חוק הסכמים קיבוציים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הסכמים קיבוציים, תשי״ז–1957}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000459}} {{ח:תיבה|ס״ח תשי״ז, 63|חוק הסכמים קיבוציים|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208274.pdf}}, {{ח:תיבה|86|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_ec_317350.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ה, 122|הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208275.pdf}}, {{ח:תיבה|223|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208276.pdf}}, {{ח:תיבה|245|הוראת שעה מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208277.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 138|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208278.pdf}}, {{ח:תיבה|182|הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208280.pdf}}, {{ח:תיבה|264|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208279.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 173|הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208281.pdf}}, {{ח:תיבה|277|הוראת שעה מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_208282.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ג, 62|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_208283.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 242|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210511.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 123|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300334.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 243|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301061.pdf}}, {{ח:תיבה|316|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301062.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 603|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 152|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}, {{ח:תיבה|564|תיקון מס׳ 11 – הוראת שעה – חרבות ברזל (הוראות מיוחדות לעניין הרחבת הסכם קיבוצי כללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4178294.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 6|תיקון מס׳ 11 – הוראת שעה – חרבות ברזל (הוראות מיוחדות לעניין הרחבת הסכם קיבוצי כללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5106954.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרת הסכם קיבוצי|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי הוא הסכם בין מעסיק או ארגון מעבידים לבין ארגון עובדים שנעשה והוגש לרישום לפי חוק זה, בעניני קבלת אדם לעבודה או סיום עבודתו, תנאי עבודה, יחסי עבודה, זכויות וחובות של הארגונים בעלי ההסכם, או בחלק מענינים אלה.

{{ח:סעיף|2|סוגי הסכמים קיבוציים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} שני סוגים בהסכמים קיבוציים:
{{ח:תת|(1)}} הסכם קיבוצי מיוחד – למפעל מסויים או למעסיק מסויים – בין מעסיק או ארגון מעבידים המייצג את המעסיק לבין ארגון העובדים היציג של העובדים שעליהם יחול ההסכם;
{{ח:תת|(2)}} הסכם קיבוצי כללי – לכל שטח המדינה או לחלק ממנה, לענפי עבודה מסויימים או לכל ענפי העבודה כשההסכם הוא בין ארגון העובדים היציג שבענף העבודה או בשטח הנדון לבין ארגון מעבידים שבהם, הכל לפי הענין.

{{ח:סעיף|3|ארגון יציג לגבי הסכם קיבוצי מיוחד}}
{{ח:ת}} ארגון יציג של עובדים לענין הסכם קיבוצי מיוחד הוא ארגון העובדים שעם חבריו נמנה המספר הגדול ביותר של עובדים מאורגנים שעליהם יחול ההסכם, או שהוא מייצגם לענין אותו הסכם, ובלבד שמספר זה אינו פחות משליש כלל העובדים שעליהם יחול ההסכם.

{{ח:סעיף|4|ארגון יציג לענין הסכם קיבוצי כללי}}
{{ח:ת}} ארגון יציג של עובדים לענין הסכם קיבוצי כללי הוא ארגון עובדים שעם חבריו נמנה המספר הגדול ביותר של עובדים מאורגנים שעליהם יחול ההסכם.

{{ח:סעיף|5|שינוי ביציגות אינו פוגע בהסכם}}
{{ח:ת}} נעשה הסכם קיבוצי, יראוהו כבר־תוקף אף אם תוך תקופת תקפו איבד ארגון עובדים את התכונות העושות אותו ארגון יציג לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|הסעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 4|או 4}}.

{{ח:סעיף|6|סתימת טענת כשרות לאחר חתימה}}
{{ח:ת}} טענה שארגון עובדים בעל הסכם קיבוצי לא היה בשעת עשייתו של ההסכם ארגון עובדים יציג לענין אותו הסכם לא תישמע אלא מטעם ארגון עובדים אחר.

{{ח:סעיף|7|הסכם קיבוצי חייב בכתב}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי יהיה בכתב והוא הדין לכל שינוי בו או להארכתו.

{{ח:סעיף|8|הסכם קיבוצי בדרך הצטרפות}}
{{ח:ת}} מותר לעשות הסכם קיבוצי מיוחד גם בדרכים אלה:
{{ח:תת|(1)}} חתימה על כתב הצטרפות לכללים שהוסכם עליהם בין ארגון עובדים ובין ארגון מעבידים בענינים העשויים להיות נושא להסכם קיבוצי;
{{ח:תת|(2)}} חתימה על כתב הצטרפות להסכם קיבוצי מיוחד קיים.

{{ח:סעיף|9|פטור ממס בולים}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי, וכן הסכם המשנה או המאריך הסכם קיבוצי, פטורים ממס בולים.

{{ח:סעיף|10|רישום|תיקון: תשל״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} תוך חדשיים מתאריך החתימה יוגש, באופן שנקבע בתקנות, לשר העבודה, או למי שנתמנה לכך על־ידיו, העתק של כל הסכם קיבוצי, של כללים מוסכמים וכתב הצטרפות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 8|בסעיף 8}}, לשם רישום; הוא הדין לגבי כתב שינוי, ביטול או הארכה של המסמכים האמורים.
{{ח:תת|(ב)}} החובה להגיש מסמך בר־רישום כאמור בסעיף קטן (א) תחול על כל אחד מהצדדים לו; הגישו אחד מהם – פטורים האחרים.
{{ח:תת|(ג)}} הממונה הראשי על יחסי עבודה לפי {{ח:חיצוני|חוק יישוב סכסוכי עבודה|חוק יישוב סכסוכי עבודה, תשי״ז–1957}}, רשאי להאריך את המועד האמור בסעיף קטן (א) או {{ח:פנימי|סעיף 10ב|בסעיף 10ב(א)}} אם מצא שהדבר מוצדק בנסיבות הענין.
{{ח:תת|(ד)}} שר העבודה יפרסם, בדרך שתיקבע בתקנות, הודעה על דבר הגשת מסמך בר־רישום כאמור לרישום.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסכמים קיבוציים (רישום)|תקנות הסכמים קיבוציים (רישום), תשי״ז–1957}}.}}

{{ח:סעיף|10א|עיון|תיקון: תשל״ה, תשל״ו־2}}
{{ח:ת}} כל אדם רשאי לעיין בהסכם קיבוצי שנרשם לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} או בהסדר שנמסרה עליו הודעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 10ב|בסעיף 10ב}}.

{{ח:סעיף|10ב|חובת הודעה|תיקון: תשל״ו־2, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מעסיק בשירות ציבורי המעסיק מאה עובדים או יותר חייב להודיע לשר העבודה או למי שהוא מינה לכך על כל הסדר בכתב שאינו מסמך בר־רישום לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, שענינו שכר עבודה או תנאים סוציאליים של כל עובדיו או סוג מהם, תוך חדשיים מיום חתימת ההסדר.
{{ח:תת|(ב)}} שר העבודה רשאי לפטור בצו, באישור ועדת העבודה של הכנסת, בתנאים או בלא תנאים, מעסיק או סוג מעסיקים מתחולת הוראות סעיף קטן (א), בין בדרך כלל ובין לגבי הסדר מסויים או סוג הסדרים.
{{ח:תת|(ג)}} ”שירות ציבורי“, לענין סעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} גוף מבוקר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק מבקר המדינה#סעיף 9|בפסקאות (1) עד (5) לסעיף 9 לחוק מבקר המדינה, תשי״ח–1958 [נוסח משולב]}};
{{ח:תתת|(2)}} תאגיד שהוקם או שהוכר בחוק שנתייחד לו;
{{ח:תתת|(3)}} תאגיד שניהול עסקיו נתון לפיקוח או לביקורת על פי חוק שנתייחד לעסקים מהסוג שהוא מנהל.
{{ח:תת|(ד)}} שר העבודה יקבע בתקנות לענין ההודעה האמורה בסעיף קטן (א) את דרכי מסירתה, הפרטים שיש לכלול בה והמסמכים שיש לצרף אליה.
{{ח:תת|(ה)}} המפר הוראה מהוראות סעיף זה או צו לפיו, דינו – קנס 10,000 לירות.
{{ח:תת|(ו)}} בעבירה לפי סעיף קטן (ה) יהא אחראי גם מי שבתוקף תפקידו כמנהל או כעובד בכיר היה אחראי למילוי הוראות סעיף זה או צו לפיו, ובאין מנהל או עובד בכיר כאמור – מי שחתם על ההסדר בשם השירות הציבורי, והכל – זולת אם הוכיח שנקט אמצעים סבירים למניעת העבירה או שהעבירה נעברה עקב גורם שאינו בשליטתו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסכמים קיבוציים (הודעה על הסדר בכתב שאינו מסמך בר-רישום)|תקנות הסכמים קיבוציים (הודעה על הסדר בכתב שאינו מסמך בר־רישום), תשל״ז–1977}}.}}

{{ח:סעיף|11|תחילתו של הסכם}}
{{ח:ת}} תחילתו של הסכם קיבוצי היא מהיום שנקבע לכך בהסכם, ובאין תאריך קבוע – מיום חתימתו.

{{ח:סעיף|12|הסכם לתקופה מסויימת והסכם לתקופה בלתי מסויימת}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי יכול שיהיה לתקופה מסויימת הקבועה בו או לתקופה בלתי מסויימת או מקצתו כך ומקצתו כך.

{{ח:סעיף|13|תקופת תקפו של הסכם קיבוצי לתקופה מסויימת}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי לתקופה מסויימת שתמה תקופת תקפו, ואחד מבעלי ההסכם לא הודיע לצד השני במועד הנכון ובכתב על גמר תקפו, יוסיף להיות בר־תוקף בתורת הסכם קיבוצי לתקופה בלתי מסויימת; המועד להודעת גמר הוא כקבוע בהסכם, ובאין קביעה בהסכם – שני חדשים לפחות לפני תום תקפו של ההסכם.

{{ח:סעיף|14|תקופת תקפו של הסכם קיבוצי לתקופה בלתי מסויימת}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי לתקופה בלתי מסויימת, רשאי כל צד לבטלו במתן הודעה מוקדמת על כך לצד השני במועד הקבוע לכך בהסכם, ואם אין קביעה בהסכם, שני חדשים לפחות לפני יום הביטול, ואולם תקפו של הסכם קיבוצי שנעשה לכתחילה לתקופה בלתי מסויימת הוא לפחות שנה אחת.

{{ח:סעיף|15|היקפו של הסכם קיבוצי מיוחד|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי מיוחד חל על –
{{ח:תת|(1)}} בעלי ההסכם;
{{ח:תת|(2)}} המעסיקים המיוצגים, לענין אותו הסכם, על ידי ארגון מעבידים שהוא בעל ההסכם;
{{ח:תת|(3)}} כל העובדים מהסוגים הכלולים בהסכם, המועסקים על ידי מעסיק שהוא בעל ההסכם או שהוא מיוצג כאמור בפסקה (2), במקצועות או בתפקידים הכלולים בהסכם.

{{ח:סעיף|16|היקפו של הסכם קיבוצי כללי|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} הסכם קיבוצי כללי חל על –
{{ח:תת|(1)}} בעלי ההסכם;
{{ח:תת|(2)}} המעבידים {{ח:הערה|(קרי: המעסיקים)}}, בענפים או בשטח הכלולים בהסכם, שהיו בעת חתימת ההסכם חברים בארגון המעבידים שהוא בעל ההסכם, או שנעשו לחברים תוך תקופת תקפו של ההסכם, חוץ מחברים שהוצאו מכלל ההסכם במפורש;
{{ח:תת|(3)}} כל העובדים מהסוגים הכלולים בהסכם המועסקים, על ידי מעסיק כאמור בפסקה (2), במקצועות או בתפקידים הכלולים בהסכם.

{{ח:סעיף|17|הוכחת חברות בארגון}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}} יהא אישור של ארגון עובדים או מעבידים בכתב, כי פלוני הוא חבר בו, או שהיה חבר בו בזמן פלוני, הוכחה מספקת לחברותו.

{{ח:סעיף|18|שינוי מעסיקים|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} עבר מפעל מיד ליד או חולק או מוזג, יראו את המעסיק החדש כמעסיק שעליו חל ההסכם הקיבוצי.

{{ח:סעיף|19|זכויות וחובות של עובד ומעסיק|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} הוראות שבהסכם קיבוצי בדבר תנאי עבודה, סיום עבודה, וחובות אישיות המוטלות לפי אותן הוראות על עובד ומעסיק וזכויות המוקנות להם (להלן – הוראות אישיות), יראו אותן כחוזה עבודה בין כל מעסיק וכל עובד שעליהם חל ההסכם, ותקפן אף לאחר פקיעת תקפו של ההסכם הקיבוצי, כל עוד לא שונו או לא בוטלו כדין; השתתפות בשביתה לא יראו כהפרת חובה אישית.

{{ח:סעיף|20|איסור לוותר על זכויות}}
{{ח:ת}} זכויות המוקנות לעובד בהוראות אישיות שבהסכם קיבוצי אינן ניתנות לויתור.

{{ח:סעיף|21|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} זכויות עובד הקבועות בחוק יכול הסכם קיבוצי להוסיף עליהן אך לא לגרוע מהן.

{{ח:סעיף|22|חוזה עבודה והסכם קיבוצי}}
{{ח:ת}} הוראה בחוזה עבודה שהיא שונה מהוראה אישית שבהסכם קיבוצי החל על בעלי החוזה – ההוראה שבהסכם הקיבוצי עדיפה; היה השינוי לטובת העובד, עדיפה ההוראה בחוזה העבודה, אם אין בהסכם הקיבוצי דבר המונע במפורש אותו שינוי.

{{ח:סעיף|23|סתירה בין הסכמים}}
{{ח:ת}} היו חלים על עובד יותר מהסכם קיבוצי אחד, הולכים אחר הוראה שהיא לטובת העובד.

{{ח:סעיף|24|פיצויים}}
{{ח:ת}} על אף. כל דין לא יהיה ארגון עובדים או ארגון מעבידים חייב בפיצויים על הפרת חובותיו לפי הסכם קיבוצי, אלא במידה שהתחייב בהם במפורש בהסכם קיבוצי כללי.

{{ח:סעיף|25|הסמכות להרחיב הסכם קיבוצי|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:ת}} שר העבודה רשאי, ביזמתו הוא או לפי בקשת בעל הסכם קיבוצי כללי, להרחיב, בצו, היקף תחולתה של כל הוראה שבהסכם קיבוצי כללי (להלן – צו הרחבה), אם לדעתו נכון לעשות כן בשים לב למספר העובדים והמעסיקים, שעליהם חל ההסכם הקיבוצי הנדון, ולמשקלו של ההסכם בהסדר יחסי העבודה ובקביעת התנאים בשוק העבודה; השר רשאי לעשות כך בין שההסכם תקף ובין שהותנה תקפו במתן צו הרחבה.

{{ח:סעיף|26|הנוהל במתן צו|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:ת}} לא יתן שר העבודה צו הרחבה אלא אם פרסם חודש קודם לכן ברשומות ובכל דרך נוספת הנראית לו, הודעה בכתב על כוונתו לעשות כן, ומשנתפרסמה – רשאי כל מעונין לערור על מתן הצו לפני השר בדרך שתיקבע בתקנות; לא יפרסם שר העבודה הודעה כאמור אלא לאחר שהתייעץ בארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ובארגונים ארציים יציגים של מעבידים שלדעת השר הם נוגעים בדבר.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסכמים קיבוציים (הנוהל במתן צו הרחבה)|תקנות הסכמים קיבוציים (הנוהל במתן צו הרחבה), תשל״ה–1975}}.}}

{{ח:סעיף|26א|הוראות מיוחדות לעניין הרחבת הסכם קיבוצי כללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה – הוראת שעה – חרבות ברזל|תיקון: תשפ״ד־2, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 29.2.2024 עד יום 28.1.2026):}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ההכרזה על מצב מיוחד בעורף“ – ההכרזה על מצב מיוחד בעורף כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}, מיום כ״ב בתשרי התשפ״ד (7 באוקטובר 2023);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הסכם קיבוצי כללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה“ – הסכם קיבוצי כללי שהעניינים המוסדרים בו, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}}, נובעים בעיקרם מפעולות האיבה או פעולות המלחמה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פעולות האיבה או פעולות המלחמה“ – פעולות האיבה או פעולות המלחמה שאירעו בתקופה שמיום ההכרזה על מצב מיוחד בעורף עד תום תקופת תוקפה של ההכרזה האמורה או עד תום הפעולות הצבאיות המשמעותיות, לפי המאוחר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הפעולות הצבאיות המשמעותיות“ – הפעולות הצבאיות המשמעותיות שעליהן החליטה ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: הממשלה#סעיף 40|סעיף 40 לחוק־יסוד: הממשלה}}, והודיעה לגביהן לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת ביום כ״ג בתשרי התשפ״ד (8 באוקטובר 2023).
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בהוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיפים 26}} {{ח:פנימי|סעיף 34|ו־34}}, שוכנע שר העבודה כי הסכם קיבוצי כללי הוא הסכם קיבוצי כללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה ויש דחיפות לתת צו הרחבה לגביו, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הודעת שר העבודה על כוונתו לתת צו הרחבה לגבי ההסכם (בסעיף זה – הודעה) תפורסם ברשומות; בהודעה יצוין כי ההסכם הוא הסכם קיבוצי כללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה, וכי שר העבודה שוכנע כי יש דחיפות להרחיב את היקף תחולתו, וכן יצוין המועד האחרון להגשת ערר על מתן צו ההרחבה כאמור בפסקה (2);
{{ח:תתת|(2)}} ערר כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 26|בסעיף 26}} על מתן צו ההרחבה יוגש לשר העבודה באופן מקוון לא יאוחר מארבעה ימים מיום פרסום ההודעה של שר העבודה לפי פסקה (1) ברשומות או במועד מאוחר יותר שציין שר העבודה בהודעה;
{{ח:תתת|(3)}} שר העבודה רשאי לתת את צו ההרחבה אף אם טרם חלף חודש מיום פרסום ההודעה ברשומות, ובלבד שחלפו שבעה ימים לפחות מהיום האמור.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בהוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיפים 10}} {{ח:פנימי|סעיף 34|ו־34}} לעניין הגשת הסכם קיבוצי לרישום, פורסמה הודעה של שר העבודה על כוונתו לתת צו הרחבה לפי סעיף קטן (ב)(1), יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} טענת כשרות של ארגון עובדים לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, הנוגעת להסכם הקיבוצי הכללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה, תוגש לא יאוחר מהמועד להגשת ערר לפי סעיף קטן (ב)(2) ותוכרע לפני מתן צו הרחבה כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} רישום ההסכם הקיבוצי הכללי שנעשה בשל פעולות האיבה או פעולות המלחמה ייעשה במועד שלא יאוחר מהמועד שבו ניתן צו הרחבה לגביו, אם ניתן.

{{ח:סעיף|27|תנאים למתן צו הרחבה|תיקון: תשל״ה, תשע״ד}}
{{ח:ת}} לא יתן שר העבודה צו הרחבה אלא אם קויימו תנאים אלה:
{{ח:תת|(1)}} הוראות ההסכם הקיבוצי הנדון שהן נושא לצו ההרחבה אינן פוגעות בזכות אדם לעבודה עקב חברותו או אי־חברותו בארגון עובדים;
{{ח:תת|(2)}} ההוראות בהסכם הקיבוצי שהן נושא לצו ההרחבה אינן בסתירה לאמנת עבודה בינלאומית שישראל אישרה אותה;
{{ח:תת|(3)}} המועצה ליחסי עבודה הפועלת מכוח {{ח:חיצוני|חוק יישוב סכסוכי עבודה|חוק יישוב סכסוכי עבודה, תשי״ז–1957}} (להלן – המועצה), דנה בענין וחוות דעתה הובאה לפני שר העבודה, המועצה רשאית לאצול סמכותה לפי פסקה זו לועדה מבין חבריה ובה נציגי עובדים ונציגי מעסיקים שווה בשווה.
{{ח:תת|(4)}} שר העבודה החליט בערר שהוגש לפי {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26}}.

{{ח:סעיף|28|צו הרחבה|תיקון: תשל״ה, תשמ״ג, תשמ״ו, תשע״ד, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} צו הרחבה יפורסם ברשומות ויפורטו בו ההוראות שהורחבו וסוגי העובדים והמעסיקים שעליהם חל הצו.
{{ח:תת|(ב)}} בצו הרחבה אפשר לקבוע כי תחילתו – לגבי הוראות כמפורט להלן – תקדם לתאריך פרסומו עד ליום תחילתן של הוראות ההסכם שהורחבו בו:
{{ח:תתת|(1)}} הוראה של הסכם קיבוצי כללי שענינה אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} תוספת יוקר;
{{ח:תתתת|(ב)}} פיצוי בעד התייקרות;
{{ח:תתתת|(ג)}} שכר מינימום.
{{ח:תתת|(2)}} הוראה של הסכם קיבוצי כללי החל על כמה ענפים, שלדעת שר העבודה והרווחה יש הצדקה לקבוע שתחילתה תהיה למפרע, בשים לב למספר בעלי ההסכם ולאופיה של ההוראה.
{{ח:תת|(ג)}} פורסם צו הרחבה עם תחילה למפרע כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי המעסיק לשלם את ההפרשים הנובעים מהתחילה למפרע של הצו, בשיעורים חדשיים שווים ורצופים שמספרם כמספר החדשים שחלפו מיום תחילת הצו ועד יום פרסומו, ולענין זה יראו חלק מחודש כחודש שלם, השיעור החדשי הראשון ישולם במועד שבו יש לשלם את שכר העבודה בעד החודש שבו פורסם הצו האמור, או כעבור עשרה ימים מיום פרסומו, לפי המאוחר; כל שיעור חדשי שלאחריו ישולם במועד שבו יש לשלם את שכר העבודה בעד אותו חודש; כל שיעור כאמור וכן ריבית שקלית כאמור בסעיף קטן (ד), שלא שולמו עד היום התשיעי שלאחר המועד שבו יש לשלמו כאמור, יראו כשכר מולן כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הגנת השכר|בחוק הגנת השכר, התשי״ח–1958}}.
{{ח:תת|(ד)}} להפרשים הנובעים מהתחילה למפרע של הוראה כאמור בסעיף קטן (ב) תתווסף ריבית שקלית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, לגבי התקופה שמיום תחילתו של צו ההרחבה עד היום שבו שולמו ההפרשים או שבו יש לשלמם לפי סעיף קטן (ג), לפי המוקדם, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|החוק האמור}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים; סעיף קטן זה לא יחול לגבי הפרשים שעל פי הוראות ההסכם הקיבוצי שהורחבו, יש לשלמם למפרע ללא הפרשי הצמדה או ריבית, לפי הענין.

{{ח:סעיף|29|חזקת תוקף}}
{{ח:ת}} פורסם צו הרחבה כאמור אין עוררים על תקפו.

{{ח:סעיף|30|פעולת צו הרחבה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן צו הרחבה, יהיו הוראות ההסכם הקיבוצי שהורחבו בצו חלות על כל העובדים ועל כל המעסיקים, שעליהם חל הצו, ויראו אותן כחלק מחוזה עבודה שבין אותם עובדים לבין אותם מעסיקים.
{{ח:תת|(ב)}} אין הוראות סעיף קטן (א) גורעות מזכותו של עובד על פי הוראה בחוזה עבודה או בהסכם קיבוצי המעניקה תנאים טובים יותר.

{{ח:סעיף|31|בטילותו של צו הרחבה}}
{{ח:ת}} תם תקפו של הסכם קיבוצי, שעל הוראותיו ניתן צו הרחבה, בטל צו ההרחבה והודעה על כך תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|32|ביטולו של צו הרחבה}}
{{ח:ת}} ראה שר העבודה שהנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25}} אינן קיימות עוד, רשאי הוא לאחר התייעצות במועצה וכן בארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ובארגונים ארציים יציגים של מעבידים שלדעת השר נוגעים בדבר, לבטל את צו ההרחבה והודעה על הביטול ועל תאריכו תפורסם ברשומות, ובלבד שתאריך הביטול לא יקדם לתאריך הפרסום.

{{ח:סעיף|33|המשך תקפן של הוראות אישיות}}
{{ח:ת}} בטל צו הרחבה מכוח {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}} או בוטל מכוח {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32}}, מוסיפות ההוראות האישיות של ההסכם הקיבוצי שהורחבו בצו לעמוד בתקפן כחלק מחוזי העבודה שהיו קיימים בהיות הצו בתקפו, כל עוד לא שונו או לא בוטלו בחוזי עבודה חדשים.

{{ח:סעיף|33א|ועדת פיקוח|תיקון: תשי״ז}}
{{ח:ת}} לענין כל הסכם קיבוצי כללי שניתן לגביו צו הרחבה רשאי שר העבודה למנות ועדת פיקוח של שלושה:
{{ח:תת|(1)}} נציג שר העבודה, והוא יהיה יושב ראש;
{{ח:תת|(2)}} חבר שהמליץ עליו ארגון העובדים החתום על ההסכם הקיבוצי שהורחב;
{{ח:תת|(3)}} חבר שהמליץ עליו ארגון המעבידים החתום על ההסכם האמור.

{{ח:סעיף|33ב|רישום ופרסום|תיקון: תשי״ז}}
{{ח:ת}} ועדת פיקוח תנהל רישום של המפעלים שעליהם חל צו ההרחבה ותפרסם את רשימת המפעלים בדרך שיורה שר העבודה.

{{ח:סעיף|33ג|תחולת צו הרחבה על מפעל ופיקוח על ביצועו|תיקון: תשי״ז}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהסמיכו שר העבודה להיות מפקח רשאי לדרוש מכל מפעל מידע כדי לברר אם חל על המפעל צו הרחבה ואם מתקיימות הוראות הצו במפעל, וכן רשאי הוא, לאותה מטרה, ולאחר מתן הודעה מוקדמת, להיכנס לכל מפעל, לחקור את בעליו, מנהליו ואת העובדים בו ולבדוק את ספרי המפעל ומסמכיו הנוגעים לעובדים במפעל.
{{ח:תת|(ב)}} לא יגלה מפקח כל דבר שהגיע לידיעתו בתוקף תפקידו לפי סעיף קטן (א) אלא תוך מילוי חובה המוטלת עליו לפי דין.

{{ח:סעיף|33ד|סמכות בית הדין|תיקון: תשי״ז, תשע״ד}}
{{ח:ת}} לבית הדין האזורי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה|בחוק בית הדין לעבודה, תשכ״ט–1969}} (להלן – בית הדין), הסמכות היחודית לפסוק אם חל צו הרחבה על מפעל וכן בתובענה של עובד, מעסיק או מפקח בכל ענין הנובע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 33ב|סעיפים 33ב}} {{ח:פנימי|סעיף 33ג|ו־33ג}}.

{{ח:סעיף|33ה|הוראות בדבר הליכים ליישוב חילוקי דעות|תיקון: תשי״ז, תשע״ד}}
{{ח:ת}} נקבעו בהסכם קיבוצי שניתן לגביו צו הרחבה הליכים ליישוב חילוקי דעות, רשאי שר העבודה לקבוע לגבי ההוראות שהורחבו, כולן או מקצתן, כי לענין המפעלים שעליהם חל הצו –
{{ח:תת|(1)}} ועדת הפיקוח תשמש כגוף ליישוב חילוקי דעות כאמור במקום גוף שנקבע בהסכם הקיבוצי, וכי יחולו הליכים שונים מההליכים שנקבעו בהסכם הקיבוצי;
{{ח:תת|(2)}} זכות או חובה של עובד או מעסיק, אשר לפי הוראה שהורחבה היא מותנית בהסכמת ארגון עובדים או ארגון מעבידים, תהא מותנית בהסכמת המעסיק או ועד העובדים במקום העבודה, לפי הענין, ואם לא היה במקום העבודה ועד עובדים – בהסכמה בין העובד והמעסיק.

{{ח:סעיף|33ו|סמכויות ועדת פיקוח|תיקון: תשי״ז}}
{{ח:ת}} סמכויותיה של ועדת פיקוח לענין יישוב חילוקי דעות, סדרי הדין בפניה ודין החלטתה יהיו כשל הגוף שהיא באה להחליף כאמור {{ח:פנימי|סעיף 33ה|בסעיף 33ה}}, ואם החליפה מספר גופים כאמור – כשל הגוף הפוסק אחרון ביניהם, והכל בשינויים המחוייבים.

{{ח:סעיף|33ז|דמי טיפול ארגוני־מקצועי לארגון מעבידים|תיקון: תשי״ז, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} שר העבודה רשאי לקבוע בתקנות, באישור ועדת העבודה של הכנסת, הוראות בדבר חובת מעסיק שחל עליו צו הרחבה לשלם דמי טיפול ארגוני־מקצועי לארגון המעבידים שהוא צד להסכם הקיבוצי שהורחב, הכל בשיעור ובתנאים שנקבעו כאמור; התקנות יכול שיחולו לגבי סוגי מעסיקים, ענפי עבודה, ענפי משק, אזורים גיאוגרפיים או מעסיקים מסויימים, למעט מפעל או מעסיק שהוא חבר בארגון של מפעלים או מעסיקים אשר נקבע בתקנות כאמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות הסכמים קיבוציים (תשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון מעבידים)|תקנות הסכמים קיבוציים (תשלום דמי טיפול ארגוני־מקצועי לארגון מעבידים), תשל״ז–1977}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} לבית הדין הסמכות היחודית לפסוק בחילוקי דעות הנובעים מהוראות סעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|33ח|הזכות לפעילות או לחברות בועד עובדים או בארגון עובדים|תיקון: תשס״א}}
{{ח:ת}} לכל עובד הזכות לפעול למען התארגנות עובדים בועד עובדים ובארגון עובדים, להיות חבר בועד עובדים ובארגון עובדים ולפעול במסגרתם.

{{ח:סעיף|33ח1|התארגנות ראשונית – חובת ניהול משא ומתן עם ארגון עובדים יציג|תיקון: תשס״ט־2, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מעסיק חייב לנהל משא ומתן בענינים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}}, עם ארגון עובדים יציג לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, בהתארגנות ראשונית אצלו; אין באמור בהוראות סעיף זה כדי לחייב מעסיק לחתום על הסכם קיבוצי עם ארגון עובדים בהתארגנות ראשונית.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”התארגנות ראשונית“ – התארגנות של ארגון עובדים שהפך ליציג לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, אצל המעסיק.

{{ח:סעיף|33ט|איסור מניעת כניסה|תיקון: תשס״א, תשע״ד}}
{{ח:ת}} מעסיק לא ימנע מנציג של ארגון עובדים להיכנס למקום עבודה שבו מועסק עובד, לשם קידום הזכות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 33ח|בסעיף 33ח}} ולשם קידום עניני עובדים, וזאת בהתחשב בצורכי העבודה ובצנעת הפרט.

{{ח:סעיף|33י|איסור פגיעה בעובד לענין חברות או פעילות בועד עובדים או בארגון עובדים|תיקון: תשס״א, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מעסיק לא יפטר עובד, לא ירע תנאי עבודה של עובד, ולא יימנע מקבלה של אדם לעבודה, בשל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חברותו או פעילותו בארגון עובדים;
{{ח:תתת|(2)}} פעילותו לצורך הקמה של ארגון עובדים;
{{ח:תתת|(3)}} הימנעותו מהיותו חבר בארגון עובדים או הפסקת חברותו בארגון עובדים:
{{ח:תתת|(4)}} חברותו בועד עובדים או פעילותו בועד עובדים הפועל במסגרת ארגון עובדים: לענין זה, יראו ועד עובדים כפועל במסגרת ארגון עובדים אם יושב ראש ארגון העובדים או מי מטעמו נתן הודעה בכתב המאשרת זאת:
{{ח:תתת|(5)}} פעילותו לצורך הקמה של ועד עובדים.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה, ”תנאי עבודה“ – לרבות קידום בעבודה, הכשרה או השתלמות מקצועית, פיצויי פיטורים, הטבות ותשלומים הניתנים לעובד בקשר לפרישה מעבודה.

{{ח:סעיף|33יא|סמכויות שיפוט ותרופות|תיקון: תשס״א, תשס״ט, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לבית דין אזורי לעבודה תהא סמכות ייחודית לדון בהליך אזרחי בשל הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33ט|סעיפים 33ט}} {{ח:פנימי|סעיף 33י|ו־33י}} והוא רשאי –
{{ח:תתת|(1)}} ליתן צו מניעה או צו עשה; הוראת פסקה זו כוחה יפה על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה)#סעיף 3|בסעיף 3(2) לחוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), התשל״א–1970}};
{{ח:תתת|(2)}} לפסוק פיצויים, אף אם לא נגרם נזק של ממון, בשיעור שייראה לו בנסיבות הענין.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} מצא בית דין אזורי לעבודה כי מעסיק הפר את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33ט|סעיפים 33ט}} {{ח:פנימי|סעיף 33י|או 33י}}, רשאי הוא לחייב את המפר בתשלום פיצויים שאינם תלויים בנזק (בסעיף זה – פיצויים לדוגמה), בסכום שלא יעלה על 50,000 שקלים חדשים; ואולם רשאי בית הדין לפסוק, בשל הפרה כאמור, פיצויים לדוגמה בסכום העולה על 50,000 שקלים חדשים ובלבד שלא יעלה על 200,000 שקלים חדשים, בהתחשב בחומרת ההפרה או נסיבותיה.
{{ח:תתת|(2)}} אין בהוראות פסקה (2) כדי לגרוע מזכותו של עובד לפיצויים או לכל סעד אחר לפי כל דין, בשל אותה הפרה; ואולם בית הדין לא יפסוק פיצויים לפי אותה פסקה, בתובענה ייצוגית כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק תובענות ייצוגיות|בחוק תובענות ייצוגיות, התשס״ו–2006}}.
{{ח:תתת|(3)}} בבואו לפסוק פיצויים לדוגמה למעביד, בשל הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33י|סעיף 33י}} כאמור בפסקה (1), רשאי בית הדין להתחשב בכך שהמעסיק הורשע בשל אותו מעשה ובקנס שנגזר עליו.
{{ח:תתת|(4)}} בבואו להטיל קנס על מעסיק שהורשע בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 33יד|סעיף 33יד}}, רשאי בית משפט או בית דין אזורי לעבודה להתחשב בכך שנפסקו נגד המעביד, בפסק דין סופי, פיצויים לדוגמה לפי סעיף זה, בשל המעשה שבשלו הורשע כאמור.
{{ח:תתת|(5)}} הסכומים הנקובים בסעיף זה יעודכנו ב־1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד החדש לעומת המדד הבסיסי; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”המדד החדש“ – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”המדד הבסיסי“ – המדד שפורסם בחודש יולי 2009.

{{ח:סעיף|33יב|זכות תביעה|תיקון: תשס״א}}
{{ח:ת}} תובענות בשל הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33ט|סעיפים 33ט}} {{ח:פנימי|סעיף 33י|ו־33י}} יכול שיוגשו בידי –
{{ח:תת|(1)}} העובד או דורש העבודה;
{{ח:תת|(2)}} ארגון עובדים.

{{ח:סעיף|33יג|התיישנות|תיקון: תשס״א, תשס״ט}}
{{ח:ת}} לא ייזקק בית דין אזורי לעבודה לתביעה אזרחית בשל הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33ט|סעיפים 33ט}} {{ח:פנימי|סעיף 33י|ו־33י}} לאחר שחלפו שלוש שנים מיום שנוצרה העילה.

{{ח:סעיף|33יד|עונשין|תיקון: תשס״א, תשס״ט־2, תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} הנמנע מקבלתו של אדם לעבודה, המרע את תנאי עבודתו של עובד או המפטר עובד בשל אחד מאלה, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2), לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (להלן – חוק העונשין):
{{ח:תתת|(1)}} חברותו בארגון עובדים או בועד עובדים;
{{ח:תתת|(2)}} הימנעותו מהיותו חבר בארגון עובדים;
{{ח:תתת|(3)}} הפסקת חברותו בארגון עובדים.
{{ח:תת|(ב)}} מעסיק העובר על הוראה שבהסכם קיבוצי כללי ענפי תקף, שתחולתה הורחבה בצו הרחבה תקף לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}, והקובעת במפורש הוספה על שכר המינימום שנקבע {{ח:חיצוני|חוק שכר מינימום|בחוק שכר מינימום, התשמ״ו–1987}}, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף|33טו|דין המדינה|תיקון: תשס״א, תשע״ד}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 33ח|סעיפים 33ח עד 33יד}}, דין המדינה כמעסיק כדין כל מעסיק אחר.

{{ח:סעיף|33טז|אי תחולה|תיקון: תשס״א}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 33ח|סעיפים 33ח עד 33טו}} לא יחולו על מי שחל עליו איסור להתארגן על פי חוק.

{{ח:סעיף|34|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר העבודה ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו, אך לא יתקין שר העבודה תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26}} אלא לאחר התייעצות בארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ובארגונים ארציים יציגים של מעבידים שלדעת השר נוגעים בדבר.

{{ח:סעיף|35|הוראות מעבר}}
{{ח:ת}} חוק זה אינו חל על הסכמים שנעשו לפני תחילתו, אך לא יפגע בתקפם של אלה.

{{ח:סעיף|36|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה היא ביום כ״ח באדר א׳ תשי״ז (1 במרס 1957).

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ז באדר א׳ תשי״ז (18 בפברואר 1957).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''מרדכי נמיר'''
שר העבודה
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]