חוק משק הדלק (איסור מכירת דלק לתחנות תדלוק מסוימות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק משק הדלק (איסור מכירת דלק לתחנות תדלוק מסוימות), התשס״ה–2005}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001101}} {{ח:תיבה|ס״ח תשס״ה, 62|חוק משק הדלק (איסור מכירת דלק לתחנות תדלוק מסוימות)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299723.pdf}}, {{ח:תיבה|136|ת״ט}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 175|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשס״ה}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דלק“ – בנזין או סולר המשמשים לתחבורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר בניה“, ”היתר“ – היתר לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}} (בחוק זה – חוק התכנון והבניה), לרבות היתר להקלה ולשימוש חורג המאפשר הקמת תחנת תדלוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל מינהל הדלק במשרד התשתיות הלאומיות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המרשם“ – המרשם כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001)#סעיף 12|בסעיף 12 בחוק ההסדרים}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברת דלק“ – חברה, כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001)#סעיף 9|בסעיף 9 בחוק ההסדרים}}, הרשומה במרשם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק ההסדרים“ – {{ח:חיצוני|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001)|חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001), התשס״א–2001}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון עסק“, ”רישיון“ – רישיון או היתר זמני לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים|חוק רישוי עסקים, התשכ״ח–1968}} (בחוק זה – חוק רישוי עסקים), שלפיו ניתן לנהל עסק של תחנת תדלוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשימת התחנות“ – רשימת תחנות תדלוק כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תדלוק“ – הזרמת דלק למכל הדלק של רכב לצורך הנעתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תחנת תדלוק“ – אתר שבו מתבצעת מכירה או אספקה של דלק לציבור, או לצריכה עצמית וגם לציבור, בדרך של תדלוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תחנת תדלוק פנימית“ – תחנת תדלוק, שאינה ממוקמת בצדי דרך ראשית, כמשמעותה בתכנית מיתאר ארצית (תמ״א) 3 לדרכים, שבהתאם להיתר הבניה או רישיון העסק שניתן לה, ניתן לספק בה דלק לצריכה עצמית בלבד.

{{ח:סעיף|2|איסור מכירת דלק}}
{{ח:ת}} לא ימכור אדם ולא יספק דלק לתחנת תדלוק, אלא אם כן היא כלולה ברשימת התחנות.

{{ח:סעיף|3|רשימת התחנות}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל ינהל את רשימת התחנות; ברשימת התחנות רשאית להיכלל כל תחנת תדלוק שבמועד כלשהו ניתן לה היתר בניה, או שבמועד הגשת הבקשה לכלול אותה ברשימה, או במועד כלשהו במהלך חמש השנים שקדמו למועד הגשת הבקשה האמורה, ניתן לגביה רישיון עסק.
{{ח:תת|(ב)}} הרשימה תעמוד לעיון הציבור במשרד התשתיות הלאומיות, במקום ובשעות שיפורסמו בידי המנהל, ותפורסם גם באתר האינטרנט של המשרד.
{{ח:תת|(ג)}} תחנת תדלוק הרוצה להיכלל ברשימת התחנות תגיש למנהל בקשה על גבי טופס שקבע המנהל; לבקשה יצורף העתק מההיתר או מהרישיון וכן פרטים נוספים שנקבעו לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}}.

{{ח:סעיף|4|המצאת הרשימות}}
{{ח:תת|(א)}} חברת דלק תמציא העתק מרשימת התחנות לכל אדם הקשור עמה בהסכם למכירה, לאספקה או להפצה של דלק.
{{ח:תת|(ב)}} אין באי־המצאת הרשימה כאמור בסעיף קטן (א) כדי להתיר מכירה או אספקה של דלק לתחנת תדלוק בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}.

{{ח:סעיף|5|עונשין}}
{{ח:תת|(א)}} המוכר או המספק דלק בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, דינו – מאסר שישה חודשים או קנס פי עשרה מן הקנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (בחוק זה – חוק העונשין).
{{ח:תת|(ב)}} הורשע אדם במכירה או באספקה של דלק בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, רשאי בית המשפט להורות על מחיקת מבצע העבירה מהמרשם, לתקופה ובתנאים כפי שימצא לנכון.

{{ח:סעיף|6|אחריות נושא משרה בתאגיד}}
{{ח:תת|(א)}} נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} בידי התאגיד או עובד מעובדיו; המפר הוראת סעיף זה, דינו – קנס פי חמישה מן הקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}; לענין חוק זה, ”נושא משרה בתאגיד“ – דירקטור, מנהל פעיל בתאגיד או בעל תפקיד אחר בתאגיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו נעברה העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח כי עשה כל אשר ניתן למניעת העבירה.

{{ח:סעיף|7|עיצומים ואמצעים אחרים|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} היה למנהל יסוד סביר להניח, כי אדם מוכר או מספק דלק בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, רשאי הוא, בהחלטה מנומקת, לאחר שנתן לו הזדמנות להשמיע את טענותיו, להטיל עליו עיצום כספי בשיעור הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}, ובהפרה חוזרת – כפל עיצום כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} עיצום כספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום הדרישה לתשלומו, ואם הוגש ערעור ובית המשפט הדן בערעור הורה על עיכוב תשלומו – לפי סכומו המעודכן ביום – ההחלטה בערעור.
{{ח:תת|(ג)}} עיצום כספי ישולם לפי דרישת המנהל בכתב בתוך 30 ימים ממועד קבלת הדרישה; הדרישה תוצא לאחר שהודע למי שאליו נועדה על הכוונה להוציאה, וניתנה לו הזדמנות להשמיע את טענותיו.
{{ח:תת|(ד)}} לא שולם עיצום כספי במועד, ייתוספו עליו, לגבי תקופת הפיגור, ריבית שקלית ודמי פיגורים, עד לתשלומו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}}, בשינויים המחויבים; בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דמי פיגורים“ ו”ריבית שקלית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק פסיקת ריבית והצמדה“ – {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}.
{{ח:תת|(ה)}} עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}} {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|ופקודת המסים (גביה)}}.
{{ח:תת|(ו)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכותו של תובע להגיש בשל ההפרה כתב אישום בשל עבירה לפי כל חיקוק, אם הוא סבור שהנסיבות מצדיקות זאת, מטעמים שיירשמו; לענין זה, ”תובע“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 12|בסעיף 12 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.
{{ח:תת|(ז)}} הוגש נגד חברת דלק כתב אישום כאמור בסעיף קטן (ו), לא תחויב החברה בשל ההפרה בתשלום עיצום כספי, ואם שילמה – יוחזר לה הסכום ששולם בתוספת ריבית שקלית, מיום תשלומו עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}}, לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ח)}} על דרישה לתשלום עיצום כספי ניתן לערור לבית משפט השלום בתוך 30 ימים מיום שהודע לחברת הדלק על הטלת העיצום הכספי; אין בהגשת הערר כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או הורה בית המשפט אחרת.
{{ח:תת|(ט)}} התקבל הערר, יוחזר הסכום ששולם בתוספת ריבית שקלית מיום תשלומו עד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה}} לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(י)}} על החלטת בית משפט השלום בערר ניתן לערער לבית משפט מחוזי ברשות; בית המשפט ידון בערעור בשופט אחד.

{{ח:סעיף|8|סמכויות פיקוח וחקירה}}
{{ח:תת|(א)}} לשם פיקוח על ביצוע הוראות חוק זה רשאי המנהל או עובד המדינה שהשר הסמיך לכך בכתב (בסעיף זה – המפקח):
{{ח:תתת|(1)}} להיכנס לכל מקום שבו מבוצעת מכירה או אספקה של דלק (בסעיף זה – עסק) ולדרוש מכל אדם במקום, כי יציג לפניו את היתר הבניה של תחנת התדלוק או את רישיון העסק של העסק;
{{ח:תתת|(2)}} להיכנס לכל מקום שבו מנוהלים עסקיו של מי שמוכר או שמספק דלק, ולכל מקום שיש לו חשד סביר כי מבוצעת בו פעילות של תחנת תדלוק, ולדרוש מכל אדם במקום ומכל נושא משרה בתאגיד, המוכר או המספק דלק, למסור לו מידע ומסמכים הנוגעים למכירה או לאספקה של דלק לתחנת תדלוק הכלולה ברשימת התחנות, או לאספקה או למכירה של דלק בידי תחנת תדלוק כאמור, לעיין במסמכים ולתפוס כל חפץ, לרבות מסמך, הקשור למכירה או לאספקה של דלק או הקשור לרישיון העסק או להיתר הבניה של תחנת התדלוק;
{{ח:תתת|(3)}} לדרוש ולקבל מרשות רישוי מידע הדרוש לו לשם ביצוע תפקידיו לפי חוק זה; בפסקה זו, ”רשות רישוי“ – הרשות המקומית, כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים#סעיף 5|בסעיף 5(א)(1) לחוק רישוי עסקים}}, מי שהוסמך לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים#סעיף 5|סעיף 5(א)(2) לחוק האמור}} וועדה מקומית או רשות רישוי מקומית, כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה}}.
{{ח:תת|(ב)}} מסמכים וחפצים שנתפסו כאמור בסעיף קטן (א) יוחזרו למי שממנו נלקחו לא יאוחר מתום שלושה חודשים מיום שנתפסו, אלא אם כן הם דרושים לשם ניהול הליך פלילי או מנהלי.
{{ח:תת|(ג)}} לא יתמנה מפקח לפי חוק זה אלא אם כן קיבל הכשרה מתאימה כפי שקבע המנהל, בתיאום עם המשטרה.

{{ח:סעיף|9|סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה לא יחולו על תחנות תדלוק פנימיות.

{{ח:סעיף|10|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין ולא לגרוע מהן, ואין בהן כדי להתיר הפעלת תחנת תדלוק הפועלת שלא כדין לפי כל חיקוק אחר.

{{ח:סעיף|11|הרחבת סמכויות בית המשפט}}
{{ח:ת}} הרשיע בית המשפט אדם בעבירה הקשורה לקיום או לניהול של תחנת תדלוק בניגוד להוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|חוק התכנון והבניה}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים|חוק רישוי עסקים}}, רשאי הוא, במסגרת ההליך המתנהל לפניו, ובלי לפגוע בשאר סמכויותיו לפי החוקים האמורים או לפי כל חיקוק אחר, לצוות על כל אחד מאלה, הכל כפי שיקבע בצו –
{{ח:תת|(1)}} מחיקת תחנת התדלוק מרשימת התחנות;
{{ח:תת|(2)}} לא להעביר לאחר את הבעלות או את החזקה בתחנת התדלוק.

{{ח:סעיף|12|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר התשתיות הלאומיות ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, להתקין תקנות לביצועו, ובכלל זה לענין ניהול רשימת התחנות, לרבות פרטים שניתן לדרוש לצורך הכללתה של תחנת תדלוק ברשימת התחנות, או פרטים שיש לכלול באותה רשימה.

{{ח:סעיף|13|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק בתי משפט לענינים מנהליים|בחוק בתי משפט לענינים מנהליים, התש״ס–2000}}.}}

{{ח:סעיף|14|תחילה}}
{{ח:תת|(א)}} תחילתו של חוק זה בתום 90 ימים מיום פרסומו (להלן – יום הפרסום).
{{ח:תת|(ב)}} בקשה להיכלל ברשימת התחנות לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ג)}} תוגש למנהל בתוך 45 ימים מיום הפרסום.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל יעמיד את רשימת התחנות הראשונה לעיון הציבור החל ביום התחילה.

{{ח:חתימות|התקבל בכנסת ביום ט״ו בשבט התשס״ה (27 בדצמבר 2004)}}
* '''אריאל שרון'''
ראש הממשלה
* '''אריאל שרון'''
ממלא מקום
שר התשתיות הלאומיות
* '''משה קצב'''
נשיא המדינה
* '''ראובן ריבלין'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]