חוק איסור מימון טרור

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק איסור מימון טרור, התשס״ה–2005}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000090}} {{ח:תיבה|ס״ח תשס״ה, 76|חוק איסור מימון טרור|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299751.pdf}}, {{ח:תיבה|947|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_306562.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 66|תיקון מס׳ 29 לחוק ההוצאה לפועל|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300665.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 375|תיקון מס׳ 10 לחוק איסור הלבנת הון|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301459.pdf}}, {{ח:תיבה|510|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301454.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 744|תיקון מס׳ 13 לחוק איסור הלבנת הון|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303850.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 924|חוק המאבק בטרור|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_343902.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
{{ח:הערה|'''חוק איסור מימון טרור, התשס״ה–2005 בוטל ביום תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק המאבק בטרור#סעיף 74|חוק המאבק בטרור, התשע״ו–2016}}, ל׳ בתשרי התשע״ז (1 בנובמבר 2016).'''}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הכרזה על אדם זר שהוא פעיל טרור או על ארגון זר שהוא ארגון טרור בשל קביעה מחוץ לישראל}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: העבירות}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: חילוט רכוש לאחר הרשעה בהליך פלילי}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: סייגים לחילוט רכוש לאחר הרשעה בהליך פלילי}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: חילוט רכוש טרור בהליך אזרחי שלא בעקבות הליך פלילי לענין ארגון טרור או מעשה טרור שאין להם זיקה לישראל}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: חילוט – הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: סעדים זמניים}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן א|סימן א׳: סעד זמני להבטחת חילוט}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|סימן ב׳: סעד זמני לסיכול מעשה טרור שאין לו זיקה לישראל}}

{{ח:פנימי|פרק ח סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות לענין סעדים זמניים}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: תפיסה מינהלית של רכוש טרור לענין ארגון טרור או מעשה טרור שאין להם זיקה לישראל}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״ב־2}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אדם שהוא פעיל טרור“ – אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אדם שהוא פעיל בביצוע מעשה טרור או מסייע או משדל לביצוע מעשה טרור;
{{ח:תתת|(2)}} אדם הנוטל חלק פעיל בארגון טרור מוכרז;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארגון טרור“ – חבר בני אדם שפועל לביצוע מעשה טרור או במטרה לאפשר או לקדם ביצוע מעשה טרור; לענין זה אין נפקא מינה –
{{ח:תתת|(1)}} אם חברי הארגון יודעים את זהות החברים האחרים אם לאו;
{{ח:תתת|(2)}} אם הרכב חברי הארגון קבוע או משתנה;
{{ח:תתת|(3)}} אם הארגון מבצע גם פעילות חוקית ואם הוא פועל גם למטרות חוקיות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ארגון טרור מוכרז“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חבר בני אדם שוועדת השרים הכריזה עליו שהוא ארגון טרור לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}};
{{ח:תתת|(2)}} חבר בני אדם שהממשלה הכריזה עליו שהוא ארגון טרוריסטי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 8|סעיף 8 לפקודת מניעת טרור}}, לרבות חבר בני אדם שהממשלה הכריזה עליו כאמור לפני תחילתו של חוק זה;
{{ח:תתת|(3)}} חבר בני אדם ששר הביטחון הכריז עליו שהוא התאחדות בלתי מותרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(1)(ב) לתקנות ההגנה (שעת חירום)}}, לרבות חבר בני אדם ששר הביטחון הכריז עליו כאמור לפני תחילתו של חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת שרים“ – ועדת שרים לעניני ביטחון לאומי כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הממשלה#סעיף 6|בסעיף 6 לחוק הממשלה, התשס״א–2001}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חבר בני אדם“ – בין שהוא מאוגד ובין שאינו מאוגד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק איסור הלבנת הון“ – {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון, התש״ס–2000}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק העונשין“ – {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעשה המהווה עבירה“ – לרבות מעשה שנעשה או שתוכנן להיעשות מחוץ לישראל, שדיני העונשין של מדינת ישראל אינם חלים לגביו, ובלבד שהמעשה מהווה עבירה הן לפי דיני מדינת ישראל והן לפי דיני המקום שבו נעשה המעשה או דיניה של המדינה שכלפיה, כלפי תושביה או כלפי אזרחיה כוון המעשה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעשה טרור“ –
{{ח:תתת|(א)}} מעשה המהווה עבירה או איום בעשיית מעשה המהווה עבירה אשר נעשה או תוכנן להיעשות כדי להשפיע על ענין מדיני, אידיאולוגי או דתי ומתקיימים בו כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} הוא נעשה או תוכנן להיעשות במטרה לעורר פחד או בהלה בציבור או במטרה לכפות על ממשלה או רשות שלטונית אחרת, לרבות ממשלה או רשות שלטונית של מדינה זרה לעשות מעשה או להימנע מעשיית מעשה; לענין פסקה זו – ראיה מראש, כאפשרות קרובה לוודאי, כי המעשה או האיום יעוררו פחד או בהלה בציבור כמוה כמטרה לעורר פחד או בהלה בציבור;
{{ח:תתתת|(2)}} המעשה שנעשה או שתוכנן או האיום היה בו –
{{ח:תתתתת|(א)}} פגיעה ממשית בגופו של אדם או בחירותו, או העמדת אדם בסכנת מוות או בסכנת חבלה חמורה;
{{ח:תתתתת|(ב)}} יצירת סיכון ממשי לבריאותו או לבטיחותו של הציבור;
{{ח:תתתתת|(ג)}} פגיעה חמורה ברכוש;
{{ח:תתתתת|(ד)}} שיבוש חמור של תשתיות, מערכות או שירותים חיוניים;
{{ח:תתת|(ב)}} נעשה המעשה או האיום כאמור או תוכנן להיעשות תוך שימוש בנשק כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 144|בסעיף 144(ג)(1) ו־(3) לחוק העונשין}}, למעט חלק ואבזר, יראו אותו כמעשה טרור גם אם לא התקיים בו האמור בפסקה (1) של סעיף קטן (א), ואם נעשה או תוכנן להיעשות תוך שימוש בנזק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי, העלול לפי טיבו, לגרום לפגיעה ממשית המונית – גם אם לא התקיים בו האמור בפסקאות (1) ו־(2) לסעיף קטן (א);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פעולה ברכוש“ – הקניה או קבלה של בעלות או של זכות אחרת ברכוש, בין בתמורה ובין שלא בתמורה, וכן פעולה ברכוש שהיא גיוסף מסירה, קבלה, החזקה, המרה, פעולה בנקאית, השקעה, פעולה בניירות ערך או החזקה בהם, תיווך, מתן או קבלת אשראי, ייבוא, ייצוא או יצירת נאמנות, או ערבוב של רכוש טרור עם רכוש אחר גם אם אינו רכוש טרור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת מניעת טרור“ – {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור|פקודת מניעת טרור, התש״ח–1948}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת מעצר וחיפוש“ – {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ציבור“ – לרבות חלק מן הציבור, ציבור שאינו בישראל וציבור שאינו ישראלי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכוש“ – מקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות, לרבות רכוש שהוא תמורתו של רכוש כאמור, וכל רכוש שצמח או שבר מרכוש כאמור או מרווחיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכוש הקשור לעבירה“ – רכוש שנתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} נעברה בו העבירה, שימש לביצוע העבירה, איפשר את ביצוע העבירה או יועד לביצוע העבירה;
{{ח:תתת|(2)}} הושג במישרין או בעקיפין כשכר ביצוע העבירה, יועד להיות שכר ביצועה או הושג כתוצאה מביצועה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכוש טרור“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} רכוש של ארגון טרור או של ארגון טרור מוכרז, רכוש המשמש או המיועד לשמש את פעילותו או רכוש המאפשר את פעילותו;
{{ח:תתת|(2)}} רכוש ששימש, איפשר או קידם ביצוע מעשה טרור, או רכוש שיועד או שהוא מיועד לאחד מאלה;
{{ח:תתת|(3)}} רכוש שהושג כשכר או כתגמול בעד ביצוע מעשה טרור או כתוצאה מביצועו, או רכוש שיועד או שהוא מיועד להיות שכר או תגמול בעד ביצוע מעשה טרור, והכל במישרין או בעקיפין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תפיסה“, לגבי רכוש שהוא זכות – לרבות איסור שימוש בזכות, הגבלת הזכות או התנייתה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות ההגנה (שעת חירום)“ – {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)|תקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}}.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הכרזה על אדם זר שהוא פעיל טרור או על ארגון זר שהוא ארגון טרור בשל קביעה מחוץ לישראל}}

{{ח:סעיף|2|הכרזה בישראל על אדם זר שהוא פעיל טרור או על ארגון זר שהוא ארגון טרור בשל קביעה מחוץ לישראל|תיקון: תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} נקבע מחוץ לישראל כי אדם זר הוא אדם שהוא פעיל טרור או כי חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור והיה לוועדת השרים יסוד סביר להניח כי אותו אדם זר הוא אדם שהוא פעיל טרור או כי אותו חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור, רשאית היא, בכפוף להוראות סעיף קטן (ד)(1), להכריז על אותו אדם שהוא פעיל טרור או על אותו חבר בני אדם שהוא ארגון טרור; לעניין פסקה זו, ”נקבע מחוץ לישראל“ – נקבע בידי גורם מוסמך של מדינה זרה בעקבות הליכים שננקטו בה לפי דיניה.
{{ח:תתת|(1א)}} נקבע בידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות או בידי מי שהיא הסמיכה לכך כי אדם זר הוא אדם שהוא פעיל טרור או כי חבר בני אדם זר הוא ארגון טרור, רשאית ועדת השרים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ד)(1), להכריז על אותו אדם שהוא פעיל טרור או על אותו חבר בני אדם שהוא ארגון טרור.
{{ח:תתת|(2)}} לעניין סעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”נקבע מחוץ לישראל“ – {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”זר“ – לגבי אדם – אדם שאינו אזרח ישראלי וגם אינו תושב ישראל; לגבי חבר בני אדם – חבר בני אדם שמרכז עסקיו אינו בישראל ואם הוא תאגיד מתקיימים בו גם שני אלה: הוא אינו רשום בישראל והשליטה בו אינה בידי תושב ישראל;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”תושב ישראל“ – לרבות אדם שמקום מגוריו הוא באזור, והוא אזרח ישראלי או שהוא זכאי לעלות לישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק השבות|חוק השבות}}, ושאילו מקום מגוריו היה בישראל היה בגדר תושב ישראל;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”אזור“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בחוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשל״ח–1977}}.
{{ח:תת|(ב)}} בבואה להפעיל את הסמכות לפי סעיף קטן (א) לגבי אדם שהוא חבר בארגון טרור שהוכרז לפי סעיף קטן (א) רשאית ועדת השרים לראות בחברותו בארגון כאמור ראיה לכאורה לכך שהוא אדם פעיל טרור.
{{ח:תת|(ג)}} הכריזה ועדת השרים על אדם או על חבר בני אדם לפי סעיף קטן (א) ובוטלה קביעת המדינה הזרה או מועצת הביטחון כי אותו אדם הוא פעיל טרור או כי אותו חבר בני אדם הוא ארגון טרור, תבטל ועדת השרים את הכרזתה.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} ועדת השרים לא תכריז על חבר בני אדם כעל ארגון טרור לפי סעיף זה אם הכריזה הממשלה על אותו חבר בני אדם כארגון טרוריסטי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 8|סעיף 8 לפקודת מניעת טרור}} או אם הכריז שר הביטחון על אותו חבר בני אדם כהתאחדות בלתי מותרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(1)(ב) לתקנות ההגנה (שעת חירום)}}, בין לפני תחילתו של חוק זה ובין לאחריו.
{{ח:תתת|(2)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכות הממשלה להכריז על חבר בני אדם כארגון טרוריסטי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור#סעיף 8|סעיף 8 לפקודת מניעת טרור}} או מסמכות שר הביטחון להכריז על חבר בני אדם כהתאחדות בלתי מותרת לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(1)(ב) לתקנות ההגנה (שעת חירום)}} גם אחרי הכרזה לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|3|הוועדה המייעצת}}
{{ח:תת|(א)}} הממשלה תמנה ועדה מייעצת בת שלושה חברים, שהם: שופט בדימוס של בית המשפט המחוזי או של בית המשפט העליון והוא יהיה היושב ראש, ואדם בעל רקע ביטחוני הולם, שניהם לפי הצעת שר הביטחון ושר המשפטים, וחבר נוסף שהוא משפטן לפי הצעת היועץ המשפטי לממשלה (בחוק זה – הוועדה המייעצת).
{{ח:תת|(ב)}} הוועדה המייעצת תמליץ לוועדת השרים לגבי בקשה לביטול כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4}}, והיא רשאית לייעץ לוועדת השרים בכל ענין שהיא הביאה לפניה והנוגע לסמכויותיה לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|4|בקשה לביטול הכרזה והדיון בה}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהוכרז עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} שהוא ארגון טרור או שהוא אדם פעיל טרור וכן מי שנפגע במישרין מהכרזה כאמור, רשאי להגיש בקשה לביטול ההכרזה לוועדה המייעצת, וכן להגיש בקשה נוספת אם התגלו עובדות חדשות או השתנו הנסיבות (בחוק זה – בקשה לביטול).
{{ח:תת|(ב)}} לא יזדקק בית משפט, בהליך לפי חוק זה, לרבות בהליך פלילי שענינו בירור אישום בשל עבירה לפי חוק זה, לטענה שענינה בטלותה של ההכרזה שניתנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.
{{ח:תת|(ג)}} הוועדה המייעצת תדון בבקשה לביטול ותביא את המלצתה לפני ועדת השרים, לאחר שנתנה למבקש הזדמנות להביא את טענותיו לפניה; מצאה הוועדה המייעצת שלא מתקיימים התנאים להכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(א)}} תמליץ לוועדת השרים לבטל את ההכרזה.
{{ח:תת|(ד)}} ועדת השרים תדון בהמלצת הוועדה המייעצת, ותיתן את החלטתה בתוך מועד שייקבע.

{{ח:סעיף|5|ביקורת תקופתית}}
{{ח:ת}} הוועדה המייעצת תקיים, אחת לארבע שנים, ביקורת תקופתית על הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, ותבחן אם השתנו הנסיבות או התגלו עובדות חדשות ואם התנאים להכרזה לפי חוק זה עדיין מתקיימים; סברה הוועדה המייעצת כי יש מקום לדון מחדש בהכרזה, תביא את המלצותיה לפני ועדת השקים שתדון בהמלצות ותיתן את החלטתה בתוך מועד שייקבע; הביקורת התקופתית הראשונה תהיה בתום ארבע שנים ממועד פרסום ההכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.

{{ח:סעיף|6|ביטול הכרזה}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת השרים רשאית, ביזמתה או על פי המלצת הוועדה המייעצת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיפים 4}} {{ח:פנימי|סעיף 5|ו־5}}, לבטל הכרזה שנתנה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.
{{ח:תת|(ב)}} בהחלטה על ביטול הכרזה לפי סעיף זה תקבע ועדת השרים את מועד תחילתו של הביטול.

{{ח:סעיף|7|פרסום}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה על הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} או על ביטול הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים רשאי לקבוע דרכים נוספות להביא את דבר ההכרזה או הביטול, לפי הענין, לידיעת הציבור.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: העבירות}}

{{ח:סעיף|8|איסור פעולה ברכוש למטרות טרור}}
{{ח:תת|(א)}} העושה פעולה ברכוש במטרה לאפשר, לקדם או לממן ביצוע של מעשה טרור, או לתגמל בעבור ביצוע של מעשה טרור או במטרה לאפשר, לקדם או לממן פעילות של ארגון טרור מוכרז או של ארגון טרור, דינו – מאסר עשר שנים או קנס פי עשרים מהקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ב)}} לענין סעיף קטן (א) –
{{ח:תתת|(1)}} די שיוכח כי הפעולה נעשתה לאחת המטרות המפורטות בו אף אם לא יוכח לאיזו מטרה מביניהן;
{{ח:תתת|(2)}} ”במטרה“ – לרבות תוך ראיה מראש לפחות את אחת האפשרויות המפורטות בו כאפשרות קרובה לוודאי;
{{ח:תתת|(3)}} ”לתגמל בעבור ביצוע של מעשה טרור“ – אף אם מקבל התגמול אינו מי שביצע את מעשה הטרור או התכוון לבצעו.

{{ח:סעיף|9|איסור פעולה ברכוש טרור|תיקון: תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} העושה אחת מאלה, דינו – מאסר שבע שנים או קנס פי עשרה מהקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין}} –
{{ח:תתת|(1)}} פעולה ברכוש שיש בה כדי לאפשר, לקדם או לממן ביצוע של מעשה טרור, או לתגמל בעבור ביצוע של מעשה טרור אף אם מקבל התגמול אינו מי שביצע את מעשה הטרור או התכוון לבצעו; לענין פסקה זו די שיוכח כי עושה הפעולה היה מודע לכך שמתקיימת אחת האפשרויות האמורות אף אם לא יוכח איזו מביניהן;
{{ח:תתת|(2)}} פעולה ברכוש טרור או ברכוש שהוא תמורתו הישירה, או הרווח הישיר מרכוש טרור; לענין פסקה זו, ”רכוש“ – מקרקעין, מיטלטלין, כספים או זכויות;
{{ח:תתת|(3)}} מעביר רכוש לארגון טרור מוכרז או לארגון טרור.
{{ח:תת|(ב)}} העושה פעולה ברכוש של אדם בהיותו מודע לכך שאותו אדם הוא פעיל טרור כאמור בפסקה (1) להגדרה ”אדם שהוא פעיל טרור“ או שקיימת לגביו או לגבי ארגון שהוא נוטל חלק פעיל בו הכרזה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, חזקה שעשה כן ביודעו שיש בפעולה כדי לאפשר, לקדם או לממן ביצוע של מעשה טרור, או לתגמל בעבור ביצוע של מעשה טרור, לפי הענין, אלא אם כן הביא ראיות לכך שלא ידע כאמור; התעורר ספק סביר שמא לא ידע והספק לא הוסר, יפעל הספק לטובתו.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} לענין סעיף זה לא יראו אדם כמי שנמנע מלברר את טיב ההתנהגות או את דבר אפשרות קיום הנסיבות לענין {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 20|סעיף 20(ג)(1) לחוק העונשין}}, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} עיכוב הפעולה לצורך בירור טיב ההתנהגות או קיום הנסיבות לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 20|סעיף 20(ג)(1) לחוק העונשין}} וכן לצורך דיווח לפני ביצוע הפעולה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, היה בו, בנסיבות הענין, כדי להכביד הכבדה של ממש על פעילותו העסקית;
{{ח:תתתת|(ב)}} בסמוך לאחר ביצוע הפעולה ברכוש דיווח על הפעולה ברכוש, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}}, ופעל לפי הנחיות המשטרה לגביה; השר לביטחון הפנים בהתייעצות עם שר המשפטים יקבע את המועד והדרך למתן הנחיות המשטרה.
{{ח:תתת|(2)}} בפסקה (1), ”דיווח על הפעולה ברכוש“ ו”פעל לפי הנחיות המשטרה“ – לרבות מסירת הודעה לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(2)(א) לתקנות ההגנה (שעת חירום)}} ופעולה גם לפי הוראות שניתנו לו לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(2)(ב), (ג) ו־(ה) האמורה}}.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על סוגי פעולות ברכוש או על פעולה מסוימת, אשר לעשייתן ניתן מראש היתר מאת שר האוצר בהתייעצות עם שר הביטחון והשר לביטחון הפנים.
{{ח:תתת|(2)}} הודעה על מתן היתר לפי סעיף זה המיועד לציבור בלתי מסוים תפורסם ברשומות.
{{ח:תתת|(3)}} שר האוצר רשאי לקבוע דרכים נוספות להביא את דבר מתן ההיתר לידיעת הציבור.

{{ח:סעיף|10|חובת דיווח על פעולה ברכוש|תיקון: תשס״ה, תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} התבקש אדם לעשות פעולה ברכוש במהלך עסקיו או במילוי תפקידו, או בנסיבות שבהן היתה לו אפשרות של ממש לביצוע הפעולה והיה לאותו אדם חשד סביר שמתקיים אחד מהמפורטים בפסקאות (1) או (2), או עשה אדם פעולה ברכוש, והיה לו במועד עשיית הפעולה או בתוך שישה חודשים מהמועד האמור, חשד סביר כאמור, ידווח על כך למשטרת ישראל ולענין זה די שיוכח כי היה לו חשד סביר שמתקיים אחד מהמפורטים בפסקאות (1) או (2) אף אם לא יוכח איזה מביניהם –
{{ח:תתת|(1)}} הרכוש הוא רכוש טרור כהגדרתו בפסקה (1) בהגדרה רכוש טרור או שהוא תמורתו הישירה או הרווח הישיר של רכוש טרור כאמור; לענין פסקה זו, ”רכוש“ – מקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות;
{{ח:תתת|(2)}} יש בפעולה כדי לאפשר, לקדם או לממן ביצוע של מעשה טרור, או לתגמל בעבור ביצוע של מעשה טרור.
{{ח:תת|(ב)}} חלה על אדם חובת דיווח לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|סעיפים 7}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|או 8א לחוק איסור הלבנת הון}} רשאי הוא למסור את הדיווח לפי הוראות סעיף זה לרשות המוסמכת לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 29|סעיף 29 לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ג)}} דיווח כאמור בסעיף קטן (א) יכלול כל מידע הידוע למדווח והנוגע לענין, ויימסר סמוך ככל האפשר, בנסיבות הענין, למועד שבו היה לאותו אדם חשד סביר להניח כאמור באותו סעיף קטן.
{{ח:תת|(ד)}} דרכי הדיווח והמועדים לפי סעיף זה יהיו בהתאם לדרכי הדיווח והמועדים שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 6|סעיפים 6(ב)}}, {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|7(ה)}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|או 8א(ה) לחוק איסור הלבנת הון}}, אלא אם כן קבעו אחרת השרים האמורים באותם סעיפים, לאחר התייעצות כאמור באותם סעיפים.
{{ח:תת|(ה)}} לא מסר אדם דיווח לפי הוראות סעיף זה, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על אדם שמסר הודעה לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(2)(א) לתקנות ההגנה (שעת חירום)}}.
{{ח:תת|(ז)}} הוראות סעיף זה לא יחולו על סוגי פעולות ברכוש או על פעולה מסוימת, אשר לעשייתן ניתן מראש היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ד)}} אלא אם כן צוין אחרת בהיתר.

{{ח:סעיף|11|פטור מאחריות והגבלות על גילוי דיווח}}
{{ח:תת|(א)}} אי עשיית פעולה ברכוש, מחדל אחר או מעשה שנעשו בתום לב כדי להימנע מעבירה לפי {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}}, דיווח, גילוי, אי גילוי שנעשו בתום לב לצורך קיום הוראות {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}}, ופעולה בהתאם להנחיות המשטרה או להוראות שניתנו לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 84|תקנה 84(2)(א) לתקנות ההגנה (שעת חירום)}}, אין בהם הפרה של חובות סודיות ונאמנות או של חובה אחרת לפי כל דין או הסכם, ומי שעשה או נמנע מעשיה כאמור, לא יישא באחריות פלילית, אזרחית או משמעתית בשל המעשה או המחדל; הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 24|סעיף 24(ב) ו־(ג) לחוק איסור הלבנת הון}} יחולו לענין מעשה או מחדל לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 25|סעיף 25 לחוק איסור הלבנת הון}} יחול לענין גילוי ודיווח לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ג|פרק זה}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: חילוט רכוש לאחר הרשעה בהליך פלילי}}

{{ח:סעיף|12|חילוט חובה לאחר הרשעה למעט מנימוקים מיוחדים}}
{{ח:ת}} הורשע אדם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיפים 8}} {{ח:פנימי|סעיף 9|או 9}} יצווה בית המשפט, אלא אם כן סבר שלא לעשות כן מנימוקים מיוחדים שיפרט, כי נוסף על כל עונש יחולט רכוש הקשור לעבירה שנמצא בחזקתו, בשליטתו או בחשבונו של הנידון.

{{ח:סעיף|13|חילוט רשות של רכוש של הנידון}}
{{ח:ת}} לא נמצא רכוש כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12}} למתן צו חילוט לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|אותו סעיף}} או למימוש צו החילוט במלואו, בשל מעשה שעשה הנידון שלא בתום לב, רשאי בית המשפט ליתן צו חילוט או לצוות על מימושו של הצו מתוך רכוש של הנידון שהוא שווה ערך לרכוש הקשור לעבירה.

{{ח:סעיף|14|חילוט רשות לאחר הרשעה של רכוש שהנידון מימן או נתן בלא תמורה לאחר}}
{{ח:ת}} לא נמצא רכוש של הנידון למתן צו חילוט או למימוש צו חילוט לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}, רשאי בית המשפט ליתן צו חילוט או לצוות על מימושו של הצו מתוך רכוש של אדם אחר, אף אם אינו רכוש הקשור לעבירה, אם הנידון מימן את רכישתו או שהעבירו לאותו אדם בלא תמורה, במטרה למנוע את חילוט הרכוש לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|הסעיף האמור}}.

{{ח:סעיף|15|חילוט רשות לאחר הרשעה של רכוש הקשור בעבירה}}
{{ח:ת}} הורשע אדם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיפים 8}} {{ח:פנימי|סעיף 9|או 9}} רשאי בית המשפט לצוות על חילוט רכוש הקשור לעבירה, אף אם אינו נמצא בחזקתו, בשליטתו או בחשבונו של הנידון.

{{ח:סעיף|16|בקשת תובע לחלט רכוש – פירוט בכתב האישום}}
{{ח:ת}} בקשת תובע לחלט רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, ופירוט הרכוש שאת חילוטו מבקשים או שווי הרכוש שלגביו מבקשים צו חילוט, יצוינו בכתב האישום; התגלה רכוש נוסף שאת חילוטו מבקשים, רשאי תובע לתקן את כתב האישום בכל שלב של ההליכים עד למתן גזר הדין.

{{ח:סעיף|17|הוכחת העובדות והתנאים הנדרשים לצורך חילוט}}
{{ח:ת}} ההוכחה של העובדות והתנאים לצורך חילוט לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, לאחר הרשעה בהליך פלילי, תיעשה ברמה הנדרשת במשפט אזרחי.

{{ח:סעיף|18|העברת הדיון בחילוט להליך אזרחי וחילוט במסגרת אותו הליך}}
{{ח:תת|(א)}} ראה בית המשפט כי בירור הטענות בדבר החילוט עלול להקשות על המשך הדיון בהליך הפלילי, רשאי הוא, מטעמים שיירשמו, לקבוע שהדיון בחילוט יהיה בהליך אזרחי בבית משפט מחוזי.
{{ח:תת|(ב)}} חילוט רכוש בהליך אזרחי לאחר שהדיון הועבר, כאמור בסעיף קטן (א), מבית המשפט שהרשיע אדם בהליך פלילי, ייעשה לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, בשינויים המחויבים ולא יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳}}.

{{ח:סעיף|19|שווי הרכוש המחולט}}
{{ח:ת}} סכום שוויו של רכוש המחולט בהתאם לצווי חילוט שניתנו לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}, לא יעלה על שוויו של רכוש הקשור לעבירה שבקשר לביצועה ניתן הצו.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: סייגים לחילוט רכוש לאחר הרשעה בהליך פלילי}}

{{ח:סעיף|20|רכוש שאין לחלטו בשל זכויות של אחר}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט לא יצווה על חילוט רכוש, כולו או חלקו, אף אם הוכחו העובדות והתנאים לחילוט רכוש לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיפים 12}}, {{ח:פנימי|סעיף 13|13}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}} {{ח:פנימי|סעיף 15|ו־15}} במקרים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בחילוט לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיפים 12}} {{ח:פנימי|סעיף 15|ו־15}} – אם התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הטוען לזכות ברכוש הוכיח את זכותו ברכוש וכי רכש אותה לפני ביצוע העבירה שבקשר אליה התבקש החילוט, וכן הביא ראיות שלא ידע או לא הסכים, לפי הענין, לכך שהרכוש יהיה רכוש הקשור לעבירה כאמור; התעורר ספק שמא לא ידע או לא הסכים והספק לא הוסר, יפעל הספק לטובת הטוען לזכות;
{{ח:תתתת|(ב)}} הטוען לזכות ברכוש הוכיח את זכותו ברכוש וכי רכש אותה אחרי ביצוע העבירה שבקשר אליה התבקש החילוט, וכן הוכיח כי עשה כן בתמורה ובתום לב;
{{ח:תתת|(2)}} בחילוט לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} – הטוען לזכות ברכוש הוכיח את זכותו ברכוש;
{{ח:תתת|(3)}} בחילוט לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}} – הטוען לזכות ברכוש אינו האדם שהנידון העביר אליו את הרכוש או מימן את רכישת זכותו ברכוש, הוא הוכיח את זכותו ברכוש וכן התקיים האמור בפסקאות משנה (א) או (ב), לפי הענין, של פסקה (1).
{{ח:תת|(ב)}} מצא בית המשפט כי אין לחלט חלק מהרכוש לפי הוראות סעיף קטן (א) בשל זכותו של טוען לזכות ברכוש, רשאי הוא, על אף האמור בסעיף קטן (א) רישה, לחלט גם את אותו חלק מהרכוש, אם מצא כי מן הראוי לעשות כן, בכפוף להוראות להבטחת זכותו של הטוען לזכות ברכוש ולמניעת פגיעה בלתי סבירה בו ולהוראות בענין פיצויים בשל פגיעה סבירה בו.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”טוען לזכות ברכוש“ – למעט הנידון.

{{ח:סעיף|21|הוכחת התקיימות הסייגים לחילוט}}
{{ח:ת}} בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 20|בסעיף 20(א)(1)(א)}} בענין יצירת ספק, הוכחת הסייגים לחילוט לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} וכן הסרת הספק תיעשה ברמת ההוכחה הנדרשת במשפט אזרחי.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: חילוט רכוש טרור בהליך אזרחי שלא בעקבות הליך פלילי לענין ארגון טרור או מעשה טרור שאין להם זיקה לישראל}}

{{ח:סעיף|22|חילוט רכוש בהליך אזרחי שלא בעקבות הליך פלילי או שלא הועבר לאחר הליך פלילי}}
{{ח:ת}} בית משפט מחוזי רשאי, על פי בקשה של פרקליט מחוז, לצוות על חילוט רכוש בהליך אזרחי, בין אם הורשע או הואשם אדם בעבירה לפי חוק זה ובין אם לא, אם נוכח כי הרכוש הוא רכוש טרור שהוא אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} לענין פסקה (1) להגדרה ”רכוש טרור“, הרכוש הוא של ארגון שהוכרז עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} שהוא ארגון טרור;
{{ח:תת|(2)}} לענין פסקאות (2) ו־(3) להגדרה ”רכוש טרור“, הרכוש קשור למעשה טרור שאין לו זיקה לישראל.

{{ח:סעיף|23|רכוש שאין לחלטו בשל זכויות של אחר}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט לא יצווה על חילוט רכוש, כולו או חלקו, אף אם הוכחו העובדות והתנאים לחילוט רכוש לפי {{ח:פנימי|סעיף 22|סעיף 22}} במקרים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} הטוען לזכות ברכוש הוכיח את זכותו ברכוש וכי רכש אותה לפני שהרכוש היה לרכוש טרור, וכן הביא ראיות שלא ידע או לא הסכים, לפי הענין, לכך שהרכוש יהיה רכוש טרור כאמור; התעורר ספק שמא לא ידע או לא הסכים והספק לא הוסר, יפעל הספק לטובת הטוען לזכות;
{{ח:תתת|(2)}} הטוען לזכות ברכוש הוכיח את זכותו ברכוש וכי רכש אותה אחרי שהרכוש היה לרכוש טרור וכן הוכיח כי עשה כן בתמורה ובתום לב.
{{ח:תת|(ב)}} מצא בית המשפט כי אין לחלט חלק מהרכוש לפי הוראות סעיף קטן (א) בשל זכותו של טוען לזכות ברכוש, רשאי הוא, על אף האמור בסעיף קטן (א) רישה, לחלט גם את אותו חלק מהרכוש, אם מצא כי מן הראוי לעשות כן, בכפוף להוראות להבטחת זכותו של הטוען לזכות ברכוש ולמניעת פגיעה בלתי סבירה בו ולהוראות בענין פיצויים בשל פגיעה סבירה בו.

{{ח:סעיף|24|הוכחת העובדות והתנאים הנדרשים לצורך חילוט}}
{{ח:ת}} ההוכחה של העובדות והתנאים לצורך חילוט לפי {{ח:פנימי|פרק ו|פרק זה}} תיעשה ברמה הנדרשת במשפט אזרחי.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: חילוט – הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|25|זכות טיעון}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה על בקשת תובע לחלט רכוש תימסר לנידון, וכן לבעל הרכוש, למי שהרכוש נמצא בחזקתו, בשליטתו או בחשבונו ולמי שיש לו טענה לזכות ברכוש (בחוק זה – טוען לזכות ברכוש), אם ניתן לאתרו בשקידה סבירה בנסיבות הענין.
{{ח:תת|(ב)}} בית משפט רשאי להורות על פרסום בקשה לחלט רכוש בעיתון או בדרך אחרת שיקבע; פרסום כאמור אל יפגע בזכותו של טוען לזכות ברכוש להגיש בקשה לתיקון או לביטול צו חילוט לפי {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}}.
{{ח:תת|(ג)}} לא יצווה בית המשפט על חילוט רכוש לפי הוראות חוק זה אלא לאחר שנתן לטוען לזכות ברכוש, אם הוא ידוע, הזדמנות להשמיע את טענותיו.

{{ח:סעיף|26|רכוש שאין לחלטו והבטחת אמצעי מחיה ומגורים|תיקון: תשס״ט}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט לא יצווה על חילוט רכוש לפי חוק זה, שהוא בגדר מיטלטלין שאינם ניתנים לעיקול לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 22|פסקאות (1) עד (6) לסעיף 22(א) לחוק ההוצאה לפועל, תשכ״ז–1967}} (בחוק זה – חוק ההוצאה לפועל).
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט לא יצווה על חילוט רכוש לפי חוק זה אלא אם כן נוכח שלבעל הרכוש שיחולט ולבני משפחתו הגרים עמו יהיו אמצעי מחיה סבירים ומקום מגורים סביר.

{{ח:סעיף|27|תיקון צו חילוט או ביטולו}}
{{ח:תת|(א)}} טוען לזכות ברכוש שחולט לפי חוק זה (בסעיף זה – המבקש), שלא הוזמן להשמיע את טענותיו לענין צו החילוט, רשאי לבקש מבית המשפט שציווה על החילוט לתקן או לבטל את הצו.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה לתיקון או לביטול צו חילוט תוגש בתוך שנתיים מיום מתן צו החילוט או בתוך מועד מאוחר יותר שיקבע בית המשפט, אם ראה שמן הצדק לעשות כן.
{{ח:תת|(ג)}} תיקן בית המשפט את צו החילוט או ביטל אותו – יצווה על החזרת הרכוש או חלקו למבקש, או תשלום תמורתו מאוצר המדינה למבקש אם לא ניתן להחזיק את הרכוש או אם הסכים המבקש לקבל את תמורתו; ציווה בית המשפט על תשלום תמורת הרכוש – יקבע בצו את סכום התשלום בהתאם לערכו של הרכוש בשוק החופשי ביום מתן צו החילוט או ביום מתן צו התשלום, לפי הגבוה שבהם; צו התשלום או הצו להחזקת רכוש יינתנו לא יאוחר משלושה חודשים מיום שהחליט בית המשפט לבטל את צו החילוט.
{{ח:תת|(ד)}} תיקן בית המשפט את צו החילוט או ביטל אותו, רשאי הוא להורות שמי שניזוק בשל הצו יפוצה מאוצר המדינה.
{{ח:תת|(ה)}} צו להחזרת רכוש או צו תשלום יבוצעו בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ־60 ימים מיום נתינתם.

{{ח:סעיף|28|ערעור}}
{{ח:ת}} על החלטה בדבר מתן צו חילוט לפי חוק זה, תיקונו או ביטולו ועל כל החלטה במסגרת הדיון בבקשה למתן צו זמני, ניתן לערער, בתוך 30 ימים מיום שהודע למערער על מתן ההחלטה, בדרך שמערערים על החלטה בענין אזרחי, ואולם אם ניתנה ההחלטה בגזר דין והוגש ערעור על פסק הדין, רשאי בית המשפט לשמוע גם ערעור בנוגע לצו החילוט; ערעור על החלטה בענין צו זמני יידון לפני שופט אחד.

{{ח:סעיף|29|סמכויות חיפוש ותפיסה}}
{{ח:ת}} סמכויות החיפוש והתפיסה לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|פקודת מעצר וחיפוש}}, יחולו, בכפוף להוראות חוק זה ובשינויים המחויבים, גם לענין רכוש שביחס אליו ניתן לתת צו חילוט לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|30|חזקה בדבר רכושו של אדם}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|פרק ד|פרקים ד׳ עד ט׳}}, חזקה כי כל רכוש שנמצא בחזקתו, בשליטתו או בחשבונו של הנידון, של ארגון טרור מוכרז, או של אדם שהוכרז עליו לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} שהוא אדם פעיל טרור, הוא רכושו, אלא אם כן יוכח אחרת.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: סעדים זמניים}}
{{ח:קטע3|פרק ח סימן א|סימן א׳: סעד זמני להבטחת חילוט}}

{{ח:סעיף|31|סמכות למתן סעדים זמניים}}
{{ח:ת}} הוגש כתב אישום הכולל בקשה לחילוט או הוגשה בקשה לחילוט בהליך אזרחי, רשאי בית המשפט, על פי בקשה של פרקליט מחוז, ליתן צו זמני, בדבר מתן ערבויות מטעם הנאשם או אדם אחר המחזיק ברכוש, צו מניעה, צו עיקול, צו לתפיסת רכוש או הוראות אחרות, לרבות הוראות לאפוטרופוס הכללי או לאדם אחר בדבר ניהול זמני של הרכוש (בחוק זה – צו זמני); {{ח:פנימי|פרק ח סימן א|בסימן זה}}, ”בית המשפט“ – בית המשפט שאליו הוגש כתב האישום או שאליו יוגש כתב האישום או בית המשפט שאליו הוגשה או שאליו תוגש הבקשה לחילוט בהליך אזרחי, לפי הענין.

{{ח:סעיף|32|תנאים למתן סעד זמני להבטחת חילוט}}
{{ח:ת}} בית משפט רשאי ליתן צו זמני לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ח סימן א|סימן זה}} אם נוכח כי קיימות לכאורה להוכחת עילת חילוט וכי אי מתן הצו יכביד על מימוש החילוט; לענין זה, ”עילת חילוט“ – העובדות והתנאים הנדרשים כדי לחלט רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרקים ד׳}} {{ח:פנימי|פרק ו|או ו׳}}, בכפוף לסייגים לחילוט רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרקים ה׳}} {{ח:פנימי|פרק ו|או ו׳}}.

{{ח:סעיף|33|מתן סעד זמני בטרם הוגשו כתב אישום או בקשה לחילוט אזרחי}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט רשאי ליתן צו זמני לפי הוראת {{ח:פנימי|פרק ח סימן א|סימן זה}} אף בטרם הוגש כתב אישום או בטרם הוגשה בקשה לחילוט בהליך אזרחי, לפי הענין, על פי בקשה של פרקליט מחוז, אם נוכח כי יש יסוד סביר להניח שהרכוש שלגביו מבקשים את הצו עלול להיעלם או שעלולים לעשות בו פעולות שימנעו את מימוש החילוט.
{{ח:תת|(ב)}} צו זמני שניתן לפני הגשת כתב אישום יפקע אם לא הוגש כתב האישום בתוך שישה חודשים מיום שניתן הצו; בית המשפט רשאי להאריך תקופה זו לתקופות נוספות שלא יעלו על שלושה חודשים, ובלבד שהתקופה הכוללת לא תעלה על שנה מיום מתן הצו; על אף הוראות סעיף קטן זה, רשאי שופט של בית המשפט העליון לצוות על הארכת תקופת תוקפו של צו זמני, מעת לעת, לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים בכל פעם.
{{ח:תת|(ג)}} צו זמני שניתן לפני הגשת בקשה לחילוט אזרחי יפקע אם לא הוגשה הבקשה בתוך שלוש שנים מיום שניתן הצו אלא אם כן הגיש טוען לזכות ברכוש בקשה לביטול הצו או לשינויו; הוגשה בקשה כאמור יקיים בית המשפט דיון במעמד הצדדים והנטל להראות כי מתקיימים התנאים למתן צו זמני לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ח סימן א|סימן זה}} יהיה על מי שביקש את הוצאת הצו.
{{ח:תת|(ד)}} ניתן צו זמני לפי סעיף זה ובתוך תקופת תוקפו הוגש כתב אישום או הוגשה בקשה לחילוט בהליך אזרחי, יפקע הצו הזמני בתום עשרה ימים ממועד הגשת כתב האישום או הבקשה, לפי הענין, אם לא הוגשה לבית המשפט, בתוך התקופה האמורה, בקשה למתן צו זמני לפי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיף 31}}.

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ב|סימן ב׳: סעד זמני לסיכול מעשה טרור שאין לו זיקה לישראל}}

{{ח:סעיף|34|תנאים למתן סעד זמני לשם סיכול מעשה טרור שאין לו זיקה לישראל}}
{{ח:תת|(א)}} בית המשפט המחוזי רשאי ליתן צו זמני לפי {{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|סימן זה}} אף אם לא הוגשו כתב אישום או בקשה לחילוט אזרחי, אם שוכנע כי מתן הצו דרוש לשם סיכול של מעשה טרור שאין לו זיקה לישראל.
{{ח:תת|(ב)}} צו זמני שניתן לפי סעיף קטן (א) יפקע בתוך שלוש שנים מיום שניתן הצו אלא אם כן הגיש טוען לזכות ברכוש בקשה לביטול הצו או לשינויו; הוגשה בקשה כאמור יקיים בית המשפט דיון במעמד הצדדים והנטל יהיה על מי שביקש את הוצאת הצו להראות כי מתקיימים התנאים למתן צו זמני לפי הוראות סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט העליון רשאי להאריך צו זמני שניתן לפי סעיף קטן (ב) לתקופות נוספות שלא יעלו על שנה בכל פעם, אם שוכנע כי הצו דרוש לשם סיכול של מעשה טרור כאמור בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|35|ראיות חסויות}}
{{ח:תת|(א)}} בדיון בבקשה למתן צו זמני לפי {{ח:פנימי|פרק ח סימן ב|סימן זה}}, רשאי בית המשפט לסטות מדיני הראיות מטעמים שיירשמו, ולקבל ראיה אף שלא בנוכחות טוען לזכות ברכוש או בא כוחו או בלי לגלותה להם, אם אחרי שעיין בראיה או שמע טענות שוכנע כי גילוי הראיה עלול לפגוע בביטחון המדינה או לפגוע פגיעה ביחסי החוץ שלה וכי אי גילויה עדיף על פני גילויה לשם עשיית צדק (להלן – ראיות חסויות); בית המשפט רשאי, בטרם יקבל החלטה לפי סעיף זה לעיין בראיה או לשמוע הסברים שלא בנוכחות שאר בעלי הדין ובאי כוחם.
{{ח:תת|(ב)}} החליט בית המשפט לקבל ראיות חסויות, יורה על העברת תמצית של הראיות החסויות, ככל שניתן לעשות כן בלי לפגוע בביטחון המדינה או ביחסי החוץ שלה, לטוען לזכות ברכוש או לבא כוחו.
{{ח:תת|(ג)}} דיון לפי סעיף זה יתקיים בדלתיים סגורות אלא אם כן קבע בית המשפט הוראה אחרת לענין זה.

{{ח:קטע3|פרק ח סימן ג|סימן ג׳: הוראות כלליות לענין סעדים זמניים}}

{{ח:סעיף|36|צו זמני במעמד צד אחד}}
{{ח:ת}} בית המשפט רשאי ליתן צו זמני לפי {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}} במעמד צד אחד, אם נוכח שיש חשש לעשיית פעולה מיידית ברכוש, וכי קיום דיון במעמד הצדדים יסכל את מטרת הצו; תוקפו של צו זמני, שניתן במעמד צד אחד, לא יעלה על עשרה ימים, והבקשה תישמע במעמד הצדדים בהקדם האפשרי ובתוך תקופת תוקפו של הצו; בית המשפט רשאי, מנימוקים שיירשמו, להאריך את תוקפו של צו זמני שניתן במעמד צד אחד לתקופות נוספות ובלבד שהתקופה הכוללת לא תעלה על 30 ימים מיום מתן הצו.

{{ח:סעיף|37|החלת הוראות לענין זכות טיעון והסייגים לחילוט רכוש}}
{{ח:תת|(א)}} בדיון בבקשה למתן צו זמני לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}, למעט בקשה למתן צו זמני במעמד צד אחד לפי {{ח:פנימי|סעיף 36|סעיף 36}}, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20}}, {{ח:פנימי|סעיף 23|23}} {{ח:פנימי|סעיף 25|ו־25}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26}} יחולו על כל בקשה למתן צו זמני לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}.

{{ח:סעיף|38|מתן צו זמני במידה שאינה עולה על הנדרש}}
{{ח:ת}} החליט בית המשפט ליתן צו זמני לפי {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}, יקבע את סוג הצו, היקפו, תנאיו ומשך תוקפו, והכל במידה שאינה עולה על הנדרש כדי להשיג את מטרות הצו הזמני.

{{ח:סעיף|39|פיצויים}}
{{ח:ת}} נתן בית המשפט צו זמני, לפי {{ח:פנימי|פרק ח|פרק זה}}, רשאי בית המשפט להורות שמי שניזוק בשל צו כאמור יפוצה מאוצר המדינה.

{{ח:סעיף|40|עיון חוזר בצו זמני}}
{{ח:ת}} בית המשפט רשאי לדון מחדש בצו זמני שנתן אם ראה כי הדבר מוצדק בשל נסיבות שהשתנו או עובדות חדשות שהתגלו לאחר מתן הצו הזמני.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: תפיסה מינהלית של רכוש טרור לענין ארגון טרור או מעשה טרור שאין להם זיקה לישראל}}

{{ח:סעיף|41|תפיסה מינהלית של רכוש טרור}}
{{ח:תת|(א)}} שר הביטחון או עובד משרד הביטחון בדרגת ראש אגף לפחות ששר הביטחון הסמיכו לענין זה (להלן – עובד מוסמך של משרד הביטחון), רשאי להורות על תפיסת רכוש טרור כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22}}, אם נוכח שיש חשש לעשיית פעולה מיידית ברכוש שתכשיל את חילוטו או שתפיסתו דרושה כדי לסכל מעשה טרור שאין לו זיקה לישראל.
{{ח:תת|(ב)}} הוכח להנחת דעתו של שר הביטחון כי רכוש טרור שיש עילה לתפיסתו לפי סעיף קטן (א) מעורב ברכוש אחר ולא ניתן בנסיבות הענין לזהותו או להפרידו, רשאי הוא להורות גם על תפיסתו של הרכוש האחר.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה על תפיסה לפי סעיף זה תומצא לטוען לזכות ברכוש, אם ניתן לאתרו בשקידה סבירה בנסיבות הענין.

{{ח:סעיף|42|תפיסת הרכוש}}
{{ח:תת|(א)}} תפיסה לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}} יכול שתבוצע על ידי שוטר, פקיד מכס שהוסמך לכך על ידי מנהל אגף המכס והבלו או עובד ציבור אחר שהוסמך לכך על ידי ראש הממשלה או שר הביטחון*, ויהיו נתונות להם לשם כך סמכויות כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לשוטר – הסמכויות הנתונות לו {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|בפקודת מעצר וחיפוש}};
{{ח:תתת|(2)}} לעובד ציבור – סמכויות הנתונות לשוטר {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|בפקודת מעצר וחיפוש}} לשם ביצוע תפיסה;
{{ח:תתת|(3)}} לפקיד מכס – סמכויות לפי {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 174|סעיפים 174}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 177|177}}, {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 184|184}} {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 185|ו־185 לפקודת המכס}} ולענין זה יראו רכוש החשוד כרכוש שלגביו חלה הוראת תפיסה, כטובין שיבואם או יצואם נאסר.
{{ח:תת|(ב)}} נוכח מי שמבצע תפיסה לפי סעיף קטן (א), בעת ביצוע התפיסה, כי הרכוש שיש לתפסו מעורב ברכוש אחר ולא ניתן בנסיבות הענין לזהותו או להפרידו וכן לא ניתן בנסיבות הענין לקבל הוראה לגבי תפיסת הרכוש האחר משר הביטחון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 41|בסעיף 41}}, רשאי הוא לתפוס גם את הרכוש האחר; הודעה על תפיסה לפי סעיף קטן זה תימסר לשר הביטחון בתוך 72 שעות ממועד ביצוע התפיסה והשר רשאי להואות על ביטול התפיסה כולה או חלקה.

{{ח:סעיף|43|רכוש שאין לתפסו לשם הבטחת אמצעי מחיה}}
{{ח:תת|(א)}} אין להורות על תפיסה ואין לתפוס רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}}, שהוא בגדר מיטלטלין שאינם ניתנים לעיקול לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 22|סעיף 22 לחוק ההוצאה לפועל}}.
{{ח:תת|(ב)}} שר הביטחון או עובד משרד הביטחון לא ייתן הוראה לתפוס רכוש לפי {{ח:פנימי|פרק ט|פרק זה}}, אלא אם כן נוכח שלבעל הרכוש ולבני משפחתו הגרים עמו יהיו אמצעי מחיה סבירים.

{{ח:סעיף|44|פקיעה של תפיסה מינהלית}}
{{ח:ת}} נתפס רכוש בתפיסה מינהלית ולא הוגשה בקשה לחילוטו או למתן צו זמני לגביו לפי חוק זה בתוך 21 ימים מיום תפיסתו, תפקע התפיסה והרכוש יוחזר.

{{ח:סעיף|45|חזקה בדבר רכוש של ארגון טרור}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|פרק ח|פרקים ח׳}} {{ח:פנימי|פרק ט|ו־ט׳}} – חזקה כי רכוש של ארגון טרור מוכרז לפי פסקה (1) להגדרה ”ארגון טרור מוכרז“, רכוש המשמש או המיועד לשמש את פעילותו של ארגון כאמור או רכוש המאפשר את פעילותו, הוא רכוש שתפיסתו או מתן צו זמני לגביו דרושים כדי לסכל מעשה טרור אלא אם כן הוכח אחרת.

{{ח:סעיף|46|איסור אצילה}}
{{ח:ת}} סמכותו של שר הביטחון לפי {{ח:פנימי|סעיף 41|סעיפים 41(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 42|ו־42(ב)}} אינה ניתנת לאצילה.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|47|ביצוע ותקנות|תיקון: תשס״ה, תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו לרבות בדבר סדרי דין בענין עתירה נגד החלטות ועדת השרים והוועדה המייעצת בענין בקשה לצו חילוט בהליך פלילי או אזרחי, הליכים לשמיעת התנגדויות לחילוט, בקשה למתן סעדים לשמירת רכוש, סעדים זמניים, עיון חוזר, ערעור, וכן בדבר הדרכים למימוש החילוט, לניהול הנכסים ולמתן הודעות לטוענים לזכות ברכוש; תקנות לענין {{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳}} ייקבעו בהתייעצות עם שר הביטחון ועם השר לביטחון הפנים.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים יקבע בתקנות הוראות בענינים אלה:
{{ח:תתת|(1)|(א)}} הפרטים שייכללו בהכרזה של ועדת השרים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}};
{{ח:תתתת|(ב)}} דרכים ומועדים להמצאה למי שהוכרז עליו, ולמי שחלה עליו חובת דיווח לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|סעיפים 7}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|או 8א לחוק איסור הלבנת הון}};
{{ח:תתתת|(ג)}} פרסום רשימה מרוכזת של ארגוני טרור מוכרזים ושל מי שהוכרז כאדם שהוא פעיל טרור ועדכונה, ודרכי פרסומה;
{{ח:תתת|(2)}} תקנות לפי פסקה (1) ייקבעו בהסכמת ראש הממשלה;
{{ח:תתת|(3)|(א)}} הדרך והמועד להגשת בקשה לביטול הכרזה של ועדת השרים, המועד למתן המלצות הוועדה המייעצת ולמתן החלטות ועדת השרים, וכן אופן קיום הביקורת התקופתית על הכרזת ועדת השרים;
{{ח:תתתת|(ב)}} סדרי הדיון והראיות בדיון בבקשה בוועדה המייעצת, לרבות לענין דרכי הגשת ראיות וחקירת עדים, הגשת ראיות חסויות והצגת תמציתן בפני המבקש, ולענין ייצוג המבקש בפני הוועדה המייעצת.
{{ח:תת|(ג)}} תקנות, צווים, והיתרים לציבור בלתי מסוים, לפי חוק זה, יותקנו באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.

{{ח:סעיף|48|תחולת הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}}|תיקון: תשס״ה, תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} הסמכויות הנתונות לנגיד בנק ישראל ולשר להוציא צווים לשם אכיפתו של {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}} כאמור {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 7|בסעיפים 7}} {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|או 8א לאותו חוק}} יהיו נתונות להם גם לשם אכיפתו של חוק זה וכן יהיה רשאי כל אחד מהם, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם השר לביטחון הפנים, לקבוע בצו, לגבי תאגיד בנקאי או גוף, כאמור {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|באותו סעיף}}, הוראות בדבר בדיקת פרטי הזיהוי של צדדים לפעולה ברכוש אל מול פרטי הזיהוי של ארגוני טרור מוכרזים, ופרטי הזיהוי של אנשים שהוכרז עליהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} שהם פעילי טרור.
{{ח:תת|(ב)}} דיווחים שיתקבלו לפי חוק זה ברשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור יישמרו במאגר המידע שהוקם לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 28|סעיף 28 לחוק איסור הלבנת הון}}; העברת מידע שהתקבל לפי חוק זה או לצורך אכיפתו של חוק זה, ממאגר המידע, תיעשה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}}; הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 31א|סעיף 31א לחוק איסור הלבנת הון}} שענינן חובת סודיות ואיסור גילוי מידע ושימוש בו שלא לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}} יחולו גם על אדם שהגיע אליו מידע שהתקבל לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} אחראי למילוי חובות בתאגיד בנקאי ובכל גוף המנוי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#תוספת 3|בתוספת השלישית לחוק איסור הלבנת הון}}, שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8|סעיף 8 לחוק האמור}} או אחראי למילוי חובות בתאגיד שהוא סוחר באבנים יקרות, שמונה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 8א|סעיף 8א(ו) לחוק האמור}} יפעל גם לקיום החובות שיוטלו בצווים לפי סעיף קטן (א), על התאגיד או הגוף האמור, ולהדרכת העובדים לקיום החובות כאמור ולפיקוח על מילוין.
{{ח:תת|(ד)}} המפקחים שמונו לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 11יד|סעיף 11יד לחוק איסור הלבנת הון}}, יפקחו גם על ביצוע הוראות צווים לפי סעיף קטן (א), שענינן חובות תאגיד בנקאי, גוף המנוי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#תוספת 3|בתוספת השלישית לחוק האמור}} וסוחר באבנים יקרות, ולשם כך יהיו נתונות להם הסמכויות שלפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|החוק האמור}} ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#פרק ד2|פרק ד2 לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ה)}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 14|סעיף 14 לחוק איסור הלבנת הון}} הקובעות עיצום כספי על הפרת הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|החוק האמור}} יחולו גם לענין הפרת הוראות צווים לפי סעיף קטן (א); הסמכויות הנתונות לוועדה להטלת עיצום כספי שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#סעיף 13|סעיף 13 לחוק איסור הלבנת הון}} יהיו נתונות לה גם לגבי מי שהפר את הוראות הצווים האמורים ולענין עיצום כספי יחולו ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון#פרק ה|פרק ה׳ לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ו)}} הוטל עיצום כספי לפי סעיף זה והוא שולם, לא יוגש כתב אישום לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} בשל אותו מעשה שבשלו הוטל העיצום הכספי.
{{ח:תת|(ז)}} על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראות צו לפי סעיף קטן (א), לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד, אף אם מהווה המעשה הפרה גם של צו לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|חוק איסור הלבנת הון}}.

{{ח:סעיף|49|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין, לרבות {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)|תקנות ההגנה (שעת חירום)}} {{ח:חיצוני|פקודת מניעת טרור|ופקודת מניעת טרור}}, ולא לגרוע מהן.

{{ח:סעיף|50|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק איסור הלבנת הון|בחוק איסור הלבנת הון, תש״ס–2000}}.}}

{{ח:סעיף|51|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), תשנ״ו–1996}}.}}

{{ח:סעיף|52|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים|בחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, תשמ״א–1981}}.}}

{{ח:סעיף|53|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק עזרה משפטית בין מדינות|בחוק עזרה משפטית בין מדינות, תשנ״ח–1998}}.}}

{{ח:סעיף|54|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה באחד לחודש שלאחר תום שישה חודשים מיום פרסומו.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום י״ז בטבת התשס״ה (29 בדצמבר 2004).}}
* '''אריאל שרון'''
ראש הממשלה
* '''ציפי לבני'''
ממלאת מקום שר המשפטים
* '''משה קצב'''
נשיא המדינה
* '''ראובן ריבלין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]