צו המכס (הסדרת אקספורט דבש)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|צו המכס (הסדרת אקספורט דבש), 1937}}
{{ח:קטע3||צו מאת הנציב העליון עפ״י {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 100|סעיף 104(1)}}}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ע״ר 1937, תוס׳ 2, 296|צו המכס (הסדרת אקספורט דבש)}}; {{ח:תיבה|1947, תוס׳ 2, 537|הודעת פקידי ממשלה (תיקון תוספת)}}; {{ח:תיבה|ע״ר תש״ח, תוס׳ א׳, 1|פקודת סדרי השלטון והמשפט|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312670.pdf}}, {{ח:תיבה|39|פקודת המטבע|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשי״ח, 1235|הודעה בדבר שינוי תארו של פקיד וטרינרי}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף הסמכויות המסורות לו {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 100|בסעיף 104(1)}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס|מפקודת המכס}}, צוה הנציב העליון ובזה מצוים לאמור:–

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 15|בסעיף 15 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, כל מקום בו נאמר בחוק ”פלשתינה (א״י)“ ייקרא מעתה ”ישראל“. מכוח האמור {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 11|בסעיף 11 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}} – לפיו החוק הקיים בארץ־ישראל נשאר בתקפו, בשינויים הנובעים מתוך הקמת המדינה ורשויותיה – מקום בו נאמר ”מחלקת החקלאות והדיג“ ייקרא ”משרד החקלאות“. לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_312686.pdf|סעיף 2 לפקודת המטבע, תש״ח–1948}}, כל מקום בו נאמר ”פונט“ הכוונה היא ללירה ישראלית. לפי הודעת פקידי ממשלה (תיקון תוספת), 1947 (ע״ר 1947, תוס׳ 2, 537), במקום ”הפקיד הוטרינרי הראשי“ יבוא ”מנהל שירותי הוטרינריות“. לפי הודעה בדבר שינוי תארו של פקיד וטרינרי (ק״ת תשי״ח, 1235), במקום ”פקיד וטרינרי“ יבוא ”רופא וטרינרי ממשלתי“.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|השם}}
{{ח:ת}} צו זה יקרא {{ח:הערה|”}}צו המכס (הסדרת אקספורט דבש), 1937{{ח:הערה|“}}.

{{ח:סעיף|2|פירוש|תיקון: תש״ח}}
{{ח:ת}} בצו זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דבש טהור“ פירושו דבש שהוא נקי מיסודות נכרים לפחות כדבש שסונן באריג כברות של 54 חורים לכל אינטש בטמפרטורה של לא יותר מ־65 מעלות צלזיוס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משלח“ פירושו מי שמשלח דבש לחו״ל או גורם למשלוחו של דבש לחו״ל או המנסה לשלוח דבש לחו״ל, והוא כולל את סוכנו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היזק“ פירושו כל קלקול הפוגע במדה נכרת במראהו של הדבש וכן באיכותו כצורך אוכל או כסחורה למשלוח לחו״ל, כגון –
{{ח:תתת|(I)}} חמום יתר על המדה,
{{ח:תתת|(II)}} תסיסה,
{{ח:תתת|(III)}} טחב דבש,
{{ח:תתת|(IV)}} סמידה,
{{ח:תתת|(V)}} טעם לפגם הבא מצמחים,
{{ח:תתת|(VI)}} כל שמץ עשן, חומצת קרבול או טעם או ריח הבאים מיסודות נכרים,
{{ח:תתת|(VII)}} לכלוך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוצא לחו״ל“ פירושו נלקח או נשלח מישראל לכל ארץ שמחוץ לישראל, אם בדרך יבשה ואם בדרך הים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דבש רדוי“ פירושו דבש שהופרש מחלות דבש בלתי לחוצות ע״י כח סנטריפוגלי או כח־הכובד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דבש“ הוא הצוף והסכרין הנוטפים מנטיעות, שנאגרו, שונו ונאצרו בחלות דבש ע״י דבורי־דבש (אפיס מליפיקה ואפיס דורסטה) והשובר את קרני האור שמאלה LAEVO-ROTATORY ושאינו מכיל יותר מעשרים וחמשה למאה מים, רבע אחוז אבקת מילה ושמונה למאה סכר קנים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפקח“ פירושו פקיד משרד החקלאות שמנהל אותו משרד ייפה את כחו לבדוק ולאשר דבש לצורך אקספורט;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דבש מזוקק“ פירושו דבש שרדוהו מחלות הדבש ע״י סינון או דרכים אחרות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עכירות“ פירושו ערפול הנגרם ע״י מציאותם של גרעיני סמידה, בעבועות אויר זעירות, חלקי שעוה זעירים מאד או חמרים אחרים הגורעים מצחותו של הדבש.

{{ח:סעיף|3|תעודה לאקספורט של דבש}}
{{ח:ת}} אסור לשלח דבש לאקספורט אלא אם כן צרפו למשלוח הדבש תעודה שניתנה ע״י מפקח המעידה שהוא בדק את הדבש ואשר אותו כדבש ראוי לאקספורט.

{{ח:סעיף|4|בקשות לתעודות|תיקון: תשי״ח}}
{{ח:ת}} כל משלח הרוצה בתעודה לאקספורט של דבש, עליו לפנות בבקשה לרופא וטרינרי ממשלתי {{ח:הערה|[במקור: לפקיד הוטרינרי]}} הקרוב ביותר לפחות ארבעה עשר יום לפני התאריך שיש בדעתו לשלוח אותו דבש לאקספורט ועליו להגיש לרופא וטרינרי זה בכתב את הפרטים דלקמן:–
{{ח:תת|(א)}} כמות הדבש שיש בדעתו לשלח לחו״ל;
{{ח:תת|(ב)}} צורת האריזה;
{{ח:תת|(ג)}} המקום שבו יוכל המפקח לבדוק את הדבש.

{{ח:סעיף|5|בדיקת הדבש ומתן התעודה|תיקון: 1947, תש״ח־2}}
{{ח:תת|(1)}} המפקח לא יתן תעודה עפ״י צו זה אלא אם כן נוכח שהדבש המיועד לאקספורט –
{{ח:תתת|(א)}} יש לו הסגולות הטבעיות של דבש טהור;
{{ח:תתת|(ב)}} אינו שוקל פחות מ־1.44 ק״ג לכל ליטר בטמפרטורה של 15 מעלות צלזיוס;
{{ח:תתת|(ג)}} הוא דבש זך ונקי מכל קלקול או עכירות;
{{ח:תתת|(ד)}} בשל די הצורך;
{{ח:תתת|(ה)}} נארז בכלי קבול חזקים ונקיים שהדביקו על כל אחד מהם פתק המציין את הפרטים דלקמן ביחס לדבש שבהם:–
{{ח:תתתת|(I)}} אם הוא דבש רדוי או דבש מזוקק;
{{ח:תתתת|(II)}} טיבו של הדבש (תפוחי־זהב, דבש הרים, דבש שדה או דבש אקליפטוס);
{{ח:תתתת|(III)}} המשקל המדויק בק״ג או בגרמים;
{{ח:תתתת|(IV)}} שם המשלח.
{{ח:תת}} בתנאי שמתירין פגם כדי שיעור של חמשה אחוזים בקשר עם הדרישות דלעיל, אלא שאין להתיר שום פגם לגבי דבש מקולקל כמוגדר {{ח:פנימי|סעיף 2|בפסקא 2 מצו זה}}.
{{ח:תת|(2)}} כשמסרב המפקח ליתן תעודה עליו למסור לשולח מודעה בכתב, המציינת את הנימוק לסירובו.
{{ח:תת|(3)}} משלח רשאי לערער על סירובו של מפקח לתת תעודה עפ״י צו זה בפני מנהל שירותי הוטרינריות, משרד החקלאות {{ח:הערה|[במקור: הפקיד הוטרינרי הראשי, מחלקת החקלאות והדייג]}}, שהחלטתו תהא החלטה סופית.
{{ח:תת}} בכל מקרה של ערעור על השולח לשלם למפרע מס של שתי לירות כדי לכסות את דמי הבדיקה הנוספת:
{{ח:תת}} בתנאי שמס זה יוחזר למשלח אם יבטל מנהל שירותי הוטרינריות {{ח:הערה|[במקור: הפקיד הוטרינרי הראשי]}} את החלטת המפקח.

{{ח:סעיף|6|יוצא מן הכלל}}
{{ח:ת}} צו זה לא יחול על כל משלוח של דבש שמשקלו פחות מ־25 ק״ג ואשר רוצים לשלח אותו לחו״ל שלא לצרכי מכירה. החלטתו של כל פקיד מכס או של כל מפקח בשאלה אם הדבש מיועד למכירה או לצורך אחר תהא החלטה סופית.

{{ח:סעיף|7|התחלת תוקף}}
{{ח:ת}} צו זה יקבל תוקף ביום 7 ביוני, 1937.

{{ח:חתימות|2 באפריל, 1937.}}
* בפקודת הוד מעלתו,
'''י. התורן הול'''
המזכיר הראשי
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]