חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)/נוער

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}}
{{ח:קטע3||'''התאמות לפי {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), תשל״א–1971}}'''}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001118}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ו, 338|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211339.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 116|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211402.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 17|תיקון מס׳ 3 לחוק למניעת אלימות במשפחה|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211454.pdf}}, {{ח:תיבה|33|תיקון (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211457.pdf}}, {{ח:תיבה|198|תיקון מס׳ 17 לפקודת בתי הסוהר|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211638.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 230|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300231.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 24|חוק להסדרת סמכות לכבילת עצור או אסיר במקום ציבורי (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299756.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 89|חוק איסור מימון טרור|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299751.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 93|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300011.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 826|תיקון לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300921.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 230|תיקון מס׳ 2 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301097.pdf}}, {{ח:תיבה|310|תיקון מס׳ 60 לחוק סדר הדין הפלילי|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301109.pdf}}, {{ח:תיבה|580|תיקון מס׳ 3 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301248.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 654|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301254.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 378|תיקון מס׳ 42 לפקודת בתי הסוהר|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301445.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 80|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301504.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 85|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301620.pdf}}, {{ח:תיבה|578|תיקון מס׳ 17 לחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306569.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 68|חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על־תנאי (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306603.pdf}}, {{ח:תיבה|134|תיקון מס׳ 8 לחוק טיפול בחולי נפש|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306617.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 927|חוק המאבק בטרור|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_343902.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 60|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_395792.pdf}}, {{ח:תיבה|824|תיקון מס׳ 14|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504185.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 43|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_519392.pdf}}, {{ח:תיבה|74|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה) (תיקון מס׳ 4)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_526453.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תש״ף, 748|תקנות שעת חירום (דיוני מעצרים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8383.pdf}}, {{ח:תיבה|863|תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (קיום דיונים בהליכים פליליים באמצעים טכנולוגיים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8412.pdf}}, {{ח:תיבה|926|תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8425.pdf}}, {{ח:תיבה|1084|תיקון לתקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8478.pdf}}, {{ח:תיבה|1216|תיקון מס׳ 2 לתקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8513.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ף, 30, 31, 31|הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_570697.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תש״ף, 1423|תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (נוכחות עצורים ואסירים בדיונים בבתי המשפט ובבתי הדין)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8564.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תש״ף, 50|הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש (שיקול חיוניות המעצר)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_573166.pdf}}, {{ח:תיבה|57|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_573786.pdf}}, {{ח:תיבה|259|תיקון מס׳ 2 לחוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_577598.pdf}}, {{ח:תיבה|362|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים בתקופת התפשטות נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_580220.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תש״ף, 1804|החלטה בדבר הארכת תוקפו של חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8657.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״א, 136|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראות שעה – הארכת תוקף)|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_592329.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 91|חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו־2022)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_611801.pdf}}, {{ח:תיבה|722|תיקון מס׳ 11 לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_618378.pdf}}, {{ח:תיבה|856|חוק כבילת עצורים ואסירים (חובת יידוע) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_626217.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 23|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}, {{ח:תיבה|642|חוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3026666.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשפ״ד, 178|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10842.pdf}}, {{ח:תיבה|360|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10877.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״ד, 297|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3757081.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תשפ״ד, 1244|תיקון לתקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11048.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״ד, 462|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3963986.pdf}}, {{ח:תיבה|500|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4097785.pdf}}, {{ח:תיבה|628|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4236125.pdf}}, {{ח:תיבה|764|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4277351.pdf}}, {{ח:תיבה|940|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4564252.pdf}}, {{ח:תיבה|942|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4564256.pdf}}, {{ח:תיבה|1066|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 3)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4690467.pdf}}, {{ח:תיבה|1068|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 3)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4690525.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 34|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 4)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5154741.pdf}}, {{ח:תיבה|36|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 4)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5154744.pdf}}, {{ח:תיבה|294|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 5)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5630729.pdf}}, {{ח:תיבה|296|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 5)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5630618.pdf}}, {{ח:תיבה|754|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 6)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_7829936.pdf}}, {{ח:תיבה|756|חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון) (תיקון מס׳ 6)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_7832389.pdf}}.

'''{{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), תשל״א–1971}}:''' {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ז, 127|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211402.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 696|תיקון מס׳ 14|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300115.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 577|תיקון מס׳ 17|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306569.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
נוסח זה של {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים)|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ״ו–1996}} כולל שינויים ותיאומים לעניין קטינים לפי {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), תשל״א–1971}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: מעצר ושחרור}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תנאי החזקה במעצר}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: מעצר חשודים בצו שופט}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן ג׳1: מעצר בפיקוח אלקטרוני}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: מעצר חשודים שלא בצו שופט והוראות הנוגעות למעצר}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ה|סימן ה׳: מעצר שלא בידי שוטר}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ו|סימן ו׳: הטלת ערובה ושחרור בערובה}}

{{ח:פנימי|פרק ב סימן ז|סימן ז׳: היוועדות חזותית {{ח:הערה|(פקע)}}}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: עיכוב}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|1|מעצר ותחולה|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} אין מעצר ועיכוב אלא בחוק או לפי חוק מכוח הסמכה מפורשת בו.
{{ח:תת|(ב)}} מעצרו ועיכובו של אדם יהיו בדרך שתבטיח שמירה מרבית על כבוד האדם ועל זכויותיו.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות חוק זה יחולו על מעצר ועל עיכוב לפי כל חוק, אלא אם כן נקבעו בחוק הוראות אחרות.

{{ח:סעיף|2|סמכות ענינית}}
{{ח:ת}} הסמכות הענינית לדון בענין שחוק זה דן בו תהא נתונה –
{{ח:תת|(1)}} כל עוד לא הוגש כתב אישום – לבית משפט השלום;
{{ח:תת|(2)}} לאחר הגשת כתב אישום – לבית המשפט המוסמך לדון בכתב האישום;
{{ח:תת|(3)}} בערעור – לבית המשפט שלערעור.

{{ח:סעיף|3|סמכות מקומית}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות אחרות שבחוק זה, הסמכות המקומית בענין שחוק זה דן בו תהא נתונה לבית המשפט אשר באזור שיפוטו התקיים אחד מאלה;
{{ח:תתת|(1)}} נעברה העבירה, שבקשר אליה מוגשת הבקשה, כולה או מקצתה;
{{ח:תתת|(2)}} נמצאת היחידה הממונה על חקירת העבירה, שבקשר אליה מוגשת הבקשה;
{{ח:תתת|(3)}} האדם מוחזק במעצר ולא ניתן לפנות לבית המשפט במקומות האמורים בפסקאות (1) או (2) בשל נסיבות מיוחדות שיפורטו.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה בקשה לבית המשפט לפי חוק זה בענין מעצר או שחרור, ימשיך אותו בית משפט לדון בכל בקשה כאמור הנמצאת בסמכותו הענינית, בקשר לאותה עבירה, אף אם נתונה סמכות מקומית גם לבית משפט אחר, אלא אם כן התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הבקשה הקודמת התייחסה למעצר בנסיבות האמורות בסעיף קטן (א)(3);
{{ח:תתת|(2)}} חקירת העבירה הועברה ליחידת חקירות אחרת.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: מעצר ושחרור}}
{{ח:קטע3|פרק ב סימן א|סימן א׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|4|עדיפות למעצר בצו}}
{{ח:ת}} מעצר אדם יהיה בצו של שופט (להלן – צו מעצר), אלא אם כן הוענקה בחוק סמכות לעצור בלא צו.

{{ח:סעיף|5|תחילת מעצר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} תחילת מעצרו של אדם היא באחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} במעצר על פי צו שופט שניתן בנוכחות האדם – עם הודעת השופט בפניו על מתן הצו, אלא אם כן קבע השופט מועד אחר;
{{ח:תת|(2)}} במעצר על פי צו שופט שניתן בהעדרו של האדם או במעצר שלא על פי צו שופט – עם מסירת הודעה כדין כאמור {{ח:פנימי|סעיף 24|בסעיף 24}} מאת מבצע המעצר לאדם שעומדים לעוצרו, או עם עשיית מעשה גלוי למימוש המעצר, בנסיבות שבהן פוטר הדין ממתן הודעה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 24|בסעיף 24(ב)}}.

{{ח:סעיף|6|סיום המעצר}}
{{ח:תת|(א)}} מעצרו של אדם יסתיים באחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בתום תקופת המעצר שנקבעה לו;
{{ח:תתת|(2)}} בהודעה לעצור על החלטת שופט או אדם מוסמך על סיום מעצרו;
{{ח:תתת|(3)}} הותנה סיום מעצרו בתנאים – בהתמלא התנאים.
{{ח:תת|(ב)}} ניתנה החלטה על שחרורו של אדם בהעדרו, תימסר לו, ללא דיחוי, הודעה על כך.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ב|סימן ב׳: תנאי החזקה במעצר}}

{{ח:סעיף|7|החזקת עצור|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} עצור יוחזק באחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} במקום מעצר, באחריות משטרת ישראל או שירות בתי הסוהר, שהשר לבטחון פנים הכריז עליו כמקום מעצר; הכרזה לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(2)}} במקום פיקוח, כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 22א|בסעיף 22א}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|הכרזות על מקום מעצר|הכרזות על מקום מעצר}}.}}

{{ח:סעיף|8|הפרדה בין עצורים לאסירים}}
{{ח:תת|(א)}} עצור יוחזק בנפרד מאסירים שנגזר דינם.
{{ח:תת|(ב)}} עצור שטרם הוגש נגדו כתב אישום יוחזק בנפרד מעצורים שהוגש נגדם כתב אישום ועצור במעצר ראשון יוחזק בנפרד ממי שכבר היו במעצר או במאסר, כבל שתנאי מקום המעצר מאפשרים זאת.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו־(ב) ניתן שלא להחזיק עצור בנפרד כאמור, מטעמים של טובת העצור או טובת החקירה.

{{ח:סעיף|9|תנאי המעצר|תיקון: תשנ״ח־3, תשע״ב, תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} עצור יוחזק בתנאים הולמים שלא יהיה בהם כדי לפגוע בבריאותו ובכבודו.
{{ח:תת|(ב)}} עצור יהיה זכאי, בין היתר, לכל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לתנאי תברואה הולמים, לתנאים שיאפשרו לו לשמור על נקיונו האישי, לטיפול רפואי הנדרש לשם שמירה על בריאותו ולתנאי השגחה מתאימים על פי דרישת רופא;
{{ח:תתת|(2)}} למיטה, מזרן ושמיכות לשימושו האישי, ולהחזקת חפצים אישיים כפי שייקבע בתקנות;
{{ח:תתת|(3)}} למי שתייה וכן למזון בכמות ובהרכב המתאימים לשמירה על בריאותו;
{{ח:תתת|(4)}} לתנאי תאורה ואוורור סבירים בתא;
{{ח:תתת|(5)}} להליכה יומית באויר הפתוח, אם תנאי המקום מאפשרים זאת, בתנאים ובמועדים שייקבעו בתקנות; זכות זו ניתנת להגבלה מטעמים של טובת החקירה או שמירה על שלומו של העצור;
{{ח:תתת|(6)}} לקבלת מבקרים, ולקיום קשר טלפוני; עצור שטרם הוגש נגדו כתב אישום – יהא זכאי לאלה, רק אם אישר הממונה על החקירה שאין בכך כדי לפגוע בחקירה.
{{ח:תתת|(7)}} לשליחת מכתבים או לקבלת מכתבים בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 47א|סעיפים 47א עד 47ד, לפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל״ב–1971}}, בשינויים המחויבים; עצור שטרם הוגש נגדו כתב אישום יהיה זכאי לאלה, רק אם אישר הממונה על החקירה שאין בכך כדי לפגוע בחקירה.
{{ח:תת|(ג)}} עצור ישמור על הסדר ועל הרכוש במקום המעצר, הוא ישמור על הנקיון בתאו וימלא אחר ההוראות בדבר סדר היום ודרכי ההתנהגות הנהוגות במקום המעצר.
{{ח:תת|(ד)}} עיקר זכויות העצורים וחובותיהם במקום מעצר יפורסמו במקום בולט במקום המעצר.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”עצור“ – עצור המוחזק במקום מעצר, כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7(1)}}.

{{ח:סעיף|9א|כבילת עצור במקום ציבורי|תיקון: '''תשס״ח'''; תשס״ד, תשפ״ב־3}}
{{ח:תת|(א)}} עצור לא יהיה כבול במקום ציבורי אלא לפי הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שוטר סבר כי קיים חשש סביר שהעצור עלול לעשות אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} להימלט או לסייע לאחר להימלט;
{{ח:תתתת|(ב)}} לגרום נזק לגוף או לרכוש;
{{ח:תתתת|(ג)}} לפגוע בראיות או להעלימן;
{{ח:תתתת|(ד)}} לקבל או למסור חפץ שעשוי לשמש בביצוע עבירה או לפגוע בסדרי מקום המעצר;
{{ח:תתת|(2)}} העצור חשוד או שהוגש נגדו כתב אישום, בעבירה לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23(א)(5)}}, אלא אם כן סבר שוטר שבנסיבות הענין לא קיים חשש כאמור בפסקאות משנה (א) עד (ד) של פסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} המפקח הכללי של המשטרה יקבע סוגי עצורים שכבילתם טעונה אישור של קצין משטרה אף אם התקיימו לגביהם הנסיבות האמורות בפסקאות משנה (1) ו־(2); קביעה לפי פסקה זו יכול שתיעשה בפקודות משטרת ישראל כהגדרתן {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה|בפקודת המשטרה [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, ויכול שתיעשה בנהלים בידי המפקח הכללי או בידי קצין משטרה שהוא הסמיכו לכך;
{{ח:תתת|(4)}} שוטר יודיע לשופט על עצור כבול השוהה באולם בית המשפט כאמור בפסקאות (1) ו־(2); שופט רשאי להורות על שחרור עצור מכבילה כשהעצור שוהה באולם בית המשפט;
{{ח:תתת|(5)}} לענין סעיף זה, ”מקום ציבורי“ – מקום שלציבור או לחלק ממנו גישה אליו.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), לא יוחלט על כבילת קטין עצור אם ניתן להשיג את מטרת הכבילה בדרך שפגיעתה בקטין פחותה, וכבילתו תהיה לפרק הזמן הקצר ביותר הנדרש לשם השגת המטרה כאמור; בקבלת החלטה על כבילתו של קטין יובאו בחשבון גילו והשפעת הכבילה על שלומו הגופני והנפשי.
{{ח:תת|(ג)}} בטרם ייכבל קטין לפי הוראות סעיף קטן (א), יודיע לו השוטר כי הוא עומד לכבול אותו, אלא אם כן סבר כי מתן הודעה כאמור תסכל את מטרת הכבילה.

{{ח:סעיף|10|אמצעי ריסון ומשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן לנקוט אמצעים סבירים, לרבות שימוש בכוח, כנגד עצור, שקיים חשש כי הוא עומד להימלט או לגרום נזק לגוף או לרכוש, כדי למנוע את הבריחה או את הנזק כאמור, וכדי להשליט סדר במקום המעצר.
{{ח:תת|(ב)}} עצור שלא מילא חובות שהוא חייב בקיומן במקום המעצר, ניתן לנקוט נגדו אמצעי משמעת לאחר שניתנה לו הזדמנות להשמיע את טענותיו בפני מפקד מקום המעצר; בסעיף קטן זה, ”אמצעי משמעת“ – אחד או יותר מאלה; שלילת זכותו של עצור להחזיק חפצים, שלילת זכותו למבקרים, שלילת זכותו לשליחת מכתבים ולקיום קשר טלפוני או החזקתו בבידוד במקום מעצר לתקופה שלא תעלה על 7 ימים רצופים.

{{ח:סעיף|11|תקנות|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:ת}} השר לבטחון פנים רשאי, באישור הוועדה לביטחון לאומי של הכנסת לקבוע בתקנות –
{{ח:תת|(1)}} הוראות לביצוע {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7 עד 10}};
{{ח:תת|(2)}} הוראות בדבר תנאים נוספים להם יהיה זכאי עצור במקום מעצר;
{{ח:תת|(3)}} את פרק הזמן המרבי שניתן להחזיק עצור במקום מעצר שבו לא ניתן לקיים את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב)(5)}};
{{ח:תת|(4)}} הוראות מיוחדות בדבר תחולת {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיפים 8}} {{ח:פנימי|סעיף 9|ו־9}} על החזקת עצורים חשודים בעבירות בטחון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}}, מטעמים של טובת החקירה או טובת העצור, או בטחון המדינה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תנאי החזקה במעצר)|תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תנאי החזקה במעצר), התשנ״ז–1997}}.}}

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג|סימן ג׳: מעצר חשודים בצו שופט}}

{{ח:סעיף|12|סמכות שופט|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} הוגשה בקשה לעצור אדם, רשאי שופט, לאחר שעיין בחומר שעליו מתבססת הבקשה, לצוות בהחלטה מנומקת בכתב, על מעצרו של אותו אדם ובכלל זה על מעצרו בפיקוח אלקטרוני לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן ג׳1}}, או על שחרורו בערובה או ללא ערובה או בתנאים שימצא לנכון; צו מעצר יכול שיינתן בין בנוכחותו של החשוד ובין בהעדרו.

{{ח:סעיף|13|עילות המעצר לפני הגשת כתב אישום|תיקון: ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־3, ק״ת תש״ף־4, ק״ת תש״ף־5, תש״ף, תש״ף־2, תש״ף־3, תש״ף־4, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7}}
{{ח:תת|(א)}} שופט לא יצווה על מעצרו של אדם, אלא אם כן שוכנע כי קיים חשד סביר שהאדם עבר עבירה, שאיננה חטא, ומתקיימת אחת מעילות אלה;
{{ח:תתת|(1)}} קיים יסוד סביר לחשש ששחרור החשוד או אי־מעצרו יביא לשיבוש הליכי חקירה או משפט, להתחמקות מחקירה מהליכי שפיטה או מריצוי עונש מאסר, או יביא להעלמת רכוש, להשפעה על עדים או לפגיעה בראיות בדרך אחרת;
{{ח:תתת|(2)}} קיים יסוד סביר לחשש שהחשוד יסכן את בטחונו של אדם, את בטחון הציבור או את בטחון המדינה;
{{ח:תתת|(3)}} בית המשפט שוכנע, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, שיש צורך לנקוט הליכי חקירה שלא ניתן לקיימם אלא כשהחשוד נתון במעצר; בית המשפט לא יצווה על מעצר לפי עילה זו לתקופה העולה על 5 ימים; שוכנע בית המשפט שלא ניתן לקיים את הליך החקירה בתוך התקופה האמורה, רשאי הוא לצוות על מעצר לתקופה ארוכה יותר או להאריכו ובלבד שסך כל התקופות לא יעלו על 15 ימים.
{{ח:תת|(ב)}} שופט לא יצווה על מעצר לפי סעיף קטן (א), אם ניתן להשיג את מטרת המעצר בדרך של קביעת ערובה ותנאי ערובה, שפגיעתם בחירותו של החשוד פחותה.
{{ח:תת|(ב1)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ב2)}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|14|מעצר של נמלט ממשמורת}}
{{ח:ת}} ראה שופט, על יסוד הצהרה בכתב של שוטר, כי אדם נמלט ממשמורת חוקית, יצווה על מעצרו של האדם לשם החזרתו לאותה המשמורת שממנה נמלט.

{{ח:סעיף|15|סדרי דין|תיקון: ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7}}
{{ח:תת|(א)}} בקשת מעצר תוגש בכתב על ידי שוטר ותיתמך בהצהרתו שלאחר אזהרה או בתצהיר;
{{ח:תתת|(1)}} בבקשה יצויינו –
{{ח:תתתת|(א)}} העובדות המקנות סמכות לבית המשפט;
{{ח:תתתת|(ב)}} תמצית העובדות והמידע שעליהם מבסס המצהיר את בקשת המעצר;
{{ח:תתתת|(ג)}} עילת המעצר;
{{ח:תתתת|(ד)}} פרטים על מעצרים קודמים ועל בקשות מעצר קודמות הנוגעים לאותו ענין והמתייחסים לחשוד, והחלטות בית משפט בהן.
{{ח:תתת|(2)}} לבקשה יצורפו –
{{ח:תתתת|(א)}} העתקים מבקשות המעצר הקודמות באותו ענין;
{{ח:תתתת|(ב)}} הפרוטוקולים של דיוני בית המשפט בבקשות המעצר הקודמות;
{{ח:תתתת|(ג)}} חומר חסוי, לעיון בית המשפט בלבד, לרבות החומר החסוי שהוגש בדיונים קודמים של בית המשפט.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א) רשאי שופט לדון בבקשה דחופה, גם ללא המסמכים שבסעיף (א)(2), אם נחה דעתו שיש ברשותו המידע הנדרש למתן ההחלטה, ומטעמים מיוחדים; בדיון לפי סעיף זה לא תעלה תקופת המעצר על 24 שעות.
{{ח:תת|(ג)}} החומר הנוגע לבקשת המעצר או מידע שעליו מתבססת בקשת המעצר וכל חומר הנמסר בהליך לפי סעיף קטן (ה) יועמדו לעיון השופט בלבד; החומר יסומן ויוחזר לשוטר לאחר העיון.
{{ח:תת|(ד)}} השופט רשאי לחקור את השוטר על בקשתו; היה הדיון בפני החשוד, רשאי אף הוא או סניגורו לחקור את השוטר.
{{ח:תת|(ה)}} ביקש שוטר כי תשובתו לשאלה תובא לידיעת בית המשפט בלבד, או ביקש לפרט בפני בית המשפט בלבד עובדות או מידע שעליהם מתבססת בקשת המעצר, ימסור לבית המשפט, בכתב, את התשובה ואת הנימוקים לבקשתו; בית המשפט רשאי להיענות לבקשה ולהסתמך על החומר המוגש לו בדרך זו אם מצא כי מתן התשובה או גילוי העובדות או המידע בנוכחות החשוד וסניגורו עלולים לפגוע בחקירה או באינטרס ציבורי חשוב אחר; התשובה החסויה תסומן, תוחזר לשוטר לאחר העיון והדבר יירשם בפרוטוקול. החליט השופט שלא להיעתר לבקשה בדבר אי־גילויו של החומר רשאי השוטר להודיע כי הוא חוזר בו מהגשת החומר שאליו מתייחסת השאלה ומשעשה כן לא יועמד החומר לעיון החשוד וסניגורו, והשופט יתעלם ממנו לצורך החלטותיו.
{{ח:תת|(ו)}} לשם החלטותיו בבקשת מעצר, רשאי השופט להיזקק לראיות אף אם אינן קבילות במשפט.
{{ח:תת|(ז)}} הדיון יתועד בפרוטוקול, מבלי לגלות תוכנו של חומר חסוי, והפרוטוקול יימסר לצדדים.
{{ח:תת|(ח)}} דיון בבקשת מעצר שלא במעמד החשוד יתקיים בדלתיים סגורות, אלא אם כן הורה השופט אחרת מטעמים מיוחדים שיירשמו.

{{ח:סעיף|16|הארכת מעצר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} על בקשה להארכת מעצרו של חשוד או נאשם, יחולו גם הוראות אלה:
{{ח:תת|(1)}} הודעה על מועד הדיון ומקומו תימסר, ללא דיחוי, על ידי המשטרה לחשוד, לסניגורו, אם יש לו סניגור, ובאין סניגור – לאדם הקרוב לחשוד שהוא נקב בשמו;
{{ח:תת|(2)}} הדיון יתקיים בפני החשוד, אלא אם כן נוכח השופט, על יסוד חוות דעת של רופא, שאין החשוד מסוגל להשתתף בדיון מפאת מצב בריאותו; במקרה זה, יתקיים הדיון בנוכחות סניגורו ואם אינו מיוצג ימנה לו השופט סניגור, עד שיוכל להתייצב בבית המשפט; פסקה המניעה להתייצבותו וטרם נסתיימה תקופת המעצר, רשאי החשוד לדרוש דיון חוזר;
{{ח:תת|(3)}} הדיון יתקיים בפומבי, אולם רשאי שופט להורות שהדיון יתקיים בדלתיים סגורות בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק בתי המשפט#סעיף 68|סעיף 68(ב) לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ״ד–1984}}.

{{ח:סעיף|16א||תיקון: ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־2, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־6, תש״ף־7}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|16ב|קיום דיון בדרך של היוועדות חזותית – הוראת שעה|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיפים 16(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 57|ו־57}}, לבקשת עצור רשאי בית המשפט להורות על קיום דיון בעניינו לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיפים 15}}, {{ח:פנימי|סעיף 17|17}}, {{ח:פנימי|סעיף 21|21}}, {{ח:פנימי|סעיף 47|47}}, {{ח:פנימי|סעיף 52|52}}, {{ח:פנימי|סעיף 53|53}}, {{ח:פנימי|סעיף 62|62}} {{ח:פנימי|סעיף 62א|ו־62א}} שלא בנוכחותו אלא בהשתתפותו בדרך של היוועדות חזותית, אם שוכנע כי די בהשתתפות העצור בדיון בהיוועדות חזותית, בהתחשב, בין השאר, במהות הדיון, בנסיבות הנוגעות לעצור ובמידת החשיבות שהעצור יהיה נוכח באולם בית המשפט, ובלבד שהעצור הוא בגיר, מיוצג על ידי סניגור והגיש את בקשתו באמצעותו; בסעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 16ג|ובסעיפים 16ג עד 16ה}}, ”היוועדות חזותית“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133א|בסעיף 133א(א) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.
{{ח:תת|(ב)}} בקשת העצור להשתתפות בדיון בדרך של היוועדות חזותית כאמור בסעיף קטן (א) תהיה באחת הדרכים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל פה, באמצעות סניגורו, במעמד דיון שמתקיים בעניינו לגבי דיון אחר שנקבע בעניינו;
{{ח:תתת|(2)}} בכתב, לבית המשפט, באמצעות סניגורו, והעתק מהבקשה יימסר לשירות בתי הסוהר ולתובע לא יאוחר מ־72 שעות לפני מועד הדיון; ואולם, בדיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}}, בקשת העצור לקיים את הדיון בהשתתפותו בדרך של היוועדות חזותית תוגש בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ־24 שעות לפני מועד הדיון.
{{ח:תת|(ג)}} ביקש העצור להשתתף בדיון בדרך של היוועדות חזותית, רשאי התובע להגיש לבית המשפט את התנגדותו לכך במעמד הדיון או בהקדם האפשרי לאחר הדיון או הגשת הבקשה, לפי העניין, ובית המשפט ייתן את החלטתו לא יאוחר מ־48 שעות לפני מועד הדיון; ואולם, הוגשה בקשה כאמור לעניין דיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}}, רשאי שוטר להגיש את התנגדותו לכך במעמד הדיון או בהקדם האפשרי לאחר הדיון או הגשת הבקשה, לפי העניין, ובית המשפט ייתן את החלטתו לא יאוחר מהשעה 20:00 ערב מועד הדיון.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (ב)(2) ו־(ג) בית משפט רשאי, מטעמים חריגים, ולאחר שהתקבלה עמדת התובע או השוטר, לפי העניין, להיעתר לבקשה להשתתפות העצור בדיון בדרך של היוועדות חזותית בחלוף התקופות האמורות באותם סעיפים קטנים, ובלבד שההחלטה תינתן לא יאוחר מהשעה 20:00 ערב מועד הדיון.
{{ח:תת|(ה)}} היה העצור אדם עם מוגבלות, יורה בית המשפט על קיום הדיון בדרך של היוועדות חזותית רק אם ניתן לקיימו תוך עריכת התאמות נגישות ככל שהן נדרשות בהתאם להוראות שנקבעו לפי {{ח:חיצוני|חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)|חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית), התשס״ו–2005}}, או לפי {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}}.
{{ח:תת|(ו)}} על דיון בהיוועדות חזותית לפי חוק זה, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ג|סעיף 133ג לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.
{{ח:תת|(ז)}} לא היה ניתן לחתום על כתב ערובה לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49(א)}} בשל כך שהעצור משתתף בדיון בדרך של היוועדות חזותית, יפורטו תנאי השחרור ויירשמו בפרוטוקול הדיון התנאים והסכמת העצור לתנאים כאמור, ויראו כאילו הוא חתם על התנאים שהוקראו.

{{ח:סעיף|16ג|דיונים שאין לקיימם בדרך של היוועדות חזותית|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 16ב|בסעיף 16ב}} –
{{ח:תת|(1)}} דיון ראשון לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}} יתקיים בנוכחות העצור ולא בדרך של היוועדות חזותית;
{{ח:תת|(2)}} לא יורה בית המשפט על מעצרו של אדם עד תום ההליכים המשפטיים נגדו, אלא אם כן התקיים לכל הפחות דיון אחד מהותי לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}} בנוכחות העצור באולם; בסעיף זה, ”דיון מהותי“ – לרבות דיון שנשמעו בו טענות לעניין דיות הראיות, עילת המעצר או חלופת המעצר או דיון שניתנה בו הסכמת הצדדים למעצר עד תום ההליכים;
{{ח:תת|(3)}} דיון של עצור שנמנעה ממנו פגישה עם סניגורו לפני אותו דיון, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34(ה) ו־(ו)}} {{ח:פנימי|סעיף 35|ו־35}}, יתקיים בנוכחות העצור ולא בדרך של היוועדות חזותית.

{{ח:סעיף|16ד|מניעה טכנית בלתי צפויה סמוך לפקיעת מעצר|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} בדיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15}} שנקבע שיתקיים בדרך של היוועדות חזותית לפי {{ח:פנימי|סעיף 16ב|סעיף 16ב}}, שלא ניתן לקיימו בסמוך למועד פקיעת המעצר בדרך של היוועדות חזותית בשל מניעה טכנית בלתי צפויה, רשאי שופט, באישור נשיא בית המשפט או סגנו, להורות, במקרים חריגים ומטעמים מיוחדים שיירשמו, על קיום הדיון בשיחה טלפונית; הוארך המעצר לפי סעיף זה, ישוב בית המשפט וידון בבקשה בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ־12 שעות ממועד מתן ההחלטה, בנוכחותו של העצור או בדרך של היוועדות חזותית, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}} בשינויים המחויבים; על אף האמור, בית המשפט רשאי, באישור נשיא בית המשפט או סגנו, לדון בבקשה לא יאוחר מ־24 שעות ממועד מתן ההחלטה; העצור רשאי לוותר באמצעות סניגורו על קיום הדיון החוזר כאמור.

{{ח:סעיף|16ה|תוקף של הוראת השעה בעניין היוועדות חזותית|תיקון: תשפ״ב, תשפ״ב־2, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 16ב|סעיפים 16ב עד 16ד}} יעמדו בתוקפן בתקופת הוראת השעה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ו|בסעיף 133ו(א) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}, ולא יחולו בתקופת תוקפה של הכרזה על הגבלה חלקית או הכרזה על הגבלה מלאה כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 133ו|בסעיף 133ו(ג) לחוק האמור}} או בתקופת תוקפה של הכרזה על הגבלה מלאה או הכרזה על הגבלה ביטחונית על מי שחלה עליו ההכרזה לפי {{ח:חיצוני|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל)|חוק קיום דיונים בהיוועדות חזותית בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ״ד–2023}}.

{{ח:סעיף|17|מעצר לפני הגשת כתב אישום|תיקון: ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7, ק״ת תשפ״ד־2, תשפ״ד־3, תשפ״ד־4, תשפ״ד־7, תשפ״ד־8, תשפ״ה, תשפ״ה־3, תשפ״ה־6, '''תשנ״ז'''}}
{{ח:תת|(א)}} ציווה שופט על מעצרו של חשוד בנוכחותו, לא תעלה תקופת המעצר על 10 ימים; אולם רשאי שופט להאריך, מעת לעת, את המעצר לתקופות שלא יעלו על 10 ימים; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לפגוע בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(א)(3) סיפה}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}} ציווה שופט על מעצרו של חשוד בנוכחותו, תהיה תקופת המעצר 45 ימים, אולם רשאי הוא לצוות על תקופת מעצר קצרה מהתקופה האמורה, מטעמים מיוחדים שיירשמו.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}} שופט רשאי להאריך, מעת לעת, את מעצרו של חשוד לתקופות נוספות של 45 ימים כל אחת, אולם רשאי הוא להאריך את המעצר לתקופות נוספות קצרות מהתקופה האמורה, מטעמים מיוחדים שיירשמו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוחזק חשוד במעצר ברצף אחד בקשר לאותו אירוע, לרבות המעצר ללא צו, לתקופה העולה על 10 ימים, אלא אם כן הבקשה למעצר נוסף הוגשה באישור היועץ המשפטי לממשלה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}} לא יוחזק חשוד במעצר ברצף אחד בקשר לאותו אירוע, לרבות המעצר בלא צו, לתקופה העולה על 90 ימים, אלא אם כן הבקשה למעצר נוסף הוגשה באישור היועץ המשפטי לממשלה.
{{ח:תת|(ג)}} ציווה שופט על מעצרו של חשוד שלא בנוכחותו, לרבות מעצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}}, והחשוד לא שוחרר לפני כן לפי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}}, יובא החשוד בפני שופט בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ־24 שעות משעת מעצרו; הובא העצור לפני שופט יחולו הוראות סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ד)}} נעצר אדם וחקירתו נסתיימה, ישוחרר מהמעצר, ואולם אם הצהיר תובע כי עומדים להגיש כתב אישום נגדו ושוכנע בית המשפט, כי יש עילה לכאורה לבקש את מעצרו עד תום ההליכים, רשאי שופט להאריך את המעצר, מטעם זה, לתקופה שלא תעלה על 5 ימים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ב).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת בפעולות הטרור שבוצעו מיום 7.10.2023 עד יום 13.12.2023):}} הסתיימו הליכי החקירה כהגדרתם {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|בתקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, כנוסחן {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4097785.pdf|בחוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2024}}, ישוחרר העצור מהמעצר, אולם אם הצהיר תובע כי עומדים להגיש כתב אישום נגדו ושוכנע בית המשפט כי יש עילה לכאורה לבקש את מעצרו עד תום ההליכים, יאריך שופט את מעצרו עד תום תקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת החירום האמורות}} לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4097785.pdf|החוק האמור}}.

{{ח:סעיף|18|צו מעצר}}
{{ח:תת|(א)}} צו מעצר יהיה בכתב ובו יפורטו –
{{ח:תתת|(1)}} בית המשפט, מספר התיק ושם השופט שנתן את הצו;
{{ח:תתת|(2)}} שמו המלא של החשוד ופרטים נוספים המאפשרים את זיהויו;
{{ח:תתת|(3)}} תיאור העבירה שבביצועה נחשד החשוד;
{{ח:תתת|(4)}} העילות שעל יסודן ניתן צו המעצר;
{{ח:תתת|(5)}} חובתו של מבצע המעצר להביא את החשוד בהקדם האפשרי בפני שופט, אלא אם כן הוחלט לשחררו לפני כן;
{{ח:תתת|(6)}} מקום שביצוע הצו מוטל על עובד ציבור שאינו שוטר – תפקיד האדם ומקור הסמכות לביצוע המעצר;
{{ח:תתת|(7)}} תאריך מתן הצו, מועד הוצאתו ומועד תום תוקפו.
{{ח:תת|(ב)}} צו מעצר ייחתם בידי השופט שנתן אותו וישא את חותמת בית המשפט; נבצר מהשופט לחתום על הצו, יחתום עליו שופט אחר אחרי שעיין בהחלטת השופט שנתן את הצו.

{{ח:סעיף|19|ביצוע צו מעצר}}
{{ח:תת|(א)}} צו מעצר שניתן שלא בנוכחות החשוד, יבוצע בידי שוטר או בידי עובד ציבור שהוסמך לכך.
{{ח:תת|(ב)}} צו שניתן לפי סעיף קטן (א) יהיה בתוקף 180 ימים, אלא אם כן האריך השופט את התקופה, בהחלטה מנומקת בכתב.
{{ח:תת|(ג)}} צו מעצר שניתן בנוכחות החשוד, יבוצע בו במקום על ידי שוטר או עובד ציבור שהוסמך לכך, אלא אם כן הורה בית המשפט על ביצועו במועד אחר.

{{ח:סעיף|20|שחרור עצור לפי צו מעצר על ידי קצין משטרה}}
{{ח:ת}} מי שנעצר לפי צו של שופט, ולא קבע השופט שהעצור יובא לפניו לשם שחרורו, או את תנאי הערובה לשחרורו, או את שחרורו ללא ערובה, רשאי קצין משטרה להורות על שחרורו, לפני תום תקופת המעצר שנקבעה בצו, ללא ערובה, או לקבוע ערובה, ובלבד שהעצור או סניגורו הסכים לערובה שקבע.

{{ח:סעיף|21|מעצר לאחר הגשת כתב אישום|תיקון: תשנ״ז, תשע״ה, ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7, '''תשס״ח'''}}
{{ח:תת|(א)}} הוגש כתב אישום, רשאי בית המשפט שבפניו הוגש כתב האישום לצוות על מעצרו של הנאשם עד תום ההליכים המשפטיים ובכלל זה על מעצרו בפיקוח אלקטרוני, אם נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בית המשפט סבור, על סמך חומר שהוגש לו, כי נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} קיים יסוד סביר לחשש ששחרור הנאשם או אי־מעצרו יביא לשיבוש הליכי משפט, להתחמקות מהליכי שפיטה או מריצוי עונש מאסר, או יביא להעלמת רכוש, להשפעה על עדים או לפגיעה בראיות בדרך אחרת;
{{ח:תתתת|(ב)}} קיים יסוד סביר לחשש שהנאשם יסכן את בטחונו של אדם, את בטחון הציבור, או את בטחון המדינה;
{{ח:תתתת|(ג)}} הואשם הנאשם באחד מאלה:
{{ח:תתתתת|(1)}} עבירה שדינה מיתה או מאסר עולם;
{{ח:תתתתת|(2)}} עבירת בטחון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}};
{{ח:תתתתת|(3)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים|פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל״ג–1973}}, למעט עבירה הנוגעת לשימוש בסם או להחזקת סם לשימוש עצמי;
{{ח:תתתתת|(4)}} עבירה שנעשתה באלימות חמורה או באכזריות או תוך שימוש בנשק קר או חם;
{{ח:תתתתת|(5)}} עבירת אלימות בבן משפחה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק למניעת אלימות במשפחה|בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ״א–1991}}, חזקה כי מתקיימת העילה האמורה בסעיף קטן (ב), אלא אם כן הוכיח הנאשם אחרת.
{{ח:תתת|(2)}} בית משפט ציווה על מתן ערובה והערובה לא ניתנה להנחת דעתו של בית המשפט או שהופר תנאי מתנאי הערובה, או שנתקיימה עילה לביטול השחרור בערובה.
{{ח:תת|(א1)}} סעיף קטן (א) לא יחול על נאשם שהוא קטין שטרם מלאו לו 14 שנים; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מסמכותו של בית המשפט להורות על שחרור הנאשם בערובה או בתנאי שחרור אחרים.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט לא יתן צו מעצר לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן נוכח, לאחר ששמע את הצדדים, שיש ראיות לכאורה להוכחת האשמה, ולענין סעיף קטן (א)(1), לא יצווה בית המשפט כאמור, אלא אם כן נתקיימו גם אלה:
{{ח:תתת|(1)}} לא ניתן להשיג את מטרת המעצר בדרך של שחרור בערובה ותנאי שחרור, שפגיעתם בחירותו של הנאשם, פחותה;
{{ח:תתת|(2)}} לנאשם יש סניגור, או שהנאשם הודיע שברצונו שלא להיות מיוצג בידי סניגור.
{{ח:תת|(ג)}} לא היה לנאשם סניגור והוא לא הודיע כאמור בסעיף קטן (ב)(2), ימנה לו בית המשפט סניגור ויחולו לענין זה הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#פרק ב|פרק ב׳ לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}} (להלן – חוק סדר הדין הפלילי), או הוראות {{ח:חיצוני|חוק הסניגוריה הציבורית|חוק הסניגוריה הציבורית, התשנ״ו–1995}} (להלן – חוק הסניגוריה הציבורית), לפי הענין; כל עוד לא נתמנה סניגור, רשאי בית המשפט לצוות על מעצרו של הנאשם לתקופות שלא יעלו על 7 ימים כל פעם, ובלבד שסך כל התקופות לא יעלו על 30 ימים.
{{ח:תת|(ד)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב) רשאי בית המשפט, על פי בקשת הנאשם או סניגורו, לדחות את הדיון, כדי לאפשר לנאשם או לסניגורו לעיין בחומר החקירה ולצוות שהנאשם יהיה במעצר לתקופה שלא תעלה על 15 ימים.
{{ח:תת|(ד1)}} {{ח:הערה|(פקע).}}
{{ח:תת|(ד2)}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|21א|תסקיר מעצר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בדיון בבקשה למעצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיפים 12}} {{ח:פנימי|סעיף 21|ו־21}} ובערר על החלטה לפי סעיפים אלה, רשאי בית המשפט להורות על הגשת תסקיר מעצר, ורשאי הוא להורות על שחרור בפיקוח קצין מבחן, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיף 48(א)(6)}}; תסקיר מעצר לא ישמש תסקיר קצין מבחן לענין העונש, על פי הוראות {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 37|סעיף 37 לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (להלן – חוק העונשין); על תסקיר מעצר יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 191|סעיף 191 לחוק סדר הדין הפלילי}}; ואולם, בבקשה למעצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}}, לא יורה בית המשפט על הגשת תסקיר מעצר, בענינו של מי שהיה עצור פחות מחמישה ימים עד למתן החלטתו, אלא במקרים מיוחדים.
{{ח:תת|(ב)}} תסקיר מעצר יכלול את נסיבותיו האישיות של הנאשם, משמעות המעצר, החלופות למעצר ולשחרור, או המלצה בדבר תנאים מיוחדים לשחרור בערובה והפיקוח עליהם.

{{ח:סעיף|22|סמכות מעצר עד לערעור|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן פסק דין מרשיע נגד נאשם שהוחזק במעצר עד תום ההליכים ולא הוטל עליו עונש מאסר בפועל, והתובע הודיע כי בכוונתו לערער על קולת העונש ולבקש מאסר בפועל, רשאי בית המשפט שהרשיע את הנאשם לשחררו בערובה או, אם שוכנע שיש חשש שיימלט, לצוות על מעצרו לתקופה שלא תעלה על 72 שעות לצורך הגשת הודעת ערעור.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה הודעת ערעור על פסק דין על ידי תובע, רשאי בית המשפט שלערעור לצוות על מעצרו של הנאשם בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ג1|סימן ג׳1: מעצר בפיקוח אלקטרוני|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|22א|הגדרות|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי לפיקוח אלקטרוני“ – אמצעי המנטר באמצעים אלקטרוניים ובאופן רציף את נוכחותו של מפוקח במקום הפיקוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברה מפעילה“ – חברה אחת או יותר, המקיימת אחר הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הטלגרף האלחוטי|פקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל״ב–1972}}, שהמדינה התקשרה עמה, לשם אספקה והפעלה של אמצעי הפיקוח האלקטרוני, ולביצוע בקרה בכל הנוגע לפעולתם, בהתאם לנהלים שהורה השר לעניין זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הנוער“ – {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), התשל״א–1971}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק שחרור על־תנאי“ – {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר|חוק שחרור על־תנאי ממאסר, התשס״א–2001}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טכנאי פיקוח אלקטרוני“ – נציג החברה המפעילה שהוסמך לבצע עבודות התקנה, תחזוקה ובקרה של אמצעי לפיקוח אלקטרוני לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ז|סעיף 22ז}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הממונה“ – מי שמונה לתפקיד הממונה על הפיקוח האלקטרוני לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ח|סעיף 22ח(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מי שמונה לתפקיד מנהל הפיקוח האלקטרוני, לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ו|סעיף 22ו(א)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפוקח“ – עצור שבית המשפט הורה כי יהיה נתון במעצר בפיקוח אלקטרוני לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 22ב|סעיף 22ב}}, במקום פיקוח כפי שיקבע, או אסיר שוועדת שחרורים החליטה לשחררו על־תנאי מנשיאת יתרת תקופת המאסר, בתנאי פיקוח אלקטרוני, בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 3|סעיפים 3 עד 5}}, {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 13|13}} {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 13א|ו־13א לחוק שחרור על־תנאי ממאסר}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקום מעצר“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7(1)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקום פיקוח“ – המקום שבית המשפט קבע כי המפוקח יהיה נתון בו בפיקוח אלקטרוני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הנציב“ ו”סוהר בכיר“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סייר פיקוח אלקטרוני“ – נציג החברה המפעילה שהוסמך לבצע פעולות סיור לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ז|סעיף 22ז}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פיקוח אלקטרוני“ – פיקוח באמצעים אלקטרוניים על עמידתו של עצור הנמצא במעצר במקום פיקוח או של משוחרר על־תנאי ממאסר, בתנאי המגביל את יציאתו ממקום מסוים או את כניסתו למקום מסוים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודת בתי הסוהר“ – {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|פקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל״ב–1971}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית הפיקוח“ – תכנית מעצר בפיקוח אלקטרוני שעליה החליט בית המשפט לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ד|סעיף 22ד(1)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקופת הפיקוח“ – תקופת המעצר בפיקוח אלקטרוני, אם נקבעה, בתכנית הפיקוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – השר לביטחון הפנים.

{{ח:סעיף|22ב|בהחלטה על מעצר פיקוח אלקטרוני|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מצא בית המשפט כי התמלאו התנאים למתן צו מעצר לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(א)}}, וכי לא ניתן להשיג את מטרת המעצר בדרך של שחרור בערובה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 21|בסעיף 21(ב)(1)}}, רשאי הוא, בכפוף לשאר הוראות סעיף זה, להורות כי חלף החזקת העצור במקום מעצר, יימצא העצור במקום שיקבע ולמשך תקופה שיקבע, בתנאי פיקוח אלקטרוני (בחוק זה – מעצר בפיקוח אלקטרוני), אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הנאשם נתן את הסכמתו לכך;
{{ח:תתת|(2)}} בית המשפט מצא כי בנסיבות המקרה מעצר בפיקוח אלקטרוני יאפשר את השגת תכלית המעצר, לאחר ששקל, בין השאר, את כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} חומרת העבירה שבה מואשם הנאשם;
{{ח:תתתת|(ב)}} עברו הפלילי של הנאשם;
{{ח:תתתת|(ג)}} אם נעצר הנאשם במעצר בפיקוח אלקטרוני בעבר – האם עמד בתנאי הפיקוח, בהתאם לדיווח שימסור התובע לעניין זה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מצא בית המשפט כי יש לעצור את הנאשם, לא יוטל מעצר בפיקוח אלקטרוני לגבי מי שנאשם בעבירות המפורטות להלן, אלא אם כן שוכנע בית המשפט, מטעמים מיוחדים שיירשמו, כי בשל נסיבות ביצוע העבירה או נסיבותיו המיוחדות של הנאשם, ובכלל זה היותו של הנאשם קטין, ניתן להסתפק במעצר בפיקוח אלקטרוני:
{{ח:תתת|(1)}} עבירה מהעבירות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 21|בסעיף 21(א)(1)(ג)}};
{{ח:תתת|(2)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 257|סעיף 257}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 258|258}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 259|או 259 לחוק העונשין}};
{{ח:תתת|(3)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל#סעיף 12|סעיף 12 לחוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}};
{{ח:תתת|(4)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק מאבק בארגוני פשיעה#סעיף 2|סעיף 2}}, {{ח:חיצוני|חוק מאבק בארגוני פשיעה#סעיף 3|3}} {{ח:חיצוני|חוק מאבק בארגוני פשיעה#סעיף 4|או 4 לחוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס״ג–2003}}.
{{ח:תת|(ג)}} לשם החלטה על מעצר בפיקוח אלקטרוני יקבל בית המשפט דיווח מאת המנהל או מי מטעמו כי התקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מעצר העצור בפיקוח אלקטרוני עומד במכסת מספר המפוקחים שקבע השר לפי {{ח:פנימי|סעיף 22יב|סעיף 22יב}};
{{ח:תתת|(2)}} מקום הפיקוח המוצע ואמצעי התקשורת בו מאפשרים פיקוח אלקטרוני, והושלמו בו ההתאמות הנדרשות לשם קיום הפיקוח האלקטרוני.
{{ח:תת|(ד)}} סבר המנהל כי בשל התקיימותן של נסיבות מיוחדות לא ניתן להפעיל, באותה העת את תכנית הפיקוח המוצעת מטעמים של סכנה לפגיעה בביטחון הנפש, יפנה לקבלת חוות דעת מקצין משטרה בכיר בעניין; מצא קצין משטרה בכיר כי לא ניתן להפעיל את תכנית הפיקוח כאמור, תובא חוות דעתו המנומקת לפני בית המשפט לשם קבלת החלטה לפי סעיף קטן (ג); לא יחליט בית המשפט על מעצר בפיקוח אלקטרוני בניגוד לחוות דעת כאמור אלא מטעמים מיוחדים שיירשמו.
{{ח:תת|(ה)}} לא הוגש דיווח המנהל לפי סעיף קטן (ג) בתוך חמישה ימי עבודה מיום שהורה על כך בית המשפט, יובא העצור לפני שופט בתוך 24 שעות מתום המועד האמור.

{{ח:סעיף|22ג|תסקיר מעצר לעניין מעצר בפיקוח אלקטרוני|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הורה בית המשפט על הגשת תסקיר מעצר בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 21א|סעיף 21א}}, לשם דיון בעניין מעצר בפיקוח אלקטרוני, יכלול תסקיר המעצר התייחסות גם לכל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התאמת העצור למעצר בפיקוח אלקטרוני;
{{ח:תתת|(2)}} מקום הפיקוח המוצע;
{{ח:תתת|(3)}} בני משפחה או דיירים נוספים המתגוררים במקום הפיקוח המוצע, וכן אפשרות התאמתם של בני המשפחה או הדיירים כאמור, או של אדם אחר, לשמש ערבים לקיום תנאי המעצר בפיקוח אלקטרוני.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 21א|בסעיף 21א(א)}}, לא יורה בית המשפט על מעצר בפיקוח אלקטרוני בלא קבלת תסקיר מעצר כאמור בסעיף קטן (א) לגבי עצור כמפורט להלן, אלא מטעמים חריגים שיירשמו:
{{ח:תתת|(1)}} מי שנאשם בעבירה המנויה {{ח:פנימי|סעיף 22ב|בסעיף 22ב(ב)}};
{{ח:תתת|(2)}} מי שנעצר או נאסר בעבר.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לפגוע {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)#סעיף 10ז|בסעיף 10ז(ב) לחוק הנוער}}.

{{ח:סעיף|22ד|תכנית הפיקוח|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} החליט בית המשפט על מעצר בפיקוח אלקטרוני –
{{ח:תת|(1)}} יפרט בהחלטתו את כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} כתובת מקום הפיקוח;
{{ח:תתת|(ב)}} תקופת הפיקוח, אם נקבעה, ויחולו לעניין זה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 60|סעיפים 60 עד 62א}};
{{ח:תתת|(ג)|(1)}} פרקי זמן שבהם רשאי המפוקח לצאת ממקום הפיקוח, לתכלית מבין התכליות המנויות בפסקת משנה (2), שתפורט בהחלטה ({{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|בסימן זה}} – חלון פיקוח), אם סבר בית המשפט כי יש מקום לכך, ומצא כי אין במתן אפשרות ליציאה כאמור כדי לסכל את מטרת המעצר בפיקוח אלקטרוני וכי יש דרך סבירה לפקח על המפוקח בזמן חלון הפיקוח.
{{ח:תתתת|(2)}} חלון פיקוח יכול שיהיה לשם קבלת טיפול רפואי, טיפול נפשי או טיפול אחר הדרוש למפוקח, פגישה עם קצין מבחן בהתאם להמלצת שירות המבחן, ולגבי מפוקח שהוא קטין – גם לשם לימודים בבית ספר, ויכול שיהיה לתכלית אחרת שהומלצה בתסקיר המעצר, או לתכלית חשובה אחרת, מטעמים שיירשמו;
{{ח:תתת|(ד)}} מגבלות ותנאים נוספים שיחולו על המפוקח בתקופת הפיקוח, לרבות הטלת ערובה, כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 41|בסעיף 41}}, להבטחת מילוי התנאים שנקבעו בהחלטה על המעצר בפיקוח אלקטרוני וקביעת מלווים למפוקח בזמן חלון הפיקוח, אם מצא בית המשפט כי הדבר נדרש; לעניין זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 46|סעיפים 46}} {{ח:פנימי|סעיף 48|ו־48(א)}} למעט {{ח:פנימי|סעיף 48|פסקה (1) המובאת בו}}, בשינויים המחויבים, ובלבד שכל החלטה על מעצר בפיקוח אלקטרוני תכלול צו איסור יציאת המפוקח מן הארץ;
{{ח:תת|(2)}} יקבע בהחלטתו כי אדם שנמצא מתאים ונתן את הסכמתו לכך, יהיה ערב לקיום תנאי המעצר בפיקוח אלקטרוני כאמור בפסקה (1)(ג) ו־(ד), ואם נקבע חלון פיקוח לשם יציאה לעבודה או ללימודים של מפוקח בגיר – יקבע בית המשפט ערב כאמור גם לעניין העמידה בתנאי חלון הפיקוח במקום העבודה או הלימודים.

{{ח:סעיף|22ה|תחולת הוראות לעניין ערובה|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 47|סעיפים 47}}, {{ח:פנימי|סעיף 48|48(ב1) עד (ה)}}, {{ח:פנימי|סעיף 49|49 עד 51}} {{ח:פנימי|סעיף 55|ו־55}} יחולו בשינויים המחויבים גם על מעצר בפיקוח אלקטרוני.

{{ח:סעיף|22ו|מינוי מנהל הפיקוח האלקטרוני וסמכויותיו|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה סוהר בכיר לתפקיד מנהל הפיקוח האלקטרוני.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יהיה אחראי לכל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} פיקוח על עמידתם של המפוקחים בתנאי תכנית הפיקוח שנקבעה להם;
{{ח:תתת|(2)}} ביצוע פעולות בקרה על הפעלת הפיקוח האלקטרוני ועל פעילות חברה מפעילה;
{{ח:תתת|(3)}} תיאום בין הגורמים השותפים להפעלת תכנית הפיקוח;
{{ח:תתת|(4)}} קביעת תכניות פרטניות לליווי סוציאלי של מפוקחים, אם סבר כי הדבר נדרש בנסיבות העניין, וכן פיקוח על ביצוע התכניות האמורות;
{{ח:תתת|(5)}} ביצוע בדיקה, באמצעות הגורם המוסמך לכך בשירות בתי הסוהר, לגבי התאמתו של אמצעי פיקוח אלקטרוני לשימוש בשבת ובחג כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיף 29}}, אחת לשנה ובכל עת שבה יחול שינוי טכנולוגי שיש בו לשנות את אופן הפעלתו של אמצעי כאמור;
{{ח:תתת|(6)}} כל תפקיד אחר שהוטל עליו לפי הוראות החוק.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} המנהל, ובהעדרו – ממלא מקומו שהשר הסמיך לעניין זה, יהיה רשאי לאשר יציאה חד־פעמית של המפוקח ממקום הפיקוח שלא בהתאם לתנאי תכנית הפיקוח, במקרים אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא מצא כי הדבר נדרש בשל צורך רפואי דחוף או טעם דחוף אחר, ובלבד ששוכנע כי יש הצדקה לכך וכי העניין אינו סובל דיחוי;
{{ח:תתתת|(ב)}} היציאה ממקום הפיקוח נדרשת לצורך הופעת המפוקח לפני הממונה או לפני סוהר בכיר שהנציב הסמיכו לכך, כדי לטעון את טענותיו בעניין הפסקת תכנית הפיקוח, והכול כאמור {{ח:פנימי|סעיף 22ח|בסעיף 22ח(ב)(3)}}.
{{ח:תתת|(2)}} המנהל יתעד בכתב את החלטתו לפי סעיף קטן זה ויודיע עליה לחברה המפעילה, לתובע, למשטרת ישראל ולבית המשפט.

{{ח:סעיף|22ז|הסמכת נציגי חברה מפעילה|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} הנציב, או מי מטעמו, יסמיך נציגים של חברה מפעילה לבצע תפקידי טכנאות וסיור לשם ביצוע פיקוח אלקטרוני, כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין טכנאות – בדיקת היתכנות של התקנת אמצעי פיקוח אלקטרוני במקום הפיקוח המוצע, התקנת אמצעי כאמור במקום הפיקוח שנקבע ובדיקת תקינותו של האמצעי, והכול על פי הוראות שהתקבלו מהמנהל או מי מטעמו;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין סיור – ביקור במקומות פיקוח לפי הוראת המנהל או מי מטעמו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יוסמך כטכנאי פיקוח אלקטרוני או כסייר פיקוח אלקטרוני אלא מי שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא תושב ישראל והוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לדעת המנהל לשמש כטכנאי או כסייר, לפי העניין;
{{ח:תתת|(2)}} הוא עבר הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן זה}}, כפי שהורה הנציב בנוהל, ובכלל זה הכשרה לעניין שמירה על פרטיות ועל כבוד האדם;
{{ח:תתת|(3)}} הוא לא עלול להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן זה}} לבין עניין אישי או תפקיד אחר.
{{ח:תת|(ג)}} טכנאי פיקוח אלקטרוני או סייר פיקוח אלקטרוני לא יגלה מידע שהגיע אליו עקב מילוי תפקיד שהוטל עליו לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן זה}} ולא יעשה בו כל שימוש אלא לשם ביצוע אותו תפקיד; עם הסמכתו יחתום בעל תפקיד כאמור על התחייבות לשמירה על סודיות כאמור.

{{ח:סעיף|22ח|הפסקה של מעצר בפיקוח אלקטרוני|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה סוהר בדרגת גונדר משנה לפחות הכשיר להיות שופט שלום לתפקיד ממונה על הפיקוח האלקטרוני.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} היה לממונה יסוד סביר להניח כי מפוקח הפר את תנאי המעצר בפיקוח אלקטרוני וחזר והפר אותם גם לאחר התראה או כי הפר הפרה מהותית של תנאי הפיקוח, והוא קיבל דיווח בכתב מהמנהל או מי מטעמו על הפרות כאמור, רשאי הוא להורות על הפסקת המעצר בפיקוח אלקטרוני והחזרת המפוקח למעצר במקום מעצר.
{{ח:תתת|(2)}} לשם החלטתו לפי פסקה (1), ישקול הממונה, בין השאר, את חומרת העבירה שבה מואשם המפוקח ואת נסיבותיה, את מהות ההפרה ואת נסיבותיה, וכן נסיבות נוספות הנוגעות לעניין, ובכלל זה את היותו של המפוקח קטין.
{{ח:תתת|(3)}} לא יורה הממונה על הפסקת המעצר בפיקוח אלקטרוני של מפוקח לפי פסקה (1), אלא לאחר שנתן למפוקח הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו או לפני סוהר בכיר שהשר הסמיכו לכך.
{{ח:תתת|(4)}} ניתנה למפוקח הזדמנות לטעון את טענותיו כאמור בפסקה (3) וטרם התקבלה החלטת הממונה לפי פסקה (1), יהיה הממונה או הסוהר הבכיר כאמור בפסקה (3), רשאי להורות על החזקתו של המפוקח במקום מעצר לפי פסקה (1) לתקופה שלא תעלה על 24 שעות, מטעמים שיירשמו.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} הורה הממונה על הפסקת המעצר בפיקוח אלקטרוני כאמור בסעיף קטן (ב), יובא העצור לפני בית המשפט בהקדם האפשרי ולא יאוחר מתום שלושה ימים מהפסקת המעצר כאמור, ולעניין מפוקח שהוא קטין – לא יאוחר מתום 36 שעות מהפסקת המעצר; בית המשפט יבחן את החלטת הממונה ויהיה רשאי להותירה על כנה, לבטלה, או להורות על המשך החזקתו של העצור במעצר בפיקוח אלקטרוני, בתנאים שיקבע; בדיון לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(ב)(2) ו־(ג)}}; בסעיף זה, ”בית המשפט“ – בית המשפט שהורה על מעצרו של הנאשם בפיקוח אלקטרוני, ולעניין קטין – בית משפט לנוער או שופט נוער, כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)|בחוק הנוער}}, ככל הניתן.
{{ח:תתת|(2)}} לא הובא מפוקח לפני בית המשפט בתוך שלושה ימים או בתוך 36 שעות, לפי העניין, יוחזר למעצר בפיקוח אלקטרוני, ואולם בית המשפט, לבקשת תובע ומטעמים מיוחדים שיירשמו, רשאי להורות על המשך מעצרו של המפוקח במקום מעצר לפרק זמן שיקבע ושלא יעלה על 24 שעות נוספות, לשם קיום הדיון לפניו.
{{ח:תתת|(3)}} לעניין פסקאות (1) ו־(2), לא יובאו שבתות וחגים במניין.
{{ח:תתת|(4)}} דיון לפי סעיף קטן זה בעניינו של קטין שעל בית המשפט לקיימו עם צאת השבת או החג, יתקיים בתוך שש שעות מצאת השבת או החג; לעניין זה, ”חג“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיף 29}}.
{{ח:תת|(ד)}} עצור, מפוקח ותובע רשאים להגיש בקשת רשות ערעור על החלטת בית המשפט כאמור בסעיף קטן (ג) לפני בית משפט שלערעור, שידון בה בשופט יחיד; בקשת רשות ערעור תוגש בתוך 30 ימים מיום שניתנה החלטת בית המשפט, אולם בית המשפט שלערעור רשאי להאריך את המועד האמור מטעמים שיירשמו.
{{ח:תת|(ה)}} נתפס מפוקח שוהה מחוץ למקום הפיקוח שלא בהתאם לתנאי תכנית הפיקוח באופן העולה כדי הפרה מהותית של תנאי הפיקוח, יובא לפני הממונה או לפני סוהר בכיר כאמור בסעיף קטן (ב)(3), לשם בחינת הפסקת המעצר בפיקוח אלקטרוני לפי סעיף קטן (ב)(1), בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מ־24 שעות ממועד תפיסתו, ועד להבאתו כאמור יוחזק במקום מעצר; לעניין זה לא יובאו שבתות וחגים במניין.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 62א|סעיף 62א לפקודת בתי הסוהר}} לא יחולו לגבי החלטת הממונה לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ז)}} לעניין סעיף זה, ”הפרה מהותית של תנאי הפיקוח“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} יציאה ממקום הפיקוח שלא לפי תכנית הפיקוח או בלא קבלת אישור לכך, לרבות יציאה לחלון פיקוח שלא לפי השעות שנקבעו לכך, והכול לפרק זמן או בתדירות שקבע המנהל בנוהל שאישר הנציב והובא לידיעת המפוקח;
{{ח:תתת|(2)}} ביצוע עבירה בתקופת הפיקוח;
{{ח:תתת|(3)}} פגיעה מכוונת בציוד הפיקוח האלקטרוני או ניתוקו במעשה או במחדל על ידי המפוקח, בסיועו או באמצעות אחר, או אי־דיווח על כל פגיעה או תקלה בציוד הפיקוח האלקטרוני שהמפוקח היה מודע לה;
{{ח:תתת|(4)}} אי־שיתוף פעולה עם נציג שירות בתי הסוהר, משטרת ישראל או נציג החברה המפעילה, בכל עניין הנוגע לתכנית הפיקוח, או לבירור בדבר עמידה בתנאי תכנית הפיקוח.

{{ח:סעיף|22ט|בירור הפרת תנאי תכנית הפיקוח|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} התעורר חשד להפרת תנאי תכנית הפיקוח, רשאי המנהל או סוהר שהמנהל הסמיכו לכך, לשם בירור ההפרה –
{{ח:תתת|(1)}} לדרוש מכל אדם שעשויה להיות לו נגיעה לעניין למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;
{{ח:תתת|(2)}} לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך העשויים לכלול מידע בנוגע לעמידה בתנאי תכנית הפיקוח או להפרתם; בפסקה זו, ”מסמך“ – לרבות פלט, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק המחשבים|בחוק המחשבים, התשנ״ה–1995}};
{{ח:תתת|(3)}} להיכנס למקום הפיקוח.
{{ח:תת|(ב)}} סירב מפוקח להיענות לבקשת המנהל או לבקשת סוהר לפי סמכותו בהתאם להוראות סעיף זה, רשאי הממונה להורות על הפסקת המעצר בפיקוח אלקטרוני והחזרתו של המפוקח למעצר במקום מעצר לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 22ח|סעיף 22ח(ב)(1)}}, ויחולו לעניין זה שאר הוראות {{ח:פנימי|סעיף 22ח|סעיף 22ח}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|22י|סמכויות עיכוב ומעצר של סוהר|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר#סעיף 95ב|סעיף 95ב(א) לפקודת בתי הסוהר}} יחולו גם בעת ליווי מפוקח ממקום הפיקוח או מתחנת משטרה אל בית מעצר או אל בית סוהר, לשם הבאתו לפני הממונה או לפני סוהר בכיר שהשר הסמיכו לכך לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ח|סעיף 22ח(ב)(3)}}.

{{ח:סעיף|22יא|ביצוע ותקנות – {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן ג׳1}}|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצועו של {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג1|סימן זה}}, והוא רשאי, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדה משותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה ולוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, להתקין תקנות לביצועו.

{{ח:סעיף|22יב|מכסת מפוקחים בפיקוח אלקטרוני|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} השר, בהסכמת שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדה משותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה ולוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, יקבע בצו מספר מרבי של מפוקחים שניתן לפקח עליהם בעת ובעונה אחת בפיקוח אלקטרוני, ורשאי הוא לקבוע כאמור בחלוקה לפי מחוזות; לעניין זה, המספר המרבי שיקבע השר כאמור יכלול הן עצורים בפיקוח אלקטרוני לפי חוק זה, והן אסירים ששוחררו על־תנאי בפיקוח אלקטרוני לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק שחרור על-תנאי ממאסר#סעיף 13א|סעיף 13א לחוק שחרור על־תנאי ממאסר}}.

{{ח:סעיף|22יג|דיווח לכנסת – הוראת שעה|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:ת}} השר ידווח לוועדה משותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה ולוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, מדי שנה, בתקופה של שלוש שנים מיום תחילתו של {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306603.pdf|חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על־תנאי (תיקוני חקיקה), התשע״ה–2014}}, על מספר המפוקחים בתכנית הפיקוח ועל מספר המפוקחים שכלפיהם הפעיל הממונה את סמכותו להפסקת המעצר בפיקוח האלקטרוני לפי {{ח:פנימי|סעיף 22ח|סעיף 22ח}}, תוך הבחנה בין מפוקחים שהוחזרו למעצר במקום מעצר ובין מפוקחים שנקבע כי ימשיכו להיות מוחזקים במעצר בפיקוח אלקטרוני.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ד|סימן ד׳: מעצר חשודים שלא בצו שופט והוראות הנוגעות למעצר}}

{{ח:סעיף|23|סמכות שוטר לעצור בלא צו|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} שוטר מוסמך לעצור אדם אם יש לו יסוד סביר לחשד שאותו אדם עבר עבירה בת מעצר והתקיים אחד מאלה;
{{ח:תתת|(1)}} האדם עובר בפניו או עבר זה מקרוב עבירה בת מעצר, והוא סבור, בשל כך, שהוא עלול לסכן את בטחונו של אדם, את בטחון הציבור או את בטחון המדינה;
{{ח:תתת|(2)}} יש לו יסוד סביר לחשש שהחשוד לא יופיע להליכי חקירה;
{{ח:תתת|(3)}} יש לו יסוד סביר לחשש ששחרור החשוד או אי־מעצרו יביא לידי שיבוש הליכי משפט ובכלל זה העלמת רכוש, השפעה על עדים או פגיעה בראיות בדרך אחרת;
{{ח:תתת|(4)}} יש לו יסוד סביר לחשש שהחשוד יסכן את בטחונו של אדם, את בטחון הציבור או את בטחון המדינה;
{{ח:תתת|(5)}} האדם חשוד שעבר אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} עבירה שדינה מיתה או מאסר עולם;
{{ח:תתתת|(ב)}} עבירת בטחון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}};
{{ח:תתתת|(ג)}} עבירה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים|פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל״ג–1973}}, למעט עבירה הנוגעת לשימוש בסם או להחזקת סם לשימוש עצמי;
{{ח:תתתת|(ד)}} עבירה שנעשתה באלימות חמורה או באכזריות או תוך שימוש בנשק חם או קר;
{{ח:תתתת|(ה)}} עבירת אלימות בבן משפחה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק למניעת אלימות במשפחה|בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ״א–1991}};
{{ח:תתת|(6)}} האדם משוחרר בערובה, ויש יסוד סביר להניח כי הוא הפר תנאי מתנאי השחרור או כי הוא עומד להימלט מהדין, או שיש יסוד סביר לחשש שהוא נמלט ממשמורת חוקית;
{{ח:תתת|(7)}} בחוק זה, ”עבירה בת מעצר“ – כל עבירה למעט חטא.
{{ח:תת|(ב)}} שוטר מוסמך לעצור אדם ולהביאו לתחנת המשטרה לתכלית שלשמה ביקש לעכבו, אם האדם אינו מציית להוראותיו שניתנו על פי סמכויות העיכוב המסורות לו בדין, או אם הוא מפריע לו להשתמש בסמכויות העיכוב.
{{ח:תת|(ג)}} לא ייעצר אדם לפי סעיף זה אם ניתן להסתפק בעיכוב.

{{ח:סעיף|24|ביצוע המעצר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} העוצר אדם יזהה את עצמו תחילה בפני החשוד, בציון שמו או כינויו הרשמי והיותו שוטר או עובד ציבור, יודיע לו מיד שהוא עצור ויבהיר לו את סיבת המעצר בהקדם האפשרי במהלך ביצוע המעצר שוטר יזהה את עצמו גם בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה#סעיף 5א|סעיף 5א לפקודת המשטרה [נוסח חדש], התשל״א–1971}} (להלן – פקודת המשטרה), ועובד ציבור יזהה את עצמו גם על ידי הצגת תעודה המעידה על סמכויותיו; היה המעצר על פי צו שופט, ימסור מבצע המעצר לעצור עותק מהצו.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א), למעט החובה להודיע לחשוד על המעצר ולמסור לו עותק מהצו, לא יחולו –
{{ח:תתת|(1)}} אם ברור בנסיבות הענין, כי זהות השוטר וסיבת המעצר ידועים לעצור;
{{ח:תתת|(2)}} אם מילוין עלול לסכל את ביצוע המעצר;
{{ח:תתת|(3)}} אם מילוין עלול לגרום לפגיעה בבטחון מבצע המעצר בשעת ביצוע המעצר או להעלמת ראיה;
{{ח:תת}} חלפו הנסיבות שמנעו מילוי הוראות סעיף קטן (א), יקיים מבצע המעצר את ההוראות האמורות מוקדם ככל האפשר.
{{ח:תת|(ג)}} מילוי החובות האמורות בסעיפים קטנים (א) ו־(ב) הוא תנאי לחוקיות המעצר.

{{ח:סעיף|25|הבאת עצור לתחנת משטרה|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} שוטר שעצר אדם ללא צו מעצר, יביאו, ללא דיחוי, לתחנת משטרה (להלן – התחנה), ויעבירו לרשות הקצין הממונה על החקירות בתחנה, בהעדרו – למפקד התחנה, ובהעדרם – לקצין הממונה על התחנה (להלן – הקצין הממונה), אלא אם כן מצא, לאחר המעצר, שניתן לשחררו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאי השוטר –
{{ח:תתת|(1)}} להביא את העצור למקום אחר כדי שהעצור יקבל שם טיפול רפואי שהוא נזקק לו באופן דחוף;
{{ח:תתת|(2)}} להשאיר את העצור במקום שבו הוא נעצר או להביאו למקום שבו נדרשת נוכחות השוטר –
{{ח:תתתת|(1)}} כאשר נוכחות השוטר באותו מקום דרושה כדי למנוע פגיעה באדם, בבטחון הציבור או בבטחון המדינה;
{{ח:תתתת|(2)}} לצורך המשך החקירה כאשר אין באפשרותו של השוטר להביא את העצור לתחנה בעצמו או באמצעות שוטר אחר;
{{ח:תתתת|(3)}} להישאר עם העצור במקום המעצר או להביאו למקום האירוע, כאשר טובת החקירה דורשת פעולה דחופה שם, בנוכחות העצור;
{{ח:תתתת|(4)}} להביא את העצור למקום אחר כשנוכחותו דרושה שם, כדי למנוע פגיעה מיידית וחמורה בבטחון הציבור או בבטחון המדינה, או מוות או נזק גופני חמור לאדם;
{{ח:תתתת|(5)}} להביא את העצור למקום אחר, בהסכמתו, כדי לתפוס ראיה או למנוע השמדתה.
{{ח:תת|(ג)}} חלפו הנסיבות שמנעו הבאת העצור לתחנה, יובא העצור, ללא דיחוי, לתחנה.
{{ח:תת|(ד)}} נעדר הקצין הממונה מהתחנה או נבצר ממנו מלדון בשחרורו של עצור, רשאי שוטר שהוסמך לכך בהתאם לפקודות משטרת ישראל, כהגדרתן {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה#סעיף 1|בסעיף 1 לפקודת המשטרה}}, לשחרר את העצור לפי הוראות חוק זה; ובלבד שאם הורה על שחרור בערובה, יקבל את אישור הקצין הממונה לערובה ולתנאיה.
{{ח:תת|(ה)}} שוחרר עצור בערובה לפי סעיף קטן (ד), יראוהו כאילו שוחרר על ידי הקצין הממונה.

{{ח:סעיף|26|דוח מעצר בידי שוטר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} משהובא עצור לתחנה והועבר לרשות הקצין הממונה, יערוך השוטר שעצר אותו, בהקדם האפשרי, דוח בכתב שבו יפרט את נסיבות המעצר ועילתו, לרבות העובדות ששימשו יסוד לחשד לביצוע עבירה, פעולותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}}, הסיבות לפעולותיו לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}} – אם היו כאלה, ושמות של שאר השוטרים שהשתתפו בביצוע המעצר.
{{ח:תת|(ב)}} שוטר שעצר אדם ושיחררו, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25}}, יערוך, בסמוך ככל האפשר למעצר, דוח שיועבר לקצין הממונה כאמור בסעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|27|בירור מטעם הקצין הממונה}}
{{ח:תת|(א)}} נעצר אדם ללא צו מעצר, והובא לתחנת המשטרה, יברר הקצין הממונה אם התקיים אחד התנאים {{ח:פנימי|סעיף 23|שבסעיף 23}}.
{{ח:תת|(ב)}} מצא הקצין הממונה שלא התקיים אחד התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 23|בסעיף 23}} ישחרר את העצור על אתר, אלא אם כן קיימת עילת מעצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}.
{{ח:תת|(ג)}} מצא הקצין הממונה שקיימת עילת מעצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} רשאי הוא, לאחר שהסביר לחשוד את שיקוליו, לעצור אותו או לשחררו בערובה.
{{ח:תת|(ד)}} בא אדם לתחנת המשטרה או הובא אליה כשאינו עצור, ומצא הקצין הממונה שקיימת עילת מעצר לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}}, רשאי הוא, לאחר שהסביר לחשוד את שיקוליו, לעצור אותו או להטיל עליו ערובה.
{{ח:תת|(ה)}} עצור שיש יסוד סביר להניח שהוא נמלט ממשמורת חוקית, ייעצר ללא אפשרות של שחרור בערובה.

{{ח:סעיף|28|שמיעת טענות העצור}}
{{ח:תת|(א)}} לא יחליט הקצין הממונה על מעצרו של אדם, על המשך מעצרו או על שחרורו בערובה, ולא יקבע את סוג הערובה, גובהה ותנאיה, בלי שיתן תחילה לאותו אדם הזדמנות להשמיע את דברו, לאחר שהזהירו כי אינו חייב לומר דבר העלול להפלילו, כי כל דבר שיאמר עשוי לשמש ראיה נגדו וכן כי הימנעותו מלהשיב על שאלות עשויה לחזק את הראיות נגדו.
{{ח:תת|(ב)}} נכח סניגורו של החשוד, בתחנת המשטרה, במעמד החלטת הקצין הממונה, ישמע אותו הקצין הממונה לפני מתן החלטתו אם ביקש להשמיע דבריו; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לחייב את הקצין הממונה להמתין לבואו של הסניגור או לאפשר פגישה בין החשוד לסניגורו בניגוד להחלטה לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}} {{ח:פנימי|סעיף 35|ו־35}}.

{{ח:סעיף|29|הבאת העצור בפני השופט|תיקון: '''תשס״ח'''; תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} מי שנעצר בידי הקצין הממונה לפי {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}} יובא בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מ־24 שעות, בפני שופט.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לעניין קטין שלא מלאו לו 14 שנים):}} מי שנעצר בידי הקצין הממונה לפי {{ח:פנימי|סעיף 27|סעיף 27}} יובא בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מ־12 שעות, בפני שופט.
{{ח:תת|(ב)}} חל מועד הבאת עצור בפני שופט בשבת או בחג, יובא העצור בפני שופט לפני כניסת השבת או החג.
{{ח:תת|(ג)}} חל מועד הבאת עצור בפני שופט כאמור בסעיף קטן (ב) ואישר קצין משטרה המשמש באותה עת כקצין נוער מרחבי או מחוזי כי לא ניתן להביא את העצור בפני שופט לפני כניסת השבת או החג בשל צורכי חקירה מיוחדים, יובא העצור בפני שופט לא יאוחר מתום ארבע שעות מעת צאת השבת או החג.
{{ח:תת|(ד)}} בוצע המעצר פחות מארבע שעות לפני כניסת השבת או החג, או במהלך השבת או החג, יובא העצור בפני שופט לא יאוחר מתום ארבע שעות מעת צאת השבת או החג, או בתום 24 שעות מעת מעצרו, הכל לפי המאוחר.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(לעניין קטין שלא מלאו לו 14 שנים):}} בוצע המעצר פחות מארבע שעות לפני כניסת השבת או החג, או במהלך השבת או החג, יובא העצור בפני שופט לא יאוחר מתום ארבע שעות מעת צאת השבת או החג, או בתום 12 שעות מעת מעצרו, הכל לפי המאוחר.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} עלה משך החג או צירוף החג והשבת על 48 שעות, ולא ניתן להביא את העצור בפני שופט עד סמוך לפני כניסת השבת או החג, יובא העצור בפני שופט בהקדם האפשרי לאחר צאת השבת או החג, או בתום 24 שעות מעת המעצר, הכל לפי המאוחר;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|(לעניין קטין שלא מלאו לו 14 שנים):}} עלה משך החג או צירוף החג והשבת על 48 שעות, ולא ניתן להביא את העצור בפני שופט עד סמוך לפני כניסת השבת או החג, יובא העצור בפני שופט בהקדם האפשרי לאחר צאת השבת או החג, או בתום 12 שעות מעת המעצר, הכל לפי המאוחר;
{{ח:תתת|(2)}} עלה צירוף השבת והחג על 72 שעות, יובא העצור בפני שופט לא יאוחר מתום 32 שעות מעת מעצרו;
{{ח:תתת|(3)}} ביקש עצור שלא להביאו בפני שופט לפני צאת השבת או החג, יובא בפני שופט בהקדם האפשרי לאחר צאת השבת או החג.
{{ח:תת|(ו)}} שר המשפטים והשר לבטחון פנים יקבעו, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, הסדרים לקיום הדיונים על פי סעיף זה.
{{ח:תת}} בסעיף זה, ”חג“ – מועד ממועדי ישראל המפורטים {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|בסעיף 18א(א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}.

{{ח:סעיף|30|פעולות חקירה דחופות}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}}, אם מצא הקצין הממונה כי יש צורך לבצע פעולת חקירה דחופה, שלא ניתן לבצעה אלא תוך כדי מעצרו של החשוד, ולא ניתן לדחותה עד לאחר הבאת העצור בפני שופט, או שיש צורך בפעולה דחופה הנדרשת בקשר לחקירה בעבירה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}}, רשאי הוא להשהות את הבאת העצור בפני שופט, לצורך ביצוע אותה פעולה לתקופה שלא תעלה על 48 שעות מתחילת המעצר.

{{ח:סעיף|31|שחרור העצור בתחנת המשטרה}}
{{ח:תת|(א)}} הסתיימו הפעולות לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}}, יובא העצור בפני שופט בהקדם האפשרי, אלא אם כן החליט הקצין הממונה לשחררו ללא ערובה, או בערובה ובתנאים שקבע.
{{ח:תת|(ב)}} לא הובא העצור בפני שופט, בהקדם האפשרי, לפי סעיף קטן (א) או לפי {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}}, לפי הענין – ישוחרר העצור.

{{ח:סעיף|32|הסברת זכויות לעצור}}
{{ח:ת}} החליט הקצין הממונה לעצור את החשוד, יבהיר לו מיד את דבר המעצר ואת סיבת המעצר בלשון המובנת לו, ככל האפשר, וכן –
{{ח:תת|(1)}} את זכותו שתימסר הודעה על מעצרו, לאדם קרוב לו ולעורך־דין ואת זכותו להיפגש עם עורך־דין, הכל בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34 עד 36}}; וכן את זכותו להיות מיוצג על ידי סניגור כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 15|בסעיף 15 לחוק סדר הדין הפלילי}} או לפי {{ח:חיצוני|חוק הסניגוריה הציבורית|חוק הסניגוריה הציבורית}};
{{ח:תת|(2)}} את משך הזמן שניתן להחזיקו במעצר עד שישוחרר או עד שיובא בפני שופט.

{{ח:סעיף|33|מסירת הודעות על מעצר}}
{{ח:תת|(א)}} החליט הקצין הממונה לעצור את החשוד, תימסר, ללא דיחוי, הודעה על מעצרו ועל מקום הימצאו לאדם קרוב לו שהוא נקב בשמו, ואשר ניתן לאתרו באמצעים סבירים, זולת אם ביקש העצור שלא למסור הודעה כאמור; שונה מקום הימצאו של העצור תודיע המשטרה גם על כך.
{{ח:תת|(ב)}} לבקשת העצור, ובכפוף להוראות {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 14|סעיף 14 לחוק סדר הדין הפלילי}}, תימסר הודעה כאמור בסעיף קטן (א) גם לעורך הדין שהעצור נקב בשמו או לאחד מעורכי הדין ששמו מופיע ברשימה האמורה בסעיף קטן (ג).
{{ח:תת|(ג)}} הקצין הממונה אחראי לביצוע הוראות סעיף זה; הוא יודיע לעצור על זכויותיו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 32|בסעיף 32}}, וכן ימסור לו רשימה של עורכי דין המוכנים לשמש סניגורים לעצורים, שנערכה על ידי לשכת עורכי הדין; העצור יאשר בחתימת ידו שההודעה נמסרה לו.

{{ח:סעיף|34|זכות העצור להיפגש עם עורך דין}}
{{ח:תת|(א)}} עצור זכאי להיפגש עם עורך דין ולהיוועץ בו.
{{ח:תת|(ב)}} ביקש עצור להיפגש עם עורך דין או ביקש עורך דין שמינהו אדם קרוב לעצור להיפגש עמו, יאפשר זאת האחראי על החקירה, ללא דיחוי.
{{ח:תת|(ג)}} פגישת העצור עם עורך הדין תיעשה ביחידות ובתנאים המבטיחים את סודיות השיחה, אולם באופן המאפשר פיקוח על תנועותיו של העצור.
{{ח:תת|(ד)}} נמצא העצור באותה עת, בעיצומם של הליכי חקירה או של פעולות אחרות הקשורות בחקירה, באופן שנוכחותו נדרשת כדי להשלימם, ועריכת הפגישה עם עורך הדין ללא דיחוי, כאמור בסעיף קטן (ג), מחייבת את הפסקתם או את דחייתם למועד אחר, והקצין הממונה בדרגת רב פקד ומעלה (להלן בסעיף זה – הקצין הממונה) סבר כי הפסקתם או דחייתם עשויה לסכן, באופן ממשי, את החקירה, רשאי הוא להורות בהחלטה מנומקת בכתב, שפגישת העצור עם עורך הדין תידחה לזמן הנדרש כדי להשלים את הפעולה, ובלבד שההפסקה לא תעלה על שעות ספורות.
{{ח:תת|(ה)}} סבר הקצין הממונה כי פגישת העצור עם עורך הדין עלולה לסכל או לשבש מעצרם של חשודים נוספים באותו ענין, למנוע גילוי ראיה או תפישת דבר שהושג בקשר לאותה עבירה, רשאי הוא להורות, בהחלטה מנומקת בכתב, שהפגישה תידחה לתקופה הנדרשת, ובלבד שהיא לא תעלה על 24 שעות משעת המעצר.
{{ח:תת|(ו)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשאי הקצין הממונה בהחלטה מנומקת בכתב להורות שלא לאפשר פגישת עצור עם עורך דין, לתקופה שלא תעלה על 48 שעות משעת המעצר, אם שוכנע שהדבר דרוש לשם שמירה על חיי אדם או לצורך סיכול פשע, או שהדבר כרוך בעבירת בטחון והתקיימה עילה מהעילות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(א)}}; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מזכותו של עצור, שביקש זאת, שתינתן לו הזדמנות סבירה להיפגש עם עורך דין לפני שיובא לבית המשפט בענין מעצרו.

{{ח:סעיף|35|פגישה עם עורך־דין בעבירות בטחון|תיקון: תשס״ה, תשע״ג, תשע״ד, תשע״ו, תשע״ח, תשע״ט־2, תשפ״א, ק״ת תשפ״ד, ק״ת תשפ״ד־3, תשפ״ד־2, תשפ״ד־5, תשפ״ד־6, תשפ״ד־9, תשפ״ה־2, תשפ״ה־4, תשפ״ה־5}}
{{ח:תת|(א)}} ביקש עצור, החשוד בעבירת בטחון, להיפגש עם עורך דין, או ביקש עורך־דין שמינהו אדם הקרוב לעצור, להיפגש עם עצור כאמור – יאפשר הממונה את הפגישה בהקדם האפשרי, אלא אם כן התקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הפגישה עלולה לשבש מעצרם של חשודים אחרים;
{{ח:תתת|(2)}} הפגישה עלולה להפריע לגילוי ראיה או תפישתה, או לשבש את החקירה בכל דרך אחרת;
{{ח:תתת|(3)}} מניעת הפגישה דרושה כדי לסכל עבירה או כדי לשמור על חיי אדם.
{{ח:תת}} אין באמור בסעיף קטן זה כדי למנוע דחיית פגישה לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיף 34(ד)}} וסמכות הקצין הממונה, הקבועה {{ח:פנימי|סעיף 34|באותו סעיף}}, תינתן לממונה לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ב)}} בחוק זה, ”חשוד בעבירת בטחון“ – מי שחשוד בעבירה לפי אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ז סימן ב|סימן ב׳}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#פרק ז סימן ד|או סימן ד׳ בפרק ז׳ לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, וכן {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 146|סעיפים 146}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 143|143}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 144|144}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 147|ו־147 לחוק האמור}};
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 58|תקנות 58}}, {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 59|59}}, {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 62|62}} {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (שעת חירום)#סעיף 64|ו־64 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945}};
{{ח:תתת|(3)}} עבירת טרור חמורה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק המאבק בטרור|בחוק המאבק בטרור, התשע״ו–2016}};
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:חיצוני|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)|חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי״ד–1954}};
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תת}} או מי שעצור לפי {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)|חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ״ח–1967}}, והוא חשוד בעבירה שאילו נעברה בישראל היתה אחת מהעבירות המנויות בפסקאות (1) עד (5).
{{ח:תת|(ג)}} דחיית פגישת עצור עם עורך דין לפי סעיף קטן (א) לא תעלה על 10 ימים והיא תהיה מטעמים שיירשמו; הודעה על דחיית הפגישה תימסר לעצור, ולפי בקשתו תימסר הודעה על הדחייה ועל תקופת הדחייה לאדם קרוב לו שהעצור נקב בשמו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}}
{{ח:תת}} על דחיית פגישה של עצור עם עורך דין יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} דחייה של הממונה את פגישת העצור עם עורך דין לפי סעיף קטן (א) לא תעלה על 15 ימים;
{{ח:תתתת|(2)}} סבר ממונה שהוא ראש מחלקת חוקרים בשירות הביטחון הכללי, קצין משטרה בדרגת ניצב משנה ומעלה או קצין צבא הגנה לישראל בדרגת אלוף משנה ומעלה, לפי העניין, כי עדיין קיים טעם לדחיית הפגישה כאמור בסעיף קטן (א), רשאי הוא להורות כי הפגישה תידחה לתקופה נוספת אחת או יותר, ובלבד שסך כל התקופות שבהן נמנעה הפגישה עם עורך הדין לא יעלה על 30 ימים;
{{ח:תתתת|(3)}} החלטה על דחיית פגישה לפי סעיף קטן זה תהיה בהחלטה מנומקת בכתב והודעה על דחיית הפגישה תימסר לעצור, ולפי בקשתו תימסר הודעה על הדחייה ועל תקופת הדחייה לעורך דינו.
{{ח:תת|(ד)}} נשיא בית המשפט המחוזי רשאי להורות שעצור לא ייפגש עם עורך דין או להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (ג), אם הוגשה בקשה לכך, באישור היועץ המשפטי לממשלה, ואם התקיימה עילה מן העילות המפורטות בסעיף קטן (א); ובלבד שסך כל התקופות שבהן נמנעה הפגישה עם עורך דין לא תעלה על 21 ימים; בקשה לפי סעיף קטן זה, תידון במעמד צד אחד בלבד, ומטעם המבקש יתייצב שוטר בדרגת רב פקד ומעלה; על החלטה לפי סעיף קטן זה, רשאים הצדדים לערור לפני בית המשפט העליון שידון בענין בשופט אחד.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|(בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (פגישה עם עורך דין של עצור בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}}
{{ח:תתת|(1)}} נשיא או סגן נשיא בית המשפט המחוזי רשאי להורות שעצור לא ייפגש עם עורך דין או להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (ג), אם הוגשה בקשה לכך, באישור היועץ המשפטי לממשלה, ואם התקיימה עילה מן העילות המפורטות בסעיף קטן (א), ובלבד שכל אחת מתקופות ההארכה לא תעלה על 20 ימים וסך כל התקופות שבהן נמנעה הפגישה עם עורך דין לא יעלה על 60 ימים; בקשה לפי פסקה זו, תידון במעמד צד אחד בלבד, ומטעם המבקש יתייצב קצין משטרה בדרגת פקד ומעלה; על החלטה לפי פסקה זו, רשאים הצדדים לערור לפני בית המשפט העליון שידון בעניין בשופט אחד.
{{ח:תתת|(2)}} על אף האמור בפסקה (1), מצא נשיא או סגן נשיא בית המשפט המחוזי, לבקשת ראש אגף החקירות במשטרת ישראל או בשירות הביטחון הכללי, באישור היועץ המשפטי לממשלה, כי מניעת הפגישה דרושה מטעמים של חשש לפגיעה בחיי אדם בקשר לפעולות המלחמה, רשאי הוא להאריכה לתקופות נוספות שלא יעלו על עשרים ימים כל אחת, ובלבד שסך כל התקופות שבהן נמנעה הפגישה עם עורך דין לא יעלה על 120 ימים; בקשה לפי פסקה זו תידון במעמד צד אחד בלבד, ומטעם המבקש יתייצב קצין משטרה בדרגת פקד ומעלה; על החלטה לפי פסקה זו רשאים הצדדים לערור לפני בית המשפט העליון שידון בעניין בשופט אחד.
{{ח:תת|(ה)}} נדחתה פגישת חשוד עם עורך דין, לפי סעיף קטן (א), רשאי החשוד לערור על ההחלטה לפני נשיא בית משפט מחוזי, ובהעדרו – לפני סגן הנשיא של בית משפט מחוזי; על החלטת בית המשפט ניתן לערור לפני בית המשפט העליון שידון בענין בשופט אחד.
{{ח:תת|(ו)}} הדיון בערר לפי סעיף קטן (ה) יתנהל בהעדר העצור אלא אם כן ציווה בית המשפט כי הדיון יתקיים בנוכחותו.
{{ח:תת|(ז)}} הדיון בערר או בבקשה למעצר או לשחרור של העצור, שפגישתו עם עורך דין נדחתה לפי סעיף זה, יתקיים עם העצור וסניגורו בנפרד, באופן שיימנע הקשר ביניהם, אלא אם כן החליט השופט, מטעמים שיירשמו, כי אין בקיום הדיון בנוכחותם של העצור וסניגורו יחדיו, כדי לסכל את מטרת דחיית הפגישה.
{{ח:תת|(ח)}} ההליכים לפי סעיפים קטנים (ו) ו־(ז) יהיו בהתאם לתקנות שיתקין שר המשפטים, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.
{{ח:תת|(ט)}} בדיון לפי סעיפים קטנים (ו) ו־(ז) רשאי בית המשפט לקבל ראיה, לרבות ראיה בדבר הטעמים שנרשמו למניעת הפגישה, אף שלא בנוכחות החשוד או סניגורו או בלי לגלותה להם, אם שוכנע שגילוי הראיה לחשוד או לסניגורו, עלול לפגוע בבטחון המדינה או לסכל את החקירה; הוראה זו אינה גורעת מכל זכות שלא למסור ראיה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#פרק ג|פרק ג׳ לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}.
{{ח:תת|(י)}} החליט בית המשפט לאפשר את הפגישה בין עורך דין לבין עצור, לפי סעיף זה, והודיע נציג המדינה במעמד מתן ההחלטה, על רצון לערור עליה, רשאי בית המשפט לצוות על השהיית הפגישה לתקופה שלא תעלה על 48 שעות. לענין זה לא יובאו שבתות ומועדים במנין השעות.
{{ח:תת|(יא)}} ביקש עצור כאמור בסעיף קטן (א) למנות לעצמו סניגור ונמנע הדבר ממנו, רשאי הוא לעתור על כך לבית המשפט המחוזי והדיון בעתירתו יתקיים בפניו תוך 48 שעות מהגשת העתירה.
{{ח:תת|(יב)}} שר המשפטים, בהתייעצות עם שר הבטחון ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי להתקין תקנות לביצוע סעיף זה, לרבות קביעת הממונה לענין סעיף זה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (דחיית פגישת עצור בעבירות בטחון עם עורך דין)|תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (דחיית פגישת עצור בעבירות בטחון עם עורך דין), תשנ״ז–1997}}.}}

{{ח:סעיף|36|עיכוב ידיעה על מעצר על ידי בית משפט}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיפים 33 עד 35}} או כל דין אחר, רשאי שופט בית משפט מחוזי להרשות שלא תימסר ידיעה על מעצרו של אדם בשל עבירת בטחון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}} או פשע אחר שדינו מאסר 10 שנים ומעלה, או שהידיעה תימסר רק למי שיקבע, אם אישר שר הבטחון בכתב, שבטחון המדינה מחייב סודיות המעצר, או אם אישר המפקח הכללי של המשטרה בכתב, שטובת החקירה מחייבת סודיות המעצר.
{{ח:תת|(ב)}} הרשאה לפי סעיף קטן (א) תהיה לתקופה שאינה עולה על 48 שעות; וניתן להאריכה, מעת לעת, ובלבד שסך כל התקופות לא יעלה על 7 ימים ובעבירות המנויות {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}} לא יעלה על 15 ימים אם שר הבטחון אישר בכתב שבטחון המדינה מחייב זאת.
{{ח:תת|(ג)}} בקשה לפי סעיף זה תידון במעמד צד אחד בלבד ומטעם המבקש יתייצב הקצין הממונה או הממונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 34|בסעיפים 34}} {{ח:פנימי|סעיף 35|ו־35}}.

{{ח:סעיף|37|דוח מעצר בידי הקצין הממונה}}
{{ח:ת}} הקצין הממונה, שהחליט בענין מעצרו או שחרורו של חשוד, יערוך דוח בכתב, בציון שמו ובחתימתו; בדוח יפורטו לפי הענין:
{{ח:תת|(1)}} שם העצור ופרטיו האישיים;
{{ח:תת|(2)}} התאריך והשעה שבהם נעצר ושם השוטר שעצר אותו;
{{ח:תת|(3)}} נסיבות המעצר, פרטי העבירה והעובדות ששימשו עילה למעצרו;
{{ח:תת|(4)}} הפעולות שנעשו לגבי העצור לפי {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}, בטרם הובא לתחנת המשטרה, שמות השוטרים שהשתתפו בהן והשעות שבהן הן בוצעו;
{{ח:תת|(5)}} החלטות הקצין הממונה, בענין השחרור או המעצר, השחרור בערובה בתנאים או שלא בתנאים, או בענין נקיטת פעולות חקירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}}, על נימוקיהן;
{{ח:תת|(6)}} מילוי הדרישות של {{ח:פנימי|סעיף 32|סעיפים 32}} {{ח:פנימי|סעיף 33|ו־33}}, שמות מבצעי הדרישות ושמות מקבלי ההודעות;
{{ח:תת|(7)}} פעולות החקירה שנעשו לפי {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}} ושעת עשייתן;
{{ח:תת|(8)}} אם הוגשה בקשה לאפשר לעצור להיפגש עם עורך דין, שם המגיש ומועד הפגישה; אם נדחתה הפגישה לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיפים 34}} {{ח:פנימי|סעיף 35|ו־35(א) עד (ד)}} – הנימוקים לכך;
{{ח:תת|(9)}} דברי העצור לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}}.

{{ח:סעיף|38|פיצוי בשל מעצר}}
{{ח:תת|(א)}} נעצר אדם ושוחרר בלא שהוגש נגדו כתב אישום, ומצא בית המשפט שלא היה יסוד למעצר, או שראה נסיבות אחרות המצדיקות פיצוי האדם, רשאי הוא לצוות כי אוצר המדינה ישלם לו פיצוי על מעצרו והוצאות הגנתו בסכום שיקבע בית המשפט.
{{ח:תת|(ב)}} נעצר אדם ושוחרר, ומצא בית המשפט שהמעצר היה עקב תלונת סרק שהוגשה שלא בתום לב, רשאי בית המשפט לחייב את המתלונן, לאחר שנתן לו הזדמנות לטעון טענותיו לענין זה, לשלם, למי שנעצר, פיצוי על מעצרו והוצאות הגנתו, בסכום שיקבע בית המשפט.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי להתקין תקנות –
{{ח:תתת|(1)}} לענין ההליכים בבקשה לפיצוי לפי סעיף זה, בין לפני פניה לבית המשפט ובין בבית המשפט;
{{ח:תתת|(2)}} לקבוע סכומים מרביים לפיצוי לפי סעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ד)}} החלטת בית משפט לפי סעיף זה ניתנת לערעור כפסק דין בפלילים.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ה|סימן ה׳: מעצר שלא בידי שוטר}}

{{ח:סעיף|39|הענקת זכויות מעצר לעובדי ציבור|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} השר לבטחון פנים, רשאי בצו להעניק לעובד ציבור סמכויות שוטר לעכב או לעצור ללא צו שופט, אם שוכנע כי מתן הסמכות חיוני למילוי תפקידו.
{{ח:תת|(ב)}} לא תוענק סמכות, כאמור בסעיף קטן (א), אלא לעובד ציבור שקיבל הכשרה מתאימה ומשטרת ישראל הודיעה שאין מניעה להסמיכו מטעמים של בטחון הציבור.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ה|בסימן זה}}, ”עובד ציבור“ – עובד מדינה כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק שירות המדינה (מינויים)|בחוק שירות המדינה (מינויים), התשי״ט–1959}}, וכן עובד רשות סטטוטורית שחל עליו דין משמעתי, על פי דין.
{{ח:תת|(ד)}} הגופים בהם יוענקו לעובדי ציבור סמכויות עיכוב ומעצר כאמור, ייקבעו באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו הענקת סמכויות לפקחי גנים לאומיים|צו הענקת סמכויות לפקחי גנים לאומיים, תשכ״ו–1966}}, לפיו הסמכויות המסורות לשוטר לפי החוק יהיו נתונות גם לפקח לגבי עבירות על חוקי עזר שהותקנו לפי {{ח:חיצוני|חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה#סעיף 18|סעיף 20 לחוק גנים לאומיים ושמורות טבע, תשכ״ג–1963}}.}}

{{ח:סעיף|40|מעצר בידי עובד ציבור}}
{{ח:ת}} על עובד ציבור שהוסמך לפי {{ח:פנימי|סעיף 39|סעיף 39}} יחולו החובות החלות על שוטר המבצע מעצר לפי חוק זה, וכן יחולו על המעצר {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 44|סעיפים 44}} {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 45|ו־45 לפקודת מעצר וחיפוש}}, אולם לא יכנס עובד הציבור לבית המשמש למגורים ללא צו מעצר.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ו|סימן ו׳: הטלת ערובה ושחרור בערובה|תיקון: תשנ״ז}}

{{ח:סעיף|41|הגדרות|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ב סימן ו|בסימן זה}} –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ערובה“ – ערבון כספי או ערבות עצמית של חשוד או של נאשם, בין לבדם ובין בצירוף ערבות מכל סוג שהוא, ערבות או ערבון כספי של ערבים, הכל כפי שיורה בית המשפט או הקצין הממונה, לפי הענין.

{{ח:סעיף|42|קביעת ערובה בידי הקצין הממונה|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ח}}
{{ח:תת|(א)}} החליט הקצין הממונה לשחרר בערובה או להטיל ערובה, יקבע את סוג הערובה ואת גובהה לפי השיקולים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 46|בסעיף 46}}.
{{ח:תת|(ב)}} שחרור בערובה יהיה על תנאי שהחשוד יתייצב לחקירה או למשפט בכל מועד שיידרש, ושלא ישבש הליכי חקירה ומשפט; הקצין הממונה רשאי, בהסכמת החשוד, להתנות את השחרור בערובה בתנאים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} חובת הודעה על כל שינוי במען המגורים ובמקום העבודה;
{{ח:תתת|(2)}} איסור יציאה מן הארץ והפקדת הדרכון, לתקופה שלא תעלה על 3 חודשים;
{{ח:תתת|(3)}} איסור כניסה לאזור, לישוב או למקום בארץ, שיקבע, לתקופה שלא תעלה על 15 ימים;
{{ח:תתת|(4)}} איסור לקיים קשר או להיפגש עם מי שיקבע, לתקופה שלא תעלה על 30 ימים;
{{ח:תתת|(5)}} חובת מגורים או הימצאות באזור, בישוב או במקום בארץ, שיקבע, לתקופה שלא תעלה על 15 ימים;
{{ח:תתת|(6)}} חובה להתייצב בתחנת המשטרה במועדים שיקבע;
{{ח:תתת|(7)}} איסור יציאה ממקום המגורים במשך כל שעות היממה או חלק ממנה, לתקופה שלא תעלה על 5 ימים.
{{ח:תתת|(8)}} הפקדת כלי הנשק שברשותו בתחנת המשטרה – לעניין חשוד בעבירת אלימות.
{{ח:תת|(ב1)}} החליט הקצין הממונה שלא להתנות את השחרור של חשוד בעבירת אלימות בבן משפחה, בהפקדת כלי הנשק שברשות החשוד, כאמור בסעיף קטן (ב)(8), יפרט את נימוקיו בכתב; לעניין זה, ”בן משפחה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק למניעת אלימות במשפחה|בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ״א–1991}}.
{{ח:תת|(ב2)}} החליט הקצין הממונה לשחרר בערובה חשוד בעבירה שנעשתה באלימות חמורה, באכזריות או תוך שימוש בנשק חם או קר, יתנה את שחרורו בהפקדת כלי הנשק שברשותו כאמור בסעיף קטן (ב)(8).
{{ח:תת|(ג)}} ההוראות הקבועות {{ח:פנימי|סעיף 48|בסעיף 48(ב), (ד) ו־(ה)}} יחולו על החלטתו של הקצין הממונה.
{{ח:תת|(ד)}} החליט הקצין הממונה לשחרר את החשוד בערובה ולא הסכים החשוד להטלת הערובה, לגובהה או לתנאיה כאמור בסעיף קטן (א), או סבר הקצין הממונה כי יש לשחרר את החשוד בתנאים שאינם בתחום סמכותו, או לא הומצאה הערובה במועד, ייעצר החשוד ויובא בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ־24 שעות, בפני שופט.
{{ח:תת|(ה)}} נקבעה ערובה על דרך של ערבון כספי ונבצר מן החשוד ליתן את הערבון, רשאי הקצין הממונה להורות על שחרור החשוד בערובה אחרת, וכן להתנות את השחרור בהפקדת הערבון הכספי תוך מועד שיקבע.
{{ח:תת|(ו)}} דינו של מי שהוטלה עליו ערובה כדין משוחרר בערובה, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|43|ערר על החלטת הקצין הממונה|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ח}}
{{ח:ת}} מי ששוחרר בערובה על ידי הקצין הממונה רשאי לערור בפני בית משפט שלום –
{{ח:תת|(1)}} על גובה הערובה או על סבירות תנאיה, תוך 14 ימים מיום החלטת הקצין המונה;
{{ח:תת|(2)}} על תנאי השחרור בערובה שנקבעו, אם נשתנו הנסיבות ויש בהן כדי להשפיע על קביעת תנאי השחרור.
{{ח:תת|(3)}} על תנאי לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיף 42(ב2)}}, אם בנסיבות העניין לא נשקפת סכנה לבטחונו של אדם או לבטחון הציבור מביטול התנאי.

{{ח:סעיף|44|שחרור בערובה על ידי בית המשפט|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} חשוד שטרם הוגש נגדו כתב אישום, נאשם או נידון שערעור תלוי ועומד על פסק דינו, והוא נתון במעצר או במאסר, רשאי בית המשפט, לבקשתו, לצוות על שחרורו בערובה או ללא ערובה.
{{ח:תת|(ב)}} בית משפט רשאי לצוות על נאשם או על נידון, שערעור תלוי ועומד על פסק דינו, לתת ערובה, אף אם אינו מוסמך להורות על מעצרו לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}, כדי להבטיח את התייצבותו למשפט, ומשעשה כן, יראו את הנאשם או את הנידון כמי ששוחרר בערובה.

{{ח:סעיף|45|סייג לשחרור|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} סבר בית משפט כי יש מקום לגבות עדות לאלתר לפי {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 117|סעיף 117 לחוק סדר הדין הפלילי}}, בעבירות לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 199|סעיפים 199 עד 202}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 427|427}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 428|או 428 לחוק העונשין}}, או לפי {{ח:חיצוני|פקודת הסמים המסוכנים|פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל״ג–1973}}, למעט עבירה הקשורה רק בשימוש עצמי בסמים, לא ישחרר את הנאשם בערובה, לפני שנגבתה העדות שבית המשפט סבר שיש מקום לגבותה לאלתר, אלא אם כן הסכים לכך תובע או שהשופט שוכנע כי השחרור לא יפריע לגביית העדות, או אם חלפו 14 ימים מעת המעצר.

{{ח:סעיף|46|שיקולים לקביעת ערבות|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ציווה שופט לשחרר אדם בערובה או להטיל עליו ערובה, יקבע את סוג הערובה, גובה הערובה, וכן את תנאי הערובה ומשך תוקפם; והכל במידה שאינה עולה על הנדרש כדי להשיג את מטרות הטלת הערובה.
{{ח:תת|(ב)}} בהחלטתו לפי סעיף קטן (א) ישקול השופט גם את אלה –
{{ח:תתת|(1)}} מהות העבירה;
{{ח:תתת|(2)}} המידע שבידי התביעה;
{{ח:תתת|(3)}} עברו הפלילי של האדם;
{{ח:תתת|(4)}} מצבו הכלכלי של האדם ויכולתו להמציא את הערובה הנדרשת;
{{ח:תתת|(5)}} האפשרות שהאדם יוכל לעמוד בתנאי הערובה.
{{ח:תת|(ג)}} בקביעת תנאי הערובה של קטין יתחשב השופט, בין השאר, בצרכיו המיוחדים כקטין.

{{ח:סעיף|47|תוצאות אי המצאת ערובה|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} שוחרר אדם בערובה ולא המציאה במועד שנקבע, ייעצר ויובא בפני שופט תוך 24 שעות מעת מעצרו.
{{ח:תת|(ב)}} היתנה השופט את השחרור בהמצאת ערובה, ולא הומצאה הערובה במועד שנקבע, יובא העצור בפני שופט תוך 24 שעות מתום המועד האמור.
{{ח:תת|(ג)}} לא קבע השופט מועד להמצאת הערובה ולא הומצאה הערובה, יובא העצור בפני שופט תוך 48 שעות מעת מתן ההחלטה.
{{ח:תת|(ד)}} מיד עם המצאת הערובה הנדרשת ומילוי תנאי הערובה, ישוחרר האדם ממעצרו.

{{ח:סעיף|48|תנאי השחרור בערובה|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ח, תשע״ה־2, תשע״ט, תשפ״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} שחרור בערובה הוא על תנאי שהמשוחרר יתייצב לחקירה, לדיון במשפטו או בערעור, או לנשיאת עונשו, בכל מועד שיידרש, וכן שיימנע מלשבש הליכי משפט; בית המשפט רשאי להוסיף תנאים, לפרק זמן שיקבע, ככל שימצא לנכון, לרבות:
{{ח:תתת|(1)}} חובת הודעה על כל שינוי במען המגורים ובמקום העבודה;
{{ח:תתת|(2)}} איסור יציאה מן הארץ והפקדת הדרכון;
{{ח:תתת|(3)}} איסור כניסה לאזור, לישוב או למקום בארץ, שיקבע;
{{ח:תתת|(4)}} איסור לקיים קשר או להיפגש עם מי שיקבע;
{{ח:תתת|(5)}} חובת מגורים או הימצאות באזור, בישוב או במקום בארץ, שיקבע;
{{ח:תתת|(6)}} חובה להימצא בפיקוחו של קצין מבחן, לאחר קבלת תסקיר מעצר; משך הפיקוח לא יעלה על ששה חודשים, אך בית המשפט רשאי להאריכו לתקופות שלא יעלו על ששה חודשים כל אחת;
{{ח:תתת|(7)}} חובה לקבל טיפול למשתמשים בסמים, ובלבד שהטיפול אושר על ידי קצין מבחן;
{{ח:תתת|(7א)}} לעניין נאשם שהועמד לדין לפי {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 21א|סעיף 21א לחוק טיפול בחולי נפש, התשנ״א–1991}}, או נאשם שחל עליו {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 28א|סעיף 28א(ד) לאותו חוק}} והוא הועמד לדין לפי {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 21|סעיף 21 לאותו חוק}} – חובה להתייצב לבדיקה פסיכיאטרית, או אם הנאשם הסכים לכך – לקבל טיפול במקום שיקבע הפסיכיאטר המחוזי;
{{ח:תתת|(8)}} חובה להתייצב בתחנת משטרה במועדים שיקבע;
{{ח:תתת|(9)}} איסור יציאה ממקום מגורים במשך כל היממה או בחלק ממנה;
{{ח:תתת|(10)}} איסור המשך עיסוק הקשור בעבירה, ובכלל זה איסור עבודה במוסד, כאשר מתקיים יסוד סביר לחשש שהמשך העיסוק מהווה סכנה לבטחון הציבור, או עלול להקל על ביצוע עבירה דומה; התנה בית המשפט את השחרור באיסור עבודה במוסד, יורה שלא לתת למשוחרר אישור משטרה; לעניין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מוסד“ ו”עבודה“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים|בחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס״א–2001}} או {{ח:חיצוני|חוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע|בחוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע, התשפ״ג–2023}}, לפי העניין;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”אישור משטרה“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים#סעיף 3|בסעיף 3 לחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס״א–2001}}, או כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע|בחוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע, התשפ״ג–2023}}, לפי העניין;
{{ח:תתת|(11)}} למלא אחר צו הגנה על פי {{ח:חיצוני|חוק למניעת אלימות במשפחה|החוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ״א–1991}},
{{ח:תת}} כן רשאי בית המשפט, על בסיס תסקיר מעצר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 21א|בסעיף 21א}}, ובהסכמת החשוד או הנאשם, להתנות את שחרורו בביצוע בדיקה רפואית או בקבלת טיפול רפואי או טיפול מקצועי אחר, או להורות כי הטיפול יהיה במסגרת פיקוח קצין מבחן כאמור בפסקה (6).
{{ח:תתת|(12)}} הפקדת כלי הנשק שברשותו בתחנת המשטרה – לעניין חשוד בעבירת אלימות.
{{ח:תת|(ב)}} לא יצווה שופט על איסור יציאה מן הארץ, אלא אם כן נתקיימו שניים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} קיימת אפשרות סבירה שהמשוחרר לא יתייצב לחקירה, לדיון במשפט או לנשיאת עונשו;
{{ח:תתת|(2)}} לא ניתן להבטיח את התייצבותו בהמצאת ערובה מתאימה, או בקביעת תנאי שחרור מתאימים.
{{ח:תת|(ב1)}} הורה בית המשפט על שחרור של חשוד בעבירת אלימות בבן משפחה, או בעבירה שנעשתה באלימות חמורה, באכזריות או תוך שימוש בנשק חם או קר, ולא התנה את השחרור בהפקדת כלי הנשק שברשות החשוד כאמור בסעיף קטן (א)(12), יפרט את נימוקיו לכך בהחלטתו; לעניין זה, ”בן משפחה“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק למניעת אלימות במשפחה|בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ״א–1991}}.
{{ח:תת|(ב2)}} הורה בית המשפט על שחרור של נאשם בעבירת מין כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים|בחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס״א–2001}}, או בעבירת אלימות או התעללות בילד או בחסר ישע כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע|בחוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע, התשפ״ג–2023}}, שעל פי כתב האישום ביצע הנאשם בהיותו בגיר, ולא התנה את השחרור באיסור עבודה במוסד כאמור בסעיף קטן (א)(10), יפרט את נימוקיו לכך בהחלטתו.
{{ח:תת|(ג)}} מקום שנדרש הסדר להבטחת קיומם של תנאי השחרור, יובאו פרטי ההסדר לידיעת השופט לפני קביעת התנאים.
{{ח:תת|(ד)}} צו איסור יציאה מן הארץ ישמש אסמכתה למנוע את יציאתו של המשוחרר מן הארץ.
{{ח:תת|(ה)}} לצורך הפיקוח על קיום תנאי השחרור, תהיה לשוטר סמכות כניסה לכל מקום שיש לו יסוד סביר להניח כי המשוחרר נמצא בו או למקום שבו על המשוחרר להימצא.

{{ח:סעיף|49|כתב ערובה|תיקון: תשנ״ז, ק״ת תש״ף־2, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7}}
{{ח:תת|(א)}} כתב ערובה יפרט את תנאי השחרור וייחתם בפני שופט, רשם או מזכיר בית המשפט, או בפני שוטר או סוהר שהוסמך לכך בפקודות המשטרה או שירות בתי הסוהר.
{{ח:תת|(ב)}} בכתב הערובה החתום בידי צד שלישי יפורטו גם התנאים המיוחדים שלמילוים ערב צד שלישי.

{{ח:סעיף|50|פטור הערב|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ביקש ערב צד שלישי לבטל את ערבותו או להחזיר לו את ערבונו, רשאי בית המשפט, לאחר שהזמין לדיון את המבקש, התובע, המשוחרר בערובה וכל ערב שערב יחד עם המבקש, להיעתר לבקשה או לסרב לה; בית המשפט לא יסרב לבקשה, אם המשוחרר בערובה התייצב או הובא בפני בית המשפט; נעתר בית המשפט לבקשה, רשאי הוא לבטל את השחרור בערובה, לקבוע ערובה אחרת, או לשנות את תנאיה.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט רשאי להוציא צו להבאת ערב שהוזמן לדיון ולא התייצב, אלא אם כן היה הערב מיוצג בדיון על ידי עורך דין או הודיע לבית המשפט בתצהיר כי הוא מסכים לבקשה.
{{ח:תת|(ג)}} לענין בקשה להחזרה או לביטול ערבון או ערבות שהוטלו על ידי הקצין הממונה, יהיו לקצין הממונה הסמכויות המסורות לבית המשפט בסעיף קטן (א), בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ד)}} נפטר הערב, לפני שניתן צו על תשלום סכום ערבותו או על חילוט ערבונו, אחריותו על פי כתב הערובה בטלה, וסכום ערבונו יוחזר לעזבונו לכשיתבקש הדבר; הודע לבית המשפט על דבר פטירת הערב, ימסור בית המשפט הודעה על כך לתובע, למשוחרר בערובה ולערב אחר שערב לאותו משוחרר, ורשאי בית המשפט, לבקשת תובע או ערב אחר, לקבוע ערובה אחרת, לשנות את תנאיה או לבטל את השחרור בערובה.

{{ח:סעיף|51|תוצאות הפרת תנאי שחרור בערובה|תיקון: תשנ״ז, תש״ס}}
{{ח:תת|(א)}} שופט הדן בענינו של משוחרר בערובה, שהובא לפניו בשל הפרת תנאי מתנאי השחרור, רשאי להורות על חילוט הערבות, ואם התגבשה עילת מעצר, לעצרו או לשחררו בערובה בתנאים שיקבע;
{{ח:תת|(ב)}} נוכח שופט כי משוחרר בערובה הפר תנאי מתנאי השחרור וכי לא ניתן להביאו בפניו, רשאי הוא להורות על חילוט הערבות.
{{ח:תת|(ג)}} בקשה לחילוט ערבות שניתנה על ידי ערב לא תידון אלא אם כן ניתנה לערב הזדמנות להשמיע את טענותיו.

{{ח:סעיף|52|עיון חוזר בהחלטת בית המשפט|תיקון: תשנ״ז, ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7}}
{{ח:תת|(א)}} עצור, משוחרר בערובה או תובע רשאי לפנות לבית המשפט בבקשה לעיון חוזר, בענין הנוגע למעצר, לשחרור או להפרת תנאי השחרור בערובה, לרבות בהחלטה לפי סעיף זה, אם נתגלו עובדות חדשות, נשתנו נסיבות או עבר זמן ניכר מעת מתן ההחלטה.
{{ח:תת|(ב)}} אדם המוחזק במעצר בשל אי יכולתו להמציא ערובה, רשאי לפנות בכל עת בבקשה לעיון חוזר.
{{ח:תת|(ג)}} הוטל פיקוח קצין מבחן לפי {{ח:פנימי|סעיף 48|סעיף 48(א)}}, רשאי קצין המבחן לפנות לבית משפט בבקשה ליתן צו המשנה את החלטתו; הבקשה תהיה בכתב ותלווה בתסקיר.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|53|ערר על החלטת בית המשפט|תיקון: תשנ״ז, תש״ע־2, תשע״א, ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־6, תש״ף־5, ק״ת תש״ף־7, תש״ף־7}}
{{ח:תת|(א)}} עצור, משוחרר בערובה ותובע רשאים לערור על החלטת בית משפט בענין הנוגע למעצר, לשחרור, להפרת תנאי ערובה או להחלטה בבקשה לעיון חוזר, וכן רשאי ערב לערור בענין ערבותו, בפני בית משפט שלערעור, שידון בערר בשופט יחיד.
{{ח:תת|(א1)|(1)}} על החלטת בית המשפט המחוזי בערר לפי סעיף קטן (א) רשאי כל אחד מהמפורטים באותו סעיף קטן לפנות בבקשה למתן רשות לערור לפני בית המשפט העליון;
{{ח:תתת|(2)}} בית המשפט העליון ידון בבקשה בשופט יחיד, ואולם רשאי בית המשפט העליון לדחות את הבקשה על הסף, בלא דיון בנוכחות הצדיים; ניתנה רשות לערור כאמור, ידון בו בית המשפט העליון בשופט יחיד ורשאי הוא לדון בבקשת רשות ערר כאילו היתה ערר.
{{ח:תת|(ב)}} השופט הדן בערר, רשאי להיזקק לחומר ראיות חדש, שניתוסף מאז הדיון בבית משפט קמא.
{{ח:תת|(ג)}} ערר כאמור בסעיף קטן (א) ובקשה למתן רשות לערור כאמור בסעיף קטן (א1), יוגשו בתוך 30 ימים מיום שניתנה החלטת בית המשפט, ואולם בית המשפט רשאי להאריך את המועד האמור מטעמים שיירשמו.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|54|הסמכות בעיון חוזר ובערר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} בעיון חוזר ובערר רשאי בית המשפט לקיים את ההחלטה שעליה עוררים, לשנותה או לבטלה ולתת החלטה אחרת במקומה.

{{ח:סעיף|55|השהיית ביצוע שחרור|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} החליט בית המשפט על שחרור בערובה או על שחרור ללא ערובה, של אדם שהיה במעצר בעת מתן ההחלטה, והודיע היועץ המשפטי לממשלה או תובע, במעמד מתן ההחלטה, על רצונו לערור עליה, רשאי בית המשפט שנתן את הצו לצוות על השהיית ביצוע השחרור לתקופה שיקצוב ושלא תעלה על 48 שעות מעת מתן ההחלטה; לענין זה יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} ערר כאמור בסעיף קטן (א) יוגש בהקדם האפשרי תוך התקופה שנקצבה.
{{ח:תת|(ג)}} החליט היועץ המשפטי לממשלה או התובע, למרות הודעתו לבית המשפט, כי לא יוגש ערר, יודיע מיד לבית המשפט על החלטתו, והאדם ישוחרר לאלתר.

{{ח:סעיף|56|אופן הגשת בקשות|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה לשחרור בערובה שאינה מוגשת אגב דיון בבקשה למעצר, בקשה להטיל ערובה, בקשה לעיון חוזר או בקשה לערור, תוגש בכתב, ותכיל תמצית נימוקיה; קדמו לה בקשות אחרות באותו ענין, יצורפו אליה העתקים של אותן בקשות ושל פרוטוקול הדיון בהן; ואולם בית המשפט רשאי להיזקק לבקשה גם אם לא צורפו העתקים כאמור, אם נחה דעתו שיש ברשותו המידע הנדרש למתן החלטה.
{{ח:תת|(ב)}} על בקשה לפי סעיף קטן (א) יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15(ג) עד (ז)}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|57|נוכחות בעלי הדין|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} דיון לפי {{ח:פנימי|סעיף 43|סעיפים 43}}, {{ח:פנימי|סעיף 52|52}}, {{ח:פנימי|סעיף 53|53}} {{ח:פנימי|סעיף 58|ו־58}}, יהיה בפני המשוחרר בערובה או סניגורו, בפני עצור, ובפני תובע; ואולם מותר לדון בבקשת העצור שלא בפני תובע אם ניתנה לתובע הודעה על הדיון 24 שעות מראש; מותר לדון בבקשת תובע שלא בפני המשוחרר בערובה אם הומצאה למשוחרר בערובה הודעה על הדיון 48 שעות מראש.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על מועד הדיון ומקומו תימסר למשוחרר בערובה, לעצור, לסניגור אם יש להם סניגור, ולתובע.
{{ח:תת|(ג)}} לא ניתן לקיים דיון בנוכחות העצור מפאת מצב בריאותו יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16(2)}}, בשינויים המחויבים.

{{ח:סעיף|58|תוקף הערובה|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} הערובה ותנאי השחרור בערובה יתבטלו אם לא יוגש כתב אישום נגד החשוד תוך 180 ימים; ואולם בית המשפט רשאי, בתוך תקופת הערובה, להאריך אותה ואת תנאיה, לתקופה נוספת שלא תעלה על 180 ימים, אם הוגשה בקשה באישור תובע.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט רשאי להורות על הארכה נוספת של הערובה ותנאיה לתקופה שלא תעלה על 90 ימים, אם הוגשה בקשה לכך באישור היועץ המשפטי לממשלה.

{{ח:סעיף|59|שחרור באין אישום|תיקון: תשנ״ז, ק״ת תשפ״ד־2, תשפ״ד־3, תשפ״ד־4, תשפ״ד־7, תשפ״ד־8, תשפ״ה, תשפ״ה־3, תשפ״ה־6, '''תשס״ח'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}} חשוד הנתון במעצר ולא הוגש נגדו כתב אישום תוך 75 ימים לאחר מעצרו, ישוחרר מן המעצר, בערובה או ללא ערובה.

{{ח:סעיף|60|שחרור באין משפט|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} נאשם, שלאחר הגשת כתב האישום נגדו היה נתון במעצר בשל אותו כתב אישום, תקופה המצטרפת כדי 30 ימים ומשפטו לא החל, ישוחרר מן המעצר, בערובה או ללא ערובה; ואולם רשאי בית המשפט לדחות את מועד תחילת המשפט, בלא שישוחרר, ל־30 ימים נוספים, אם ביקש זאת הנאשם או סניגורו.

{{ח:סעיף|61|שחרור באין הכרעת דין או גזר דין|תיקון: תשנ״ז, תשנ״ח־2, תשע״א, תשע״ד־2, '''תשס״ח''', '''תשע״ד'''}}
{{ח:תת|(א)}} נאשם, שלאחר הגשת כתב אישום נגדו, היה נתון במעצר בשל אותו כתב אישום תקופה המצטרפת כדי שישה חודשים, ומשפטו בערכאה הראשונה לא נגמר בהכרעת דין, ישוחרר מן המעצר, בערובה או ללא ערובה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיף 62}}, ניתנה הכרעת דין שלפיה נקבע כי נאשם ביצע את העבירה לאחר שהיה נתון במעצר לתקופה המצטרפת כדי שישה חודשים בשל אותו כתב אישום, רשאי בית המשפט שהכריע את דינו לצוות על הארכת מעצרו או על מעצרו מחדש, לתקופה של 45 ימים, ומטעמים מיוחדים, לתקופה נוספת של 30 ימים, אם מצא כי יש עילה למעצרו; לא ניתן גזר דין בתוך 75 ימים מיום שציווה בית המשפט כאמור לראשונה, ישוחרר הנאשם מן המעצר.

{{ח:סעיף|62|הארכת מעצר או חידושו|תיקון: תשנ״ז, תשע״א, תשע״ד־2, ק״ת תשפ״ד־2, תשפ״ד־3, תשפ״ד־4, תשפ״ד־7, תשפ״ד־8, תשפ״ה, תשפ״ה־3, תשפ״ה־6, '''תשס״ח''', '''תשע״ד'''}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(אינו חל בתקופת תוקפן של {{ח:חיצוני|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון)|תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (הארכת מעצר לחשוד בעבירת ביטחון), התשפ״ד–2023}}, לגבי חשוד בעבירת ביטחון במסגרת אירועי מלחמת ”חרבות ברזל“):}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 59|סעיפים 59 עד 61}}, רשאי שופט של בית המשפט העליון לצוות על הארכת המעצר או על מעצר מחדש, לתקופה שלא תעלה על 45 ימים, ולחזור ולצוות כך מעת לעת, וכן להורות על שחרורו של הנאשם, בערובה או ללא ערובה.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(אינו חל).}}

{{ח:סעיף|62א|סמכות מעצר לבית משפט עד לדיון בבקשה למעצר מחדש|תיקון: '''תשע״ד'''; תשע״א}}
{{ח:ת}} הודיע תובע על כוונתו לבקש את מעצרו של נאשם שעומד להשתחרר ממעצר או שאינו עצור, לאחר שהיה נתון במעצר לתקופה המצטרפת כדי שישה חודשים בשל אותו כתב אישום, רשאי בית המשפט, אם מצא כי יש עילה למעצרו של הנאשם, לצוות על מעצרו לתקופה שלא תעלה על 72 שעות לשם הגשת בקשה לבית המשפט העליון לפי {{ח:פנימי|סעיף 62|סעיף 62}}.

{{ח:סעיף|63|שחרור והפטר בתום המשפט|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} זוכה נאשם, בוטל האישום או הופסקו הליכי המשפט, ישוחרר מיד ממעצרו, אם הוא עצור; ואם שוחרר בערובה, יופטרו הוא וערביו מערבותם ויוחזר הערבון הכספי, הכל לפי הענין; ואולם, אם הודיעה התביעה כי בדעתה להגיש ערעור, רשאי בית המשפט לשחררו בערובה מטעמים שיירשמו, או להורות על מעצרו לתקופה שלא תעלה על 72 שעות לשם הגשת הודעת הערעור.

{{ח:סעיף|64|מעצר בשל עבירה אחרת|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} אין בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 59|סעיפים 59 עד 63}} כדי למנוע מעצר החשוד או הנאשם, שחרורו בערובה או המשך מעצרו, בשל מעשה אחר, או מעצרו על ידי צו בית המשפט שלערעור.

{{ח:סעיף|65|סמכות שוטר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} כל עוד לא הוגש כתב אישום, רשאי שוטר שאינו תובע כאמור {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי#סעיף 12|בסעיף 12(א)(2) לחוק סדר הדין הפלילי}}, לנהל הליכים לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ג|סימן ג׳}} או לפי {{ח:פנימי|פרק ב סימן ו|סימן זה}}, למעט הליכים לפי {{ח:פנימי|סעיף 52|סעיפים 52}} {{ח:פנימי|סעיף 53|ו־53}}.

{{ח:קטע3|פרק ב סימן ז|סימן ז׳: היוועדות חזותית {{ח:הערה|(פקע)}}|תיקון: תשס״ז, תשס״ח, תש״ע, תש״ע־3}}

{{ח:סעיף|65א||תיקון: תשס״ז, תשס״ח, תש״ע, תש״ע־3}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: עיכוב|תיקון: תשנ״ז}}

{{ח:סעיף|66|הגדרות|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק ג|בפרק זה}}, ”עיכוב“ – הגבלת חירותו של אדם לנוע באופן חופשי, בשל חשד שבוצעה עבירה או כדי למנוע ביצוע עבירה כאשר הגבלת החירות מסויגת מראש בזמן ובתכלית, הכל כאמור {{ח:פנימי|פרק ג|בפרק זה}}.

{{ח:סעיף|67|עיכוב חשוד במקום|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשוטר יסוד סביר לחשד כי אדם עבר עבירה, או כי הוא עומד לעבור עבירה העלולה לסכן את שלומו או בטחונו של אדם, או את שלום הציבור או את בטחון המדינה, רשאי הוא לעכבו כדי לברר את זהותו ומענו או כדי לחקור אותו ולמסור לו מסמכים, במקום הימצאו.
{{ח:תת|(ב)}} שוטר רשאי לדרוש מאדם להילוות עמו לתחנת המשטרה או לזמנו לתחנת המשטרה למועד אחר שיקבע, אם נתקיימו שניים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יש יסוד סביר לחשד שהוא עבר עבירה או יש הסתברות גבוהה שהוא עומד לעבור עבירה כאמור בסעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(2)}} הזיהוי היה בלתי מספיק, או לא ניתן לחקור אותו במקום הימצאו.

{{ח:סעיף|68|עיכוב עד במקום|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשוטר יסוד סביר לחשד שנעברה עבירה, רשאי הוא לעכב אדם שיכול למסור לו מידע הנוגע לאותה עבירה, כדי לברר את זהותו ומענו וכדי לחקור אותו במקום הימצאו; וכן רשאי הוא לזמן אותו לתחנת משטרה קרובה למועד סביר אחר שיקבע לצורך ביצוע אותן פעולות.
{{ח:תת|(ב)}} היה הזיהוי בלתי מספיק, או היה חשש כי האדם לא יתייצב לחקירה במועד, רשאי השוטר לבקש מאותו אדם להילוות עמו לתחנת המשטרה לשם גביית העדות.

{{ח:סעיף|69|עיכוב לחיפוש ולבדיקת מסמכים|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} הוקנתה בחיקוק הסמכות לחפש במקום, בכליו או על גופו של אדם, או הסמכות לדרוש מאדם הצגת מסמכים, רשאי בעל הסמכות לעכב אדם או כלי רכב כדי לאפשר את החיפוש או העיון במסמכים, וכן רשאי הוא לדרוש מהאדם למסור את שמו ומענו.

{{ח:סעיף|70|עיכוב לביצוע צו מעצר או צו מאסר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשוטר יסוד סביר לחשד כי ניתן נגד אדם צו מעצר או צו מאסר, רשאי הוא לעכבו עד לקבלת עותק הצו, לצורך ביצוע המעצר או המאסר על פיו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ניתן לקבל עותק הצו במקום, רשאי שוטר לדרוש מאותו אדם להילוות עמו לתחנת המשטרה לשם קבלת הצו ולשם ביצוע המעצר או המאסר על פיו.

{{ח:סעיף|71|עיכוב כלי רכב לשם חיפוש|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} היה לשוטר יסוד סביר לחשד שבוצעה עבירה בת מעצר וסבר כי יש צורך לבצע חיפוש בכלי רכב כדי לאתר את מבצע העבירה או קורבנה או כדי לאתר ראיה הקשורה בעבירה, רשאי הוא להורות לעכב את כלי הרכב ולערוך את החיפוש כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם אם קיים חשש שעומדת להתבצע עבירה מן העבירות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 35|בסעיף 35(ב)}}, או אם קיימת הסתברות גבוהה שעומדת להתבצע עבירה בת מעצר.

{{ח:סעיף|72|הנוהל בעיכוב|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} על מבצע עיכוב יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), שוטר המעכב לפי {{ח:פנימי|סעיף 71|סעיף 71}}, יזהה את עצמו על פי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה#סעיף 5א|סעיף 5א לפקודת המשטרה}}.

{{ח:סעיף|72א|חיפוש מוגבל על גופו של אדם שעוכב|תיקון: תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} שוטר רשאי לערוך חיפוש מוגבל על גופו של אדם שעוכב, בעת כניסתו לרכב בשימוש משטרת ישראל או לאמבולנס, בליווי שוטר, לשם תפיסת נשק או חפץ אחר, העלול לסכן את שלומו של אדם או את ביטחון הציבור או העלול לסייע בבריחתו גם בלא חשד שהאדם מחזיק חפץ כאמור, ורשאי השוטר לתפוס את החפץ שהתגלה אגב החיפוש.
{{ח:תת|(ב)}} היה האדם שעוכב חשוד בעבירה והתנגד לעריכת חיפוש מוגבל על גופו לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי השוטר להשתמש בכוח סביר לשם ביצוע החיפוש.
{{ח:תת|(ג)}} נערך חיפוש או נתפס חפץ במהלך החיפוש או נעשה שימוש בכוח לפי הוראות סעיף זה, יצוין הדבר בדוח העיכוב הנערך לפי {{ח:פנימי|סעיף 74|סעיף 74}}.
{{ח:תת|(ד)}} חיפוש על גופו של אדם לפי הוראות סעיף קטן (א) ייערך בידי בן מינו של האדם, אלא אם כן מתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אותו אדם הסכים שהחיפוש ייערך בידי מי שאינו בן מינו לאחר שהובהרה לו זכותו שלא להסכים לחיפוש כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} לא ניתן לערוך את החיפוש בידי בן מינו ויש בדחיית החיפוש סיכון בלתי סביר לשלום הציבור או לשלומו של אדם.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בכל דין, הוראות סעיף זה יחולו רק על שוטר כהגדרתו {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה|בפקודת המשטרה}}.
{{ח:תת|(ו)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חיפוש מוגבל על הגוף“ – חיפוש על פני גופו של אדם שאינו כולל הסרת בגד החושפת איברי גוף שהיו מכוסים, למעט הסרת כיסוי מעל הפנים או הראש או הסרת נעליים, וכן חיפוש בבגדיו או בכליו של אדם שהוא נושא על גופו או הנמצאים בקרבתו ובשליטתו המיידית, ולמעט חיפוש חיצוני או חיפוש פנימי כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי)|בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי), התשנ״ו–1996}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”נשק“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור|בחוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, התשס״ה–2005}}.

{{ח:סעיף|73|משך העיכוב|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעוכב אדם או כלי רכב מעל לזמן סביר הדרוש, בנסיבות המקרה, לביצוע הפעולה שלשמה הוקנתה סמכות העיכוב.
{{ח:תת|(ב)}} בכל מקרה, לא יעוכב אדם או כלי רכב לפרק זמן העולה על שלוש שעות; ואולם בעיכוב הקשור למספר רב של מעורבים, רשאי הקצין הממונה להאריך את משך העיכוב לפרק זמן נוסף שלא יעלה על שלוש שעות נוספות, מנימוקים שיירשמו.

{{ח:סעיף|74|דו״ח על עיכוב|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} עם תום העיכוב, יערוך מבצע העיכוב דו״ח, שבו יפרט את שמו של מי שעוכב, סיבת העיכוב ומשך העיכוב, אם נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} האדם הובא לתחנת המשטרה או זומן אליה;
{{ח:תת|(2)}} האדם עוכב לפרק זמן של עשרים דקות או יותר.

{{ח:סעיף|75|עיכוב בידי אדם פרטי|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} כל אדם רשאי לעכב אדם אחר עד לבואו של שוטר אם נתקיים אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} האדם חשוד כי ביצע בפניו עבירת אלימות, פשע, גניבה או עבירה שגרמה נזק של ממש לרכוש;
{{ח:תתת|(2)}} אדם אחר הקורא לעזרה מצביע על אדם החשוד שביצע בפניו עבירה, כאמור בפסקה (1), והכל אם יש חשש שהחשוד יימלט או שזהותו אינה ידועה.
{{ח:תת|(ב)}} חשוד שעוכב לפי סעיף קטן (א), יימסר לשוטר ללא דיחוי, ובלבד שהעיכוב לא יעלה על שלוש שעות.
{{ח:תת|(ג)}} המבצע עיכוב לפי סעיף קטן (א), רשאי להשתמש בכוח סביר, אם החשוד סירב להיעתר לבקשת העיכוב, ובלבד שלא יהיה בשימוש בכוח כדי לגרום לחשוד חבלה.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: שונות|תיקון: תשנ״ז}}

{{ח:סעיף|76||תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק סדר הדין הפלילי|בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ״ב–1982}}.}}

{{ח:סעיף|77||תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)|בפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}}.}}

{{ח:סעיף|78||תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.}}

{{ח:סעיף|79||תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק השיפוט הצבאי|בחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955}}.}}

{{ח:סעיף|80||תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק סמכויות חיפוש בשעת חירום (הוראת שעה)|בחוק סמכויות חיפוש בשעת חירום (הוראת שעה), התשכ״ט–1969}}.}}

{{ח:סעיף|81||תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות|בחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ״ה–1995}}.}}

{{ח:סעיף|82|הוראת מעבר|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} עובד ציבור שהוסמך בידי השר לבטחון הפנים בסמכויות מעצר לפני תחילתו של חוק זה, יראוהו כאילו הוסמך לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|83|תחילה|תיקון: תשנ״ז}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה בתום שנה מפרסומו.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ב באייר התשנ״ו (1 במאי 1996).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''דוד ליבאי'''
שר המשפטים
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}

{{ח:סוף}}
{{חוקי עונשין|בכנסת=2001118}}

[[קטגוריה:בוט חוקים]]