חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל), התשנ״ה–1995}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000701}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ה, 490|חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211228.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 282|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211530.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 146|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300554.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 33|תיקון לחוק נתיבים מהירים לרכב ציבורי (נתיבי אגרה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299990.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 169|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 64|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5172092.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אגרה“ – תשלום לפי חוק זה עבור נסיעת רכב בכביש אגרה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי גביה“ – תשלום לפי חוק זה המיתוסף לאגרה בשל נסיעת רכב בכביש האגרה כאשר גביית האגרה נעשית שלא באמצעות תג חיוב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרך“ – תוואי למעבר רכב, הולכי רגל או בעלי חיים, לרבות מסילת ברזל, מחלף, גשר, מנהרה, אי תנועה, תעלה, חפיר ומעביר מים בצד הדרך או מתחת להן, ולרבות מיתקנים שבתוואי הדרך: קיר תומך, קיר או סוללה למניעת רעש, אבן שפה, גדר, מחסום, מעקה, עמוד תאורה, רמזור, תחנה לאיסוף ולהורדת נוסעים, תחנת המתנה לרכב, ספסלי ישיבה, מיתקן לגביית אגרה, מבנה מנהלה, מיתקן למניעת מפגעים סביבתיים, מיתקן לאיסוף אשפה, עמדת קריאה לעזרה, תמרור וכן כל מתקן אחר הדרוש לתפעול תקין של הדרך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות הממונה“ – חברת כביש חוצה ישראל בע״מ או מי שהממשלה תמנה בהתאם לחוזה הזיכיון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוב חלוט“ – חיוב שלא הוגש לגביו ערר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12ב|בסעיף 12ב}}, או שהערר לגביו נדחה ולא ניתן עוד לערער על ההחלטה שניתנה לגביו, או שניתן לגביו פסק דין חלוט;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חיוב“ – חיוב בתשלום אגרה, דמי גביה, פיצוי או החזר הוצאות, לפי הוראות חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כביש“ – חלק הדרך המיועד לנסיעת רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כביש אגרה“ – כביש שלגביו נחתם חוזה זכיון לפי חוק זה, שיתיר לבעל הזכיון לגבות אגרה ממי שמבקש לנסוע ברכב בכביש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כביש ארצי לישראל“ – כביש מס׳ 6 כפי שהוא מסומן בתכנית מיתאר ארצית מס׳ 31א וכפי שתהיה בתוקף מעת לעת, לרבות המחלפים וקטעי הדרכים המסומנים בתכנית האמורה כחלק מתוואי הכביש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה זכיון“ – חוזה בין הממשלה בשם המדינה לבין בעל זכיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תג חיוב“ – תג או התקן אחר שקבע בעל הזיכיון באישור הרשות הממונה, המיועדים לשמש אמצעי לתשלום האגרה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התשתיות הלאומיות.

{{ח:סעיף|2|קביעת כביש אגרה}}
{{ח:ת}} כביש ארצי לישראל, בקטע שבין כביש מס׳ 3 לבין כביש מס׳ 65 כפי שכבישים אלה מסומנים בתכנית מיתאר ארצית מס׳ 3, יהיה כביש אגרה, מיום שנחתם לגביו חוזה זכיון לפי הוראות חוק זה; הממשלה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאית להחליט כי קטעים נוספים של כביש ארצי לישראל יהיו כבישי אגרה; החלטה לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|3|בחירת בעל זכיון|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בעל הזכיון יהיה חברה הרשומה בישראל, אשר נבחרה מבין המציעים שנמצאו מתאימים במכרז פומבי; שר האוצר, השר ושר התחבורה (בסעיף זה – השרים), באישור הממשלה, יורו על תנאי המכרז ואופן ניהולו.
{{ח:תת|(ב)}} נערך מכרז פומבי כאמור בסעיף קטן (א) ולא נמצא זוכה, רשאים השרים, באישור הממשלה, לקבוע כי הזכיון יינתן לחברת כביש חוצה ישראל בע״מ; קביעה כאמור טעונה אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
{{ח:תת|(ג)}} התקופה המרבית של חוזה הזכיון לפי חוק זה וכן סכום האגרה המרבי או הנוסחה לחישוב סכום האגרה המרבי והדרך לעדכונם, לפי הענין, כפי שייכללו בתנאי המכרז, טעונים אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

{{ח:סעיף|3א|הרחבת חוזה הזיכיון|תיקון: תשס״ב}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר ושר התחבורה רשאים להחליט כי קטע נוסף של כביש ארצי לישראל, שלגביו הוחלט לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} כי יהיה כביש אגרה, ייכלל בחוזה זיכיון שנחתם עם בעל זיכיון שנבחר לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} החלטת השרים לפי סעיף קטן (א) תינתן בכפוף לתנאים, לרבות תנאים כספיים וכלכליים, שעליהם יורו ושייכללו בחוזה שייחתם עם בעל הזיכיון לענין זה, שיהווה חלק מחוזה הזיכיון המקורי; על החוזה כאמור יחולו הוראות חוק זה לענין חוזה זיכיון.

{{ח:סעיף|4|חוזה הזכיון|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} חוזה הזכיון יקבע את זכותו של בעל הזכיון לגבות ולקבל אגרה ויכלול את חובותיו וזכויותיו של בעל הזכיון לענין כביש האגרה והדרך שבה הוא עובר, לרבות את אלה –
{{ח:תת|(1)}} תכנונם, בנייתם ובכלל זה שיקום נופי, אחזקתם, הפעלתם ושיפורם;
{{ח:תת|(2)}} מניעת מפגעים סביבתיים ובטיחותיים;
{{ח:תת|(3)}} חובת ביטוח מתאים, לרבות לצד ג׳;
{{ח:תת|(4)}} תקופת חוזה הזכיון בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ג)}};
{{ח:תת|(5)}} סכומי האגרה המרביים או הנוסחה לחישוב הסכומים המרביים של האגרה, והדרך לעדכונם, לפי הענין, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ג)}};
{{ח:תת|(6)}} תשלום תמורה לבעל הזכיון בשל אי גביית אגרה על ידיו עקב הוראות צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8}} או עקב אירוע חירום לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)}};
{{ח:תת|(7)}} אופן החיוב באגרה וקביעת הדרכים לגבייתה, לרבות באמצעות מערכת המופעלת באופן אלקטרוני או באופן אחר (להלן – מערכת גביית האגרה).
{{ח:ת}} {{ח:הערה|חוזה הזכיון על נספחיו {{ח:חיצוני|http://www.hozeisrael.co.il/template/default.aspx?PageId{{=}}103|פורסם ביולי 2014 באתר הרשות הממונה}}.}}

{{ח:סעיף|5|העברת זכויות וחובות}}
{{ח:תת|(א)}} זכויותיו וחובותיו של בעל הזכיון לפי חוזה הזכיון ניתנות להעברה או לשיעבוד, אולם העברתן או שיעבודן טעונות הסכמה מראש של שר האוצר.
{{ח:תת|(ב)}} העברת שליטה בבעל הזכיון טעונה הסכמה מראש של שר האוצר; לענין זה, ”שליטה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}}.

{{ח:סעיף|6|קביעת סכומי האגרה|תיקון: תשנ״ח, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בעל הזכיון יקבע את סכומי האגרה; סכומי האגרה יכול שייקבעו ביחס למרחק הנסיעה, ויכול שיהיו שונים בשעות מסוימות, בימים מסוימים, בהתאם לסוג הרכב או בהתאם לכל סיווג אחר שיקבע בעל הזכיון, הכל בכפוף לתנאי חוזה הזכיון ולסכומים המרביים שנקבעו בו.
{{ח:תת|(ב)}} בעל הזכיון יהיה רשאי לתת הנחות או לפטור רכב מתשלום אגרה, הכל לפי אמות מידה שיקבע; אמות המידה יפורסמו בדרך שיורה שר התחבורה.
{{ח:תת|(ב1)}} מי שנקרא לשירות מילואים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירות המילואים|בחוק שירות המילואים, התשס״ח–2008}}, יהיה זכאי להחזר הוצאות בעד אגרה ששולמה בעת שימוש ברכבו הפרטי בדרכו לבסיס השירות וממנו; שר הביטחון ושר האוצר, בהסכמת שר התחבורה והבטיחות בדרכים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יקבעו הוראות לעניין אופן הגשת בקשה להחזר ההוצאות לפי סעיף קטן זה, אופן קבלת ההחזר ומועד קבלתו וכן לעניין סכום ההחזר המרבי.
{{ח:תת|(ג)}} הודעה על סכומי האגרות ועל כל שינוי בהם תפורסם ברשומות ובדרך נוספת שיורה שר התחבורה.

{{ח:סעיף|6א|החיוב בתשלום האגרה|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} החייב בתשלום האגרה לפי הוראות חוק זה הוא מי שהיה בעל הרכב הרשום ברשיון הרכב במועד הנסיעה בכביש האגרה, זולת אם הוכיח שהרכב נגנב ממנו.

{{ח:סעיף|7|סמכויות בעל הזכיון|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} לבעל הזכיון יהיו נתונות, לענין הפעלת כביש האגרה, הסמכויות הבאות –
{{ח:תת|(1)}} סמכות של רשות תימרור מקומית כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:תת|(2)}} סמכויות להצבה, להפעלה ולהחזקה של מיתקנים ומכשירים לגביית אגרה;
{{ח:תת|(3)}} סמכות לגבות אגרה באמצעות תג חיוב או אמצעים אחרים, וכן סמכות לגבות דמי גביה, פיצוי והחזר הוצאות, הכל לפי הוראות חוק זה וחוזה הזכיון.

{{ח:סעיף|8|מעבר חופשי מטעמי בטחון המדינה}}
{{ח:ת}} שר הבטחון, בהסכמת שר התחבורה ושר האוצר, רשאי, אם ראה שהדבר חיוני מטעמי בטחון המדינה, להורות בצו כי הנסיעה בכביש האגרה או בחלק ממנו, תהיה ללא תשלום אגרה לכל כלי הרכב או לכלי רכב מסוימים; צו לפי סעיף זה יהיה בתוקף לתקופה שלא תעלה על שבעה ימים, אלא אם כן הוארך לפי סעיף זה מעת לעת; צו לפי סעיף זה אינו טעון פרסום ברשומות.

{{ח:סעיף|9|איסור מניעת נסיעה|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בעל הזכיון או מי מטעמו לא ימנעו נסיעת רכב בכביש האגרה אלא בשל אי תשלום אגרה שיש לשלמה לפי חוק זה, או בשל הוראה אחרת לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} החלה גם לענין כביש האגרה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), לא יגבה בעל הזכיון אגרה ולא ימנע שימוש בכביש האגרה או בחלק ממנו, אם הורה לו זאת מפקד מרחב של משטרת ישראל, עקב התרחשות של אירוע חירום; הוראה כאמור יכול שתינתן בכל דרך שימצא המפקד לנכון; בסעיף קטן זה, ”אירוע חירום“ – לרבות תאונת דרכים, פיגוע חבלני ופגעי טבע.
{{ח:תת|(ג)}} שר התחבורה ושר האוצר, בהסכמת שר הבטחון ושר המשטרה, ובאישור הממשלה, יקבעו הוראות באשר לשימוש בכביש האגרה או בחלק ממנו על ידי רכב של צבא הגנה לישראל, של שירות הביטחון הכללי ושל משטרת ישראל כשהם בתפקיד, לרבות תשלום בעד הנסיעה בו.

{{ח:סעיף|10|מעבר מהיר|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)}} לא ימנע בעל הזכיון כניסה לכביש האגרה ולא יעכב או ימנע נסיעה או שהייה בו של אמבולנס, רכב של משטרת ישראל, של שירות הביטחון הכללי או של צבא הגנה לישראל, רכב כיבוי שריפות ורכב לטיפול בחומרים מסוכנים של המשרד לאיכות הסביבה, כשהם מפיצים בפנס מיוחד אור מהבהב ומשמיעים אות אזעקה בפעמון או בסירנה.

{{ח:סעיף|11|סיום חוזה הזכיון|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} הסתיים חוזה הזכיון, בשל הפרה או בשל סיבה אחרת, קודם לסיום התקופה הקבועה בו, יפעלו השר ושר האוצר, באישור הממשלה, למתן זכיון לבעל זכיון חדש, ליתרת התקופה; עד לבחירת בעל זכיון חדש, ולא יאוחר משלוש שנים מן המועד שבו הסתיים כאמור חוזה הזכיון, תהיה הממשלה רשאית לגבות אגרה ודמי גביה, בשיעורים ובתנאים שלפיהם היה רשאי בעל הזכיון לגבותה.

{{ח:סעיף|12|סמכויות לענין אכיפת תשלום|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} המדינה, בעל הזכיון או מי מטעמם, לפי הענין, רשאים –
{{ח:תתת|(1)}} למנוע כניסה לכביש האגרה של רכב שבשלו לא שולם חוב חלוט לפי חוק זה, וכן לעכב יציאה מכביש האגרה של רכב שבשלו לא שולם חוב חלוט כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} לדרוש ממי שנוהג ברכב שבשלו לא שולם חוב חלוט לפי הוראות חוק זה לפנות את הרכב מכביש האגרה לדרך שיורו לו; לא מילא אחר הדרישה – לגרום לפינוי הרכב ולחייבו בהחזר ההוצאות הכרוכות בכך;
{{ח:תתת|(3)}} לדרוש ממי שלא שילם אגרה או דמי גביה שהוא חייב בתשלומם לפי חוק זה, או ממי שעשה מעשה שיש בו כדי למנוע את זיהוי הרכב או את החיוב באגרה, או ממי שפגע במערכת גביית האגרה באופן אחר, את האגרה, את דמי הגביה, החזר הוצאות הכרוכות בגביית אגרה ובאכיפת התשלומים לפי חוק זה, ופיצוי בשל נזק שנגרם.
{{ח:תת|(ב)}} השר, בהסכמת שר האוצר ושר התחבורה, רשאי לקבוע –
{{ח:תתת|(1)}} את סכומי דמי הגביה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת;
{{ח:תתת|(2)}} את סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות שישולמו בכל אחד מהמקרים האמורים בסעיף קטן (א), לפי הענין;
{{ח:תתת|(3)}} דרכי המצאת הודעות על חיובים ומועדים לתשלומם;
{{ח:תתת|(4)}} את הסדרי הגביה לגבי כלי רכב שאינם רשומים בישראל.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (אכיפת תשלומים)|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (אכיפת תשלומים), התשנ״ט–1999}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (סכומי דמי הגביה)|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (סכומי דמי הגביה), התשנ״ט–1999}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (אכיפת תשלומים) (יקנעם סומך)|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (אכיפת תשלומים) (יקנעם סומך), התשע״ג–2013}}.}}
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (סכומי דמי הגבייה) (יקנעם סומך)|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (סכומי דמי הגבייה) (יקנעם סומך), התשע״ג–2013}}.}}

{{ח:סעיף|12א|צילום רכב – ראיה קבילה|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”צילום“ – צילום שנעשה במצלמה או במסרטה המופעלות באופן אלקטרוני או באופן אחר.
{{ח:תת|(ב)}} צילום שהוגש בדרך שנקבעה בתקנות לפי סעיף קטן (ג)(1) ו־(2), יהיה ראיה קבילה בכל הליך משפטי ובכל הליך לפי הוראות חוק זה, לגבי –
{{ח:תתת|(1)}} מספר הרישום של הרכב המצולם המופיע בלוחית הזיהוי של הרכב שבצילום;
{{ח:תתת|(2)}} מקום הימצא הרכב בעת הצילום;
{{ח:תתת|(3)}} זמן הימצא הרכב המצולם במקום האמור בסעיף קטן (ב) בפסקה (2) כפי שצוין בצילום או על גביו, אם צוין;
{{ח:תתת|(4)}} אי תשלום האגרה בעת המעבר בכביש האגרה, של רכב שלא חויב בתשלום אגרה באמצעות תג חיוב.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים יקבע –
{{ח:תתת|(1)}} כללים לפיקוח ולבקרה על מכשירי הצילום, הראיות הצילומיות, והטיפול בהם;
{{ח:תתת|(2)}} אופן הגשתם של צילומים שנעשו לפי סעיף זה;
{{ח:תתת|(3)}} כללים להגשתם של ראיות או מסמכים נוספים, אם יידרשו, לענין חוב בשל אי תשלום אגרה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (כללים בדבר פיקוח ובקרה, הגשת צילומים, ראיות ומסמכים נוספים)|תקנות כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (כללים בדבר פיקוח ובקרה, הגשת צילומים, ראיות ומסמכים נוספים), התשס״ד–2003}}.}}

{{ח:סעיף|12ב|ועדת ערר|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מי שחולק על חיוב או מי שרואה את עצמו נפגע מהפעלת סמכויות בעל הזיכיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}}, רשאי, בתוך 30 ימים ממועד קבלת ההודעה על החיוב או ממועד הפעלת הסמכויות, כאמור, לערור על כך בפני ועדת ערר; בערר לפי סעיף זה יהיה בעל הזיכיון המשיב; הודעה על הערר תימסר לרשות הממונה.
{{ח:תת|(ב)}} השר ושר האוצר ימנו ועדות ערר, כל אחת בת שלושה חברים, והם: מי שכשיר להיות שופט שלום, מתוך רשימה שיגיש שר המשפטים, שיהיה היושב ראש, נציג ציבור ונציג הרשות הממונה.
{{ח:תת|(ג)}} ההוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי דין מינהליים|חוק בתי דין מינהליים, התשנ״ב–1992}}, יחולו על ועדת הערר, בשינויים המחויבים מחוק זה, ואולם החלטה סופית של ועדת הערר ניתנת לערעור בפני בית המשפט המחוזי, אם ניתנה רשות לכך מאת בית המשפט המחוזי, בתוך המועד שייקבע בתקנות.

{{ח:סעיף|12ג|דין חיוב לענין סרבן תשלום|תיקון: תשנ״ח, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דמי פיגורים“, ”הפרשי הצמדה“ ו”ריבית שקלית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המועד הקובע“ – המועד שבו הפך חיוב לחוב חלוט;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”ריבית פיגורים“ – {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} חוב חלוט שלא שולם, כולו או חלקו, בתוך 30 ימים מהמועד הקובע, ייתוספו עליו הפרשי הצמדה, מהמועד הקובע ועד לתום שלושה חודשים מהמועד הקובע.
{{ח:תת|(ג)}} בתום שלושה חודשים מהמועד הקובע, תיווסף לחוב חלוט שלא שולם, כולו או חלקו, ולהפרשי ההצמדה שחושבו בהתאם להוראות סעיף קטן (ב), תוספת פיגור בשיעור עשרים וחמישה אחוזים מן החוב החלוט או מחלקו, ומהפרשי ההצמדה, שלא שולמו, לפי הענין (להלן – תוספת פיגור), מהמועד האמור ואילך יתווספו ריבית שקלית ודמי פיגורים לחוב החלוט ולהפרשי ההצמדה, למעט תוספת הפיגורים, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד)}} חוב חלוט, אף אם אינו פסק דין, הפרשי הצמדה, תוספת הפיגור ותוספת ריבית שקלית ודמי פיגורים, ניתנים להוצאה לפועל כמו פסק דין בענין אזרחי, ולענין זה יראו את בעל הזכיון כזוכה לפי {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|חוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}.

{{ח:סעיף|12ד|אי חידוש רשיון|תיקון: תשנ״ח, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} לא שילם בעל רכב חוב חלוט בשל שלוש נסיעות בכביש אגרה, לא תחדש רשות הרישוי כהגדרתה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}}, את רשיון רכבו עד לתשלום מלוא החוב החלוט, ובלבד שהומצאו הודעות כדין לבעל הרכב על ידי בעל הזיכיון ועל ידי רשות הרישוי שבהן ייאמר כי רשיונו לא יחודש אם לא ישלם את מלוא החוב החלוט לפני מועד חידוש רשיון הרכב; הודעות לפי סעיף זה יישלחו 90 ימים לפחות לפני מועד חידוש רשיון הרכב; לענין זה, ”מלוא החוב החלוט“ – החוב החלוט וכן הפרשי הצמדה, תוספת פיגור ותוספת דמי פיגורים, ככל שבעל הרכב חב בהן.

{{ח:סעיף|13||תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|14|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות כל דין אחר, ובכלל זה הוראה המסמיכה לפעול לפי כל דין בכל ענין שחוק זה דן בו, אם הפעולה נדרשת –
{{ח:תת|(1)}} למניעת סכנה או נזק, לגוף או לרכוש;
{{ח:תת|(2)}} למניעת פגיעה באיכות הסביבה או למניעת נזק לסביבה;
{{ח:תת|(3)}} מטעמי בטיחות;
{{ח:תת|(4)}} מטעמי בטחון המדינה.

{{ח:סעיף|15|דין המדינה}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחולו גם על המדינה.

{{ח:סעיף|16|ביצוע ותקנות|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, בהסכמת שר האוצר ושר התחבורה, להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

{{ח:סעיף|17|סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|חוק נכסי המדינה#סעיף 5|סעיף 5(ג) לחוק נכסי המדינה, התשי״א–1951}}, לא יחולו לענין כביש האגרה.

{{ח:סעיף|18|פרסום ברשומות}}
{{ח:ת}} חוק זה יפורסם ברשומות תוך 30 ימים מקבלתו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ד׳ באב התשנ״ה (31 ביולי 1995).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''בנימין (פואד) בן־אליעזר'''
שר הבינוי והשיכון
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]