תקנות בריאות העם (טיפול בפסולת במוסדות רפואיים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות בריאות העם (טיפול בפסולת במוסדות רפואיים), התשנ״ז–1997}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ז, 1101|תקנות בריאות העם (טיפול בפסולת במוסדות רפואיים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5848.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 34|סעיפים 34}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 35|ו־35(א)}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|לפקודת בריאות העם, 1940}} (להלן – הפקודה), וסמכות המנהל הכללי של משרד הבריאות לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 33|סעיף 33 לפקודה}}, שנטלתי לעצמי לפי {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: הממשלה#סעיף 34|סעיף 42 לחוק־יסוד: הממשלה}}, ואחרי התייעצות עם ההסתדרות הרפואית בישראל, ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 2|סעיף 48(א) לחוק־יסוד: הממשלה}}, ולפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 2|סעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיך לענין תקנות אלה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר מסוכן“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק החומרים המסוכנים|בחוק החומרים המסוכנים, התשנ״ג–1995}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד רפואי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 24|בסעיף 24 לפקודה}}, ולרבות תחנה למתן שירות מונע (טיפת חלב), בית חיות ומעבדה לניסויים בבעלי חיים בבית חולים, ולמעט מרפאה שעובדים בה פחות משני רופאים או רופאי שיניים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ממונה על איכות הסביבה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 42א|בסעיף 42א לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל מוסד רפואי“ – המנהל האחראי כמשמעו {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 28|בסעיף 28 לפקודה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרכז לסילוק פסולת“ – מקום, בתחום מוסד רפואי, לריכוז הפסולת של מוסד רפואי קודם סילוקו אל מחוץ למוסד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיתקן טיפול“ – מיתקן לטיפול בפסולת זיהומית לצורך ניטרולה מחיידקים מדבקים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסולת“ – כל אחד מסוגים אלה: פסולת רגילה, פסולת זיהומית, פסולת רפואית מסוכנת ופסולת פגרים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסולת זיהומית“ – פסולת שהיא כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} פריטים חדים;
{{ח:תתת|(2)}} חומר מתרביות של מיקרואורגניזמים פתוגניים וכלים שהכילו תרביות אלה;
{{ח:תתת|(3)}} פסולת שהיתה במגע עם חולים המאושפזים בבידוד עקב מחלה זיהומית;
{{ח:תתת|(4)}} חומר אחר שהמנהל הורה שיש לטפל בו כפסולת זיהומית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסולת רפואית מסוכנת“ – פסולת שהיא חומר ציטוטוקסי, חומרים אנטיביוטיים ותרופות שעבר מועד תפוגתם או שהוחלט לסלקן מסיבה אחרת, חומר מסוכן אחר, לרבות אריזות ושאריות של כל אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסולת פגרים“ – פגרים ורקמות של חיות מעבדה ופסולת נלווית שנחשפה למיקרואורגניזמים פתוגניים לבני אדם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסולת רגילה“ – פסולת שאינה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} פסולת זיהומית, למעט פסולת זיהומית שעברה טיפול במיתקן טיפול;
{{ח:תתת|(2)}} פסולת רפואית מסוכנת;
{{ח:תתת|(3)}} פסולת פגרים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פריטים חדים“ – כל פריט או מכשיר העלול לחדור לגוף, לרבות מחטים, מזרקים עם מחטים, סכיני חיתוך כירורגיים, אמפולות ועצמים חדים אחרים.

{{ח:סעיף|2|אחריות לטיפול}}
{{ח:ת}} מנהל מוסד רפואי אחראי לטיפול בפסולת במוסד בהתאם להוראות תקנות אלה וכל מי שעובד במוסד רפואי יקיים אותן בכל הנוגע לעיסוקו.

{{ח:סעיף|3|טיפול בפסולת}}
{{ח:ת}} פסולת של מוסד רפואי תמוין, תיאסף ותטופל בנפרד לפי סוגיה.

{{ח:סעיף|4|פסולת רגילה}}
{{ח:תת|(א)}} פסולת רגילה תיאסף בתוך מכל פלסטי בעל מכסה צמוד שתוכו ידופן בשקית פלסטית לשימוש חד־פעמי.
{{ח:תת|(ב)}} דגימת מעבדה של חומר ביולוגי שאינו מתרבית של מיקרואורגניזמים פתוגניים, תיאסף לאחר סיום הבדיקה, במכל נפרד שתוכו ידופן בשתי שקיות פלסטיות, אחת בתוך השניה.
{{ח:תת|(ג)}} מכל ירוקן על ידי שליפה מתוכו של השקית או שתי השקיות, לפי הענין, בהתמלא 75 אחוזים מנפחו או אחת ליממה לפחות.
{{ח:תת|(ד)}} בעת שליפת שקית מתוך המכל יש לקשור אותה ולוודא שאין היא נוזלת ושלא מתפזרת ממנה פסולת.
{{ח:תת|(ה)}} פסולת רגילה תועבר למרכז לסילוק פסולת אחת ליממה לפחות.

{{ח:סעיף|5|פסולת זיהומית}}
{{ח:תת|(א)}} פסולת זיהומית תיאסף בתוך מכל פלסטי בעל מכסה צמוד עם כתובת בצבע כתום, בנוסח ”פסולת זיהומית“, ותוכו ידופן בשקית פלסטית לשימוש חד־פעמי בצבע כתום שעליה יודפס בצבע שחור ”סכנה – חומר מזוהם“.
{{ח:תת|(ב)}} פריטים חדים יש לשים במכל קטן מפלסטיק קשיח בעל פתח רחב עם מכסה מתאים ולהשליכו למכל פסולת זיהומית כשהוא סגור, בהתמלא 75 אחוזים מנפחו.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4(ג) עד (ה)}} יחולו גם על פינוי פסולת זיהומית.

{{ח:סעיף|6|פסולת פגרים}}
{{ח:תת|(א)}} פסולת פגרים תיאסף בשקית פלסטית לשימוש חד־פעמי בצבע צהוב שעליה מודפס בצבע שחור ”פגרי בעלי חיים“.
{{ח:תת|(ב)}} פסולת פגרים תועבר ישירות לביעור במשרפה או לקבורה, הכל באישור הממונה על איכות הסביבה.

{{ח:סעיף|7|פסולת רפואית מסוכנת}}
{{ח:תת|(א)}} פסולת רפואית מסוכנת תטופל כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} חומרים אנטיביוטיים ותרופות שעבר מועד תפוגתם, או שהוחלט לסלקן מסיבה אחרת, ירוכזו במכל או בארון שנועד לכך בבית מרקחת של מוסד רפואי, ואם אין במוסד רפואי בית מרקחת, בארון המיועד לכך בלבד;
{{ח:תתת|(2)}} פסולת ציטוטוקסית וכן פריטים חדים ששימשו בחומרים ציטוטוקסיים, ייאספו במכל פלסטי קשיח עם פתח רחב הניתן לסגירה; המכל יסומן באותיות גדולות וקריאות ”זהירות“ – חומר מסוכן";
{{ח:תתת|(3)}} פסולת רפואית מסוכנת תופרד ותרוכז על־פי שיקולי בטיחות מתאימים בכלי אחסון מתאימים;
{{ח:תתת|(4)}} בכל אופן נוסף שימנע סכנה.
{{ח:תת|(ב)}} פסולת רפואית מסוכנת תעבור למרכז לסילוק פסולת כשהתמלא המכל הפלסטי ולפחות אחת לשבוע; היתה הפסולת הרפואית המסוכנת פסולת ציטוטוקסית – תועבר למרכז האמור פעם ביומיים.
{{ח:תת|(ג)}} פסולת רפואית מסוכנת לא תסולק למערכת הביוב.

{{ח:סעיף|8|קבורת אברים}}
{{ח:ת}} אברי גוף אדם, שליות ונפלים יאוחסנו במכלים מתאימים בטמפרטורה שלא תעלה על 5 מעלות צלזיוס ויועברו לקבורה אחת לשבועיים לפחות לידי חברה קדישא, מוסד או אדם המורשים כדין לעסוק בקבורת נפטרים; לענין זה, ”נפלים“ – עוברים מתים עד ל־25 שבועות הריון.

{{ח:סעיף|9|מיתקן טיפול בפסולת זיהומית}}
{{ח:תת|(א)}} מיתקן טיפול בתחום מוסד רפואי שאינו עסק טעון רישוי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים|בחוק רישוי עסקים, התשכ״ח–1968}} (להלן – חוק רישוי עסקים), יוקם ויופעל באישור בכתב מאת המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} מיתקן טיפול {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים|שחוק רישוי עסקים}} חל עליו יוקם ויופעל בהתאם לרשיון העסק ולתנאים שקבע נותן האישור; לענין זה, ”נותן אישור“ – מי שהשר לאיכות הסביבה הסמיכו לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים#סעיף 6|סעיף 6 לחוק רישוי עסקים}}.

{{ח:סעיף|10|מרכז לסילוק פסולת}}
{{ח:תת|(א)}} לכל מוסד רפואי יהיה מרכז לסילוק פסולת שאליו תובא הפסולת במכלים.
{{ח:תת|(ב)}} המרכז ימוקם במקום שבו קיימת גישה נוחה לרכב איסוף פסולת ובמקום שלא יגרום למפגע.
{{ח:תת|(ג)}} במרכז יוגדרו אזורים נפרדים לריכוז פסולת רגילה, זיהומית ורפואית מסוכנת במכלים נפרדים.
{{ח:תת|(ד)}} הגישה למרכז לסילוק פסולת תהיה מוגבלת למי שמנהל המוסד הרפואי נתן היתר לכך.
{{ח:תת|(ה)}} פינוי ממרכז סילוק פסולת יהיה –
{{ח:תתת|(1)}} בפסולת רגילה – לאתר לסילוק פסולת שאושר על פי כל דין;
{{ח:תתת|(2)}} בפסולת זיהומית – למיתקן טיפול, בו תטופל, ולאחר מכן, לאתר לסילוק פסולת שאושר על פי כל דין, מלווה בתעודה המעידה על כך שהפסולת עברה טיפול;
{{ח:תתת|(3)}} בפסולת רפואית מסוכנת – למקום שאושר בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות רישוי עסקים (סילוק פסולת חומרים מסוכנים)|לתקנות רישוי עסקים (סילוק פסולת חומרים מסוכנים), התשנ״א–1990}};
{{ח:תת}} הכל כשהפסולת ארוזה ומשונעת לפי כל דין.

{{ח:סעיף|11|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה שישה חודשים מיום פרסומן.

{{ח:חתימות|ז׳ באב התשנ״ז (10 באוגוסט 1997)}}
* '''יהושע מצא'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]