פקודת הטבק

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת הטבק [נוסח חדש]}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000865}} '''נוסח קודם:''' {{ח:תיבה|חא״י כרך ב׳ פרק קמ״א, עמ׳ 1392|פקודת הטבק|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_563624.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר 1937, תוס׳ 1, 105|פקודת ההוצאה המתוקנת של החוקים (תקונים)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561094.pdf}}, {{ח:תיבה|227|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561173.pdf}}, {{ח:תיבה|234|תקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561182.pdf}}; {{ח:תיבה|1938, תוס׳ 1, 25|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561287.pdf}}; {{ח:תיבה|1939, תוס׳ 1, 6|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561367.pdf}}; {{ח:תיבה|1940, תוס׳ 1, 39|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561566.pdf}}; {{ח:תיבה|1941, תוס׳ 1, 4|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561683.pdf}}; {{ח:תיבה|1943, תוס׳ 1, 1|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561867.pdf}}; {{ח:תיבה|1944, תוס׳ 1, 27|תקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_561992.pdf}}; {{ח:תיבה|1945, תוס׳ 1, 53|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562127.pdf}}; {{ח:תיבה|1946, תוס׳ 1, 163|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562330.pdf}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ט, תוס׳ א׳, 44|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312700.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשי״ג, 146|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_208415.pdf}}.

'''נוסח חדש:''' {{ח:תיבה|דמ״י תש״ך, 100|פקודת הטבק|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_vn_525690.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ך, 50|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_ec_317410.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ב, 24|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208416.pdf}}, {{ח:תיבה|XII|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_517988.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ד, 68|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208417.pdf}}, {{ח:תיבה|XII|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_517988.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ז, 105|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208418.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 43|תיקון לחוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים)|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210454.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 18|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_299989.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע3||פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תש״ך}}
{{ח:ת}} בפקודה זו –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי הובלה“ – בעל חיים, כלי רכב, כלי שיט, כלי טיס או אמצעי הסעה אחר, שטבק מובל עליהם או בהם – ביבשה, בים או באוויר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית חרושת“ – כל מקום שהופכים בו טבק לא מיוצר לטבק מיוצר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חנווני“ – כל המוכר טבק מיוצר, או מחזיקו או מחסינו לשם מכירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חנות“ – כל חצרים או מקום שמוכרים בהם טבק מיוצר, או מחזיקים בהם או מחסינים בהם טבק מיוצר לשם מכירה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טבק“ – נטעי טבק ועלי טבק, לרבות טומבק וחיישה, טבק מיוצר ושאינו מיוצר, וכן זרעי טבק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טבק מיוצר“ – טבק חתוך, טומבק חתוך, חיישה חתוכה, סיגריות, סיגרים, טבק הרחה, טבק לעיסה וכל טבק שהיה נתון לתהליך המכשירו לצריכה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מגדל“ – בעל רשיון לנטוע טבק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל“ – מנהל המכס והבלו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סוחר“ – כל הקונה לשם מסחר טבק לא־מיוצר, וכל המחסין טבק לא־מיוצר שלא בחצריהם של מגדלי אותו טבק או שלא בחצרים המושכרים להם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקיד הבלו“ – פקיד הפועל לפי הוראותיה של רשות הבלו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רוכל“ – מוכר טבק המחזר עם סחורתו זו ממקום למקום;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות הבלו“ – הפקיד שמינתה הממשלה לפקח על הפעלתה של פקודה זו, לרבות מי שפועל מכוחו של אותו פקיד.

{{ח:קטע3||הטלת מס}}

{{ח:סעיף|2|בלו}}
{{ח:תת|(א)}} לא ישולם מעשר על טבק.
{{ח:תת|(ב)}} שיעורי הבלו על טבק יהיו כפי שהם נקבעים על פי {{ח:חיצוני|חוק מסי מכס ובלו (שינוי תעריף)|חוק מסי מכס ובלו (שינוי תעריף), תש״ט–1949}}.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר רשאי, בצו, לפטור מבלו טבק מיוצר שהוא מיועד לתצרוכת חיילים, שוטרים או פקידי בתי סוהר, ונמסר לצבא־הגנה לישראל, או לחיל המשטרה כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה|בפקודת המשטרה}}, או לשירות בתי סוהר כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר, 1946}}, או למוסד שאושר על ידי שר האוצר כמוסד מיוחד להספקת מצרכים לחיילים, לשוטרים או לפקידי בתי סוהר, ולמשפחותיהם בלבד; טבק הפטור כאמור לא יימסר לידי אדם שאינו חייל או שוטר או פקיד בית סוהר, אלא אם שולם הבלו לפני המסירה.

{{ח:קטע3||גידול טבק}}

{{ח:סעיף|3|רשיון לגדל טבק}}
{{ח:תת|(א)}} הרוצה לנטוע טבק יגיש, לא יאוחר מיום 31 בינואר של שנת הנטיעה, לפקיד הבלו באזור שבו יינטע הטבק, בקשת רשיון לכך בטופס שנקבע ויפרש בה את גודל החלקה שתינטע; פקיד הבלו, באישורו של המנהל, יתן למבקש את הרשיון בטופס שנקבע.
{{ח:תת|(ב)}} מותר ליתן רשיון גם אם הוגשה הבקשה אחרי 31 בינואר, אם הוכח להנחת דעתו של המנהל, שהיתה סיבה סבירה לאיחור.

{{ח:סעיף|4|סמכות המנהל למנוע רשיון}}
{{ח:ת}} רשאי המנהל שלא לאשר מתן רשיון כאמור מאחד הטעמים האלה:
{{ח:תת|(1)}} שר החקלאות אישר שהקרקע הנדונה אינה מתאימה לגידול טבק טוב ושַׁויק;
{{ח:תת|(2)}} המבקש הורשע על עבירה לפי הוראות פקודה זו;
{{ח:תת|(3)}} המבקש איננו בעלה או חוכרה של הקרקע שבה הוא רוצה לנטוע טבק;
{{ח:תת|(4)}} המבקש לא יִצֵא ולא מכר לסוחר או לבית חרושת רשוי בישראל טבק שגידל בתוך שתי השנים הרצופות שקדמו, בסמוך, להגשת בקשתו.

{{ח:סעיף|5|סמכות המנהל לסייג רשיון}}
{{ח:ת}} רשאי המנהל להגביל ברשיון, בשעת נתינתו, את שטחה של כל חלקה שיטעו בה טבק וכן רשאי הוא, בהסכמת המנהל הכללי של משרד החקלאות, לקבוע ברשיון את סוגו של הטבק שעל המגדל לנטוע.

{{ח:סעיף|6|היתר לשדה נסיונות}}
{{ח:ת}} רשאי המנהל ליתן היתר לכל מגדל לגדל טבק בשדה נסיונות או במשתלה בכפוף להוראות שנקבעו.

{{ח:סעיף|7|שטח מינימלי}}
{{ח:ת}} לא יגדל אדם טבק בחלקה ששטחה פחות משני דונמים.

{{ח:סעיף|8|הוראות מיוחדות לייצור חיישה}}
{{ח:תת|(א)}} לא יטע אדם טבק מהמין המכונה חיישה אלא בשטחים שהוגדרו בצו מאת הממשלה.
{{ח:תת|(ב)}} חיישה שנטעוה בשטח כאמור בסעיף קטן (א), או בחלק ממנו, רשאית הממשלה בצו, לפטור אותה מהוראות פקודה זו, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|9|עונש על נטיעה שלא כדין}}
{{ח:ת}} ניטע טבק בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3–8}}, רשאי פקיד בלו לעקרו ויראו את הטבק כטבק מוברח כענינו {{ח:פנימי|סעיף 58|בסעיף 58}}, ודינו של מי שנטע טבק כאמור – מאסר שלושה חדשים או קנס חמישים לירות.

{{ח:סעיף|10|המגדל יעקור ויבער את הגבעולים}}
{{ח:ת}} לא יאוחר מן האחד בנובמבר של כל שנה יעקור ויבער המגדל, בדרך שיורנו פקיד הבלו, את כל גבעולי הטבק שעל הקרקע שנטע בה טבק.

{{ח:סעיף|11|טלטול הטבק בתחומי הישוב}}
{{ח:תת|(א)}} בשעות שבין זריחת החמה לשקיעתה רשאי המגדל להוביל, בלי היתר, טבק שגידל, או שגידלוהו למענו, ממקום גידולו לכל מקום אחר בתחום קרקעות הכפר שבו גדל הטבק.
{{ח:תת|(ב)}} בכפוף לאמור בסעיף קטן (א), לא יוביל המגדל טבק משום מקום בשום זמן, אלא אם קיבל תחילה היתר הובלה בטופס שנקבע.

{{ח:סעיף|12|רישום טבק ומתן תעודה}}
{{ח:תת|(א)}} המגדל יציג לפני רשות הבלו את כל הטבק שגידל, לשם רישומו ובדיקתו, וכן מאזניים ומשקלות מתאימים לשם שקילת הטבק.
{{ח:תת|(ב)}} פקיד הבלו ישקול את הטבק במעמד המגדל סמוך ככל האפשר לאסיפתו והמשקל שנמצא יירשם בפנקס שנקבע.
{{ח:תת|(ג)}} מיד לאחר שנרשם הטבק ימסור פקיד הבלו למגדל תעודת אישור בטופס שנקבע; המגדל יחתום על שוברה של התעודה לאות כי המשקל הרשום בו נכון; ומשנעשה כן יהא השובר ראיה מספקת על משקל הטבק הרשום בו.

{{ח:סעיף|13|טבק שנשמד}}
{{ח:תת|(א)}} אבד או נשמד הטבק של המגדל, כולו או מקצתו, לפני שנרשם, וכן אם נעקר או נעזב, כולו או מקצתו, מכל סיבה שהיא, בעודנו בגידולו – ולא נעשו הדברים על ידי פקיד הבלו הפועל על פי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}} – יודיע על כך המגדל מיד לרשות הבלו, והיא תפעל לעריכת הבדיקה והאימות כדרוש.
{{ח:תת|(ב)}} אם לאחר שנרשם הטבק ובעודנו ברשות המגדל נשמד כולו או מקצתו, בשריפה, בשטפון או באונס אחר – יודיע על כך המגדל מיד לרשות הבלו, והיא רשאית, על יסוד ראיה מניחה את הדעת בדבר ההישמדות למחוק את הטבק שנשמד ולתקן את תעודת האישור שניתנה למגדל.

{{ח:סעיף|14|בדיקת היבול הקודם ואחריות למלאי}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הבלו רשאית בכל עת, וחייבת בכל שנה לפני אסיפת יבול הטבק החדש, לבדוק את כמות הטבק מן היבולים הקודמים שברשות המגדל ולהשוותה אל הרשימות שבפנקס.
{{ח:תת|(ב)}} נמצא חֶסר במלאי שנבדק, יהא המגדל חב לשלם על החסר כפל הבלו שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, אולם רשאי המנהל במקרים אלה לוותר על הבלו, כולו או מקצתו, אם אין החסר עולה על עשירית אחת, או אם הוא סבור שהחסר חל מחמת התייבשות או מחמת סיבות טבעיות אחרות.
{{ח:תת|(ג)}} נמצא עודף במלאי הטבק שנבדק והמגדל לא נתן עליו הסבר מניח את הדעת יהא חב לשלם על העודף כפל הבלו שנקבע {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}} והעודף שבמלאי יוחרם, זולת אם ניתן הסבר להנחת דעתו של המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} אין האמור בסעיף קטן (ג) מונע מלהביא את המגדל למשפט לפי דיני העונשין.

{{ח:סעיף|15|אימתי רשאי המגדל להוציא טבק מרשותו}}
{{ח:ת}} לאחר שניתנה למגדל תעודת אישור כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12}}, רשאי הוא להוביל את הטבק, כולו או מקצתו, לבית חרושת או למחסן מכס, או למכרו, לסוחר או ליצרן, ובלבד שיקויימו התנאים {{ח:פנימי|סעיף 16|שבסעיפים 16}} {{ח:פנימי|סעיף 17|ו־17}}.

{{ח:סעיף|16|איסור הובלת טבק בלי היתר|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} פרט לאמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}} {{ח:פנימי|סעיף 11|ובסעיף 11}} כל הרוצה להוביל טבק חייב לקבל תחילה היתר הובלה בטופס שנקבע.
{{ח:תת|(ב)}} רשות הבלו לא תתן היתר הובלה אלא אם אימתה תחילה את כמות הטבק שעומדים להובילו, ותרשום את הכמות בתעודת האישור שבידי המגדל.
{{ח:תת|(ג)}} הטבק שהובל כאמור יוצג במקום היעד לפני האדם שהורה עליו המנהל, ייבדק ויישקל.
{{ח:תת|(ד)}} נמצא חֶסר, ישלם בעל ההיתר על החֶסר כפל הבלו; אולם רשאי המנהל במקרים אלה לוותר על הבלו, כולו או מקצתו, אם הוא סבור שהחסר חל מחמת התייבשות או מחמת סיבות טבעיות אחרות.
{{ח:תת|(ה)}} היתר ההובלה יימסר במקום היעד לידי האדם שהורה עליו המנהל.

{{ח:סעיף|17|הגבלות בממכר טבק}}
{{ח:תת|(א)}} המגדל לא ימכור טבק אלא לסוחר רשוי או ליצרן רשוי, ולא ימכור טבק לא־מיוצר בכמות פחותה מעשרים קילו בבת־אחת; הטבק הנמכר יישקל במעמד פקיד הבלו, שירשום בתעודת האישור של המגדל את הכמות שנמכרה ויאשר בחתימה־שכנגד בפנקסי הסוחר או היצרן שכמות הטבק המועברת נרשמה; אולם אם היה כלל יבולו של המגדל פחות מעשרים קילו, רשאי המנהל לתת לו היתר מיוחד למכירת היבול הזה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי המנהל, לשם הגברת יצוא הטבק, להורות לכל מגדל, סוחר ויצרן למכור טבק שיימצא ברשותו בין בכוח ובין בפועל, כולו או מקצתו, לכל אדם שיציין בהוראה, ובלבד שתובטח למוכר תמורה הוגנת.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לקבוע מחירים לטבק.
{{ח:תת|(ד)}} נשקל הטבק וניתן היתר הובלה מתאים, חייבים המגדל והסוחר להודיע למנהל, תוך שלושים יום מתום תקופת ההיתר על כל כמות טבק שלא הועברה לתעודתה.

{{ח:קטע3||סוחרי טבק}}

{{ח:סעיף|18|רשיון סוחר}}
{{ח:ת}} לא יסחור אדם בטבק, אלא אם קיבל מהמנהל רשיון בטופס שנקבע ונתן ערובה כפי שנקבע; הרשיון יפקע באחד בינואר של כל שנה; אגרת הרשיון תהיה בשיעורים שנקבעו {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|19|אישור החצרים}}
{{ח:ת}} החצרים שישמשו להחסנת הטבק יאושרו על ידי המנהל ויתוארו ברשיון; לא ייעשה כל שינוי בחצרים ולא יוחסנו בהם שום טובין, חוץ מטבק, בלי רשות המנהל.

{{ח:סעיף|20|פנקס מחסן}}
{{ח:ת}} הסוחר ינהל פנקס מחסן בטופס שנקבע ובו יירשם הטבק הנכנס למחסן והיוצא ממנו.

{{ח:סעיף|21|פיקוח רשות הבלו על המחסן|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מחסנו של סוחר יינעל בשני מנעולים; מפתח המנעול האחד יהיה בידי הסוחר ומפתח המנעול האחר בידי רשות הבלו, ותהיה לה זכות כניסה למחסן בכל שעה לשם בדיקתו ואימותו של המצוי בו.
{{ח:תת|(ב)}} אין להכניס למחסן או להוציא ממנו דבר אלא במעמד רשות הבלו.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר או מי שהוסמך על ידיו לענין זה רשאים להורות על נעילת מחסן שלא בדרך שנקבעה בסעיף קטן (א) וכן רשאים הם להתיר הכנסתם של דברים למחסן, או הוצאתם ממנו, שלא במעמד רשות הבלו.

{{ח:סעיף|22|תעודת היתר הובלה|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, או מי שהוסמך על ידיו לענין זה, רשאים להורות, כי סוחר המוכר טבק לייצור או ליצוא או המעביר טבק למטרות האמורות, ימסור לקונה או ליצרן תעודת היתר הובלה על כך, בטופס שיורה עליו המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} לא ניתנה הוראה כאמור בסעיף קטן (א), תמסור רשות הבלו לקונה או ליצרן תעודת היתר הובלה כאמור, בטופס שנקבע.

{{ח:סעיף|23|השמדת טבק בידי סוחר}}
{{ח:תת|(א)}} סוחר לא ישמיד טבק אלא בהשגחת רשות הבלו.
{{ח:תת|(ב)}} נשמד הטבק, כולו או מקצתו, במחסנו של הסוחר בשריפה או בשטפון או באונס אחר, יודיע על כך הסוחר מיד לרשות הבלו, והיא רשאית, על יסוד ראיה מניחה את הדעת בדבר ההישמדות, למחוק את הטבק שנשמד ולרשום בפנקס המחסן את הרישום הדרוש.

{{ח:סעיף|24|רשות הבלו תבקר במחסן}}
{{ח:תת|(א)}} רשות הבלו רשאית לבקר במחסנו של סוחר כל אימת שייראה לה ותבדוק את הטבק שבמלאי ותשווהו אל הרשום בפנקסים שינהל הסוחר.
{{ח:תת|(ב)}} נמצא חֶסר, יידרש הסוחר מיד לשלם כפל מס הבלו על חסר זה; אולם רשאי המנהל, לפי שיקול דעתו, לוותר על הבלו, כולו או מקצתו, אם הוא סבור שהחסר בא מחמת התייבשות או מחמת סיבות טבעיות אחרות.
{{ח:תת|(ג)}} נמצא יֶתֶר, יידרש הסוחר מיד לשלם על הַיֶתֶר כפל הבלו, זולת אם נתן עליו הסבר מניח את הדעת.

{{ח:קטע3||פיקוח על טבק מיובא}}

{{ח:סעיף|25|אין יבוא אלא במקומות שנקבעו}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייובא טבק אלא בנמלים שנקבעו או במקומות כניסה שנקבעו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייבא אדם טבק דרך גבולות היבשה, אלא אם קיבל מאת המנהל היתר ליבוא זה.

{{ח:סעיף|26|כלי שיט שאין להוביל בהם טבק}}
{{ח:ת}} לא יביאו טבק לתחום מימי חופין, ולא יובילוהו לאורך החוף, בכלי שיט פחותים מששים טונות רשומות, פרט לאמור להלן.

{{ח:סעיף|27|טבק מיוצר ייובא בכלי קיבול}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייובא טבק מיוצר, פרט לאמור בסעיף קטן (ג), אלא בכלי קיבול שמשקלם אינו פחות מעשרים קילו כל אחד ושהודיעו עליהם כהלכה במצהר האניה; אולם רשאי המנהל ליתן, בטופס שנקבע, היתר לייבא משגורי טבק בדרך אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} לפני שמסלקים ממחסן המכס כל כלי קיבול שיש בו טבק מיוצר, יש לחבקו בחבק המציין כי שולם עליו מכס, זולת אם רשות הבלו התירה במיוחד במקרה מסויים פטור מתנאי זה.
{{ח:תת|(ג)}} טבק מיוצר המיובא בדואר, ייובא לפי התנאים שייקבעו לכך.

{{ח:סעיף|28|הוצאת טבק לא־מיוצר ממחסן המכס}}
{{ח:ת}} טבק לא־מיוצר שיובא לישראל, לא יסולק ממחסן המכס בנמל הכניסה או במקום הכניסה אלא על מנת לשוב ולייצאו, בין במישרין ובין במעבר דרך ישראל, או על מנת להובילו לבית חרושת רשוי או למחסנו של סוחר רשוי.

{{ח:קטע3||בתי חרושת לטבק}}

{{ח:סעיף|29|אין ייצור אלא ברשיון ובחצרים שאושרו}}
{{ח:תת|(א)}} לא ייצר אדם טבק, אלא אם קיבל רשיון בטופס שנקבע ונתן ערובה בדרך שקבע המנהל למילוי התחייבויותיו כראוי; החצרים שישמשו לבית החרושת טעונים אישור המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} רשיון יפקע באחד בינואר של כל שנה.
{{ח:תת|(ג)}} בבתי חרושת שנועדו לייצור טומבק בלבד, ישמש טופס מיוחד של רשיון.
{{ח:תת|(ד)}} האגרה שתשולם בעד רשיון תהיה בשיעורים שנקבעו {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|30|איסור הכניסה לבית חרושת רשוי|תיקון: תשכ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בלא היתר מאת פקיד הבלו לא ייכנס אדם, חוץ מבעלי בית חרושת ומעובדיו ומרשות הבלו, לבית חרושת רשוי, ולא תהא לו אפשרות של כניסה אליו, ולא יביאו לבית חרושת רשוי, ולא יחסינו בו, שום טובין חוץ מטבק, ולא יתנהל בו שום עסק חוץ מייצור טבק.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי לפטור מקיום הוראות סעיף קטן (א), כולן או מקצתן, ובתנאים שיורה.

{{ח:סעיף|31|מתן מקום לעבודת רשות הבלו}}
{{ח:ת}} בעל בית חרושת רשוי יספק לרשות הבלו בתוך בית החרושת את הדרוש במידה סבירה לעבודה משרדית של רשות הבלו.

{{ח:סעיף|32|טבק המוכנס לבית חרושת טעון מסמכים}}
{{ח:ת}} לא יכניסו לבית החרושת משגור טבק, אלא אם יש עמו המסמכים של רשות הבלו הנוגעים לו.

{{ח:סעיף|33|מלאי הטבק בבית החרושת|תיקון: תשכ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} כמותו של טבק לא מיוצר שמותר להחזיקה בבית החרושת בכל עת שהיא לא תעלה על אספקת שלושה חדשים, כשהיא מחושבת לפי הממוצע של הכמויות שיוצרו בבית החרושת בשלושת החדשים שעברו.
{{ח:תת|(ב)}} היה ברשותו של היצרן טבק למעלה מן השיעור האמור, יופרד העודף ויישמר במחסן הפקדה שיאשרנו המנהל; המחסן יינעל בשני מנעולים, מפתח המנעול האחד יהיה בידי היצרן ומפתח המנעול האחר בידי רשות הבלו, שתהא לה בכל שעה אפשרות של כניסה אל המחסן לשם בדיקת המצוי בו ואימותו.
{{ח:תת|(ג)}} שר האוצר או מי שהוסמך על ידיו לענין זה רשאים להורות שמחסן הפקדה יינעל שלא בדרך שנקבעה בסעיף קטן (ב).

{{ח:סעיף|34|חובה לערוך מיפרט המלאי}}
{{ח:ת}} מלאי הטבק, מיוצר ושאינו מיוצר, המצוי בבית החרושת או במחסן ההפקדה של היצרן ישקל במעמד רשות הבלו, כל אימת שהמנהל יראה לנכון לעשות כך, וייערך מיפרט.

{{ח:סעיף|35|דין יתר וחסר במלאי}}
{{ח:תת|(א)}} היתה הכמות המצויה עולה על הכמות הראויה להיות לפי יתרת החשבון, יירשם העודף בפנקסי היצרן, והוא יידרש מיד לשלם כפל הבלו על עודף זה, אם לא נתן עליו הסבר מניח את הדעת.
{{ח:תת|(ב)}} היתה הכמות המצויה פחותה מן הכמות הראויה, יראו את החסר כטבק שסולק במרמה ללא תשלום בלו ואפשר יהיה לדרוש מן היצרן, נוסף על כל עונש שניתן להטילו, תשלום כפל הבלו על הכמות החסרה, אלא שהמנהל רשאי, לפי שיקול דעתו, לוותר ויתור מלא או חלקי, על תשלום הבלו, אם הוא סבור שהחסר, או חלק הימנו, חל מחמת התייבשות או מחמת סיבות טבעיות אחרות.
{{ח:תת|(ג)}} נתגלה החסר בבית חרושת שייצור חיישה אינו נעשה בו בנפרד מייצורם של מיני טבק אחרים, טענתו של היצרן כי חלק מן החסר הוא חיישה, לא תהא גורעת מחבותו לשלם כפל הבלו על כל החסר לפי שלושים אגורות הק״ג.

{{ח:סעיף|36|תנאים לסילוק טבק מיוצר מבית חרושת|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לא יסולק מבית חרושת טבק מיוצר אלא לפי ההוראות הכלולות להלן, בסעיף זה, זולת אם הטבק מסולק לשם ייצואו מישראל לאלתר.
{{ח:תת|(ב)}} הטבק יושם בכלי קיבול מסוג שנקבע.
{{ח:תת|(ג)}} לכל כלי קיבול תודבק תווית ועליה יודפס שם היצרן; כלי הקיבול ייחבקו או יסומנו כפי שנקבע.
{{ח:תת|(ד)}} כמות הטבק המיוצר שתסולק מבית החרושת בבת אחת לא תהיה פחותה מחמישה ק״ג.

{{ח:סעיף|37|חובה לנהל פנקס לפי דרישת המנהל}}
{{ח:ת}} היצרן ירשום בפנקס, בצורה שנקבעה, את הפרטים שידרוש המנהל; הפנקס יישמר בבית החרושת ולרשות הבלו תהיה בכל עת אפשרות של גישה אליו; היצרן לא יבטל ולא ימחק שום חלק מהפנקס ולא ישנה שום פרט הרשום בו אלא לשם תיקון טעות ולאחר שקיבל את הסכמת רשות הבלו.

{{ח:סעיף|38|תנאים להשמדת טבק בבית חרושת}}
{{ח:תת|(א)}} לא יושמד טבק בבית חרושת אלא בהשגחת רשות הבלו.
{{ח:תת|(ב)}} טבק מיובא ששולם עליו מכס והושמד בידי יצרן שכל עיסוקו הוא בייצור טבק או סיגריות או סיגרים מטבק כזה, מותר להחזיר 90% מסכום המכס, ששולם על עורקי הטבק הזה שנמרטו בבית החרושת, וכן על שיירים, או על פסולת אחרת, שהם גדולים מכדי לעבור דרך נפה שגודל חוריה אינו עולה על גדלם של נקבים בני 144 באינטש מרובע, אולם אם היה הטבק שהושמד מכיל טחב למעלה מעשרה אחוזים, יופחת שיעור המכס המוחזר באופן יחסי לפי אחוז הטחב העולה על עשרה אחוזים.
{{ח:תת|(ג)}} כל כלי קיבול היוצא מבית חרושת והמכיל טבק חתוך במפוזר או טבק מיוצר בכל צורה זולת סיגריות, סיגרים, טבק הרחה, טבק לעיסה וטומבק, מותר לשים בו נייר סיגריות עד חמישה עשר ניירות לכל עשרה גראמים של טבק.

{{ח:סעיף|39|יש ליתן חבקים בתשלום}}
{{ח:תת|(א)}} שילם יצרן בלו, יינתנו לו חבקים כדי הסכום ששילם.
{{ח:תת|(ב)}} הוחזרו לבית החרושת כלי קיבול של טבק כשחבקיהם עליהם, יכולה רשות הבלו להתיר את החזרת הבלו הנקוב בחבקים, בניכוי עשרה אחוזים.

{{ח:סעיף|40|כלי קיבול שנמצא חסר}}
{{ח:ת}} נמצא בחנות כלי קיבול של טבק מיוצר כשהוא חסר למעלה מחמישה אחוזים, יוחזר לבית החרושת שממנו יצא ושם ישובו וימלאוהו ויחבקוהו בחבק על חשבון היצרן.

{{ח:סעיף|41|רכיבים אסורים בהכנת טבק}}
{{ח:ת}} בהכנת טבק לצריכה לא ישתמש היצרן בשום רכיב חוץ ממים, אלא אם קיבל רשות לכך מאת המנהל, ולא יחזיק ברשותו שום חומר או דבר ששימש, או שעשוי לשמש, תחליף לטבק או להגדלת משקלו של הטבק.

{{ח:סעיף|42|תנאים לסילוק טבק לא־מיוצר מבית חרושת}}
{{ח:ת}} לא יסלקו טבק לא־מיוצר מבית חרושת אלא לבית חרושת אחר או למחסן מכס, ובכל מקרה חייב היצרן לקבל תחילה היתר הובלה מאת רשות הבלו.

{{ח:סעיף|43|רישוי בתי חרושת בערובה}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי ליתן, בתנאים שנקבעו, רשיון לייצור טבק בערובה לשם יצוא בלבד; יובא טבק לא־מיוצר מותר להכניסו לבית חרושת בערובה כאמור, ללא תשלום מכס.

{{ח:קטע3||יצוא}}

{{ח:סעיף|44|רשיון יצוא}}
{{ח:ת}} לא ייצא אדם טבק, אלא אם קיבל מהמנהל רשיון יצוא בטופס שנקבע.

{{ח:סעיף|45|חובת ערובה}}
{{ח:ת}} לפני סילוק הטבק מבית החרושת יתן היצואן ערובה, כפי שידרוש המנהל, כי הטבק ייוצא.

{{ח:סעיף|46|סדרי הייצוא}}
{{ח:תת|(א)}} היצואן יציג לפני פקיד מכס בנמל היצוא או במקום היצוא את הטבק יחד עם הרשיון ופקיד המכס יסמן את הרשיון; המנהל רשאי לדרוש מהיצואן להראות, תוך מועד שנקבע, תעודת אישור שהטבק הגיע והונחת כשורה, ואם לא הראה היצואן את תעודת האישור ישלם כפל הבלו על הטבק שייצא.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייוצא טבק בכלי שיט שהוא פחות מששים טונות רשומות או בכלי קיבול שמשקלו פחות מעשרים ק״ג, אלא ברשות בכתב מאת המנהל, ובכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 45|הסעיף 45}} וסעיף זה.

{{ח:סעיף|47|ייצוא בדואר}}
{{ח:ת}} מותר לייצא טבק מיוצר בדרך הדואר בתנאים שנקבעו.

{{ח:קטע3||מכירת טבק מיוצר}}

{{ח:סעיף|48|רשיון חנווני}}
{{ח:תת|(א)}} לא ימכור אדם טבק מיוצר ולא יחזיקנו לשם מכירה, אלא לפי רשיון בטופס שנקבע.
{{ח:תת|(ב)}} הרשיון יקנה לבעליו רשות למכור טבק מיוצר בחצרים המפורטים ברשיון או להחזיק בהם טבק למכירה.
{{ח:תת|(ג)}} חצרים נפרדים שמוכרים בהם טבק או שמחזיקים בהם טבק לשם מכירה, טעונים רשיון כל אחד לחוד.
{{ח:תת|(ד)}} מותר לסרב ליתן רשיון בלי לפרש נימוקים.
{{ח:תת|(ה)}} בעד כל רשיון תשולם אגרה בשיעורים שנקבעו {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת|(ו)}} אין רשיון ניתן להעברה אלא באישור המנהל; הרשיון יהא מוצג במקום נראה לעין שבחצרים הנקובים בו.
{{ח:תת|(ז)}} הרשיון יפקע באחד בינואר של כל שנה.

{{ח:סעיף|49|חנווני יחזיק טבק בכלים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחזיק אדם ברשותו טבק מיוצר ולא ימכרנו, אלא בכלי קיבול חבוק בצורה שנקבעה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפתח אדם ולא יפרוץ, כלי קיבול של טבק מיוצר החבוק בחבק, כדי למכור מתוכו טבק, סיגריות או טבק הרחה במפוזר.

{{ח:סעיף|50|רוכלות בטבק}}
{{ח:תת|(א)}} לא ירכול אדם בטבק לא־מיוצר;
{{ח:תת|(ב)}} לא ירכול אדם בטבק מיוצר אלא לפי רשיון בטופס שנקבע;
{{ח:תת|(ג)}} בעד רשיון רוכלים תשולם אגרה בשיעור שנקבע {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}};
{{ח:תת|(ד)}} בעל רשיון רוכלים יציג את רשיונו לפני פקיד בלו או שוטר לפי דרישתם.

{{ח:סעיף|50א|מכירת טבק ללא רשיון|תיקון: תשכ״ב}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיפים 48}} {{ח:פנימי|סעיף 50|ו־50}}, רשאי שר האוצר לפטור, דרך כלל או לסוגים, ובתנאים שיראה לקבוע, מקבלת רשיון למכירת טבק או להחזקתו או לרוכלות בו.

{{ח:קטע3||דין טבק שניזק}}

{{ח:סעיף|51|טבק שניזק במשגור}}
{{ח:ת}} היה פקיד המכס והבלו סבור, כי משגור פלוני של טבק מיובא ניזק עד שלא יצליח עוד לייצור או לצריכה יודיע על כך למנהל ולא יתן לנשגר רשות לסלק את המשגור מתחום בית המכס.

{{ח:סעיף|52|טבק שניזק במחסן}}
{{ח:ת}} היתה רשות הבלו סבורה, כי טבק המצוי במחסן או בבית חרושת לא יצלח לייצור או לצריכה, תודיע על כך למנהל ולא תתן לבעל הטבק רשות לסלקו מהמחסן או להשתמש בו לייצור, הכל לפי הענין.

{{ח:סעיף|53|ערר על החלטת המנהל}}
{{ח:ת}} חלק בעל הטבק על דעתו של פקיד הבלו, יורה המנהל, בכל אחד מן המקרים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 51|בסעיפים 51}} {{ח:פנימי|סעיף 52|ו־52}}, על חקירת מצב הטבק על ידי ועדה בהרכב שנקבע.

{{ח:סעיף|54|ביצוע החלטת הועדה}}
{{ח:ת}} הודיעה הועדה, כי הטבק או חלק הימנו לא יצלח לייצור או לצריכה, רשאי המנהל –
{{ח:תת|(1)}} בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 51|בסעיף 51}} – להורות לנשגר שיחזיר את המשגור לנמל מוצאו או למקום מוצאו, ואם לא החזירו תוך חודש ימים, או תוך ארכה שקבע המנהל, רשאי המנהל להורות על השמדת המשגור;
{{ח:תת|(2)}} בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 52|בסעיף 52}} – להורות על השמדת הטבק, ומשהורה כן יישרף הטבק במעמד רשות הבלו.

{{ח:קטע3||נייר סיגריות}}

{{ח:סעיף|55|הגבלות לגבי נייר סיגריות}}
{{ח:תת|(א)}} לא יהפוך אדם נייר שקוף או כל נייר אחר לנייר סיגריות ולא ישתמש בהם לעישון טבק.
{{ח:תת|(ב)}} לא ייבא אדם לישראל נייר סיגריות, אלא אם קיבל מאת המנהל רשיון יבוא בדרך שנקבעה.
{{ח:תת|(ג)}} נייר סיגריות המיובא בניגוד לסעיף זה – יוחרם.

{{ח:קטע3||סמכות בקורת וחיפוש}}

{{ח:סעיף|56|בקורת וחיפוש על־ידי פקידי בלו ושוטרים}}
{{ח:תת|(א)}} כל פקיד בלו וכל שוטר רשאי בכל עת, בלא כתב הרשאה –
{{ח:תתת|(1)}} להיכנס לבית חרושת, לחנות או למחסן רשויים ולחפש בהם;
{{ח:תתת|(2)}} להיכנס ולחפש בכל חצרים, לרבות בית חרושת, חנות או מחסן רשויים, אם יש לו יסוד מספיק לחשוד שבהם מחסינים, מייצרים, מוכרים או מחזיקים למכירה טבק;
{{ח:תתת|(3)}} לבדוק את חצריו ומטעניו של מגדל ולבחון את משקלו של הטבק;
{{ח:תתת|(4)}} לבדוק את דוכנו, צרורותיו או מרכולתו של רוכל רשוי, או של כל אדם החשוד על רוכלות בטבק, ולחפש בהם;
{{ח:תתת|(5)}} לדרוש את הצגתם של מסמכים הנוגעים לייבואו, לקנייתו, להובלתו, לייצורו או למכירתו של טבק;
{{ח:תתת|(6)}} לבדוק כל רשיון או היתר שניתנו לפי פקודה זו;
{{ח:תתת|(7)}} לבדוק כל כלי הובלה או כל מטען המובל על ידי בהמה או אדם ויש חשד שמצוי בהם טבק מוברח, ולחפש בהם;
{{ח:תתת|(8)}} לחפש אצל כל אדם החשוד בנשיאת טבק מוברח.
{{ח:תת|(ב)}} אין להשתמש בזכות הכניסה והחיפוש לפי סעיף קטן (א) במקום המשמש למגורים בלבד, אלא אם ניתן צו חיפוש מאת בית משפט מוסמך.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייערך חיפוש אצל אשה אלא בידי אשה.

{{ח:קטע3||עבירות ועונשין}}

{{ח:סעיף|57|הגדרת טבק מוברח}}
{{ח:ת}} טבק מוברח, לענין פקודה זו, הוא –
{{ח:תת|(1)}} טבק לא־מיוצר, למעט כשהוא מוחסן בחצריו של מגדל או של סוחר רשוי או של יצרן רשוי, לפי הוראות פקודה זו, או שהוא במעבר ויש עמו היתר ההובלה שנקבע;
{{ח:תת|(2)}} טבק מיוצר שאינו ארוז בכלי קיבול וחבוק בחבק בדרך שנקבעה, למעט טבק מיוצר הנמצא בבית חרושת בטרם הוצא לראשונה;
{{ח:תת|(3)}} טבק, מיוצר ושאינו מיוצר, שהובא לתחומם של מימי חופין, או שהובל לאורך החוף, בכלי שיט פחותים מששים טונות רשומות;
{{ח:תת|(4)}} טבק, מיוצר ושאינו מיוצר, שהובא לא אל נמל כניסה או אל מקום כניסה שנקבעו, או שהובא דרך גבול יבשתי, שלא בהיתר יבוא;
{{ח:תת|(5)}} טבק מיוצר שנמסר בניגוד {{ח:פנימי|סעיף 2|לסעיף 2(ג)}}.

{{ח:סעיף|58|דין טבק מוברח}}
{{ח:תת|(א)}} טבק מוברח יוחרם.
{{ח:תת|(ב)}} מי שנמצא ברשותו טבק מוברח, דינו – קנס חמש עשרה לירות לכל ק״ג או חלק מק״ג או פי שלושה מסכום הבלו המשתלם עליו, הכל לפי הסכום הגדול יותר, ואם אותו אדם כבר הורשע פעם על אותה עבירה – קנס כאמור או מאסר ששה חדשים או שני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|59|דין אמצעי הובלה של טבק מוברח}}
{{ח:תת|(א)}} פקיד מכס וכל שוטר רשאי לתפוס כל אמצעי הובלה ששימש ליבוא של טבק מוברח, לסילוקו או להובלתו, ובלבד שלא יתפוס אמצעי הובלה שמשקלו הרשום עולה על 250 טונות, אך רשאי הוא לעצור אמצעי הובלה כאמור על פי הוראה מאת המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} אמצעי הובלה שנתפס כאמור, רשאי בית המשפט לצוות על החרמתו.
{{ח:תת|(ג)}} אמצעי הובלה שמשקלו הרשום עולה על 250 טונות ונעצר כאמור, דין בעליו – קנס עשרת אלפים לירות, ועם תשלום הקנס, או מתן ערבות לתשלומו, יוחזר לבעליו.
{{ח:תת|(ד)}} היה אמצעי ההובלה שנתפס לפי סעיף קטן (א) בעל חיים, רשאי המנהל להורות על מכירתו במחיר שיקבע.
{{ח:תת|(ה)}} אמצעי הובלה שנתפס לפי סעיף זה ותוך שלושה חדשים מיום תפיסתו לא הוגשה לבית המשפט תביעה פלילית ולא תביעה להחרמתו, או שהוגשה תביעה כזו, אך בית המשפט לא ציווה על החרמת אמצעי ההובלה – יוחזר לבעליו, ואם נמכר, – תשולם לו התמורה.

{{ח:סעיף|60|חובת הראיה בטבק מוברח}}
{{ח:ת}} הוגש אישום בענין טבק שנתפס כטבק מוברח ונתעוררה מחלוקת בשאלה אם החסנתו, ייצורו, הובלתו, ייבואו או החזקתו של הטבק היו כדין – על הנאשם הראיה.

{{ח:סעיף|61|דין המוחרם}}
{{ח:ת}} כל שהוחרם לפי פקודה זו ייעשה בו כפי שיורה המנהל.

{{ח:סעיף|62|עבירות ועונשין}}
{{ח:תת|(א)}} עשה אדם אחד המעשים המנויים להלן, דינו – מאסר שנתיים או קנס אלף לירות או שני הענשים כאחד; ואלה הם:
{{ח:תתת|(1)}} לענין ייבואו של טבק לא מיוצר, העברתו, מכירתו או הובלתו – מסר במזיד או מתוך רשלנות הודעה כוזבת בהצהרה, בשטר מכר, בהצהרה על המקור, ברישום או בתעודת מסירה, או שגרם במזיד או מתוך רשלנות למסירת הודעה כוזבת כאמור באחד המקרים האמורים;
{{ח:תתת|(2)}} עשה, הוציא או מכר תוויות הנחזות כחבקים שנקבעו, או שהן חיקויים לחבקים שנקבעו, או השתמש בחבקים משומשים, או החזיקם;
{{ח:תתת|(3)}} מכר טבק מיוצר שלא בכלי קיבול או שאינו חבוק בחבק מן הסוג שנקבע;
{{ח:תתת|(4)}} ייצור טבק בלא רשיון לבית חרושת;
{{ח:תתת|(5)}} איננו בעל רשיון לבית חרושת ונמצא מחזיק מכונות לחיתוך טבק או מכשירים אחרים המשמשים או המסוגלים לשמש בייצור טבק;
{{ח:תתת|(6)}} סחר בטבק ללא רשיון סוחרים;
{{ח:תתת|(7)}} נמצא מחזיק נייר סיגריות שהוצא בישראל או שיובא לישראל, שלא כדין;
{{ח:תתת|(8)}} מסחר טבק מיוצר בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(ג)}} או קיבלו כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} במקרה האמור בסעיף קטן (א)(5) יחרים בית המשפט את המכונות או את המכשירים.
{{ח:תת|(ג)}} עשה אדם אחד המעשים המנויים להלן, דינו – מאסר שלושה חדשים או קנס חמישים לירות, או שני הענשים כאחד; ואלה הם:
{{ח:תתת|(1)}} לא הציג, במזיד או ברשלנות, תעודה שיש חובה להציגה לפי פקודה זו;
{{ח:תתת|(2)}} היה סוחר רשוי או יצרן רשוי ולא ניהל את הפנקסים שנקבעו או לא הגיש את הדוחו״ת שנקבעו;
{{ח:תתת|(3)}} היה מגדל או יצרן ולא מסר בלי שיהוי לפקיד הבלו היתר הובלה שפקע;
{{ח:תתת|(4)}} שתל טבק בלא שקיבל רשיון לכך, או ששתלו שלא באזור המפורט ברשיון, או ששתלו בחלקה ששטחה פחות משני דונמים.

{{ח:סעיף|63|גביית כפל}}
{{ח:ת}} כפל מס הבלו שנקבע כעונש בפקודה זו יהא נגבה כקנס בפלילים.

{{ח:סעיף|64|חובת הראיה בטבק חסר ויתר}}
{{ח:ת}} אם בהליך לפי פקודה זו, בענין טבק שנמצא בו חסר או יתר, נתעוררה מחלוקת בדבר דיוק המשקלות – על הנאשם הראיה.

{{ח:סעיף|65|סמכות לכפר עבירה בכסף}}
{{ח:תת|(א)}} כל עבירה על הוראות פקודה זו, שנעברה או שיש חשד סביר שנעברה, רשאים המנהל, וכל פקיד אחר שהסמיכתו הממשלה לענין זה, לכפר עליה בסכום כסף שקבע המנהל או הפקיד האמור.
{{ח:תת|(ב)}} כל כלי שיט, אמצעי הובלה, טבק, מכונה או מכשירים, שבהם נעשתה העבירה שנתכפרה כאמור, רשאי המנהל או הפקיד המוסמך להחרימם.

{{ח:סעיף|66|ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} הערעור על פסק דין של בית משפט שלום או של בית משפט מחוזי יהיה לפי סדרי הדין בדבר ערעורים במשפטים פליליים.
{{ח:תת|(ב)}} היתה ההחלטה שמערערים עליה מתייחסת לתשלום בלו או קנס, יפקיד המערער בבית המשפט את הסכום שיש לשלם לפי ההחלטה; אלא שאם היה הסכום שיש לשלם כאמור עולה על חמש מאות לירות, רשאי בית המשפט שלערעור להרשות את הגשת הערעור בהפקדת סכום קטן הימנו.

{{ח:סעיף|67|החרמת רשיון}}
{{ח:ת}} בעל רשיון לייצר טבק או לסחור בו, וכן חנווני, שהורשעו, רשאי בית המשפט להורות על החרמת הרשיון שניתן להם.

{{ח:סעיף|68|פרס}}
{{ח:ת}} הממשלה רשאית לצוות על תשלום פרס כראות עיניה בעד תפיסת טבק לפי פקודה זו למי שתפס את הטבק או למי שמסר ידיעות שהביאו להרשעת העבריין.

{{ח:קטע3||שונות}}

{{ח:סעיף|69|חובה למסור היתר הובלה}}
{{ח:ת}} כל היתר הובלה יימסר לפקיד הבלו במועד המפורש בהיתר.

{{ח:סעיף|70|שינוי האגרה}}
{{ח:ת}} הממשלה רשאית לשנות, בצו, את אגרות הרשיונות שנקבעו {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|71|דמי חכירה בעד אדמת מדינה שמגדלים בה טבק}}
{{ח:ת}} המגדל טבק באדמת המדינה ישלם, במקום מעשר החכירה, דמי חכירה שתקבע הממשלה בצו, ובלבד שלא יעלו על שוויה של עשירית אחת מיבולה המאומד של אותה קרקע.

{{ח:סעיף|72|העברת סמכויות}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להעביר לאחר את סמכויותיו לפי פקודה זו, כולן או מקצתן, אם דרך כלל ואם לענין מסויים או לאזור מסויים.

{{ח:סעיף|73|תקנות|תיקון: תשכ״ז, תשס״ז}}
{{ח:ת}} הממשלה רשאית להתקין תקנות בכל ענין מן הענינים האלה:
{{ח:תת|(1)}} צבעם של חבקים, מדגמם, שווים הנקוב ואופן הדבקתם;
{{ח:תת|(2)}} הדרך לבקשת רשיונות לפי פקודה זו, נתינתם, טפסיהם ותנאיהם;
{{ח:תת|(3)}} טפסי הודעות, הצהרות, היתרים, הצהרות בדבר המקור, רישומים ותעודות מסירה שיש להשתמש בהם לפי הפקודה;
{{ח:תת|(4)}} חובת ניהול ספרים, צורתם, הפרטים שיש לרשום בהם והאופן שבו ינהלו אותם, בין בדרך כלל, בין לסוג פלוני של סוחרים או בעלי בתי חרושת ובין לסוחר או לבעל בית חרושת פלונים;
{{ח:תת|(5)}} מידתם, צורתם ותיאורם של חפיסות וכלי קיבול של טבק שיוצר בישראל או שיובא לישראל, ומשקל הטבק שבהם;
{{ח:תת|(6)}} בקורתם ושקילתם של יבולי המגדלים;
{{ח:תת|(7)}} הפיקוח על מטעי נסיונות ומשתלות והובלת שתילים משם אל המגדלים;
{{ח:תת|(8)}} הסדרתם של מחסני סוחרים, בתי חרושת וחנויות, והפיקוח עליהם, ושכר שעות נוספות שבעלי רשיונות לייצור טבק חייבים לשלם בעד נוכחותם של פקידי הבלו בבתי החרושת;
{{ח:תת|(9)}} הרכבה והליכי עבודתה של כל ועדה המתמנית לפי {{ח:פנימי|סעיף 53|סעיף 53}};
{{ח:תת|(10)}} הפעלתן של כל הוראות אחרות שבפקודה זו.

{{ח:קטע2|תוספת|התוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 18|סעיפים 18}}, {{ח:פנימי|סעיף 29|29}}, {{ח:פנימי|סעיף 48|48}}, {{ח:פנימי|סעיף 50|50}})}}}}
{{ח:קטע3||אגרות רשיון שנתיות}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(הושמטה).}}

{{ח:חתימות|י״א בסיון תש״ך (6 ביוני 1960)}}
* '''פנחס רוזן'''
שר המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]