חוק שחרור על-תנאי ממאסר

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק שחרור על־תנאי ממאסר, התשס״א–2001}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001219}} {{ח:תיבה|ס״ח תשס״א, 410|חוק שחרור על־תנאי ממאסר|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300385.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 47|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300438.pdf}}, {{ח:תיבה|487|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300523.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 511|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299782.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 364|תיקון מס׳ 28 לפקודת בתי הסוהר|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299813.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 11|חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_300998.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 244|חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299947.pdf}}, {{ח:תיבה|368|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300117.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 36|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300136.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 670|תיקון מס׳ 52 לחוק בתי המשפט|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300810.pdf}}, {{ח:תיבה|717|תיקון מס׳ 14 לחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300115.pdf}}; {{ח:תיבה|בג״ץ 2605/05|בג״ץ 2605/05 המרכז האקדמי למשפט ולעסקים נ׳ שר האוצר|https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path{{=}}HebrewVerdicts/05/050/026/n39&fileName{{=}}05026050_n39.pdf&type{{=}}4}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 106|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301404.pdf}}, {{ח:תיבה|114|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301374.pdf}}, {{ח:תיבה|390|תיקון מס׳ 13|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301453.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 23|תיקון מס׳ 14|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306577.pdf}}, {{ח:תיבה|77|חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על־תנאי (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306603.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 689|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_501348.pdf}}, {{ח:תיבה|888|תיקון מס׳ 17 – הוראת שעה|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504208.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 2|תיקון מס׳ 17 – הוראת שעה (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_608394.pdf}}, {{ח:תיבה|93|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611801.pdf}}, {{ח:תיבה|722|תיקון מס׳ 11 לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_618378.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 25|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 2|תיקון מס׳ 17 – הוראת שעה (תיקון מס׳ 3)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3295631.pdf}}, {{ח:תיבה|297|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3757081.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 170|תיקון מס׳ 17 – הוראת שעה (תיקון מס׳ 4)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5435928.pdf}}, {{ח:תיבה|680|חוק הבעת עמדה של נפגע או נפגעת עבירה בנוגע לשחרור על־תנאי ממאסר (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_7350077.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: שחרור על־תנאי}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: סמכות לשחרור על־תנאי}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: שחרור על־תנאי על ידי ועדת שחרורים}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: שחרור על־תנאי על ידי היחידה לשחרור ממאסרים קצרים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: ביטול שחרור על־תנאי}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: עתירות נגד היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, ועדת שחרורים וועדת שחרורים מיוחדת}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: קציבת עונש מאסר עולם והקלה בעונש בידי נשיא המדינה}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, ועדות שחרורים וועדות שחרורים מיוחדות}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: הוראות שונות ותיקוני חקיקה}}

{{ח:פנימי|תוספת|תוספת}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשס״ז, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ב־2, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מאסר“ – מאסר שנגזר במשפט פלילי, למעט מאסר בשל אי תשלום קנס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מאסר עולם“ – מאסר לתקופה בלתי קצובה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אסיר עולם“ – מי שנגזר עליו עונש מאסר עולם, בין אם עונשו נקצב ובין אם לאו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות לשיקום האסיר“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הרשות לשיקום האסיר|בחוק הרשות לשיקום האסיר, התשמ״ג–1983}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הועדה“ – ועדת שחרורים או ועדת שחרורים מיוחדת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת שחרורים“ – ועדה שמונתה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת שחרורים מיוחדת“ – ועדה שמונתה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק סדר הדין הפלילי“ – {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי|חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק העונשין“ – {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היחידה לשחרור ממאסרים קצרים“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 31א|בסעיף 31א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת בתי הסוהר“ – {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|פקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל״ב–1971}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת המבחן“ – {{ח:חיצוני|פקודת המבחן|פקודת המבחן [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שירות המבחן“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת המבחן#פרק ד|בפרק ד׳ לפקודת המבחן}}.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: שחרור על־תנאי}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: סמכות לשחרור על־תנאי|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}

{{ח:סעיף|2|שחרור על־תנאי על ידי היחידה לשחרור ממאסרים קצרים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר כמפורט להלן, הנושא עונש מאסר לתקופה העולה על שלושה חודשים ואינה עולה על שנה, שנשא שני שלישים לפחות מתקופת המאסר שעליו לשאת, רשאית היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, לבקשתו, לשחררו על־תנאי מנשיאת יתרת תקופת המאסר:
{{ח:תתת|(1)}} אסיר הנושא עונש מאסר לתקופה העולה על שלושה חודשים ואינה עולה על שישה חודשים;
{{ח:תתת|(2)}} אסיר, למעט אסיר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיפים 11}} {{ח:פנימי|סעיף 12|ו־12}}, הנושא עונש מאסר לתקופה העולה על שישה חודשים ואינה עולה על שנה, ובמועד תום שני שלישים מתקופת המאסר שעליו לשאת הוא בגיר.
{{ח:תת|(ב)}} שירות בתי הסוהר יידע כל אסיר על זכותו להגיש בקשה כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בקשה כאמור בסעיף קטן (א) תוגש על ידי האסיר או בא כוחו.
{{ח:תתת|(2)}} בקשה של אסיר כאמור בסעיף קטן (א)(1) שהוא קטין, יכול שתוגש גם בידי סוהר כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר}} בדרגת רב–כלאי ומעלה, בבית הסוהר שבו מוחזק האסיר, שנציב בתי הסוהר מינה לכך.
{{ח:תת|(ד)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים לא תשחרר אסיר כאמור בסעיף קטן (א), אלא אם כן שוכנעה כי הוא ראוי לשחרור וכי שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.
{{ח:תת|(ה)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים תקבל החלטה בדבר בקשת אסיר כאמור בסעיף קטן (א), בהקדם האפשרי בהתחשב בכלל נסיבות העניין, ובכלל זה במועד גזר הדין ובמועד הגשת הבקשה כאמור.

{{ח:סעיף|3|שחרור על־תנאי על ידי ועדת שחרורים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר, למעט אסיר עולם, שהוא אחד מאלה, ושנשא שני שלישים לפחות מתקופת המאסר שעליו לשאת, רשאית ועדת השחרורים, לבקשתו, לשחררו על־תנאי מנשיאת יתרת תקופת המאסר:
{{ח:תתת|(1)}} אסיר הנושא עונש מאסר לתקופה העולה על שנה;
{{ח:תתת|(2)}} אסיר הנושא עונש מאסר לתקופה העולה על שישה חודשים, שהוא קטין במועד תום שני שלישים מתקופת המאסר שעליו לשאת או שהוא אסיר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11}} {{ח:פנימי|סעיף 12|או 12}}.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת השחרורים לא תשחרר אסיר כאמור בסעיף קטן (א), אלא אם כן שוכנעה כי הוא ראוי לשחרור וכי שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.

{{ח:סעיף|4|שחרור על־תנאי ממאסר ממושך על ידי ועדת שחרורים מיוחדת|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} אסיר, למעט אסיר עולם, השוהה במאסר 25 שנים לפחות, רשאית ועדת שחרורים מיוחדת לשחררו על־תנאי, גם אם טרם חלפו שני שלישים מתקופת מאסרו; ואולם לא תשחרר ועדת השחרורים המיוחדת אסיר כאמור, אלא אם כן שוכנעה כי האסיר ראוי לשחרור וכי שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.

{{ח:סעיף|5|שחרור על־תנאי ממאסר עולם על ידי ועדת שחרורים מיוחדת|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} אסיר עולם שעונשו נקצב ושנשא לפחות שני שלישים מהתקופה שנקצבה, רשאית ועדת שחרורים מיוחדת לשחררו על־תנאי מנשיאת יתרת תקופת המאסר; ואולם לא תשחרר ועדת השחרורים המיוחדת אסיר עולם כאמור אלא אם כן שוכנעה כי האסיר ראוי לשחרור וכי שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.

{{ח:סעיף|6|סייג לשחרור על־תנאי}}
{{ח:ת}} לא יינתן שחרור על־תנאי מתקופת מאסר שעל אסיר לשאת בשל ביטול שחרורו על־תנאי, למעט שחרור מטעמים רפואיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}.

{{ח:סעיף|7|שחרור על־תנאי מטעמים רפואיים|תיקון: תשס״ז, תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה רשאית, בכל עת, לשחרר על־תנאי אסיר ממאסרו, לאחר ששקלה חוות דעת של רופא, בהתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ימיו של האסיר ספורים, ובלבד שמצבו הרפואי האמור היה לכזה לאחר שפסק הדין בעניינו היה לחלוט או שהמשך שהותו במאסר יסכן את חייו באופן ממשי, בשל חולניותו;
{{ח:תתת|(2)}} מצבו הרפואי של האסיר הוא כמפורט בפסקת משנה (א) או (ב), ובלבד שמצבו הרפואי האמור היה לכזה לאחר שפסק הדין בעניינו היה לחלוט:
{{ח:תתתת|(א)}} האסיר זקוק באופן קבוע להנשמה באמצעי מלאכותי, בשל חוסר יכולת לנשום באופן עצמוני;
{{ח:תתתת|(ב)}} האסיר מחוסר הכרה באופן קבוע או נמצא במצב דמנציה מתקדמת, שבשלהם הוא זקוק להשגחה רצופה במשך 24 שעות ביממה; לעניין זה, ”דמנציה מתקדמת“ – אי־התמצאות בזמן ובמקום באופן קבוע מפאת מצב גופני או בשל ירידה קוגנטיבית.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} הוועדה רשאית, בכל עת, לשחרר על־תנאי אסיר ממאסרו, שחרור זמני לפרק זמן כאמור בפסקה (2), לאחר ששקלה חוות דעת של רופא, ובלבד שהאסיר הוא אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} אסיר שמתקיים לגביו האמור בסעיף קטן (א)(1);
{{ח:תתתת|(ב)}} אסיר החולה במחלת הסרטן או אסיר שעבר או שעומד לעבור השתלה של איבר חיוני, ואשר בשל כך עליו לקבל טיפול רפואי שיש בו כדי לסכן את חייו באופן ממשי והטיפול מלווה בירידה ניכרת בתפקוד ובסבל רב.
{{ח:תתת|(2)}} שחרור זמני על־תנאי לפי פסקה (1) יהיה לפרק זמן שלא יעלה על חצי שנה, ורשאית הוועדה להאריך את השחרור הזמני לתקופות נוספות שלא יעלו על חצי שנה כל אחת, ובלבד ששחרור על־תנאי של אסיר כאמור בפסקה (1)(ב) יהיה לתקופת קבלת הטיפול הרפואי בלבד.
{{ח:תתת|(3)}} תקופת השחרור לפי סעיף קטן זה תיחשב במניין תקופת מאסרו של האסיר, אלא אם כן קבעה הוועדה אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} בבואה להחליט על שחרור על־תנאי לפי סעיף זה, תשקול הועדה גם שיקולים של טובת הציבור, לרבות שלום משפחתו של האסיר ושלום נפגע העבירה ומשפחתו.
{{ח:תת|(ג1)}} הוועדה רשאית להתנות את החלטתה לפי סעיף זה בחתימתו של האסיר או של אפוטרופסו, לפי העניין, על ויתור על סודיות רפואית בכל הנוגע למצבו הרפואי של האסיר בתקופת השחרור על־תנאי.
{{ח:תת|(ג2)}} לא תורה הוועדה על שחרורו על־תנאי של אסיר לפי סעיף זה אלא בהסכמתו, ואם אין ביכולתו לתתה – בהסכמת אפוטרופסו; התקיים הדיון שלא על פי בקשת האסיר או אפוטרופסו – לא תורה הוועדה על שחרור כאמור אלא לאחר ששוכנעה כי נמצא לאסיר מקום לשהות בו לאחר שחרורו, המתאים לצרכיו הרפואיים.
{{ח:תת|(ד)}} החלטה לפי סעיפים קטנים (א) ו־(ב) יכולה, במקרים דחופים, להינתן בידי יושב ראש הועדה, ומשניתנה כך, יהיה תוקפה לתקופה של 30 ימים בלבד, אלא אם כן אושרה ההחלטה בידי הועדה לפני תום תקופה זו.
{{ח:תת|(ד1)}} המזכיר הראשי כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 34|בסעיף 34(א)}}, ידווח לשר המשפטים, אחת לשנה, על היקף השימוש בסמכויות הוועדה לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אסיר“ – מי שנגזר עליו עונש מאסר, לרבות מי שבית משפט החליט לגביו כי יישא את עונש המאסר בעבודת שירות, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ו סימן ב1|סימן ב׳1 בפרק ו׳ לחוק העונשין}}, ובלבד שהחל לשאת את עונשו;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מאסר“ – לרבות בשל אי־תשלום קנס;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”רופא“ – רופא שנכלל ברשימה שקבע לענין זה המנהל הכללי של משרד הבריאות ושפורסמה ברשומות.

{{ח:סעיף|8|חישוב תקופת המאסר|תיקון: תשס״ח־2, תשע״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} תקופת המאסר לענין שחרור על־תנאי, תהיה סך כל תקופות המאסר שעל האסיר לשאת בזו אחר זו, למעט תקופת מאסר שעל האסיר לשאת בשל ביטול שחרורו על־תנאי.
{{ח:תת|(ב)}} בחישוב תקופת המאסר של אסיר עולם לענין {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}}, תובא בחשבון התקופה שבה היה האסיר במעצר בשל העבירה שבשלה נגזר עליו מאסר העולם, ואולם בחישוב תקופת המאסר לעניין סעיף זה, לא תובא בחשבון התקופה שבה היה האסיר במעצר בפיקוח אלקטרוני, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22ב|בסעיף 22ב לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}} (בחוק זה – חוק המעצרים).
{{ח:תת|(ג)}} בחישוב תקופת המאסר של מי שהועבר ממעון נעול למאסר בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 25א|סעיפים 25א}} {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 25ב|או 25ב(ג) לחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), התשל״א–1971}}, תובא בחשבון תקופת החזקתו במעון הנעול.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: שחרור על־תנאי על ידי ועדת שחרורים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}

{{ח:סעיף|9|שיקולי הועדה|תיקון: תשס״ד, תשס״ז, בג״ץ 2605/05, תשפ״ה־2}}
{{ח:ת}} בבואה להחליט אם ראוי אסיר לשחרור על־תנאי, תשקול הועדה את הסיכון הצפוי משחרורו של האסיר לשלום הציבור, לרבות למשפחתו, לנפגע העבירה ולביטחון המדינה, את סיכויי שיקומו של האסיר ואת התנהגותו בכלא; לשם כך תביא הועדה בחשבון, בין השאר, נתונים אלה:
{{ח:תת|(1)}} העבירה שבשלה נושא האסיר עונש מאסר, לרבות נסיבות ביצועה, סוגה, חומרתה, היקפה ותוצאותיה, תקופת המאסר שגזר עליו בית המשפט, קנס או פיצוי לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 77|סעיף 77 לחוק העונשין}}, שהוא חויב בהם בגזר הדין כאמור, האם שילמם ואם לא שילמם – הסיבות לכך וכן הקלה בעונש אם ניתנה לו בידי נשיא המדינה;
{{ח:תת|(2)}} תוכנם של כתבי אישום התלויים ועומדים נגד האסיר; סוגי העבירות שבהן הוא מואשם, נסיבות ביצוען ותוצאותיהן, על פי האישומים;
{{ח:תת|(3)}} הרשעותיו הקודמות של האסיר, מספרן, תכיפותן, סוגי העבירות שבהן הורשע, חומרתן, נסיבות ביצוען, תוצאותיהן, היקפן ותקופות המאסר שנשא בשלהן;
{{ח:תת|(4)}} דיונים קודמים בועדות בענינו של האסיר והחלטות בהם, לרבות בענין ביטול שחרורו על־תנאי;
{{ח:תת|(5)}} הקלות בעונש שנתן לו נשיא המדינה בשל עונשי מאסר קודמים שהוטלו עליו;
{{ח:תת|(6)}} התנהגות, חיובית או שלילית, של האסיר בבית הסוהר במהלך תקופת מאסרו, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(א)}} התנהגות טובה של האסיר במהלך תקופת המאסר;
{{ח:תתת|(ב)}} גילוי יחס חיובי מצד האסיר לעבודה ולצעדים שננקטו לשם שיקומו;
{{ח:תתת|(ג)}} שימוש בסם מסוכן, כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים|בפקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל״ג–1973}} (להלן – סם מסוכן);
{{ח:תתת|(ד)}} גמילה משימוש בסם מסוכן;
{{ח:תתת|(ה)}} עבירה פלילית שעבר האסיר וסוג העבירה;
{{ח:תתת|(ו)}} התנהגות שיש בה כדי לפגוע פגיעה של ממש באסירים אחרים או בסוהרים או לשבש את סדריו של בית הסוהר;
{{ח:תתת|(ז)}} מעורבות בפעילות עבריינית, בין בתוך כותלי בית הסוהר ובין מחוץ להם;
{{ח:תתת|(ח)}} בריחה מבית הסוהר או חזרה אליו שלא במועד;
{{ח:תת|(7)}} חוות דעת על האסיר שנתנו שירות בתי הסוהר, משטרת ישראל או רשויות הביטחון ובמקרים המתאימים גם חוות דעת מקצועיות, בין השאר בנושא גילוי עריות, אלימות במשפחה ובריאות הנפש;
{{ח:תת|(8)}} חוות דעת של הרשות לשיקום האסיר, אם ניתנה, לענין שחרורו על־תנאי של האסיר, כמפורט להלן, שלה יינתן משקל גדול יותר ככל שהחלק מעונש המאסר שנשא האסיר קטן יותר:
{{ח:תתת|(א)}} חוות דעת הכוללת תכנית לשיקומו של האסיר, אפשרויות השתלבותו בעבודה סדירה או בתכנית טיפולית; לענין זה תובא בחשבון גם מידת הפיקוח על התכנית המוצעת על ידי הרשות לשיקום האסיר;
{{ח:תתת|(ב)}} חוות דעת שלפיה אין האסיר זקוק לתכנית שיקום ושהוא אינו מגלה דפוסי התנהגות עבריינית;
{{ח:תתת|(ג)}} חוות דעת שלפיה אין האסיר מתאים לשיקום;
{{ח:תת|(9)}} לענין אסיר שהוטל עליו בצו מבחן לפי {{ח:חיצוני|פקודת המבחן|פקודת המבחן}}, לעמוד בפיקוחו של קצין מבחן לאחר שחרורו מהמאסר – חוות דעת של שירות המבחן, אם ניתנה, לענין שחרורו על־תנאי של האסיר;
{{ח:תת|(10)}} נתונים אישיים של האסיר, לרבות גילו ומצבו המשפחתי;
{{ח:תת|(11)}} {{ח:הערה|(החל מיום 1.12.2026):}} עמדתו של נפגע עבירת מין או אלימות, אם הובעה, בכתב או בעל פה, בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק זכויות נפגעי עבירה#סעיף 19|סעיף 19 לחוק זכויות נפגעי עבירה, התשס״א–2001}}, לעניין הסיכון הצפוי לשלומו וביטחונו משחרור האסיר.

{{ח:סעיף|10|שיקולים נוספים להחלטת הועדה}}
{{ח:תת|(א)}} במקרים בעלי חומרה ובנסיבות מיוחדות שבהם סברה הועדה כי שחרורו של האסיר על־תנאי יפגע במידה חמורה באמון הציבור במערכת המשפט, אכיפת החוק ובהרתעת הרבים, משנוצר יחס בלתי סביר בין חומרת העבירה, נסיבותיה והעונש שנגזר על האסיר לבין תקופת המאסר שיישא האסיר בפועל אם ישוחרר, רשאית הועדה להביא בחשבון גם נתונים אלה בהחלטתה, נוסף על הנתונים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}; משקלם של הנתונים לפי סעיף קטן זה בהחלטת הועדה יפחת ככל שיגדל החלק מעונש המאסר שהאסיר כבר נשא.
{{ח:תת|(ב)}} ועדת שחרורים מיוחדת, בבואה להחליט בענין שחרור על־תנאי של אסיר עולם, תשקול, נוסף על שיקולים אחרים האמורים בחוק זה, האם חל באסיר שינוי בולט וממשי מבחינת הבנת חומרת מעשיו ומבחינת מוכנותו להשתלב בחברה ולתרום לה.

{{ח:סעיף|11|שחרור אסיר הנושא מאסר בשל עבירת אלימות או מין בתוך המשפחה}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה לא תחליט על שחרורו על־תנאי של אסיר הנושא עונש מאסר בשל עבירה מן העבירות המנויות {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, אלא לאחר שצוות מקצועי, הכולל נציגים של משרד העבודה והרווחה ושל שירות בתי הסוהר, הגיש לה חוות דעת לענין מידת הסכנה הנשקפת לציבור משחרור האסיר, לרבות הסכנה לנפגע העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים רשאי, בצו, באישור שר העבודה והרווחה וועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת|התוספת}}.

{{ח:סעיף|12|שחרור אסיר הנושא מאסר בשל עבירת מין או הלוקה בנפשו|תיקון: תשס״ו, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה לא תחליט על שחרורו על־תנאי של אסיר הנושא עונש מאסר בשל עבירת מין או החולה במחלת נפש או הסובל מהפרעה נפשית, אלא לאחר שהוגשה לה חוות דעת שלפיה האסיר אינו מסוכן לציבור, מאדם שהוסמך לענין זה על ידי שר הבריאות; בסעיף זה, ”חוות דעת“ לענין אסיר הנושא עונש מאסר בשל עבירת מין – הערכת מסוכנות כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין|בחוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, התשס״ו–2006}} (בחוק זה – חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין).
{{ח:תת|(ב)}} לא הוגשה חוות דעת כאמור בסעיף קטן (א), או שהוגשה חוות דעת שקבעה כי האסיר מסוכן לציבור במידה כלשהי אך ניתן לשחררו בתנאי שיקבל טיפול או בתנאי אחר, כפי שהומלץ בה, רשאית הועדה, על אף הוראות סעיף קטן (א), לשחרר אסיר כאמור באותו סעיף קטן, אם סברה, מטעמים מיוחדים שיירשמו, כי ניתן לשחררו בלא שייגרם בכך סיכון לציבור ובכפוף לתנאי שחרור שתקבע, שיבטיחו העדר סיכון כאמור.

{{ח:סעיף|13|תנאי השחרור|תיקון: תשס״ה, תשס״ו, תשס״ז, תשע״ב, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} התנאי שבו מותנה שחרורו של אסיר לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בידי הוועדה, הוא שהמשוחרר לא יעבור עבירת עוון או פשע נוספת (להלן – עבירה נוספת) במשך תקופת התנאי; בחוק זה, ”תקופת התנאי“ – התקופה שמיום שחרורו על־תנאי של אסיר עד לסיום תקופת המאסר שהיה נושא לפי גזר הדין אילולא שוחרר, ולענין אסיר ששוחרר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 30|בסעיף 30(ב)}} – התקופה הקבועה {{ח:פנימי|סעיף 30|בסעיף האמור}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} הועדה רשאית להתנות שחרורו של אסיר בתנאים נוספים, לרבות מתן ערובה על ידו.
{{ח:תת|(ג)}} הועדה רשאית, לפי המלצת שירות המבחן או הרשות לשיקום האסיר, להתנות את שחרורו על־תנאי של האסיר בהשתתפותו, במהלך תקופת התנאי, בתכנית טיפולית בפיקוח שירות המבחן, או בתכנית לשיקומו שהוכנה בידי הרשות לשיקום האסיר; שחרור כאמור יותנה גם בקיום פרטי התכנית והועדה רשאית להתנותו בתנאים נוספים לענין זה.
{{ח:תת|(ד)}} בהעדר קביעה אחרת של הועדה, יותנה שחרורו של אסיר, נוסף על התנאים האמורים בסעיפים קטנים (א) עד (ג), גם באלה:
{{ח:תתת|(1)}} האסיר יודיע למנהל בית הסוהר על המקום שבכוונתו לגור בו בתקופת התנאי;
{{ח:תתת|(2)}} בתוך 48 שעות מעת שהגיע האסיר למקום מגוריו, יתייצב לפני השוטר הממונה על תחנת המשטרה הקרובה לו ביותר במחוז שבו הוא גר (להלן – השוטר הממונה);
{{ח:תתת|(3)}} האסיר יתייצב אחת לחודש, במהלך תקופת התנאי, לפני השוטר הממונה, ויודיע לו ולמנהל בית הסוהר, בהקדם האפשרי, על כל שינוי שחל במקום מגוריו;
{{ח:תתת|(4)}} איסור יציאתו של האסיר מהארץ.
{{ח:תת|(ה)}} מגבלות על אסיר ששוחרר על־תנאי ממאסר לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} בידי הוועדה, אשר הוטלו בצו לפי {{ח:חיצוני|חוק מגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת נפגע העבירה#סעיף 3|סעיף 3 לחוק מגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת נפגע העבירה, התשס״ה–2004}} (בחוק זה – חוק מגבלות על עבריין מין), או בצו לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין|חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין}} הן חלק מתנאי השחרור.

{{ח:סעיף|13א|שחרור על־תנאי ממאסר בפיקוח אלקטרוני}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}, הוועדה רשאית, מנימוקים שיירשמו, להתנות את שחרורו על־תנאי של האסיר בקיומו של פיקוח אלקטרוני, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22א|בסעיף 22א לחוק המעצרים}}, על עמידתו בתנאי המגביל את יציאתו ממקום מסוים או את כניסתו למקום מסוים, בהתאם לתכנית הפיקוח שנקבעה לו (בסעיף זה – שחרור על־תנאי בפיקוח אלקטרוני), בכל תקופת התנאי או בחלק ממנה, אם סברה כי תנאי זה מתאים ונדרש בנסיבות העניין.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} לא תחליט ועדת השחרורים על שחרור על־תנאי בפיקוח אלקטרוני, אלא בהסכמת האסיר, ולאחר שקיבלה חוות דעת של הרשות לשיקום האסיר, ולפיה האסיר נמצא מתאים לשחרור על־תנאי בפיקוח אלקטרוני, ומוצעת בה תכנית לשיקומו של האסיר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(8)(א)}}.
{{ח:תתת|(2)}} חוות הדעת של הרשות לשיקום האסיר כאמור בפסקה (1) תכלול גם התייחסות לכל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} התאמת האסיר לשחרור על־תנאי בפיקוח אלקטרוני;
{{ח:תתתת|(ב)}} מקום הפיקוח המוצע;
{{ח:תתתת|(ג)}} בני משפחה או דיירים נוספים המתגוררים במקום הפיקוח המוצע.
{{ח:תת|(ג)}} על שחרור על־תנאי בפיקוח אלקטרוני, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22א|סעיפים 22א}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22ב|22ב(ג)}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22ד|22ד(1)}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22ו|22ו}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22י|ו־22י לחוק המעצרים}}, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22ד|בסעיף 22ד(1)}}, במקום פסקאות משנה (ג) ו־(ד) יקראו:
{{ח:תתתת|"(ג)}} פירוט תכנית הפיקוח לעניין פרקי הזמן שבהם נדרש המפוקח לשהות במקום הפיקוח, וכן קביעת הגבלות לעניין המקומות שהוא רשאי לשהות בהם בזמנים שבהם הוא אינו חייב להיות במקום הפיקוח, ככל שמצאה ועדת השחרורים כי יש מקום לקבוע הגבלות כאמור.
{{ח:תתתת|(ד)}} תנאים ומגבלות נוספים שיחולו על המפוקח בתקופת הפיקוח, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}.";
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22ו|בסעיף 22ו(ג)(2)}}, במקום ”ולבית המשפט“ יקראו ”ולוועדה“.

{{ח:סעיף|14|רישיון למשוחרר על־תנאי}}
{{ח:תת|(א)}} ועדה שהחליטה לשחרר אסיר על־תנאי, תיתן לאסיר רישיון ובו יפורטו תנאי השחרור.
{{ח:תת|(ב)}} אסיר ששוחרר על־תנאי יישא עמו את רישיונו בכל תקופת התנאי, ויציגו בפני שוטר, על פי דרישתו.

{{ח:סעיף|15|שינוי תנאי שחרור}}
{{ח:ת}} הועדה רשאית, בכל עת, עד תום תקופת התנאי, לשנות, לפי שיקול דעתה, את תנאי השחרור שנקבעו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב) עד (ד)}}.

{{ח:סעיף|16|סדרי הדיון בבקשה לשחרור על תנאי ובדיון בשינוי תנאי שחרור|תיקון: תשס״ו־2, תשס״ז, תשע״ב־2}}
{{ח:תת|(א)}} דיון בועדה, למעט דיון בבקשת אסיר לקיים בענינו דיון חוזר ולמעט דיון לפי {{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳}}, יתקיים בנוכחות האסיר ובא כוחו אם הוא מיוצג, וכן בנוכחות בא כוח היועץ המשפטי לממשלה; התקבלה הסכמת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לשחרורו המוקדם של האסיר ולענין אסיר ששוחרר על־תנאי – לשינוי תנאי שחרורו על פי בקשתו, ניתן לקיים את הדיון בועדה, בכפוף להוראות סעיף קטן (ג), אף בלא נוכחות האסיר או בא כוחו.
{{ח:תת|(ב)}} דיון הועדה בבקשה לקיים דיון חוזר בענינו של אסיר יתקיים שלא בנוכחות הצדדים.
{{ח:תת|(ג)}} הועדה לא תחליט על שחרורו על־תנאי של אסיר, לרבות שחרורו מטעמים רפואיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}} או על שינוי תנאי שחרורו של אסיר ששוחרר על־תנאי, אלא לאחר שנתנה לבא כוח היועץ המשפטי לממשלה הזדמנות לטעון את טענותיו, ולא תחליט החלטה כמפורט להלן, אלא לאחר שנתנה לאסיר ולבא כוחו אם הוא מיוצג, הזדמנות לטעון את טענותיהם:
{{ח:תתת|(1)}} החלטה שלא לשחרר אסיר על־תנאי;
{{ח:תתת|(2)}} החלטה על דחיית בקשתו של אסיר ששוחרר על־תנאי לשינוי תנאי שחרורו;
{{ח:תתת|(3)}} החלטה על החמרה בתנאי שחרורו של אסיר ששוחרר על־תנאי.
{{ח:תת|(ד)}} הועדה או יושב ראש הועדה רשאים. למנות לאסיר סניגור לצורך הדיון בפני הועדה, ויחולו לענין זה הוראות {{ח:חיצוני|חוק הסניגוריה הציבורית|חוק הסניגוריה הציבורית, התשנ״ו–1995}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד1)}} בהליכים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7}} {{ח:פנימי|סעיף 21א|ו־21א}} וכן בהליך של ביטול שחרור על־תנאי לפי {{ח:פנימי|סעיף 21ב|סעיף 21ב}} לעניין שחרור על־תנאי מטעמים רפואיים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, יהיה אסיר או אסיר ששוחרר על־תנאי, לפי העניין, זכאי לייצוג על ידי סניגור ציבורי שמונה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק הסנגוריה הציבורית|חוק הסנגוריה הציבורית, התשנ״ו–1995}}, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:חיצוני|חוק הסנגוריה הציבורית|החוק האמור}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ה)}} הועדה תנהל פרוטוקול של דיוניה, שייחתם בידי יושב ראש הועדה; האסיר ובא כוחו רשאים לעיין בפרוטוקול הדיון בענינו ולקבל העתק ממנו, אלא אם כן החליטה הועדה כי הפרוטוקול או חלקו יהיה חסוי, בשל קבלת מידע חסוי בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}}.
{{ח:תת|(ו)}} הועדה תביא בחשבון, לצורך החלטתה, כל מידע הנוגע לענין שהובא בפניה, לרבות מידע חסוי, כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 17|בסעיף 17(א)}}, אלא אם כן נתבקשה שלא להתחשב במידע לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17(ז)}}.
{{ח:תת|(ז)}} החלטת הועדה תהיה מנומקת ותיחתם בידי חברי הועדה; העתק ההחלטה יימסר לאסיר, לבא כוח היועץ המשפטי לממשלה, ואם הותנה השחרור על־תנאי בתנאים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(ג)}} – גם לשירות המבחן או לרשות לשיקום האסיר, לפי הענין.
{{ח:תת|(ח)}} שר המשפטים, באישור השר לביטחון הפנים, יקבע את סדרי הדיון בועדות, סדרי הפניה אליהן, המידע שיש להביא בפניהן ודרכי הבאתו, וכן את המידע שיש למסור לאסיר או לבא כוחו אם הוא מיוצג, לצורך דיון בועדה ודרכי מסירתו, ככל שאינם מוסדרים בחוק זה.

{{ח:סעיף|16א|דיון בוועדה בדרך של היוועדות חזותית – הוראת שעה|תיקון: תשפ״ב־2, תשפ״ב־3, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16(א)}}, נקבע דיון בעניינו של אסיר שלא באולם דיונים הסמוך לבית הסוהר שבו הוא מוחזק, רשאית הוועדה, לבקשת האסיר, להורות על קיום הדיון בעניינו שלא בנוכחותו אלא בהשתתפותו בדרך של היוועדות חזותית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133א|בסעיף 133א(א) לחוק סדר הדין הפלילי}}, אם שוכנעה כי די בהשתתפות האסיר בדיון בהיוועדות חזותית בהתחשב, בין השאר במהות הדיון, בנסיבות הנוגעות לאסיר ובמידת החשיבות שהאסיר יהיה נוכח באולם הדיונים, ובלבד שהאסיר הוא בגיר, מיוצג על ידי סניגור והגיש את בקשתו באמצעותו, ויחולו לעניין זה ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133א|סעיפים 133א(ג) עד (ו)}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ג|133ג}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ד|ו־133ד לחוק סדר הדין הפלילי}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף זה יעמדו בתוקפן בתקופת הוראת השעה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ו|בסעיף 133ו(א) לחוק סדר הדין הפלילי}}, ולא יחולו בתקופת תוקפה של הכרזה על הגבלה חלקית או הכרזה על הגבלה מלאה כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ו|בסעיף 133ו(ג) לחוק האמור}} או בתקופת תוקפה של הכרזה על הגבלה מלאה או הכרזה על הגבלה ביטחונית על מי שחלה עליו ההכרזה לפי {{ח:חיצוני|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל)|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ״ד–2023}}.

{{ח:סעיף|17|מידע חסוי}}
{{ח:תת|(א)}} בא כוח היועץ המשפטי לממשלה רשאי להציג לפני הועדה מידע שגילויו לאסיר ולבא כוחו עלול, לדעתו, לפגוע בביטחון המדינה או בענין ציבורי חשוב אחר (להלן – מידע חסוי) אף שלא בנוכחות האסיר ובא כוחו ובלי לגלות להם את תוכנו.
{{ח:תת|(ב)}} ביקש בא כוח היועץ המשפטי לממשלה להציג לפני הועדה מידע חסוי כאמור בסעיף קטן (א), יודיע על כך לאסיר או לבא כוחו.
{{ח:תת|(ג)}} הועדה רשאית לעיין במידע שהוצג לפניה כחסוי לשם החלטה בבקשת היועץ המשפטי לממשלה כאמור בסעיף קטן (א) ולקבל ממנו פרטים נוספים לענין המידע, שלא בנוכחות האסיר ובא כוחו.
{{ח:תת|(ד)}} מצאה הועדה כי הענין שיש באי גילויו של מידע חסוי שהוצג לפניה כאמור בסעיף קטן (א) עדיף מהצורך לגלותו לשם עשיית צדק, רשאית היא לקיים את הדיון בענינו של האסיר אף שלא בנוכחות האסיר ובא כוחו ובלי לגלות להם את תוכנו של המידע החסוי.
{{ח:תת|(ה)}} הועדה תודיע לאסיר או לבא כוחו ולבא כוח היועץ המשפטי לממשלה על החלטתה בבקשה לפי סעיף זה, ורשאית היא לקבוע שנימוקי ההחלטה, כולם או מקצתם, יהיו חסויים.
{{ח:תת|(ו)}} החליטה הועדה שלא לגלות לאסיר ולבא כוחו תוכנו של מידע חסוי, כולו או מקצתו, תעביר הועדה לאסיר פרטים או תמצית של המידע החסוי, ככל שניתן לעשות כן בלי לפגוע בביטחון המדינה או בענין הציבורי האחר; היתה הסיבה לאי גילוי המידע הגנה על טובתו של האסיר, רשאית הועדה לגלות את המידע החסוי רק לבא כוחו של האסיר, ובלבד שהאסיר הסכים לכך.
{{ח:תת|(ז)}} החליטה הועדה או הורה בית המשפט, כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25(ב)}}, או בית המשפט העליון, על גילויו של מידע חסוי, רשאי בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לבקש מהועדה כי לא תביא בחשבון את המידע האמור לצורך החלטה בענינו של האסיר; ביקש בא כוח היועץ המשפטי לממשלה כאמור, לא תתחשב הועדה במידע האמור, והמידע לא יועבר לאסיר ולבא כוחו.
{{ח:תת|(ח)}} בסעיף זה, ”אסיר“ – לרבות משוחרר על־תנאי.

{{ח:סעיף|18|סדרי דיון בענין מידע חסוי}}
{{ח:ת}} שר המשפטים, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים ועם שר הביטחון, רשאי להתקין תקנות לענין סדרי הדין בבקשה לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} ובעתירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26}} ככל שאינם מוסדרים בחוק זה.

{{ח:סעיף|19|דיון חוזר בהחלטת הוועדה שלא לשחרר אסיר על־תנאי|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:ת}} החליטה הועדה שלא לשחרר אסיר, לא תשוב לדון בענינו אלא אם כן התקיים אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} הועדה קבעה מראש, בהחלטתה, כי תקיים דיון חוזר בענין שחרורו על־תנאי של האסיר, במועד שקבעה, או בהתקיים תנאי שקבעה:
{{ח:תת|(2)}} הרשות לשיקום האסיר ביקשה מהועדה לקיים דיון חוזר בענין שחרורו על־תנאי של אסיר שהותנה בהשתתפות האסיר בתכנית שיקום שהכינה לו;
{{ח:תת|(3)}} שירות המבחן ביקש מהועדה לקיים דיון חוזר בענין שחרורו על־תנאי של אסיר שהותנה בהשתתפותו בתכנית טיפולית בפיקוח שירות המבחן;
{{ח:תת|(4)}} היועץ המשפטי לממשלה ביקש מהועדה לקיים דיון חוזר בענין שחרורו על־תנאי של האסיר, בשל שיקולים ציבוריים המצדיקים זאת;
{{ח:תת|(5)}} האסיר הגיש לועדה בקשה מנומקת לקיים דיון חוזר בענין שחרורו על־תנאי, בתום חצי שנה לפחות ממועד החלטת הועדה שלא לשחררו, ולגבי אסיר עולם – בתום שנה לפחות מהמועד האמור, והועדה סברה כי חל שינוי בנסיבות שהיוו בסיס להחלטתה שלא לשחרר את האסיר, המצדיק קיומו של דיון חוזר;
{{ח:תת|(6)}} האסיר הגיש לוועדה בקשה מנומקת לקיים דיון חוזר הענין שחרורו על־תנאי, במועד מוקדם יותר מהמועדים האמורים בפסקה (5), והוצגו לפני הוועדה עובדות שלא היו ידועות ולא היו יכולות להיות ידועות לאסיר לפני ההחלטה שלא לשחררו, אשר מצדיקות קיומו של דיון חוזר.

{{ח:סעיף|19א|דיון חוזר בהחלטת הוועדה לשחרר אסיר על־תנאי|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:תת|(א)}} החליטה הוועדה לשחרר אסיר על־תנאי, רשאי בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לפנות לוועדה, לא יאוחר ממועד שחרורו על־תנאי של האסיר, בבקשה לקיים דיון חוזר בענין שחרורו כאמור, אם לאחר מתן ההחלטה התגלו עובדות חדשות באופן המעלה חשש ממשי כי האסיר אינו ראוי לשחרור או ששחרורו יסכן את שלום הציבור.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה בקשה כאמור בסעיף קטן (א), רשאי יושב ראש הוועדה להורות על עיכוב שחרורו על־תנאי של האסיר לתקופה שלא תעלה על שבעה ימים, ולענין אסיר עולם – לתקופה שלא תעלה על 14 ימים, או עד למועד מתן ההחלטה בדיון החוזר לפי סעיף זה, לפי המוקדם מביניהם.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: שחרור על־תנאי על ידי היחידה לשחרור ממאסרים קצרים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}

{{ח:סעיף|19ב|שיקולי היחידה לשחרור ממאסרים קצרים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה, תשפ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} בבואה להחליט אם ראוי אסיר לשחרור על־תנאי, תשקול היחידה לשחרור ממאסרים קצרים את השיקולים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}} ולשם כך תביא בחשבון, בין השאר, את הנתונים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 9|בפסקאות (1) עד (8) ו־(10) של אותו סעיף}}, בשינויים אלה:
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(החל מיום 1.12.2026):}} בבואה להחליט אם ראוי אסיר לשחרור על־תנאי, תשקול היחידה לשחרור ממאסרים קצרים את השיקולים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}} ולשם כך תביא בחשבון, בין השאר, את הנתונים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 9|בפסקאות (1) עד (8), (10) ו־(11) של אותו סעיף}}, בשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בפסקה (4), לפני ”בועדות“ יקראו ”ביחידה לשחרור ממאסרים קצרים או“;
{{ח:תתת|(2)}} במקום פסקה (7) יקראו:
{{ח:תתתת|”(7)}} חוות דעת על האסיר שנתנו שירות בתי הסוהר, משטרת ישראל או רשויות הביטחון;“;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(החל מיום 1.12.2026):}} בפסקה (11), המילים ”או בעל פה“ – לא ייקראו.
{{ח:תת|(ב)}} ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיפים 11}} {{ח:פנימי|סעיף 12|ו־12}} לא יחולו לעניין החלטת היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, ואולם לעניין החלטה על שחרור על־תנאי של אסיר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיף 12}}, תשקול היחידה לשחרור ממאסרים קצרים הערכת מסוכנות כאמור {{ח:חיצוני|חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין#סעיף 3|בסעיף 3(ג1) לחוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין}}, אם הועברה לה.

{{ח:סעיף|19ג|תנאי שחרור, רישיון למשוחרר על־תנאי ושינוי תנאי שחרור|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} על שחרורו על־תנאי של אסיר לפי {{ח:פנימי|פרק ב|פרק זה}} על ידי היחידה לשחרור ממאסרים קצרים יחולו ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיפים 13(א) ו־(ג) עד (ה)}} {{ח:פנימי|סעיף 14|ו־14}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים רשאית להתנות את שחרורו של אסיר בתנאים נוספים.
{{ח:תת|(ג)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים רשאית, בכל עת, עד תום תקופת התנאי, לשנות לפי שיקול דעתה את תנאי השחרור שנקבעו לפי הוראות סעיף קטן (ב), ובלבד שנתנה לאסיר הזדמנות לטעון את טענותיו בכתב; היחידה לא תקבל החלטה לפי סעיף קטן זה אלא לאחר שנתנה למשטרת ישראל או לרשויות הביטחון, לפי העניין, הזדמנות להעביר לה את עמדתן בעניין.

{{ח:סעיף|19ד|סדרי הדיון בבקשה לשחרור על־תנאי ובדיון בשינוי תנאי שחרור|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים תדון ותחליט בבקשה לשחרור על־תנאי על יסוד הבקשה והמסמכים שהוגשו ליחידה בקשר לאותה בקשה; דיון כאמור יתקיים שלא בנוכחות האסיר או בא כוחו, ואולם היחידה לשחרור ממאסרים קצרים רשאית, במקרים חריגים, לאפשר לאסיר לטעון את טענותיו לפניה; אפשרה היחידה כאמור, רשאית היא לאפשר גם לגורם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(7)}}, כנוסחו {{ח:פנימי|סעיף 19ב|בסעיף 19ב(א)(2)}}, לטעון את טענותיו לפניה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים תביא בחשבון, לשם החלטתה, כל מידע הנוגע לעניין שהובא לפניה, לרבות מידע שלדעת הגורם שמסר אותו ליחידה גילויו לאסיר עלול לפגוע בביטחון המדינה או בעניין ציבורי חשוב אחר (בסעיף זה – מידע חסוי); מידע חסוי כאמור לא יימסר לאסיר.
{{ח:תתת|(2)}} היחידה לשחרור ממאסרים קצרים תציין בהחלטתה אם הונח לפניה מידע חסוי כאמור וכן תכלול פרטים או תמצית של המידע החסוי, בנוסח שהעביר הגורם שמסר את המידע, ככל שסבר הגורם האמור שניתן לעשות כן בלי לפגוע בביטחון המדינה או בעניין הציבורי האחר.
{{ח:תת|(ג)}} חוות דעת של שירות בתי הסוהר, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(7)}} כפי שהוחל {{ח:פנימי|סעיף 19ב|בסעיף 19ב(א)(2)}}, הכוללת מידע בעניין העבירה שבשלה נושא האסיר עונש מאסר, תקופת המאסר שגזר עליו בית המשפט, הרשעותיו הקודמות של האסיר ותקופות המאסר שנשא בשלהן, וכן מידע כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(4), (6) ו־(10)}}, ולמעט מידע חסוי, תועבר לאסיר לפני קבלת החלטה בעניינו, והוא רשאי להעביר את התייחסותו בכתב בתוך 48 שעות.
{{ח:תת|(ד)}} החלטת היחידה לשחרור ממאסרים קצרים תהיה מנומקת, ותיחתם בידי חבריה, ויצוינו בה המסמכים שהונחו לפניה; העתק מההחלטה יימסר לאסיר וכן יועבר למשטרת ישראל ובמקרים המתאימים גם לרשויות הביטחון, ואם הותנה השחרור על־תנאי בתנאים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(ג)}} כפי שהוחל {{ח:פנימי|סעיף 19ג|בסעיף 19ג(א)}} – גם לשירות המבחן או לרשות לשיקום האסיר, לפי העניין.

{{ח:סעיף|19ה|תקנות לעניין סדרי עבודת היחידה לשחרור ממאסרים קצרים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ג, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} שר המשפטים, בהסכמת השר לביטחון הפנים ובאישור הוועדה לביטחון לאומי של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לעניין סדרי עבודת היחידה לשחרור ממאסרים קצרים.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: ביטול שחרור על־תנאי}}

{{ח:סעיף|20|ביטול שחרור בשל עבירה נוספת|תיקון: תשס״ז, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר ששוחרר על־תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} ועבר עבירה נוספת בתקופת התנאי, תבטל הועדה את שחרורו ותחייבו לשאת מאסר שאורכו כאורך תקופת התנאי.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), הועדה רשאית, בנסיבות מיוחדות, להחליט, מנימוקים שיירשמו, על המשך השחרור בתנאים שנקבעו על ידה או על ידי היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, לפי העניין, או בתנאים אחרים שתקבע, ובלבד שלא הוטל על האסיר עונש מאסר בפועל בשל העבירה הנוספת שעבר בתקופת התנאי; החליטה הועדה כאמור, תחל לגבי המשוחרר תקופת תנאי חדשה; לענין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מאסר בפועל“ – למעט מאסר בעבודות שירות לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ו1 סימן ב1|סימן ב׳1 בפרק ו1 לחוק העונשין}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תקופת תנאי חדשה“ – תקופה שתחילתה ביום ההחלטה על המשך השחרור ואורכה כאורך תקופת התנאי; החלטת הועדה על המשך שחרורו על־תנאי של אסיר לפי הוראות סעיף קטן זה תינתן, לגבי אותו אסיר, פעם אחת בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), הועדה רשאית, בנסיבות מיוחדות, להורות כי אסיר ששחרורו בוטל לפי הוראות סעיף קטן (א), ישוב לשאת מאסר לתקופה קצרה מאורך תקופת התנאי, אולם לא פחות ממחציתה; הורתה הועדה כאמור – תהיה תקופת המאסר שהאסיר לא נשא, לפי הוראת הועדה, תקופת תנאי, שתחל עם שחרורו של האסיר מתקופת המאסר שנשא ותצטבר לכל תקופת תנאי אחרת שלו.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|21|ביטול שחרור בשל הפרת תנאי אחר|תיקון: תשס״ה, תשע״ה־2, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר ששוחרר על־תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳ לפרק ב׳}} והפר תנאי מהתנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(א) ו־(ג) עד (ה)}}, כפי שהוחל לגביו {{ח:פנימי|סעיף 19ג|בסעיף 19ג(א)}}, או תנאי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 19ג|בסעיף 19ג(ב)}}, וכן אסיר ששוחרר על־תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳ לפרק ב׳}} והפר תנאי מן התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(ב) עד (ה)}} או את תנאי תכנית הפיקוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 13א|סעיף 13א}}, רשאית הועדה לבטל את השחרור ולחייב את האסיר לשאת מאסר שאורכו כאורך תקופת התנאי או חלק ממנה; החליטה הועדה שלא לבטל את השחרור, תזהיר את המשוחרר לבל ישוב להפר את תנאי שחרורו, ורשאית היא לקבוע שתחל לגבי המשוחרר תקופת תנאי חדשה; לענין זה, ”תקופת תנאי חדשה“ – תקופה שתחילתה ביום האזהרה ואורכה כאורך תקופת התנאי.
{{ח:תת|(ב)}} החליטה הועדה, לפי הוראות סעיף קטן (א), שהאסיר ישוב לשאת מאסר לתקופה קצרה מאורך תקופת התנאי – תהיה תקופת המאסר שהאסיר לא נשא, לפי החלטת הועדה, תקופת תנאי, שתחל עם שחרורו של האסיר מתקופת המאסר שנשא ותצטבר לכל תקופת תנאי אחרת שלו.
{{ח:תת|(ג)}} לצורך החלטתה לפי סעיף קטן (א), תשקול הועדה, כשיקול עיקרי, את אינטרס הציבור בקיומם של תנאי שחרור על־תנאי וכן תביא בחשבון את חומרתה של ההפרה, טיבה, תדירותה ומידת הסכנה הנשקפת לציבור בשלה ולענין הפרה של מגבלות שהוטלו בצו לפי {{ח:חיצוני|חוק מגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת נפגע העבירה#סעיף 3|סעיף 3 לחוק מגבלות על עבריין מין}}, תיתן הועדה משקל לענינו של נפגע העבירה.

{{ח:סעיף|21א|ביטול שחרור על־תנאי של אסיר ששוחרר מטעמים רפואיים|תיקון: תשע״ב־2}}
{{ח:ת}} הוועדה רשאית לבטל את שחרורו של אסיר ששוחרר על־תנאי לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(א)}}, ולחייבו לשאת מאסר שאורכו כאורך תקופת התנאי בניכוי התקופה שבה היה משוחרר, אם מצאה, לאחר שהובאה לפניה חוות דעת של רופא כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7(ה)}}, ולאחר שנתנה לאסיר הזדמנות לטעון את טענותיו לפניה, כי לא מתקיימים עוד לגבי האסיר הטעמים הרפואיים שבשלהם שוחרר.

{{ח:סעיף|21ב|ביטול שחרור על־תנאי בשל מידע כוזב|תיקון: תשע״ב־2, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} הוועדה רשאית לבטל את שחרורו של אסיר ששוחרר על־תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} ולחייבו לשאת מאסר שאורכו כאורך תקופת התנאי, או חלק ממנה, אם מצאה, לאחר שנתנה לאסיר הזדמנות לטעון את טענותיו לפניה, כי האסיר שוחרר על יסוד מידע כוזב.

{{ח:סעיף|22|ביטול שחרור לאחר תקופת התנאי|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה רשאית לבטל שחרור על־תנאי של אסיר לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} אף לאחר תום תקופת התנאי, ואולם לא יבוטל שחרור כאמור –
{{ח:תתת|(1)}} בשל עשיית עבירה נוספת בתקופת התנאי שבשלה הוגש כתב אישום, אם חלפו יותר משלושה חודשים מהיום שבו ניתן גזר הדין בענין העבירה הנוספת בערכאה ראשונה ועד להגשת הבקשה לביטול השחרור;
{{ח:תתת|(2)}} בשל הפרת תנאי מהתנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13}}, אם חלפו יותר משלושה חודשים מתום תקופת התנאי ועד להגשת הבקשה לביטול השחרור.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הגשת בקשה“ – לרבות דיווח לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23(ב)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”גזר דין“ – לרבות החלטה שבעקבותיה הופסקה עבודת שירות לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 51י|סעיף 51י לחוק העונשין}}, החלטה להפקיע מבחן לפי {{ח:חיצוני|פקודת המבחן#סעיף 16|סעיף 16}} {{ח:חיצוני|פקודת המבחן#סעיף 17|או 17 לפקודת המבחן [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}}, והחלטה לבטל צו שירות לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 71ד|סעיף 71ד לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף|22א|סדר נשיאת מאסר לאחר ביטול שחרור על־תנאי|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 45|סעיף 45 לחוק העונשין}}, בוטל שחרורו על־תנאי של אסיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיפים 20 עד 22}}, יישא האסיר את יתרת תקופת המאסר שעליו לשאת בשל ביטול שחרורו לפני ובמצטבר לכל מאסר אחר שהוטל עליו, ואם עבר עבירה נוספת בתקופת התנאי – גם לפני ובמצטבר לכל מאסר שיוטל עליו בשל אותה עבירה; היה האסיר נושא מאסר בעת שבוטל שחרורו, יופסק אותו מאסר לשם נשיאת יתרת תקופת המאסר שעליו לשאת בשל ביטול השחרור וישוב ויימשך מתום אותה תקופה; לענין זה, ”מאסר“ – לרבות מאסר בשל אי־תשלום קנס.

{{ח:סעיף|23|סדרי דיון בהפרת תנאי שחרור|תיקון: תשע״ה־2, תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הועדה תדון, על פי בקשת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה, בענין אסיר ששוחרר על־תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} והפר תנאי מתנאי שחרורו.
{{ח:תת|(ב)}} הועדה תדון בענין אסיר ששוחרר על־תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳}} והפר תנאי מתנאי שחרורו אף שלא על פי בקשת היועץ המשפטי לממשלה, אם נקבע בהחלטת השחרור כי רשות מסוימת תדווח ליחידה לשחרור ממאסרים קצרים או לוועדה, לפי העניין, על הפרת תנאי מתנאי השחרור, והרשות דיווחה כאמור.
{{ח:תת|(ב1)}} ביקש בא כוח היועץ המשפטי לממשלה דיון לפי סעיף קטן (א), או דיווחה רשות על הפרת תנאי מתנאי השחרור לפי סעיף קטן (ב), בשל הפרת תנאי תכנית הפיקוח האלקטרוני שנקבעה לאסיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 13א|סעיף 13א}}, תקיים הוועדה את הדיון בהפרת התנאי בהקדם האפשרי ולא יאוחר מתום 15 ימים ממועד בקשת בא כוח היועץ המשפטי לממשלה או קבלת דיווח הרשות, לפי העניין.
{{ח:תת|(ג)}} דיון לפי סעיפים קטנים (א) או (ב) יהיה בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיפים 16 עד 18}}, בשינויים המחויבים; ואולם אם זומן אסיר ששוחרר לדיון כאמור, לפי הכתובת שמסר בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ד)}}, ולא הגיע, רשאית הועדה לדון בהפרת תנאי השחרור ולבטל את השחרור אף שלא בנוכחות האסיר, והוא יהיה זכאי לבקש קיומו של דיון חוזר בנוכחותו באותו ענין.
{{ח:תת|(ד)}} יושב ראש הועדה רשאי לתת צו להבאת האסיר לפני הועדה, לשם דיון בבקשה לביטול שחרור על־תנאי של אסיר, במועד שיקבע בצו; על צו כאמור יחולו, בשינויים מחויבים, הוראות {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 73א|סעיפים 73א}} {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 73ב|ו־73ב לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}.

{{ח:סעיף|24|ביטול שחרור – צו למאסר}}
{{ח:ת}} החלטת הועדה בדבר ביטול שחרור על־תנאי של אסיר, דינה כדין צו למאסרו.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: עתירות נגד היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, ועדת שחרורים וועדת שחרורים מיוחדת|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}

{{ח:סעיף|25|עתירה נגד היחידה לשחרור ממאסרים קצרים או הוועדה|תיקון: תשס״ח, תשע״ח־2, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} האסיר רשאי להגיש עתירה נגד החלטה של היחידה לשחרור ממאסרים קצרים.
{{ח:תתת|(2)}} האסיר ובא כוח היועץ המשפטי לממשלה רשאים להגיש עתירה נגד החלטה של הוועדה, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 26|סעיף 26(ד)}}.
{{ח:תת|(ב)}} עתירה כאמור בסעיף קטן (א)(1) או (2) (להלן – עתירה) תוגש לבית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו נמצא בית הסוהר שבו מוחזק האסיר, ואם שוחרר – בית הסוהר שבו הוחזק ערב שחרורו (בחוק זה – בית המשפט).
{{ח:תת|(ג)}} בית המשפט ידון בעתירה במותב של שלושה, שיקבע נשיא בית המשפט.
{{ח:תת|(ד)}} בית המשפט מוסמך לתת בקשר לעתירה צווים לרשויות המדינה ולאנשים הממלאים תפקידים על פי דין לעשות מעשה או להימנע מעשות מעשה במילוי תפקידיהם בדין.
{{ח:תת|(ה)}} החלטת בית המשפט בעתירה ניתנת לערעור לפני בית המשפט העליון, אם נתקבלה רשות לכך מבית המשפט בגוף ההחלטה או מאת שופט בית המשפט העליון.
{{ח:תת|(ו)}} אין האמור בסעיף זה גורע מסמכותו של בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: השפיטה#סעיף 15|סעיף 15(ד) לחוק־יסוד: השפיטה}}.

{{ח:סעיף|25א|דיון בעתירה נגד היחידה לשחרור ממאסרים קצרים או הוועדה בדרך של היוועדות חזותית – הוראת שעה|תיקון: תשפ״ב־2, תשפ״ב־3, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} ביקש אסיר להשתתף בדיון בעתירה נגד החלטה של היחידה לשחרור ממאסרים קצרים או של הוועדה בעניינו, או הורה בית המשפט על השתתפותו בדיון כאמור, רשאי בית המשפט להורות על קיום הדיון, לבקשת האסיר, בהשתתפותו בדרך של היוועדות חזותית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133א|בסעיף 133א(א) לחוק סדר הדין הפלילי}}, ובלבד שהאסיר הוא בגיר, מיוצג על ידי סניגור והגיש את בקשתו באמצעותו, ויחולו לעניין זה ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133א|סעיפים 133א(ג) עד (ו)}}, {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ג|133ג}} {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ד|ו־133ד לחוק סדר הדין הפלילי}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף זה יעמדו בתוקפן בתקופת הוראת השעה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ו|בסעיף 133ו(א) לחוק סדר הדין הפלילי}}, ולא יחולו בתקופת תוקפה של הכרזה על הגבלה חלקית או הכרזה על הגבלה מלאה כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ו|בסעיף 133ו(ג) לחוק האמור}} או בתקופת תוקפה של הכרזה על הגבלה מלאה או הכרזה על הגבלה ביטחונית על מי שחלה עליו ההכרזה לפי {{ח:חיצוני|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל)|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ״ד–2023}}.

{{ח:סעיף|26|עתירה נגד גילוי מידע חסוי|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} החליטה הועדה לגלות לאסיר או לבא כוחו מידע חסוי, רשאי היועץ המשפטי לממשלה להגיש עתירה נגד גילוי המידע החסוי, כולו או מקצתו, לבית המשפט;
{{ח:תתת|(2)}} הודיע בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לועדה כי הוא שוקל להגיש עתירה כאמור בפסקה (1), לא תעביר הועדה את המידע לאסיר ולבא כוחו עד להכרעה סופית בעתירה, ובלבד שהעתירה תוגש בתוך 15 ימים מיום שמסר הודעה כאמור.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} נדחתה עתירה נגד גילוי מידע חסוי, רשאי בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לערער על כך, בתוך 15 ימים מיום שהומצאה לו ההחלטה לדחות את עתירתו, לבית המשפט העליון שידון בערעור בשופט אחד.
{{ח:תתת|(2)}} הודיע בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לבית המשפט שדחה את העתירה כי הוא שוקל להגיש ערעור כאמור בפסקה (1), לא תעביר הועדה את המידע לאסיר ולבא כוחו עד להכרעה בערעור.
{{ח:תת|(ב1)}} מסר בא כוח היועץ המשפטי לממשלה הודעה כאמור בסעיפים קטנים (א)(2) או (ב)(2), והחליט לאחר מכן שלא להגיש עתירה או ערעור כאמור באותם סעיפים קטנים, יודיע על כך בהקדם האפשרי לוועדה.
{{ח:תת|(ג)}} הדיון בעתירה ובערעור על החלטה לפי סעיף זה יתקיים בדלתיים סגורות, ורשאי בית המשפט לעיין במידע החסוי לשם החלטה בעתירה ולקבל פרטים נוספים מבא כוח היועץ המשפטי לממשלה לענין המידע, שלא בנוכחות האסיר ובא כוחו.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} עתירת אסיר נגד החלטת הועדה שלא לגלות מידע חסוי תהיה רק במסגרת עתירה נגד החלטת הועדה שלא לשחררו, החלטה על ביטול שחרורו או החלטה על שינוי תנאי שחרורו, לפי הענין.
{{ח:תתת|(2)}} התקבלה עתירת אסיר לגילוי מידע חסוי, רשאי בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לערער על כך, ויחולו לענין הערעור כאמור הוראות סעיפים קטנים (ב) ו־(ג), בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|27|עיכוב שחרור}}
{{ח:תת|(א)}} החליטה הועדה לשחרר על־תנאי אסיר, והודיע בא כוח היועץ המשפטי לממשלה לועדה כי הוא שוקל להגיש עתירה נגד ההחלטה, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}, יעוכב שחרורו של האסיר למשך 7 ימים, כדי לאפשר את הגשת העתירה והגשת בקשה לעיכוב ביצוע במסגרתה.
{{ח:תת|(ב)}} מסר בא כוח היועץ המשפטי לממשלה הודעה כאמור בסעיף קטן (א), והחליט לאחר מכן שלא להגיש עתירה כאמור באותו סעיף קטן, יודיע על כך בהקדם האפשרי למנהל בית הסוהר והאסיר ישוחרר אף לפני תום 7 הימים האמורים.

{{ח:סעיף|28|עתירה מינהלית}}
{{ח:ת}} עתירה לפי {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}} תוגש בעתירה מינהלית לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לענינים מינהליים|חוק בתי משפט לענינים מינהליים, התש״ס–2000}}, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: קציבת עונש מאסר עולם והקלה בעונש בידי נשיא המדינה|תיקון: תשע״ב}}

{{ח:סעיף|29|המלצה בענין קציבת עונש מאסר עולם|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת שחרורים מיוחדת רשאית, לבקשתו של אסיר עולם, להמליץ לפני נשיא המדינה להקל בעונשו של האסיר באמצעות המרת עונשו בעונש מאסר קצוב, בהתאם לסמכות הנתונה לו לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: נשיא המדינה#סעיף 11|סעיף 11(ב) לחוק־יסוד: נשיא המדינה}} (בחוק זה – קציבת עונש) לאחר שחלפו לפחות שבע שנים מהיום שהחל לשאת את מאסרו, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־30 שנים.
{{ח:תת|(ב)}} אסיר עולם הנושא עונש של שני מאסרי עולם מצטברים או יותר, רשאית ועדת שחרורים מיוחדת, לבקשתו, להמליץ לפני נשיא המדינה לקצוב את עונשו של האסיר לאחר שחלפו לפחות חמש עשרה שנים מהיום הקובע, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־30 שנים, שתימנה החל ביום הקובע; בסעיף זה, ”היום הקובע“ – היום שבו החל אסיר עולם לשאת את מאסרי העולם שנגזרו עליו בגזר דין אחר או היום שבו נגזר עליו בערכאה ראשונה מאסר העולם האחרון, המוקדם מביניהם.
{{ח:תת|(ג)}} סברה ועדת שחרורים מיוחדת שאין מקום להמליץ לפני הנשיא כאמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), תשוב ותדון בענינו של האסיר מדי שנתיים מהמועד שבו סברה כאמור, ואולם רשאית היא, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, לדון בענין לפני תום השנתיים.
{{ח:תת|(ד)}} לשם גיבוש המלצתה לנשיא המדינה בשאלה האם לקצוב עונש מאסר עולם של אסיר ולאיזו תקופה, תשקול ועדת שחרורים מיוחדת שיקולים עונשיים המתייחסים לטיב העבירה, לנסיבות ביצועה ולתוצאותיה, וכן לנסיבותיו האישיות של האסיר, ועדת שחרורים מיוחדת רשאית, במקרים חריגים, לאפשר לאסיר לטעון את טענותיו לפניה, לשם גיבוש המלצתה כאמור.
{{ח:תת|(ה)}} קצב נשיא המדינה עונשו של אסיר עולם, רשאית ועדת שחרורים מיוחדת, לבקשתו של האסיר, להמליץ לפני הנשיא להקל בעונש פעמים נוספות, ובלבד שתקופת המאסר שיהיה על האסיר לשאת אם תתקבל המלצת הועדה לא תפחת מ־30 שנים, והוראות סעיף קטן (ד) יחולו, בשינויים המחויבים, גם על גיבוש המלצה לפי סעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ו)}} בחישוב תקופת המאסר של אסיר עולם לענין סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(ב)}}.

{{ח:סעיף|30|המלצה לפי בקשת הנשיא או שר המשפטים וקביעת תקופת התנאי על ידי ועדת שחרורים מיוחדת|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} לענין אסיר עולם, רשאית ועדת שחרורים מיוחדת, בכל עת, על פי פניה של נשיא המדינה או שר המשפטים, להמליץ בענין הפעלת סמכות הנשיא לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: נשיא המדינה#סעיף 11|סעיף 11(ב) לחוק־יסוד: נשיא המדינה}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} אסיר ששוחרר ממאסרו בטרם סיים לשאת את כל תקופת המאסר, לפי החלטת נשיא המדינה מכוח סמכותו לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: נשיא המדינה#סעיף 11|סעיף 11(ב) לחוק־יסוד: נשיא המדינה}}, יראו אותו כאילו שוחרר על־תנאי, ויחולו עליו הוראות חוק זה החלות לגבי אסיר ששוחרר על־תנאי, ובכלל זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיפים 13(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 20|ו־20}}, בשינויים המחויבים ובשינוי המפורט בפסקה (2), והכל אלא אם כן קבע הנשיא אחרת בהחלטתו.
{{ח:תתת|(2)}} לעניין אסיר ששוחרר כאמור בפסקה (1) תהיה תקופת התנאי כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתתת|(א)}} לגבי אסיר שאינו אסיר עולם, ולגבי אסיר עולם שעונשו נקצב בידי נשיא המדינה – יתרת המאסר שהיה עליו לשאת אלמלא שוחרר כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} לגבי אסיר עולם שעונשו לא נקצב בידי נשיא המדינה, למעט אסיר כאמור בפסקה (3) – יתרת המאסר שהיה עליו לשאת אילו נקצב עונשו ל־40 שנים;
{{ח:תתתת|(ג)}} לגבי אסיר עולם שעונשו לא נקצב בידי נשיא המדינה, והנושא עונשי מאסר עולם מצטברים – יתרת המאסר שהיה עליו לשאת אילו נקצב עונשו ל־50 שנים.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על אסיר עולם ששוחרר ממאסרו לאחר שסיים לשאת את מלוא תקופת המאסר שנקצבה לו בידי נשיא המדינה.

{{ח:סעיף|30א|המלצה לענין אסיר עולם שהורשע ברצח ראש הממשלה|תיקון: תשס״ב}}
{{ח:ת}} מצאה ועדת שחרורים מיוחדת שאסיר עולם שהורשע ברצח ראש הממשלה פעל ממניע פוליטי–אידאולוגי, יראו לענין {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}} כאילו המליצה הועדה שלא לקצוב את עונשו של האסיר, ולענין {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}} כאילו המליצה שלא להפעיל את סמכות הנשיא לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: נשיא המדינה#סעיף 11|סעיף 11(ב) לחוק־יסוד: נשיא המדינה}}; הוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29(ג)}} לא יחולו לענין זה.

{{ח:סעיף|30ב|המלצה לעניין אסיר עולם שהורשע ברצח חריג בחומרתו|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בית משפט שהרשיע אדם ברצח רשאי לקבוע, לעניין המלצה לקציבת עונש מאסר עולם, שאותו אדם ביצע את המעשה בנסיבות חריגות בחומרתן.
{{ח:תת|(ב)}} קבע בית המשפט כאמור בסעיף קטן (א), יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}} בשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), ועדת שחרורים מיוחדת לא תמליץ להקל בעונשו של האסיר בטרם חלפו לפחות 15 שנים מהיום שבו החל לשאת את מאסרו, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־40 שנים;
{{ח:תתת|(2)}} בסעיפים קטנים (ב) ו־(ה), במקום ”מ־30 שנים“ יקראו ”מ־40 שנים“.

{{ח:סעיף|31|הפעלת סמכות ראש המטה הכללי}}
{{ח:ת}} בהפעלת סמכות ראש המטה הכללי לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת-חירום)#סעיף 55|תקנה 55 לתקנות ההגנה (שעת־חירום), 1945}}, לענין אסיר עולם, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}} בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: היחידה לשחרור ממאסרים קצרים, ועדות שחרורים וועדות שחרורים מיוחדות|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}

{{ח:סעיף|31א|היחידה לשחרור ממאסרים קצרים|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בשירות בתי הסוהר תפעל יחידה שתדון ותחליט בבקשות לשחרור על־תנאי ממאסר של אסירים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.
{{ח:תת|(ב)}} נציב בתי הסוהר, בהסכמת השר לביטחון הפנים, ימנה לחברי היחידה האמורה בסעיף קטן (א) שלושה סוהרים כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} סוהר בכיר הכשיר להיות שופט שלום, והוא יעמוד בראש היחידה;
{{ח:תתת|(2)}} קצין שירות בתי הסוהר בעל תואר אקדמי במשפטים וניסיון בתחום הכליאה;
{{ח:תתת|(3)}} קצין שירות בתי הסוהר שלו חמש שנות ניסיון באחד מהתחומים האלה: עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה או חינוך.
{{ח:תת|(ג)}} נציב בתי הסוהר ימנה סוהר שישמש מזכיר ליחידה האמורה בסעיף קטן (א); המזכיר יהיה אחראי לקביעת מועדי התכנסות היחידה, לסדרי עבודתה, לריכוז נתונים ומסמכים הנחוצים לה לשם עבודתה ולהעברת החלטותיה לאסיר ולמשטרת ישראל ובמקרים המתאימים גם לרשויות הביטחון, לרשות לשיקום האסיר או לשירות המבחן, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”סוהר“ ו”סוהר בכיר“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר}}.

{{ח:סעיף|32|ועדת שחרורים|תיקון: תשס״ב־2, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} ועדת שחרורים תהיה של שלושה, והם:
{{ח:תתת|(1)}} שופט שמינה שר המשפטים בהסכמת נשיא בית המשפט העליון, והוא יהיה היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} שני אנשים שמינה שר המשפטים, שלכל אחד מהם חמש שנות ניסיון בתחום שונה מבין התחומים האלה: קרימינולוגיה, עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה, פסיכיאטריה או חינוך; ואולם ניסיון בתחום החינוך הוא ניסיון של מי שמכהן או שכיהן כאיש חינוך בכיר והוא בעל ניסיון מעשי בחינוך והשכלה אקדמית;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} חברי ועדת שחרורים יתמנו לתקופה של שנתיים וניתן לשוב ולמנותם לתקופות נוספות של עד שנתיים כל אחת.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה על מינוים של חברי ועדת שחרורים תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|33|ועדת שחרורים מיוחדת|תיקון: תשס״ג, תשס״ז, תשע״ב־3, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בדיון בענין קציבת עונשו של אסיר עולם, תהיה ועדת שחרורים מיוחדת של ארבעה, והם:
{{ח:תתת|(1)}} שופט של בית המשפט מחוזי, שמינה שר המשפטים בהסכמת נשיא בית המשפט העליון, והוא יהיה היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} שופט בית המשפט שלום או מי שהיה שופט בית המשפט שלום ויצא לקצבה או פרש, שמינה שר המשפטים בהסכמת נשיא בית המשפט העליון;
{{ח:תתת|(3)}} אדם שמינה שר המשפטים, שלו עשר שנות ניסיון באחד מהתחומים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(א)(2)}};
{{ח:תתת|(4)}} הממונה על מחלקת חנינות במשרד המשפטים או עורך דין, עובד מחלקת חנינות, שהוא הסמיכו לכך.
{{ח:תת|(ב)}} בדיון אחר שבסמכותה של ועדת שחרורים מיוחדת, תהיה הועדה של שלושה, והם:
{{ח:תתת|(1)}} שופט של בית המשפט מחוזי, שמינה שר המשפטים בהסכמת נשיא בית המשפט העליון, והוא יהיה היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} שני אנשים שמינה שר המשפטים, שלכל אחד מהם עשר שנות ניסיון בתחום שונה מבין התחומים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32(א)(2)}};
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיף 32(ב) ו־(ג)}} יחולו, בשינויים המחויבים, על מינוי חברי ועדת שחרורים מיוחדת.

{{ח:סעיף|33א|נציג שירות בתי הסוהר|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} בדיוני ועדת השחרורים {{ח:פנימי|סעיף 32|שבסעיף 32}} וועדת השחרורים המיוחדת {{ח:פנימי|סעיף 33|שבסעיף 33(ב)}} ישתתף נציג שירות בתי הסוהר שימנה לשם כך נציב בתי הסוהר, בלא זכות הצבעה.

{{ח:סעיף|34|מזכירי הועדות}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ימנה, מבין עובדי הנהלת בתי המשפט, מזכיר ראשי לועדות (להלן – המזכיר הראשי), שיהיה אחראי על קביעת המותבים של ועדות השחרורים וועדות השחרורים המיוחדות, על קביעת מועדי הדיון בועדות והזמנת המותבים לדיונים, על סדרי עבודתן של הועדות ועל התיאום הנדרש עם מזכירי הועדות.
{{ח:תת|(ב)}} השר לביטחון הפנים ימנה, מבין קציני שירות בתי הסוהר, מזכירים לועדות שחרורים ולועדות שחרורים מיוחדות; מזכירי הועדות יהיו אחראים על העברת מידע הנחוץ למזכיר הראשי לצורך מילוי תפקידיו ועל איסוף נתונים ומסמכים הנחוצים לעבודת הועדות והעברתם למותבים ולבא כוח היועץ המשפטי לממשלה, הכל בתיאום עם המזכיר הראשי וכפי שיקבע שר המשפטים באישור השר לביטחון הפנים.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: הוראות שונות ותיקוני חקיקה}}

{{ח:סעיף|35|ייחוד סמכויות}}
{{ח:ת}} הסמכויות הנתונות לועדה לגבי אסיר לפי הוראות חוק זה יהיו נתונות, לגבי אסיר עולם, רק לועדת שחרורים מיוחדת.

{{ח:סעיף|36|אי תחולת {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|פקודת הראיות}}|תיקון: תשע״ח־2, תשפ״ב, תשפ״ד, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#סעיף 44|סעיפים 44 עד 46 לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}} לא יחולו על דיוני היחידה לשחרור ממאסרים קצרים והוועדה, ועל עתירה, בקשת רשות ערעור וערעור לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|37|סמכויות שוטר}}
{{ח:ת}} שוטר רשאי לעשות כל אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} לדרוש מאסיר ששוחרר על־תנאי שיציג לפניו את רישיונו;
{{ח:תת|(2)}} לחקור אסיר ששוחרר על־תנאי כדי לברר אם הוא מקיים את תנאי שחרורו ולחקור אדם אחר לגבי קיום תנאי השחרור בידי אסיר;
{{ח:תת|(3)}} להיכנס לבית או למקום שאסיר ששוחרר על־תנאי אמור להימצא בו על פי תנאי שחרורו, כדי לפקח על קיום תנאים אלה, לאחר שזיהה עצמו לפני מחזיק הבית או המקום והודיע לו לאיזו מטרה מתבקשת הכניסה, ורשאי הוא להשתמש בכוח סביר לשם כניסה כאמור;
{{ח:תת|(4)}} להיכנס לבית או למקום, שעל פי תנאי שחרורו של אסיר אסור לו להימצא בו, אם יש לו יסוד סביר להניח שהאסיר נמצא בו, לאחר שזיהה עצמו לפני מחזיק הבית או המקום והודיע לו לאיזו מטרה מתבקשת הכניסה, ורשאי הוא להשתמש בכוח סביר לשם כניסה כאמור.

{{ח:סעיף|38|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.}}

{{ח:סעיף|39|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל״ב–1971}}.}}

{{ח:סעיף|40|ביטול {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300327.pdf|חוק לשחרור מוקדם של אסירים (תיקוני חקיקה)}}}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300327.pdf|חוק לשחרור מוקדם של אסירים (תיקוני חקיקה), תשס״א–2001}} – בטל.

{{ח:סעיף|41|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הסניגוריה הציבורית|בחוק הסניגוריה הציבורית, התשנ״ו–1995}}.}}

{{ח:סעיף|42|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|בתקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ״ח–1967}}.}}

{{ח:סעיף|43|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לענינים מינהליים|בחוק בתי משפט לענינים מינהליים, התש״ס–2000}}.}}

{{ח:סעיף|44|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה)|חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה), התשנ״ו–1996}}.

{{ח:סעיף|45|ביצוע ותקנות|תיקון: תשע״ה־2, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו באישור השר לביטחון הפנים ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} תקנות שהתקין השר לביטחון הפנים לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)#סעיף 22יא|סעיף 22יא לחוק המעצרים}}, לעניין הפעלת הפיקוח האלקטרוני, יחולו גם לעניין פיקוח אלקטרוני על שחרור על־תנאי של אסיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 13א|סעיף 13א}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} בתקופת תוקפה של ההכרזה על מצב מיוחד בעורף כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ההתגוננות האזרחית|בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי״א–1951}}, שניתנה ביום כ״ב בתשרי התשפ״ד (7 באוקטובר 2023), רשאי שר המשפטים, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, לקבוע הוראות בעניינים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} ההליכים שיתקיימו בוועדות השחרורים;
{{ח:תתתת|(ב)}} לאחר שקיבל את עמדת השר לביטחון לאומי לעניין זה – הוראות לעניין סדרי הדין שיחולו בוועדות השחרורים.
{{ח:תתת|(2)}} תקנות לפי פסקה (1) יחולו אם פרסם הודעה על כך, לתקופה שיקבע שר המשפטים, לאחר ששוכנע כי סדרי החיים התקינים במדינה או בחלק ממנה השתבשו מחמת מצב המלחמה; ההודעה תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של הנהלת בתי המשפט, ותיכנס לתוקף עם פרסומה ברשומות או במועד מאוחר יותר שייקבע בה.
{{ח:תתת|(3)}} על אף האמור בפסקה (2), שוכנע השר כי יש דחיפות מיוחדת המחייבת את כניסתה לתוקף של הודעה כאמור באותה פסקה לפני הפרסום ברשומות, תפורסם ההודעה באתר האינטרנט של הנהלת בתי המשפט או בדרך אחרת שימצא שר המשפטים לנכון בנסיבות העניין כך שתובא לידיעת הציבור, ובלבד שתפורסם ברשומות מייד כשניתן לעשות כן; פורסמה ההודעה כאמור, יצוין בה מועד תחילתה שלא יהיה מוקדם ממועד הפרסום כאמור, ובלבד שהנוסח שפורסם ברשומות יהיה הנוסח המחייב.

{{ח:סעיף|46|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה, למעט {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47}} ב־1 בחודש שלאחר תום שישה חודשים מיום פרסומו (בחוק זה – יום התחילה).

{{ח:סעיף|47|הוראות מיוחדות לתקופת הביניים}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”תקופת הביניים“ – התקופה שמיום פרסומו של חוק זה עד היום שקדם ליום התחילה.
{{ח:תת|(ב)}} אסיר שנגזר עליו עונש מאסר בתקופת הביניים יישא, על אף הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 49|סעיף 49(א) ו־(ב) לחוק העונשין}} {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 28|וסעיף 28 לפקודת בתי הסוהר}}, לפחות שני שלישים מתקופת המאסר שעליו לשאת בטרם ניתן יהיה לשחררו לפי אותם סעיפים.

{{ח:סעיף|48|הוראות מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} אסיר המשוחרר ברישיון ערב תחילתו של חוק זה, לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 28|סעיף 28 לפקודת בתי הסוהר}}, יראו אותו כאילו שוחרר על תנאי לפי הוראות חוק זה, בתנאים שנקבעו ברישיונו ובתנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(א), (ג) ו־(ד)}} ויראו ברישיון שניתן לו לפי {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|הפקודה האמורה}} – כרישיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}}.
{{ח:תת|(ב)}} אסיר, שנגזר עליו עונש מאסר לפני פרסומו של חוק זה, למעט אסיר שנגזר עליו עונש מאסר בשל עבירה מהעבירות המפורטות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#תוספת 1|בתוספת הראשונה לחוק העונשין}}, כנוסחה ערב תחילתו של חוק זה, יחולו עליו הוראות חוק זה בשינוי הזה: {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיפים 2}} {{ח:פנימי|סעיף 3|ו־3}}, במקום ”שני שלישים מתקופת המאסר“ יבוא ”מחצית מתקופת המאסר“.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיפים 9}} {{ח:פנימי|סעיף 10|ו־10}}, הועדה תשקול אפשרות שיקומו של אסיר שהוראות סעיף קטן (ב) חלות עליו על סמך חוות דעת של הרשות לשיקום האסיר, אם ניתנה, על פי כללים שיקבע שר המשפטים בהתייעצות עם שר העבודה והרווחה ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} עבירות אלימות שביצע האסיר כלפי בן משפחתו, לרבות כליאת שווא של בן משפחתו או עבירה אחרת שפגעה בחירותו או בשלוות חייו של בן משפחתו, ולרבות עבירות של התעללות, הזנחה או נטישה של בן משפחתו.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} עבירות לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ח סימן י|סימן י׳, בפרק ח׳ לחוק העונשין}}, שביצע האסיר כלפי בן משפחתו.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:ת}} עבירות מין לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק י סימן ה|סימן ה׳ בפרק י׳ לחוק העונשין}}, שביצע האסיר כלפי בן משפחתו.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|תוספת|תוספת זו}}, ”בן משפחה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק למניעת אלימות במשפחה|בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ״א–1991}}.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום כ׳ בסיון התשס״א (11 ביוני 2001).}}
* '''אריאל שרון'''
ראש הממשלה
* '''מאיר שטרית'''
שר המשפטים
* '''משה קצב'''
נשיא המדינה
* '''אברהם בורג'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]