה על שלושה חודשים.
{{ח:תת|(ד)}} סכום הפיצוי כאמור בסעיף קטן (א) יעודכן בתחילת כל חודש, החל בחודש שלאחר יום תחילתו של חוק זה, לפי שיעור עליית המדד; לענין זה, ”שיעור עליית המדד“ – השיעור שבו השתנה המדד מן המדד שפורסם לאחרונה לפני יום תחילתו של חוק זה לעומת המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון.

{{ח:סעיף|3|קיצבה חודשית|תיקון: תשנ״ח, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} בנוסף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}} תשלם המדינה לנפגע, שעקב המחלה שבה לקה נקבעו לו 40% נכות או יותר, קיצבה חודשית כדלקמן:
{{ח:תת|(א)}} נקבעו לנפגע 100% נכות – קיצבה בסכום השווה ל־25.9% מהשכר הממוצע כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 2|בסעיף 2 לחוק הביטוח הלאומי}} (להלן – קיצבה מלאה).
{{ח:תת|(ב)}} נקבעו לנפגע פחות מ־100% נכות – קיצבה בסכום שהיחס שבינו לבין סכום הקיצבה המלאה שווה ליחס שבין אחוזי הנכות שנקבעו לנפגע לבין 100%.

{{ח:סעיף|4|מענק במקום קיצבה}}
{{ח:ת}} נקבעו לנפגע פחות מ־40% נכות ולא פחות מ־5%, תשלם לו המדינה מענק בסכום המתקבל מהכפלת הסכום הבסיסי ב־70; לענין זה, ”סכום בסיסי“ – סכום שהיחס בינו לבין הקיצבה המלאה שווה ליחס שבין אחוזי הנכות שנקבעו לנפגע לבין 100%.

{{ח:סעיף|5|החמרת מצב|תיקון: תשס״ד}}
{{ח:ת}} חלפו 6 חודשים או יותר מהמועד שבו נקבעו לאחרונה אחוזי הנכות של הנפגע ועקב החמרה במצב בריאותו כתוצאה מהמחלה שבה לקה, עלו אחוזי הנכות שנקבעו לו ב־10% או יותר, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} לגבי נפגע ששולם לו מענק לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}} –
{{ח:תתת|(א)}} אם נקבעו לו פחות מ־40% נכות תשלם לו המדינה מענק משלים לפי החישוב האמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4}}, ולענין הסכום הבסיסי יובא בחשבון ההפרש שבין אחוזי הנכות שנקבעו לנפגע לפני תשלום המענק הקודם לבין אחוזי הנכות שנקבעו לו עקב ההחמרה.
{{ח:תתת|(ב)}} אם נקבעו לו יותר מ־40% נכות תשלם לו המדינה קיצבה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}} החל מהחודש שבו הוגשה הבקשה לבדיקה מחדש, ואולם אם טרם חלפו 70 חודשים מהחודש שבו נקבעה הנכות בגינה שולם לו המענק – תשולם לו קיצבה לפי אחוזי הנכות המזכים בקיצבה בניכוי אחוזי הנכות שזיכו במענק, כל עוד לא חלפו 70 החודשים האמורים. לענין זה, ”בקשה לבדיקה מחדש“ – בקשה שהגיש נפגע לועדה רפואית, לפי הוראות חוק זה, לבדיקה מחדש בשל החמרה במצב בריאותו כתוצאה מהמחלה שבה לקה.
{{ח:תת|(2)}} לגבי נפגע שמשתלמת לו קיצבה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} – תשולם הקיצבה לפי אחוזי הנכות שנקבעו לו עקב ההחמרה החל בחודש שבו הוגשה הבקשה לבדיקה מחדש כהגדרתה בפסקה (1)(ב).

{{ח:סעיף|6|הגשת תביעה}}
{{ח:תת|(א)}} תביעה לפיצוי חד־פעמי, לקיצבה או למענק לפי חוק זה תוגש למשרד הבריאות.
{{ח:תת|(ב)}} השר יקבע בתקנות הוראות, כללים, תנאים ומועדים להגשת תביעה לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|7|מכון לאבחון וטיפול בגזזת}}
{{ח:תת|(א)}} השר יקים, במסגרת משרד הבריאות, מכון לאומי למחקר בנושא מחלת הגזזת והטיפול בה ולמעקב אחרי מי שחלה בגזזת וקיבל טיפול בהקרנה (להלן – המכון); תפקידי המכון יהיו בין היתר:
{{ח:תתת|(1)}} איתור, רישום ותיעוד של מי שחלו בגזזת וקיבלו טיפול בהקרנה (להלן – המטופלים);
{{ח:תתת|(2)}} מעקב אחר המטופלים וריכוז המידע על השלכות הטיפול בהקרנה שקיבלו;
{{ח:תתת|(3)}} הקמת מערך לאיבחון מוקדם של מחלות שהמטופלים חשופים להן;
{{ח:תתת|(4)}} פיתוח שיטות לשיקום המטופלים ולטיפול בהם.
{{ח:תת|(ב)}} השר יקבע בתקנות כללים והוראות בכל הנוגע לניהולו של המכון ודרכי פעולתו.

{{ח:סעיף|8|ועדת מומחים}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה ועדת מומחים; חברי הועדה יהיו שופט או שופט בקיצבה שימונה כהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון והוא יהיה יושב ראש הועדה, ושני רופאים בעלי תואר מומחה בתחומים הנוגעים לענין העומד לדיון.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת המומחים תדון בתביעה ותקבע אם לתובע או לאדם שמכוחו מוגשת תביעת שאירים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 10|בסעיף 10}} (להלן – תביעת שאירים), ניתן טיפול בהקרנה.
{{ח:תת|(ג)}} ועדת המומחים לא תהיה קשורה בדיני הראיות וסדרי הדין פרט להוראות וכללים שיקבע שר המשפטים.
{{ח:תת|(ד)}} קביעות ועדת המומחים יהיו מנומקות.
{{ח:תת|(ה)}} ועדת המומחים רשאית לקבוע את סדרי עבודתה ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|9|ועדה רפואית וועדה רפואית לעררים|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה ועדה רפואית שחבריה יהיו שלושה רופאים בעלי תואר מומחה בתחומים הנוגעים לענין העומד לדיון. הועדה הרפואית תדון ותקבע –
{{ח:תתת|(1)}} אם לקה התובע או האדם שמכוחו מוגשת תביעת השאירים במחלה;
{{ח:תתת|(2)}} את אחוזי הנכות של התובע הנובעים מהמחלה שבה לקה; אחוזי הנכות ייקבעו לפי מבחנים ובהתאם לעקרונות שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 118|סעיף 118 לחוק הביטוח הלאומי}}; השר רשאי קבוע בתקנות מבחנים ועקרונות נוספים לענין זה;
{{ח:תתת|(3)}} אם חלה החמרה במצב בריאותו של הנפגע כתוצאה מהמחלה שבה לקה ואת אחוזי הנכות של הנפגע הנובעים מהמחלה;
{{ח:תתת|(4)}} אם מותו של הנפגע נגרם כתוצאה מהמחלה שבה לקה.
{{ח:תת|(ב)}} השר ימנה ועדה רפואית לעררים שחבריה יהיו שלושה רופאים בעלי תואר מומחה בתחומים הנוגעים לענין העומד לדיון.
{{ח:תת|(ג)}} הרואה עצמו נפגע על ידי החלטת הועדה הרפואית רשאי לערור עליה, בתנאים שנקבעו בתקנות, לפני ועדה רפואית לעררים.
{{ח:תת|(ד)}} קביעות הועדה הרפואית והועדה הרפואית לעררים יהיו מנומקות.
{{ח:תת|(ה)}} אופן הרכבתן של הועדה הרפואית והועדה הרפואית לעררים, סמכויותיהן וסדרי עבודתן ייקבעו על ידי השר בתקנות.

{{ח:סעיף|10|מענק לשאירים}}
{{ח:ת}} נפגע שועדה רפואית קבעה כי מחלה גרמה למותו, תשלם המדינה לשאיריו מענק כדלקמן:
{{ח:תת|(1)}} לבן זוג שעמו ילדים – מענק בסכום השווה לקיצבה מלאה כפול 36;
{{ח:תת|(2)}} לבן זוג שאין עמו ילדים – מענק בסכום השווה ל־60% מהסכום האמור בפסקה (1);
{{ח:תת|(3)}} לילדו של נפגע באין בן זוג הזכאי למענק כאמור בפסקאות (1) או (2) – מענק בסכום השווה ל־60% מהסכום האמור בפסקה (1).

{{ח:סעיף|11|תשלומים לפי חוק זה ופיצויים לפי חוק אחר}}
{{ח:ת}} נפגע או שאיר הזכאי לתשלום לפי חוק זה והוא זכאי גם לפיצויים לפי חוק אחר, יחולו עליו הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} לא תוגש תביעה לפי חוק זה אלא אם כן הצהיר התובע בכתב כי אין לו כל תביעה אחרת בשל העילות המנויות בחוק זה;
{{ח:תת|(2)}} הוגשה תביעה לבית משפט בשל אחת מן העילות המנויות בחוק זה לא יהיה זכאי התובע לתשלום על פי חוק זה;
{{ח:תת|(3)}} שולמו לתובע פיצוי, קיצבה או מענק לפי חוק זה, זכאית המדינה לנכות מתשלומים אלה כל תשלום אחר שהיא שילמה לתובע בשל העילות המנויות בחוק זה, לרבות תשלומים ששילמה המדינה לפני תחילתו של חוק זה.

{{ח:סעיף|12|תשלום על ידי המוסד}}
{{ח:תת|(א)}} פיצוי חד־פעמי, קיצבאות ומענקים לפי חוק זה ישולמו באמצעות המוסד; משרד הבריאות יעביר למוסד את החלטות ועדת המומחים והועדה הרפואית או הועדה הרפואית לעררים לצורך ביצוע תשלום הפיצוי החד־פעמי, הקיצבה או המענק, הכל באופן ולפי כללים שייקבעו על ידי המוסד ומשרד הבריאות.
{{ח:תת|(ב)}} אוצר המדינה יעביר למוסד, מדי חודש בחודשו, את כל הכספים הדרושים לו כדי לבצע תשלומים לפי חוק זה לרבות ההוצאות המינהליות הנובעות מביצוע החוק.

{{ח:סעיף|13|תקנות}}
{{ח:תת|(א)}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו בכפוף לאמור בסעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לתקן בצו את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}} ולקבוע בה מחלות נוספות.
{{ח:תת|(ג)}} שר העבודה והרווחה, לאחר התייעצות בשר, יקבע בתקנות הוראות בכל הנוגע לביצוע התפקידים המוטלים על המוסד לפי חוק זה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות לפיצוי נפגעי גזזת (תשלום פיצוי חד פעמי, קיצבה ומענק)|תקנות לפיצוי נפגעי גזזת (תשלום פיצוי חד פעמי, קיצבה ומענק), התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|14|ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} קביעת ועדת המומחים ניתנת לערעור לפני בית דין אזורי לעבודה.
{{ח:תת|(ב)}} החלטת הועדה הרפואית לעררים ניתנת לערעור לפני בית דין אזורי לעבודה בשאלה משפטית בלבד; פסק דינו של בית דין אזורי לעבודה בערעור על ההחלטה, ניתן לערעור לפני בית הדין הארצי לעבודה אם נתקבלה רשות לכך מאת נשיא בית הדין הארצי לעבודה או סגנו, או שופט של בית הדין הארצי שנתמנה לכך על ידי הנשיא.

{{ח:סעיף|15|סמכות בית הדין}}
{{ח:ת}} לבית דין אזורי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה|בחוק בית הדין לעבודה, התשכ״ט–1969}}, תהיה סמכות ייחודית לדון ולפסוק בכל ערעור לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|16|תקנות}}
{{ח:ת}} שר המשפטים בהתייעצות עם השר, רשאי לקבוע בתקנות מועדים להגשת ערעורים לפני בית הדין לעבודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיפים 14}} {{ח:פנימי|סעיף 15|ו־15}}.

{{ח:סעיף|17|סייג לזכאות}}
{{ח:ת}} תשלומים לפי חוק זה ישולמו למי שהוא תושב ישראל לענין {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}} וכל עוד הוא תושב כאמור.

{{ח:סעיף|18|הוראות מיוחדות}}
{{ח:תת|(א)}} תשלומים המשתלמים לפי חוק זה לא ייחשבו כהכנסה –
{{ח:תתת|(1)}} לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}, או לענין תשלומי חובה או היטלים אחרים;
{{ח:תתת|(2)}} לענין גימלאות לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}.
{{ח:תת|(ב)}} תשלום המשולם לפי חוק זה אינו ניתן להעברה, לערבות או לעיקול בכל דרך שהיא אלא לשם תשלום מזונות לפי פסק דין של בית דין מוסמך.

{{ח:סעיף|19|תחולת הוראות {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי}}|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 297א|סעיפים 297א}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 297ב|297ב}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 298|298}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 302|302}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 304|304}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 308|308}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 311|311}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 315|315}}, {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 324|324}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 327|ו־327 לחוק הביטוח הלאומי}} יחולו על תביעה לפי חוק זה, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|20|תחילה ותחולה}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתו של חוק זה ביום כ״ט בטבת התשנ״ה (1 בינואר 1995) (להלן – יום התחילה).
{{ח:תת|(ב)}} לא יינתן תשלום לפי חוק זה, למעט מענק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 10|בסעיף 10}}, בשל תקופה שקדמה ליום התחילה.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 1|סעיפים 1}} {{ח:פנימי|סעיף 13|ו־13}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} המחלות כדלקמן כהגדרתן ב־I.C.D.9 CM.
{{ח:תת|א.}} כל שאת ממאירה ראשונית באזור הראש והצואר –
{{ח:תתת|1.}} גידולי מוח (Glioma, Meningioma, Nerve Sheath Tu. & Other);
{{ח:תתת|2.}} גידולי גולגולת;
{{ח:תתת|3.}} גידולים בבלוטות הרוק;
{{ח:תתת|4.}} גידולי בלוטת התריס;
{{ח:תתת|5.}} גידולי עור כגון: מלנומה באזור ראש צואר בלבד.
{{ח:תת|ב.}} גידולי מוח שפירים.
{{ח:תת|ג.}} סרטן הדם (Leukemia).

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} חוסר שיעור באזורי הצטלקות בעור הקרקפת.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ז באב התשנ״ד (25 ביולי 1994).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''אפרים סנה'''
שר הבריאות
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]