חוק שירות המדינה (משמעת)/שיפוט משמעתי

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק שירות המדינה (משמעת), תשכ״ג–1963}}
{{ח:קטע3||'''התאמות לפי {{ח:חיצוני|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי)|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי), התשמ״ט–1988}}'''}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001394}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ג, 50|חוק שירות המדינה (משמעת)|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209621.pdf}}, {{ח:תיבה|98|תיקון לפקודת המשטרה|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_210178.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״א, 39|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209620.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 54|תיקון מס׳ 3 לפקודת בתי הסוהר|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_208136.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 20|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209619.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ז, 170|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209618.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ח, 117|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_ec_317797.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ב, 20|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_209617.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ג, 32|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_209616.pdf}}, {{ח:תיבה|46|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_ec_317496.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 72|תיקון מס׳ 15 לחוק בתי המשפט|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211794.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 82|תיקון מס׳ 9|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211017.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 719|תיקון מס׳ 10|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299888.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 434|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300159.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 669|תיקון מס׳ 52 לחוק בתי המשפט|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300810.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 87|תיקון מס׳ 14 לחוק שירות המדינה (מינויים)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300832.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 932|תיקון מס׳ 33 לחוק ההוצאה לפועל|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301265.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 603|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 105|חוק הבחירות (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306609.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 906|חוק הגבלות על משך השעיה של עובד גוף ציבורי עקב הליכים פליליים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504226.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 230|תיקון מס׳ 137 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528388.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 582|חוק הארכת השעיה של עובד המדינה ופיטורים של עובד הוראה לשם הגנה על קטין או חסר ישע (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4209517.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 15|חוק איסור העסקת עובדי הוראה ושלילת תקציב ממוסדות חינוך עקב הזדהות עם מעשה טרור או עם ארגון טרור (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5143049.pdf}}, {{ח:תיבה|529|תיקון מס׳ 152 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_6235343.pdf}}.

'''{{ח:חיצוני|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי)|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי), התשמ״ט–1989}}:''' {{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ט, 186|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5149.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 2976|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8186.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
נוסח זה של {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (משמעת)|חוק שירות המדינה (משמעת), תשכ״ג–1963}} כולל שינויים ותיאומים לפי {{ח:חיצוני|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי)|תקנות יסודות התקציב (שיפוט משמעתי), התשמ״ט–1989}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק 2|פרק שני: מינוי בית הדין למשמעת, תובע וחוקר}}

{{ח:פנימי|פרק 3|פרק שלישי: עבירות משמעת, שפיטה ועונשין}}

{{ח:פנימי|פרק 4|פרק רביעי: השעיה}}

{{ח:פנימי|פרק 5|פרק חמישי: דיון חוזר}}

{{ח:פנימי|פרק 6|פרק ששי: הוראות כלליות}}

{{ח:קטע2|פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק המינויים“ – {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|חוק שירות המדינה (מינויים), תשי״ט–1959}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד המדינה“ – {{ח:הערה|(אינה חלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – השר הממונה על עובד הנדון, ולרבות ראש הממשלה לענין עובדים שהוא ממונה עליהם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נציב השירות“ – מי שנתמנה נציב שירות המדינה על פי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|חוק המינויים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת השירות“ – ועדת שירות המדינה שנתמנתה לענין {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|חוק המינויים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל כללי“ – מי שנתמנה מנהל כללי של משרד על פי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|חוק המינויים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משרד“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|בחוק המינויים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גוף מבוקר“ – רשות מקומית או גוף אחר שחוק זה הוחל על עובדיהם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 75|בסעיף 75}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יחידת סמך“ – יחידה במשרד שועדת השירות העניקה לה סמכויות מינהליות של משרד, בהתאם לכללים הנהוגים בשירות המדינה.

{{ח:קטע2|פרק 2|פרק שני: מינוי בית הדין למשמעת, תובע וחוקר}}

{{ח:סעיף|2||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|3|חברי בית הדין|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג, תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר האוצר, ימנה לתקופה של חמש שנים את חברי בית הדין מתוך שלוש הרשימות שלהלן:
{{ח:תתת|(1)}} רשימת הכשירים להתמנות לשופטי בית משפט שלום, שערך שר המשפטים על פי החוק (להלן – רשימת המשפטנים);
{{ח:תתת|(2)}} רשימת חברי בית הדין למשמעת שהגיש נציב השירות על פי החוק (להלן – רשימת נציב השירות);
{{ח:תתת|(3)}} רשימת הנציגים שהגיש לפי החוק ארגון עובדי המדינה המיצג את המספר הגדול ביותר של עובדי המדינה (להלן – רשימת הארגון היציג של עובדי המדינה).
{{ח:תת|(ב)}} לא ייכלל אדם ברשימות האמורות אלא אם כן הוא עובד המדינה או זכאי לקיצבת פרישה כעובד מדינה, או שפרש לאחר ששירת כעובד המדינה שבע שנים לפחות, ובלבד שבכל מקרה טרם מלאו לו שבעים שנים.
{{ח:תת|(ג)}} חבר בית הדין שתמה תקופת כהונתו, יכול שיתמנה שוב בכפוף לאמור בסעיף קטן (ב).
{{ח:תת|(ד)}} חבר בית הדין שהחל בדיון ותקופת כהונתו נסתיימה, יהיה מוסמך לסיים את הדיון שהחל בו.

{{ח:סעיף|4|אב בית הדין וממלא מקומו|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} אב בית הדין וממלא מקומו יהיו מי שמונו לתפקידים אלה על פי החוק.

{{ח:סעיף|5|פרסומים}}
{{ח:ת}} המינויים של חברי בית הדין, של אב בית הדין ושל ממלא מקומו יפורסמו ברשומות.

{{ח:סעיף|6|הרכב צוותי בית הדין|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג, תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} בית הדין ידון בצוותים של שלושה שימנה אב בית הדין לענין פלוני, בכפוף לאמור להלן:
{{ח:תתת|(1)}} אם התובענה מוגשת נגד עובד המדינה, יהיה הצוות מורכב מאחד מרשימת המשפטנים, אחד מרשימת נציב השירות ואחד מרשימת הארגון היציג של עובדי המדינה;
{{ח:תתת|(2)}} אם התובענה מוגשת נגד עובד גוף מתוקצב או עובד גוף נתמך, יהיה הצוות מורכב משניים מרשימת המשפטנים ומאב בית הדין או מי שהוא ימנה מרשימת נציב השירות.
{{ח:תת|(ב)}} אב בית הדין ימנה לכל צוות יושב ראש מתוך רשימת המשפטנים או רשימת נציב השירות, אך אם הוא עצמו נמנה עם הצוות יהיה הוא היושב ראש.
{{ח:תת|(ג)}} נבצר מחבר צוות של בית הדין, למעט היושב ראש, להשתתף בישיבה, יתקיים הדיון באותה ישיבה בפני שני חברי הצוות הנותרים אם הסכים לכך הנאשם, אלא אם כן החליט היושב ראש לדחות את הדיון.
{{ח:תת|(ד)}} נבצר מחבר צוות של בית הדין לסיים את הדיון, רשאי אב בית הדין למנות אחר תחתיו, והצוות רשאי להמשיך בדיון מן השלב שאליו הגיע ההרכב הקודם, ורשאי הוא, לאחר שנתן הזדמנות לבעלי הדין להשמיע טענותיהם בענין זה, לנהוג בראיות שגבה ההרכב הקודם כאילו גבה אותן בעצמו, או לחזור ולגבותן, כולן או מקצתן.

{{ח:סעיף|7|סדרי הדין}}
{{ח:ת}} סדרי הדין של בית הדין ייקבעו בתקנות על ידי שר המשפטים.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שירות המדינה (משמעת) (סדרי הדין של בית הדין)/שיפוט משמעתי|תקנות שירות המדינה (משמעת) (סדרי הדין של בית הדין), תשכ״ד–1963}}.}}

{{ח:סעיף|8|אי תלותם של חברי בית הדין}}
{{ח:ת}} אין על חבר בית הדין מרות בעניני שפיטה זולת מרותו של הדין.

{{ח:סעיף|9|הפסקת הכהונה|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג, תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} כהונתו של חבר בית הדין תיפסק באחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חדל להיות עובד, שלא מחמת יציאה לקצבה;
{{ח:תתת|(2)}} מלאו לו שבעים שנים;
{{ח:תתת|(3)}} מלאו חמש שנים מיום יציאתו לקצבה.
{{ח:תת|(א1)}} חבר בית הדין שהורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, רשאי שר המשפטים, אם לדעתו אין זה ראוי שימשיך בכהונתו כחבר בית הדין, להעבירו מכהונתו בבית הדין, לאחר שנתן לו הזדמנות להביא טענותיו לפניו או לפני מי שהסמיך לכך.
{{ח:תת|(ב)}} מי שכהונתו נפסקה רשאי, באישור אב בית הדין, לסיים את הדיון בענין פלוני שהחל בו לפני הפסקת כהונתו.

{{ח:סעיף|10||תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11|סמכויות בית הדין|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} בכפוף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}} יהיו לבית הדין כל הסמכויות הנתונות לועדת חקירה לפי {{ח:חיצוני|חוק ועדות חקירה#סעיף 8|סעיפים 8 עד 11}} {{ח:חיצוני|חוק ועדות חקירה#סעיף 27|ו־27(ב) לחוק ועדות חקירה, תשכ״ט–1968}}.

{{ח:סעיף|12|התפטרות}}
{{ח:ת}} חבר בית הדין רשאי להתפטר מכהונתו על ידי הגשת כתב התפטרות לשר המשפטים; כהונתו תיפסק כתום שלושים יום לאחר הגשת כתב התפטרות, אם לא הסכים שר המשפטים למועד קצר מזה.

{{ח:סעיף|13|סמכות להעביר מכהונה}}
{{ח:ת}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר האוצר, רשאי להעביר חבר בית הדין מכהונתו על יסוד חוות דעת של ועדה רפואית ממונה על ידי ועדת השירות המעידה שמחמת מצב בריאותו נבצר ממנו למלא תפקידו.

{{ח:סעיף|14|תובע}}
{{ח:ת}} התובע לפני בית הדין יהיה פרקליט המדינה או מי שהוסמך לכך על ידיו או על ידי נציב השירות.

{{ח:סעיף|15|חוקר|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} שר האוצר ימנה לעניין השיפוט המשמעתי לפי חוק יסודות התקציב, חוקרים שיפעלו לפי הוראות התובע; לא נתן התובע לחוקר הוראה לעניין פלוני, רשאי נציב השירות לתתה.

{{ח:סעיף|16|סמכויות חקירה}}
{{ח:ת}} בענינים שהם בסמכותו של בית הדין יהיו לתובע ולחוקר הסמכויות שאפשר להעניקן לפי {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיף 2 לפקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)}}, {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|והסעיפים 3}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)#סעיף 4|ו־4 לאותה פקודה}} יחולו על חקירות של התובע או החוקר מכוח סמכויות אלה, בשינויים המחוייבים לפי הענין.

{{ח:קטע2|פרק 3|פרק שלישי: עבירות משמעת, שפיטה ועונשין}}

{{ח:סעיף|17||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|18||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|19||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|20||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|21||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|22||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|23||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|24||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|25||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|26||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|27||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|28||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|29||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|30||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|31|התראה או נזיפה|תיקון: תשמ״ג; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי הסמכות המפורטים בסעיף קטן (ב) רשאים, בשל מעשה או מחדל של עובד המדינה, של עובד גוף מתוקצב או של עובד גוף נתמך, שיש בו משום עבירת משמעת, לנקוט כלפי העובד באחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} התראה;
{{ח:תתת|(2)}} נזיפה.
{{ח:תת|(ב)}} ואלה בעלי הסמכות:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי עובד המדינה – השר הממונה או המנהל הכללי של המשרד;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי עובד {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|שצו המשמעת}} חל עליו – ראש הממשלה או ראש היחידה כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|בצו האמור}};
{{ח:תתת|(3)}} לגבי עובד של גוף מתוקצב או גוף נתמך, למעט בנק ישראל ולמעט עובד בגוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה, אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} המנהל הכללי של הגוף ובאין מנהל כללי כאמור – העומד בראש הגוף, ולגבי עובד שהוא המנהל הכללי או העומד בראש הגוף – השר הממונה על ביצוע החוק שמכוחו הוקם הגוף או השר האחראי לפי כל דין, ואם אין שר כאמור – השר הנוגע בדבר;
{{ח:תתתת|(ב)}} המנהל הכללי של משרד האוצר (להלן – מנכ״ל משרד האוצר);
{{ח:תתתת|(ג)}} לגבי עובד גוף מתוקצב שהוא חברה ממשלתית – מנהל רשות החברות הממשלתיות;
{{ח:תתת|(4)}} לגבי עובד בנק ישראל – נגיד בנק ישראל, ואם סירב הנגיד לבקשה מנומקת של הממונה על השכר שמסתמכת על תלונה בקשר לעבירת משמעת שעבר עובד בנק ישראל, תהיה סמכות זו נתונה בידי ראש הממשלה;
{{ח:תתת|(5)}} לגבי עובד בגוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה מלבד הנשיא – הנשיא של אותו מוסד או יושב ראש הוועד המנהל של אותו מוסד;
{{ח:תתת|(6)}} לגבי נשיא בגוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה – יושב ראש הוועד המנהל של אותו מוסד.
{{ח:תת|(ג)}} לא ינקוט בעל סמכות באמצעי כאמור בסעיף קטן (א) אלא לאחר שניתנה לעובד הזדמנות להביא טענותיו לפני בעל הסמכות.
{{ח:תת|(ד)}} אמצעי כאמור בסעיף זה לא יחשב כאמצעי משמעת לענין {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיף 62}}.

{{ח:סעיף|32|קובלנה|תיקון: תשמ״ג; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} שר, נציב השירות, היועץ המשפטי לממשלה, מנהל כללי וסגנו לעניני מינהל ומנהל יחידת סמך רשאים להגיש לתובע קובלנה על עבירת משמעת שעבר עובד, הן ביזמתם הם והן על פי תלונה שהוגשה להם.

{{ח:סעיף|32א|קובלים נוספים|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} מבלי לגרוע מהאמור {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32 לחוק}} {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 39|ובסעיף 39 לחוק יסודות התקציב}} רשאים גם אלה להגיש לתובע קובלנה על עבירות משמעת לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב}} שעבר עובד, הן ביוזמתם והן על פי תלונה שהוגשה להם:
{{ח:תת|(1)}} לגבי עובד {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|שצו המשמעת}} חל עליו – ראש הממשלה, או ראש היחידה כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|בצו האמור}};
{{ח:תת|(2)}} לגבי עובד גוף מתוקצב או גוף נתמך, למעט גופים המנויים בפסקאות (4) ו־(5) – אחד מאלה:
{{ח:תתת|(א)}} המנהל הכללי של הגוף ובאין מנהל כללי כאמור – העומד בראש הגוף, ולגבי עובד שהוא המנהל הכללי או העומד בראש הגוף – השר הממונה על ביצוע החוק שמכוחו הוקם הגוף או השר האחראי לפי כל דין, ואם אין שר כאמור – השר הנוגע בדבר;
{{ח:תתת|(ב)}} המנהל הכללי של משרד האוצר;
{{ח:תת|(3)}} לגבי עובד גוף מתוקצב שהוא חברה ממשלתית – מנהל רשות החברות הממשלתיות;
{{ח:תת|(4)}} לגבי עובד בנק ישראל – נגיד בנק ישראל, ואם סירב הנגיד לבקשה מנומקת של הממונה על השכר שמסתמכת על תלונה בקשר לעבירת משמעת שעבר עובד בנק ישראל, תהיה סמכות זו נתונה בידי ראש הממשלה;
{{ח:תת|(5)}} לגבי עובד גוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה – המנהל הכללי של המוסד או מי שעומד בראשו או המנהל הכללי של משרד האוצר, ובלבד שקובלנה תוגש בידי אחד מאלה רק לאחר התייעצות עם המועצה להשכלה גבוהה או הוועדה שהוסמכה לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 17א|סעיף 17א לחוק המועצה להשכלה גבוהה}}; לא העבירה המועצה להשכלה גבוהה את עמדתה בעקבות בקשה אליה כדי לקיים את ההתייעצות כאמור בתוך 30 ימים מיום המצאת הבקשה, יראו בכך כאילו קוימה חובת ההתייעצות.

{{ח:סעיף|33|הגשת תובענה|תיקון: תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} ראה התובע שיש בקובלנה ובחומר הראיות שלפניו כדי להעמיד את עובד לדין משמעת, רשאי הוא להגיש לבית הדין תובענה, והוא חייב להגישה אם מי שהסמיך אותו להיות תובע, הורה לו לעשות כן.
{{ח:תת|(ב)}} בתובענה כאמור בסעיף קטן (א) מותר להאשים בעבירת משמעת אף אם לא צויינה בקובלנה.

{{ח:סעיף|34|אמצעי משמעת על ידי בית הדין|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג, תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} בית הדין מוסמך להחליט על אחד או אחדים מאמצעי משמעת אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התראה;
{{ח:תתת|(2)}} נזיפה;
{{ח:תתת|(3)}} נזיפה חמורה;
{{ח:תתת|(4)}} הורדה בדרגה או הקפאתה, במידה ולתקופה שיקבע, ולמעט דרגה אקדמית של עובד גוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה;
{{ח:תתת|(5)}} הורדה ברמת שכר, בשיעורים ולתקופה שיקבע בית הדין;
{{ח:תתת|(6)}} הפקעת משכורת בסכום שלא יעלה על החלק השישי ממשכורתו החודשית של העובד לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים;
{{ח:תתת|(7)}} העברה למשרה אחרת או למקום עבודה אחר, בתחומי המשרד או הגוף שבו עובד העובד, בהגבלת זמן או בלא הגבלה; העברת עובד על פי פסקה זו תיעשה –
{{ח:תתתת|(א)}} לגבי עובד המדינה – בתיאום עם המנהל הכללי של המשרד או מי שהוא הסמיך לכך;
{{ח:תתתת|(ב)}} לגבי עובד {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|שצו המשמעת}} חל עליו – בתיאום עם ראש היחידה כמשמעותו {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|בצו האמור}} או מי שהוא הסמיך לכך;
{{ח:תתתת|(ג)}} לגבי עובד גוף מתוקצב או עובד גוף נתמך למעט עובד כאמור בסעיף קטן (ד) – בתיאום עם המנהל הכללי של הגוף, ובאין מנהל כאמור – העומד בראש הגוף;
{{ח:תתתת|(ד)}} לגבי עובד גוף מתוקצב או עובד גוף נתמך המכהן בתפקיד המנהל הכללי של הגוף או העומד בראש הגוף – בתיאום עם דירקטוריון הגוף או עם אורגן הממלא תפקיד דומה; באין דירקטוריון או אורגן כאמור – השר הממונה על ביצוע החוק שמכוחו הוקם הגוף או השר האחראי לפי כל דין, ואם אין שר כאמור – השר הנוגע בדבר;
{{ח:תתת|(8)}} פסילה לאחר העברה למשרה אחרת, לתפקיד אחר או למקום עבודה אחר, למילוי תפקידים מסוימים, במידה ולתקופה שיקבע;
{{ח:תתת|(9)}} פיטורים בתשלום פיצויי פיטורים, כולם או מקצתם, או בלא תשלום פיצויי פיטורים; ורשאי בית הדין להורות על תשלום פיצויי הפיטורים שנשללו, כולם או מקצתם, כפי שיחליט, למי שהעובד חייב בפרנסתם;
{{ח:תתת|(10)}} פסילה לאחר פיטורים או לאחר פרישת העובד, או לאחר סיום כהונה בתפקיד, למילוי תפקידים מסוימים בשירות המדינה או בשירות בגוף המתוקצב או בגוף הנתמך שממנו פוטר או פרש; פסילה כאמור יכול שתהיה לצמיתות או לתקופה שיקבע בית הדין, לכלל הגופים המתוקצבים והנתמכים או לחלקם, והכול בהתחשב, בין השאר, בחומרת עבירת המשמעת שעבר העובד;
{{ח:תתת|(11)}} פסילה לאחר פיטורים או לאחר פרישת העובד, או לאחר סיום כהונה בתפקיד, למילוי תפקיד כלשהו בשירות המדינה או בשירות בגוף המתוקצב או בגוף הנתמך שממנו פוטר או פרש; פסילה כאמור יכול שתהיה לצמיתות או לתקופה שיקבע בית הדין, לכלל הגופים המתוקצבים והנתמכים או לחלקם, והכול בהתחשב, בין השאר, בחומרת עבירת המשמעת שעבר העובד;
{{ח:תתת|(12)}} בצירוף אמצעי משמעת אחר – פרסום החלטת בית הדין, כולה או מקצתה, באופן שיקבע בית הדין.
{{ח:תת|(ב)}} בדיון על עבירת משמעת של עובד בגוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה, יחולו הוראות תקנת משנה (א) בשינוי זה: לא יטיל בית הדין אמצעי משמעת המנויים בפסקאות (7), (8), (10) ו־(11) בלי שהובאה לפניו עמדת המועצה להשכלה גבוהה או ועדה מוועדותיה שהסמיכה לעניין זה.

{{ח:סעיף|35|השבה|תיקון: תשנ״ד, תשע״ד}}
{{ח:ת}} בעת הטלת אמצעי משמעת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 34|בסעיף 34}} או בסמוך לאחר מכן, רשאי בית הדין להורות, לאחר ששמע את טענות בעלי הדין לענין זה, כי על הנאשם להחזיר למעסיקו את מה שהשיג על ידי מעשיו נושא התובענה, או את תמורתם, ושהמעסיק זכאי להם, בשיעור שלא יעלה על שש משכורות חודשיות של העובד; התמורה תיגבה בדרך ניכוי ממשכורתו, מקיצבתו, או מפיצויי פיטוריו או בדרך שבה נגבה קנס שהטיל בית משפט בהליך פלילי, בסכום אחד או בשיעורים, הכל כפי שיקבע בית הדין, ובלבד שאם תוגש על ידי המדינה תביעה אזרחית לענין זה, יקוזז ממנה הסכום שבית הדין הורה עליו כאמור.

{{ח:סעיף|36|הוצאות ההגנה}}
{{ח:ת}} ראה בית הדין שלא היה יסוד להגשת התובענה, רשאי הוא לצוות כי אוצר המדינה ישלם לעובד את הוצאות הגנתו בסכום שיקבע בית הדין.

{{ח:סעיף|37|מינוי סניגור על ידי אב בית הדין|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} עובד רשאי להיות מיוצג בפני בית הדין על ידי עורך דין, ואם ביקש למנות לו סניגור שלא על מנת לקבל שכר, וראה אב בית הדין שהדבר רצוי לשם עשיית משפט צדק, ימנה לו סניגור, שהסכים עליו העובד, מתוך רשימת מועמדים שנערכה, באישור שר המשפטים, מקרב עובדים ושאינם עובדי המדינה ובהסכמתם של המועמדים.

{{ח:סעיף|38|נוכחות העובד}}
{{ח:ת}} בכל הליך לפני בית הדין תינתן לעובד הנוגע בדבר אפשרות להשמיע טענותיו, להביא ראיות, ולחקור כל עד שהתייצב לפני בית הדין.

{{ח:סעיף|39|סירוב להעיד או להגיש מסמך|תיקון: תשל״ז, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} נדרש אדם על ידי בית הדין להשיב על האזהרה כאמור {{ח:חיצוני|חוק לתיקון דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה)|בחוק לתיקון דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה), התש״ם–1980}}, או להגיש מסמך וסירב לעשות כן, ללא צידוק המניח את דעתו של בית הדין, ולא נקנס מכוח {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}}, רשאי בית משפט השלום שבאזור שיפוטו גר אותו אדם או יושב בית הדין, לצוות על פי בקשת היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו, שאותו אדם ייעצר לתקופה שיקבע ושלא תעלה על חודש ימים, עד שיסכים להעיד או להגיש את המסמך כנדרש לפני גמר הדיונים בבית הדין.

{{ח:סעיף|40|ביצוע|תיקון: תשל״ז; '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} אמצעי המשמעת שהחליט עליהם בית הדין לא יבוצעו אלא לאחר שנמסר לידי העובד העתק מאושר של ההחלטה, ואם היתה זכות ערעור על ההחלטה – לאחר שעברה תקופת הערעור; הוגש ערעור, לא תבוצע החלטה אלא לאחר שנמסר לעובד העתק מאושר של פסק־הדין בערעור.
{{ח:תת|(ב)}} החליט בית הדין לפטר עובד או להעבירו למשרה אחרת או למקום עבודה אחר, רשאי הוא להורות בהחלטתו על ביצוע מיידי אם ראה שחומרת העבירה מצדיקה זאת.
{{ח:תת|(ג)}} מותר לקבוע בתקנות הוראות בדבר ביצוען של החלטות בית הדין על ידי הרשויות הנוגעות בדבר.

{{ח:סעיף|41|פומביות הדיון|תיקון: תשל״ז; '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} בית הדין ידון בפומבי.
{{ח:תת|(ב)}} בכל שלב משלבי הדיון רשאי בית הדין להחליט, מנימוקים שיירשמו בהחלטתו, על עריכת הדיון, כולו או חלק ממנו, בדלתיים סגורות, אם לדעתו הדבר דרוש לשם שמירה על בטחון המדינה או יחסי החוץ שלה, או לשם הגנה על המוסר, על שלומו של קטין או על פעולתו התקינה של שירות המדינה או של גוף מתוקצב או גוף נתמך.
{{ח:תת|(ג)}} החליט בית הדין על עריכת דיון בדלתיים סגורות, רשאי הוא להרשות לאדם או לסוגי בני אדם להיות נוכחים בשעת הדיון, כולו או מקצתו.
{{ח:תת|(ד)}} לא יגלה אדם דבר על דיון שהתנהל בבית הדין בדלתיים סגורות אלא ברשות בית הדין או במידה שהגילוי דרוש לביצועה של החלטת בית הדין או לביצוע חוק זה.
{{ח:תת|(ה)}} העובר על הוראות סעיף קטן (ד), דינו – מאסר ששה חדשים או קנס חמשת אלפים לירות.

{{ח:סעיף|41א|הרחקת קטינים מבית הדין|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} רשאי בית הדין לאסור על קטין להימצא בבית הדין בשעת הדיון ולצוות על הרחקתו.

{{ח:סעיף|41ב|איסור פרסומים|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:תת|(א)}} לא יצלם אדם באולם בית הדין ולא יפרסם מה שצולם בו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפרסם אדם בלי רשות בית הדין את שמו של קטין שלא מלאו לו שש עשרה שנה והוא עד בהליך שבפני בית הדין, או של מתלונן או ניזוק בעבירת משמעת שיש בה משום פגיעה במוסר, ולא את תמונתם, מענם או פרטים אחרים העשויים להביא לזיהוים.
{{ח:תת|(ג)}} בית הדין רשאי לאסור כל פרסום בדבר הליך בבית הדין במידה שהוא רואה צורך בכך לשם הגנה על בטחונה של בעל דין, של עד או של אדם ששמו הוזכר בהליך.
{{ח:תת|(ד)}} לא יפרסם אדם דבר על ענין התלוי ועומד בבית הדין, אם יש בפרסום כדי להשפיע על מהלך הדיון או תוצאותיו; אולם אין איסור זה חל על פרסום ידיעה בתום לב על דבר שנאמר או אירע בישיבה פומבית של בית הדין.

{{ח:סעיף|41ג|הפרעת הדיונים|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} המפריע לדיוני בית הדין לעיני בית הדין או סמוך למקום הדיון, רשאי בית הדין לצוות על יציאתו או הרחקתו.

{{ח:סעיף|41ד|עונשין|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 41ב|סעיף 41ב}}, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס חמשת אלפים לירות.

{{ח:סעיף|41ה|זילות בית הדין|תיקון: תשנ״ד, '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} מי שנתון לשיפוט משמעתי לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב}}, רשאי בית הדין, ביוזמתו או אם נתבקש לכך, ולאחר שנתן לו הזדמנות לטעון טענותיו, להפקיע ממשכורתו סכום שלא יעלה על עשירית ממשכורתו החודשית אם נתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוזמן כדין לבוא לפני בית הדין ולא בא, או עזב ללא רשות בית הדין את מקום הדיון והכל ללא הצדק סביר;
{{ח:תתת|(2)}} נדרש להמציא מסמך או מוצג אחר שברשותו ולא המציאו, ללא הצדק סביר;
{{ח:תתת|(3)}} נדרש להשיב על האזהרה שלפני מתן עדותו, ולא עשה כן;
{{ח:תתת|(4)}} נצטווה על ידי בית הדין לצאת, על פי {{ח:פנימי|סעיף 41ג|סעיף 41ג}}, ולא עשה כן.
{{ח:תת|(ב)}} נאשם שנהג כאמור בפסקה (א)(1) בהיותו מושעה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 47|בסעיף 47}}, רשאי בית הדין להורות גם על הקטנת משכורתו או הפסקתה.
{{ח:תת|(ג)}} החלטת בית הדין לפי סעיף זה ניתנה לערעור כפסק דין בתובענה, וניתנת לביצוע כפסק דין.

{{ח:סעיף|42|פרסום החלטות|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} נציב השירות רשאי לפרסם החלטה שהחליט בית הדין בדיון בדלתיים סגורות, אולם לא יפרסם החלטה בדרך שיש בה כדי לזהות את הנשפט אלא בהסכמת בית הדין.

{{ח:סעיף|43|ערעור על החלטת בית הדין|תיקון: תשל״ז, תשמ״ב, תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} פסק הדין של בית הדין בתובענה ניתן לערעור, של העובד ושל התובע, לפני שופט של בית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו מצוי מקום מושבו של בית הדין כדן יחיד, לא יאוחר מהיום השלושים לאחר שניתן פסק הדין, אם ניתן בפני המערער, או לאחר שהומצא לו העתק ממנו, אם ניתן שלא בפניו.
{{ח:תת|(ב)}} החליט בית הדין על ביצוע מיידי של פיטורים או העברה מיידית למשרה אחרת או למקום עבודה אחר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 40|בסעיף 40(ב)}}, רשאי שופט בית המשפט המחוזי כאמור בסעיף קטן (א), על פי בקשת העובד, לעכב את הביצוע עד להחלטה בערעור, ואם כבר פוטר העובד או הועבר כאמור לפי ההחלטה – להורות על החזרה למשרתו; החליט השופט לעכב הביצוע, רשאי הוא לצוות על השעיית העובד מתפקידו.
{{ח:תת|(ג)}} החליט השופט לבטל החלטה בדבר פיטורי עובד, או בדבר העברתו למשרה אחרת או למקום עבודה אחר, יהיה הביטול, לכל דבר, בר־תוקף למפרע מיום ביצוע הפיטורים או ההעברה.
{{ח:תת|(ד)}} בבואו להכריע בערעור רשאי השופט לעשות אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לקבל את הערעור, כולו או מקצתו, ולשנות את פסק הדין או לבטלו ולתת אחר במקומו, או להחזיר את הדיון עם הוראות לבית הדין;
{{ח:תתת|(2)}} לדחות את הערעור;
{{ח:תתת|(3)}} ליתן בקשר לפסק הדין כל החלטה אחרת שבית הדין היה מוסמך לתתה.
{{ח:תת|(ה)}} השופט רשאי לדחות ערעור אף אם קיבל טענה שנטענה, אם היה סבור כי לא נגרם עיוות דין.
{{ח:תת|(ו)}} לענין הערעור, הכרעת הדין וגזר הדין מהווים יחד את פסק־הדין.
{{ח:תת|(ז)}} אב בית הדין מוסמך למנות לעובד המערער או שברצונו לערער עורך דין לייצגו בהליכי הערעור בנסיבות ובתנאים שבהם הוא רשאי למנות לעובד סניגור לפי {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}.
{{ח:תת|(ח)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות את סדרי הדין בערעור וכן בבקשות לעיכוב ביצוע והחזרה למשרה לפי סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שירות המדינה (משמעת) (סדרי הדין בערעור או בבקשה לשופט בית המשפט המחוזי)/שיפוט משמעתי|תקנות שירות המדינה (משמעת) (סדרי הדין בערעור או בבקשה לשופט בית המשפט המחוזי), תשכ״ד–1963}}.}}

{{ח:סעיף|43א|החלת הוראות {{ח:חיצוני|חוק זכויות נפגעי עבירה|מחוק זכויות נפגעי עבירה}}|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} שר המשפטים באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי לקבוע כי הוראות {{ח:חיצוני|חוק זכויות נפגעי עבירה|חוק זכויות נפגעי עבירה, התשס״א–2001}}, כולן או מקצתן ובהתאמות המתחייבות שקבע, יחולו על הליכים משמעתיים לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|44|עובד שאינו מסוגל לעמוד בדין|תיקון: תשמ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} עובד הטוען כי מחמת מחלה אינו מסוגל לעמוד בדין, רשאי בית הדין לקבוע לו מועד להוכיח טענתו על ידי חוות דעת של רופא ממשלתי או ועדה של רופאים כאמור {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)#סעיף 29|בסעיף 29(א) לחוק המינויים}} והדיון יידחה עד למועד האמור; לא הוכיח העובד טענתו כאמור, רשאי בית הדין להמשיך בדיון.
{{ח:תת|(ב)}} מצא בית הדין כאמור שהעובד אינו מסוגל לעמוד בדין מחמת מחלה, יפסיק את הדיון ויודיע על כך לנציב השירות ולממונה הישיר על העובד, ומשעשה כן, תופסק עבודתו של העובד ורואים אותו, כל עוד אינו מסוגל לעמוד בדין, כאילו נעדר מעבודתו מחמת מחלה.

{{ח:סעיף|45|חידוש הדיון נגד מי שאינו מסוגל לעמוד בו}}
{{ח:ת}} הופסק הדיון בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 44|בסעיף 44}}, רשאי נציב השירות, מזמן לזמן, להורות לעובד להיבדק שנית בדיקה רפואית לענין זה, ואם נמצא מסוגל לעמוד בדין, וכן אם לא התייצב לבדיקה או אם סירב להיבדק – ימשיכו בדיון מהשלב שאליו הגיע שעה שהופסק הדיון; בשני המקרים האחרונים מותר להמשיך בדיון שלא בפני העובד.

{{ח:סעיף|46|שמירת סמכות}}
{{ח:ת}} האמור {{ח:פנימי|סעיף 44|בסעיף 44}} אינו גורע מן הסמכות לפטר את העובד הנדון מחמת מחלה.

{{ח:קטע2|פרק 4|פרק רביעי: השעיה}}

{{ח:סעיף|46א|פרשנות|תיקון: תשל״ז; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|פרק 4|פרק זה}} –
{{ח:תת|(1)}} תהא הכנסתו של עובד שהושעה מעבודות חוץ – הכנסתו מעבודה, בין כשכיר ובין שלא כשכיר, חוץ מהכנסה מעבודה כאמור שעבד בה בקביעות ערב השעייתו או – אם המשרה שעליה חלה ההשעיה היתה חלקית – אותו חלק מהכנסתו מחוץ למשרה כאמור שביחד עם משכורתו הקובעת מאותה משרה עודף על המשכורת הקובעת שהיתה מגיעה לו אילו היה מועסק במשרה מלאה, והכל – שלא מעבודתו במשרה שעליה חלה ההשעיה;
{{ח:תת|(2)}} ”משכורת קובעת“ בזמן פלוני – השכר לפיו היו משתלמים קצבה או פיצוי לעובד המושעה אילו יצא לקצבה או פרש מהשירות ביום השעייתו.

{{ח:סעיף|47|השעיה|תיקון: תשל״ז, תשל״ח, תשנ״ד, תשס״ז, תשע״ט, תשפ״ד, תשפ״ה, תשפ״ה־2; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} עובד שהוגשה עליו קובלנה, רשאי נציב השירות להשעותו ממשרתו; התחילה חקירה פלילית של המשטרה נגד עובד בעבירה שלדעת נציב השירות עולה כדי עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב#סעיף 34|סעיפים 34 עד 36 לחוק יסודות התקציב}}, רשאי נציב השירות להשעותו ממשרתו.
{{ח:תת|(ב)}} נציב השירות לא ישעה עובד אלא לאחר שניתנה לו הזדמנות להביא את טענותיו לעניין ההשעיה בתוך תקופה שיקצוב לו לפני נציב השירות או לפני מי שנציב השירות הסמיך לכך דרך קבע או לעניין פלוני; והוא הדין לעניין העברתו הזמנית לעבודה אחרת לפי סעיף קטן (ד).
{{ח:תת|(ג)}} היה העובד מועסק בכמה משרות בשירות המדינה או בגופים מתוקצבים או נתמכים, רשאי נציב השירות להשעותו כאמור, בכולן או בחלק מהן.
{{ח:תת|(ד)}} בכל מקום שנציב השירות רשאי להשעות עובד לפי סעיף זה, רשאי הוא, במקום להשעותו, להעבירו זמנית לעבודה אחרת במשרה שאחת מדרגותיה אינה נמוכה מדרגת משרתו של העובד, ובלבד שדרגת העובד במשרה שאליה הוא מועבר לא תהיה נמוכה מדרגתו ערב העברתו, או, בהסכמת העובד, לעבודה במשרה שדרגתה נמוכה מדרגת משרתו.
{{ח:תת|(ה)}} הושעה עובד, תימשך ההשעיה עד שיחליט המוסמך לכך שלא להעמידו לדין פלילי או משמעתי, ואם הועמד לדין פלילי או משמעתי – עד למתן פסק הדין הסופי באותם הליכים; ואולם רשאי נציב השירות להורות על הפסקת ההשעיה במועד מוקדם יותר.
{{ח:תת|(ו)}} לא יפעיל נציב השירות את סמכותו לפי סעיף קטן (א) אלא לאחר שהתייעץ עם בעלי התפקידים או הגורמים המפורטים להלן, לפי העניין:
{{ח:תתת|(1)}} לגבי עובד {{ח:חיצוני|צו שירות המדינה (משמעת) (שירות הבטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים)|שצו המשמעת}} חל עליו – ראש היחידה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי עובד גוף מתוקצב או עובד גוף נתמך למעט עובד כאמור בפסקה (3) – המנהל הכללי של הגוף או מי שעומד בראש הגוף;
{{ח:תתת|(3)}} לגבי עובד של גוף מתוקצב או נתמך שהוא המנהל הכללי של הגוף או העומד בראשו – דירקטוריון הגוף או אורגן הממלא תפקיד דומה; באין דירקטוריון או אורגן כאמור – השר הממונה על ביצוע החוק שמכוחו הוקם הגוף או השר האחראי לפי כל דין, ואם אין שר כאמור – השר הנוגע בדבר;
{{ח:תתת|(4)}} לגבי עובד גוף נתמך שהוא מוסד להשכלה גבוהה – המועצה להשכלה גבוהה או הוועדה שהוסמכה לפי {{ח:חיצוני|חוק המועצה להשכלה גבוהה#סעיף 17א|סעיף 17א לחוק המועצה להשכלה גבוהה}};
{{ח:תת|(ז)}} סעיף זה יחול גם לגבי עובד בנק ישראל, ואולם לגבי עובד כאמור הסמכויות הנתונות לפי סעיף זה לנציב שירות המדינה יהיו נתונות לנגיד בנק ישראל, ואם סירב הנגיד לבקשה מנומקת של הממונה על השכר שמסתמכת על תלונה בקשר לעבירת משמעת שעבר עובד בנק ישראל, תהיה סמכות זו נתונה בידי ראש הממשלה.

{{ח:סעיף|48||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|49|תשלום המשכורת בתקופת ההשעייה|תיקון: תשל״ז, תשע״ח; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} עובד שהשעהו נציב השירות או שופט לפי {{ח:פנימי|סעיף 43|סעיף 43(ב)}}, תשולם לו במשך שלושת חדשי ההשעיה הראשונים, מחצית ממשכורתו הקובעת, וממועד זה ואילך תשולם לו משכורתו הקובעת המלאה; ואולם אב בית הדין, ממלא מקומו, או חבר בית הדין הכשיר להתמנות שופט בית משפט שלום שאב בית הדין הסמיך לכך, רשאי, לפי בקשת התובע או העובד, לפי הענין, להקטין או להפסיק את התשלום לתקופת ההשעיה, כולה או מקצתה, ובתקופה של שלושת חודשי ההשעיה הראשונים – גם להגדיל את התשלום, הכל בתנאים שייראו לו.
{{ח:תת|(ב)}} התשלום על פי סעיף זה יהיה תשלום זמני וכפוף להחלטה הסופית של בית הדין למשמעת או נציב השירות, לפי הענין; היה התשלום חלק ממשכורתו הקובעת של העובד, תעוכב היתרה באוצר המדינה או בקופת הגוף המתוקצב או הנתמך, לפי העניין, לכל תקופת השעייתו.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות מבחנים, סדרי דין והוראות מיוחדות בדבר ראיות בהליכי בקשה לפי סעיף קטן (א).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שירות המדינה (משמעת) (בקשות לשינוי שיעור המשכורת המשתלמת לעובד מושעה)/שיפוט משמעתי|תקנות שירות המדינה (משמעת) (בקשות לשינוי שיעור המשכורת המשתלמת לעובד מושעה), תשל״ח–1978}}.}}
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) לא יעלה בחודש פלוני התשלום הזמני המשתלם למושעה על הסכום שבו עודפת משכורתו הקובעת על הכנסותיו מעבודות חוץ באותו חודש.

{{ח:סעיף|50|עובד שהושעה מותר בעבודת־חוץ|תיקון: תשמ״ג, תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} עובד שהושעה לא יחולו עליו ההגבלות והאיסורים בדבר עבודה מחוץ לשירות המדינה או מחוץ לגוף המתוקצב או הגוף הנתמך, המוטלים על עובדי המדינה או על עובדי הגוף המתוקצב או הגוף הנתמך, בהתאמה, ובלבד שלא ייצג אדם אחר כלפי המדינה או מוסד ממוסדותיה או כלפי הגוף שבו הוא עובד, לפי העניין, למעט בתי המשפט, ולא יעסוק בעבודה שיש בה כדי ליצור התקשרות בינו ובין מי שיש לו מגע כספי או מסחרי או ענייני עם היחידה שבה הועסק לאחרונה; כן עליו להודיע לנציב השירות, במועדים ובדרך שייקבעו בתקנות על השתכרויותיו בתקופת ההשעיה; לא הודיע המושעה כאמור, ניתן לעכב את המשכורת המגיעה לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(א)}} עד שידווח כנדרש.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות שירות המדינה (משמעת) (השתכרות בתקופת השעיה)/שיפוט משמעתי|תקנות שירות המדינה (משמעת) (השתכרות בתקופת השעיה), תשכ״ד–1963}}.}}

{{ח:סעיף|51|משכורתו של מושעה שהורשע בבית המשפט ופוטר}}
{{ח:ת}} מושעה שהורשע בבית המשפט ופוטר עקב ההרשעה, לא יהיה זכאי למשכורת בעד תקופת השעייתו, אולם לא יהיה חייב להחזיר את המשכורת ששולמה לו זמנית מכוח {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49}}.

{{ח:סעיף|52|משכורתו של מושעה שהורשע בבית המשפט ולא פוטר|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} מושעה שהורשע בבית המשפט ולא פוטר עקב ההרשעה, אך פרש מהשירות לפני שהועמד לדין משמעת עקב ההרשעה – רשאי נציב השירות על פי בקשתו של אותו אדם להחליט על תשלום המשכורת, כולה או מקצתה, לתקופת ההשעיה, בתנאים ולתקופה שייראו לו.

{{ח:סעיף|53|משכורתו של מושעה שיצא זכאי בבית־המשפט|תיקון: תשל״ז; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} מושעה שזוכה בבית המשפט מן האשמה שגרמה להשעייתו ולא הועמד לדין משמעת על עובדות שפורטו בכתב האישום או שעלו במהלך הדיון בבית המשפט, וכן מושעה שיצא זכאי בבית הדין או בערעור לפי {{ח:פנימי|סעיף 43|סעיף 43}}, תשולם להם משכורתם לתקופת השעייתם במידה שלא שולמה להם לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49}} ובניכוי הכנסתם מעבודת־חוץ במשך תקופת ההשעיה, זולת אם הורה נציב השירות, או בית הדין על פי בקשת המושעה במקרה של זיכוי על ידי בית־הדין או על ידי השופט בערעור, שלא תנוכה הכנסה זו, כולה או מקצתה.

{{ח:סעיף|54|משכורתו של מושעה שהורשע בבית הדין}}
{{ח:ת}} מושעה שהורשע בבית הדין, רשאי בית הדין להחליט על פי בקשת הנשפט, אם ובאיזו מידה, תשולם לו משכורת לתקופת השעייתו, בהתחשב בין השאר עם הכנסותיו של הנשפט מכוח {{ח:פנימי|סעיף 49|הסעיפים 49}} {{ח:פנימי|סעיף 50|ו־50}}.

{{ח:סעיף|54א|פיצויי פיטורים של מושעה שהורשע ופוטר|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:ת}} מושעה שהורשע בבית הדין ופוטר עקב ההרשעה, תקופת השעייתו לא תבוא בחשבון לצורך קביעת פיצויי הפיטורים, אולם אלה יחושבו לפי המשכורת הקובעת בחודש ההשעיה האחרון שלפני הפיטורים.

{{ח:סעיף|55|משכורתו של מושעה אחרי הפסקת ההליכים או ביטול ההשעיה|תיקון: תשל״ז; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} חוזר עובד מושעה לעבודה לאחר שהופסקו ההליכים נגדו, תשולם לו משכורתו לתקופת ההשעיה שלא שולמה לו לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49}}; חזר לעבודה לאחר שנציב השירות ביטל את ההשעיה ולא הופסקו ההליכים נגדו, תשולם לו משכורתו כאמור זולת אם החליט הנציב אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} מהמשכורת שתשולם לפי סעיף קטן (א) תנוכה הכנסתו של העובד מעבודת־חוץ מכוח {{ח:פנימי|סעיף 50|סעיף 50}}, זולת אם הורה נציב השירות, על פי בקשת המושעה, שלא תנוכה כולה או מקצתה.
{{ח:תת|(ג)}} הופסקו ההליכים כאמור בסעיף קטן (א), לאחר שהעובד פרש מהשירות, רשאי נציב השירות להחליט על תשלום המשכורת, כולה או מקצתה, לתקופת ההשעיה, בתנאים ולתקופה שייראו לו.

{{ח:סעיף|55א|דיווח על הליכי השעיה|תיקון: תשס״ז}}
{{ח:ת}} נציב השירות ידווח לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אחת לשנה, על הליכי השעיה, ובין היתר על העניינים המפורטים להלן, ובלבד שדין וחשבון לפי סעיף זה לא יכלול שמות ופרטים מזהים:
{{ח:תת|(1)}} מספרי העובדים המושעים והעובדים שהועברו זמנית לעבודה אחרת עד למועד הדיווח, ומספרי העובדים שהושעו והעובדים שהועברו זמנית לעבודה אחרת בשנה שקדמה למועד הדיווח;
{{ח:תת|(2)}} העבירות הפליליות והעבירות המשמעתיות שהיו עילה להשעיה;
{{ח:תת|(3)}} לעניין הליכי השעיה בעקבות חקירה פלילית, השלב בהליך הפלילי שבו הוחלט על ההשעיה;
{{ח:תת|(4)}} שיעור העובדים מבין העובדים המושעים אשר תקופת השעייתם עולה על שישה חודשים, על שנה, על שנתיים, על שלוש שנים וכן הלאה;
{{ח:תת|(5)}} סוגי המשרות והדרגות של העובדים שהושעו ושל העובדים שהועברו זמנית לעבודה אחרת עד למועד הדיווח;
{{ח:תת|(6)}} מספרי העובדים שהושעו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיף 47(א1)}} והעובדים שהתקיימו בהם התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 47|באותו סעיף}} ונציב השירות החליט שלא להשעותם.

{{ח:קטע2|פרק 5|פרק חמישי: דיון חוזר}}

{{ח:סעיף|56|דיון חוזר בפיטורים או בפסילה}}
{{ח:ת}} על פי בקשתו של נידון לפיטורים או לפסילה או של היועץ המשפטי לממשלה, רשאי אב בית הדין להורות על קיום דיון חוזר בענינו של הנידון אם ראה אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} בית משפט או בית הדין פסקו, כי ראיה מהראיות שהובאו באותו ענין יסודה בשקר או בזיוף, ויש להניח כי אילולא הובאה ראיה זו היה בכך כדי לשנות את התוצאות לטובת הנידון;
{{ח:תת|(2)}} נתגלו עובדות חדשות או ראיות חדשות, העשויות לבדן או ביחד עם החומר שהיה לפני בית הדין בראשונה, לשנות את התוצאות לטובת הנידון, ולא יכלו להיות ידועות לו בשעת הדיון;
{{ח:תת|(3)}} על אותו מעשה הורשע בינתיים אדם אחר בבית משפט או בבית דין ומהנסיבות שנתגלו במשפט נראה כי הנידון לא ביצע את העבירה.

{{ח:סעיף|57|שאירים זכאים לבקש דיון חוזר}}
{{ח:ת}} מת הנידון – יהיו גם בן־זוגו וכל אחד מצאצאיו, הוריו, אחיו או אחיותיו, זכאים לבקש דיון חוזר.

{{ח:סעיף|58|קיום הדיון החוזר}}
{{ח:ת}} בדיון החוזר יהיו לבית הדין הסמכויות אשר לדיון הקודם ובלבד שלא יוחמר דינו של הנידון.

{{ח:סעיף|59|פיצוי על פיטורים ופסילה שבוטלו}}
{{ח:ת}} בוטלו הפיטורים או הפסילה בדיון החוזר, רשאי בית הדין לתת כל צו שנראה לו כדי לפצות נידון שנשא ענשו או חלק ממנו, או לתת לו כל סעד אחר; מת הנידון – רשאי בית הדין לתת צו כאמור לטובת אדם אחר.

{{ח:סעיף|60|החזרה לעבודה|תיקון: '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} בוטלו הפיטורים בדיון חוזר, יוחזר העובד לשירות המדינה או לגוף המתוקצב או הנתמך במעמד ובזכויות שהיו לו ערב הפיטורים החל מן היום שנמסרה החלטת הביטול לנציב השירות.

{{ח:קטע2|פרק 6|פרק ששי: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|61|שיפוט פלילי אינו מוציא שיפוט משמעתי|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} אחריותו של עובד לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב}} בשל עבירת משמעת פלונית אינה גורעת מאחריותו הפלילית בשל אותו מעשה או מחדל ומותר לנקוט נגדו אמצעי משמעת לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב}} אף אם נענש או זוכה על אותו מעשה או מחדל בבית המשפט.

{{ח:סעיף|61א|הליך משמעתי והליך פלילי|תיקון: תשל״א, '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה קובלנה על אדם והוגש בשל אותו מעשה או מחדל גם כתב אישום לבית משפט על עבירה פלילית או שהיועץ המשפטי לממשלה הודיע לאב בית הדין שבכוונתו שיוגש כתב אישום כזה, יעוכבו, על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 61|בסעיף 61}}, ההליכים לפי חוק זה עד גמר ההליכים בפלילים, והוא הדין אם הוגשה הקובלנה לאחר הגשת כתב האישום כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} נגמרו ההליכים בפלילים, או שהיועץ המשפטי לממשלה הודיע לאב בית הדין שחזר בו מכוונתו להגיש כתב אישום, ימשיכו בהליכים משמעתיים לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} סעיף קטן (א) לא יחול אם נתקיימה אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האדם שעליו הוגשה קובלנה הסכים שיישפט תחילה בבית דין למשמעת;
{{ח:תתת|(2)}} בית הדין החליט, על פי בקשת היועץ המשפטי לממשלה, כי נסיבות המקרה מחייבות להקדים הליכים לפי חוק זה להליכים פליליים.
{{ח:תת|(ד)}} שום דבר בסעיף זה לא יגרע מסמכויות ההשעייה לפי {{ח:פנימי|פרק 4|הפרק הרביעי}}.

{{ח:סעיף|61ב|ראיות חסויות|תיקון: תשל״א}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 61|בסעיף 61}} לא תשמש אמרתו של נאשם בהליך לפי חוק זה, ראיה נגדו בהליך בפלילים.

{{ח:סעיף|61ג|פסק דין במשפט פלילי|תיקון: תשמ״ג, '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} המימצאים והמסקנות של פסק דין חלוט במשפט פלילי שנוהל נגד אדם יראו אותם כמוכחים בדיון נגד אותו אדם לפני בית הדין למשמעת לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב}}.

{{ח:סעיף|62|אין מענישים פעמיים על אותה עבירה|תיקון: תשמ״ג; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} לא ינקטו נגד עובד אמצעי משמעת על עבירת משמעת אחת יותר מפעם אחת, אלא בנסיבות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 27|בסעיפים 27}} {{ח:פנימי|סעיף 28|או 28}}, ולא ינקטו הליכים משמעתיים נגד עובד בשל עבירת משמעת שממנה זוכה בהליך לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} דין משמעתי פנימי של גוף מתוקצב או נתמך בשל מעשה שנחשב עבירת משמעת לפי חוק יסודות התקציב, לא ייחשב אמצעי משמעת לעניין סעיף זה.

{{ח:סעיף|63||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|63א|אי תחולה על רשם|תיקון: תשנ״ב; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} חוק זה לא יחול לגבי עבירות משמעת שעשה עובד שהוא רשם של בית משפט או של בית דין, שלגביהן הוא נתון לשיפוט משמעתי לפי {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 105א|סעיף 105א לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק בית הדין לעבודה#סעיף 27|סעיף 27(א) לחוק בית הדין לעבודה, התשכ״ט–1969}}.

{{ח:סעיף|63ב|תחולה על רשם הוצאה לפועל|תיקון: תשע״א; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול לגבי עבירות משמעת שעשה עובד שהוא רשם הוצאה לפועל, בכפוף להוראות {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל#סעיף 3ד|סעיף 3ד לחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}, ובשינויים אלה:
{{ח:תת|(1)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 6|בסעיף 6}}, המותב שידון בעבירת משמעת שעבר רשם הוצאה לפועל יהיה אב בית הדין ושני ממלאי מקומו; נבצר מאחד מממלאי המקום להיות חבר במותב במקרה מסוים, ימנה אב בית הדין חבר אחר במקומו מרשימת המשפטנים שמתקיימים בו התנאים {{ח:פנימי|סעיף 4|שבסעיף 4}};
{{ח:תת|(2)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32}}, הגשת קובלנה על עבירת משמעת שעבר רשם הוצאה לפועל רשאים להגיש שר, נציב השירות, היועץ המשפטי לממשלה, וכן מנהל מערכת ההוצאה לפועל והאחראי על בירור תלונות על רשמים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק ההוצאה לפועל|בחוק ההוצאה לפועל, התשכ״ז–1967}}.

{{ח:סעיף|64|התיישנות|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג, תשנ״ד; '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} לא יינקטו אמצעי משמעת לפי חוק זה נגד עובד על עבירות משמעת לפי {{ח:חיצוני|חוק יסודות התקציב|חוק יסודות התקציב}} שנודעו לממונה על השכר והסכמים קיבוציים במשרד האוצר, לחשב הכללי או לנציב השירות, לממונה על התקציבים או למנהל הכללי של משרד האוצר, שנתיים או יותר לפני הגשת הקובלנה לתובע; ואולם בחישוב תקופה זו לא יבוא במנין הזמן שבו נמשכו, במשטרה או בבית המשמט, חקירה או דיון פלילי בשל אותו מעשה או מחדל; לענין סעיף זה רואים דיון כנגמר כאשר אין עוד ערעור עליו.

{{ח:סעיף|65|פרישה אינה מפסקת הליכים}}
{{ח:ת}} פרישתו של עובד מהשירות אינה מפסקת הליכים שהתחילו בהם נגדו לפני בית הדין והוא רשאי להמשיך בדיון אם ראה צורך בכך.

{{ח:סעיף|66|הגשת תובענה לאחר פרישת עובד|תיקון: תשנ״ד; '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} מותר להתחיל בהליכים לפני בית הדין אף לאחר שפרש העובד משירות המדינה או מכלל הגופים המתוקצבים או הנתמכים, ובלבד שהתובענה תוגש בתוך שנתיים מיום הפרישה או בתוך שנה מיום סיום חקירת המשטרה או הדיון הפלילי, לפי המאוחר, על פי הוראות היועץ המשפטי לממשלה, נציב השירות, או לפי בקשת העובד.

{{ח:סעיף|67|טיהור שמו של עובד|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} פורסמו ידיעות על עובד המייחסות לו עבירת משמעת והיה בדרך הפרסום ובהיקפו כדי לפגוע בעובד, רשאי העובד לבקש מנציב השירות להורות על עריכת חקירה בעבירה זו; ראה הנציב על פי תוצאות החקירה כי אין אמת בידיעות אלה, יודיע על כך לעובד בכתב; ראה שיש יסוד לידיעה יורה לתובע להגיש תובענה. העובד רשאי לפרסם את הודעת הנציב בדרך הנראית לו.

{{ח:סעיף|68|אין פיטורים על עבירה אלא על פי פסק דין|תיקון: תשס״ט; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} עובד לא יפוטר בגלל עבירת משמעת אלא על פי פסק דין של בית הדין; הוראה זו לא תחול על פיטורים בתקופת הנסיון הנהוגה לגבי המשרה הנדונה ולא על פיטורים מחמת הרשעה בעבירה שיש עמה קלון, ופיטורים בשתי נסיבות אלה לא ייראו כאמצעי משמעת לענין {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיף 62}}; ואולם אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהסמכות לפטר את עובד או להפסיק את עבודתו לפי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)#סעיף 46א|סעיף 46א לחוק המינויים}}, מקום שעילת הפיטורים או הפסקת העבודה היא אי התאמתו למלא את תפקידו.

{{ח:סעיף|69|אין השעיה אלא על פי חוק|תיקון: '''ק״ת תשמ״ט''', '''ק״ת תשע״ט'''}}
{{ח:ת}} עובד לא יושעה בגלל עבירת משמעת או משום שהתחילה חקירת המשטרה נגדו אלא בהתאם להוראות {{ח:פנימי|פרק 4|הפרק הרביעי}} או בהתאם לחוק אחר הקובע הוראה מפורשת בנדון.

{{ח:סעיף|70|סמכויות ומינויים|תיקון: תשכ״ג, תשל״ד, תשל״ז; '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:תת|(א)}} עובד שהושעה, כל סמכות ומינוי שניתנו לו עקב היותו עובד, למעט מינוי על פי {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|חוק המינויים}}, יותלו לתקופת ההשעיה; אולם מינוי כחבר בית הדין לא יותלה אלא באישור שר המשפטים.
{{ח:תת|(ב)}} מי שפוטר או נפסל לשירות לפי חוק זה, יפקעו כל סמכות ומינוי שניתנו לו עקב היותו עובד.

{{ח:סעיף|71|סמכויות מנהל כללי ובעל משרה אחרת|תיקון: תשל״ז, תשמ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי, בהמלצת ועדת השירות, לאצול מסמכויותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 31|סעיפים 31}}, {{ח:פנימי|סעיף 32|32}} {{ח:פנימי|סעיף 48|ו־48}} לבעל משרה במשרדו.

{{ח:סעיף|72|עובדי לשכת הנשיא, הכנסת, מבקר המדינה וועדת הבחירות המרכזית לכנסת|תיקון: תשמ״ג, תשע״ה}}
{{ח:ת}} הסמכויות של השר ושל נציב השירות לפי חוק זה, למעט {{ח:פנימי|פרק 2|הפרק השני}} {{ח:פנימי|סעיף 19|וסעיף 19(ב)}}, יהיו נתונות-
{{ח:תת|(1)}} לגבי עובדי לשכת נשיא המדינה – למנהל הלשכה;
{{ח:תת|(2)}} לגבי עובדי הכנסת – ליושב ראש הכנסת או למי שיתמנה לכך על ידיו;
{{ח:תת|(3)}} לגבי עובד משרד מבקר המדינה – למבקר המדינה או למי שיתמנה לכך על ידיו;
{{ח:תת|(4)}} לגבי עובדי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת – ליושב ראש הוועדה או לעובד בכיר של הוועדה שיתמנה לכך על ידיו.

{{ח:סעיף|73|אצילת סמכויות|תיקון: תשל״ז, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} נציב השירות, באישור ועדת השירות, רשאי לאצול לאחר מסמכויותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|הסעיפים 15}}, {{ח:פנימי|סעיף 22|22}}, {{ח:פנימי|סעיף 25|25(4)}}, {{ח:פנימי|סעיף 26|26}}, {{ח:פנימי|סעיף 28|28}}, {{ח:פנימי|סעיף 32|32}}, {{ח:פנימי|סעיף 45|45}}, {{ח:פנימי|סעיף 52|52}}, {{ח:פנימי|סעיף 53|53}}, {{ח:פנימי|סעיף 55|55(ב) ו־(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 67|ו־67}}.

{{ח:סעיף|74||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|75||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|75א||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|76||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|77||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|78||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|79||תיקון: '''ק״ת תשמ״ט'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ב׳ באדר תשכ״ג (26 בפברואר 1963).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''לוי אשכול'''
שר האוצר
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]