כללי לשכת עורכי הדין (סדרי הדין בבתי הדין המשמעתיים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|כללי לשכת עורכי הדין (סדרי הדין בבתי הדין המשמעתיים), התשע״ה–2015}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשע״ה, 1266|כללי לשכת עורכי הדין (סדרי הדין בבתי הדין המשמעתיים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7520.pdf}}, {{ח:תיבה|1328|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7526.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 1845|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8151.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותה לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 65|סעיפים 65}} {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 109|ו־109}} {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|לחוק לשכת עורכי הדין, התשכ״א–1961}} (להלן – החוק), ובאישור שר המשפטים, מתקינה המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין כללים אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק 1|פרק ראשון: הגדרות}}

{{ח:פנימי|פרק 2|פרק שני: הליכים לפני הדיון}}

{{ח:פנימי|פרק 2 סימן א|סימן א׳: תלונה}}

{{ח:פנימי|פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: קובלנה}}

{{ח:פנימי|פרק 3|פרק שלישי: הדיון בבית דין משמעתי מחוזי}}

{{ח:פנימי|פרק 3 סימן א|סימן א׳: פתיחת ההליך}}

{{ח:פנימי|פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: הוראות כלליות}}

{{ח:פנימי|פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: עיון בחומר הבירור}}

{{ח:פנימי|פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: תשובה לקובלנה}}

{{ח:פנימי|פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: הדיון בקובלנה}}

{{ח:פנימי|פרק 3 סימן ו|סימן ו׳: פסק הדין}}

{{ח:פנימי|פרק 4|פרק רביעי: השעיה זמנית}}

{{ח:פנימי|פרק 5|פרק חמישי: ביטול חברות}}

{{ח:פנימי|פרק 6|פרק שישי: ערעור}}

{{ח:פנימי|פרק 7|פרק שביעי: ביצוע פסקי דין}}

{{ח:פנימי|פרק 8|פרק שמיני: הוראות שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת|תוספת}}

{{ח:קטע2|פרק 1|פרק ראשון: הגדרות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בכללים אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית הדין“ – בית הדין המשמעתי המחוזי שלו השיפוט לדון בעבירת המשמעת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בקשה לביטול חברות“ – בקשה לביטול רישומו של חבר הלשכה בפנקס החברים ולביטול חברותו בלשכה לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 47|סעיף 47 לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המען הרשום בלשכה“ – המען לפי {{ח:חיצוני|כללי לשכת עורכי הדין (קבלת חברים ללשכה וחידוש החברות)#סעיף 1|כלל 1(ג) לכללי לשכת עורכי הדין (קבלת חברים ללשכה וחידוש החברות), התשכ״ב–1962}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חומר הבירור“ – כל החומר המצוי בידי הקובל הנוגע לקובלנה, למעט פרוטוקלים, חוות דעת ותרשומות פנימיות של ועדת האתיקה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נילון“ – מי שהוגשה לגביו תלונה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נשיאות“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 18|בסעיף 18(א) לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עורך דין“ – לרבות מתמחה, אם הדין המשמעתי חל עליו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קובל“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 63|בסעיף 63 לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קובלנה“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 63|בסעיף 63 לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תלונה“ – תלונה על עבירת משמעת של עורך דין.

{{ח:קטע2|פרק 2|פרק שני: הליכים לפני הדיון}}
{{ח:קטע3|פרק 2 סימן א|סימן א׳: תלונה}}

{{ח:סעיף|2|הגשת תלונה}}
{{ח:ת}} תלונה תוגש בנוסח הערוך לפי {{ח:פנימי|תוספת טופס 1|טופס 1 שבתוספת}}; טופס הגשת התלונה יעמוד לרשות הציבור גם באתר האינטרנט של הלשכה ובמשרדיה; במקרים מיוחדים רשאית ועדת האתיקה של הלשכה לטפל בתלונה אף אם לא הוגשה בנוסח כאמור.

{{ח:סעיף|3|סמכות דיון בתלונה}}
{{ח:ת}} ועדות האתיקה של הלשכה יטפלו וידונו בתלונה.

{{ח:סעיף|4|המצאת התלונה לנילון}}
{{ח:תת|(א)}} הליך משמעתי יכול שיינקט בין בעקבות תלונה שהוגשה ובין מכוח ידיעה על עבירת משמעת שהגיעה שלא בדרך תלונה.
{{ח:תת|(ב)}} מצא קובל כי יש על פני הדברים מקום להגיש קובלנה, לפי תלונה או ידיעה כאמור, יפנה לנילון בצירוף המסמכים הנוגעים לעניין, ויבקשו להשיב בכתב.
{{ח:תת|(ג)}} הקובל יודיע לנילון, בפנייתו בכתב, כי ניתן לעשות שימוש בתגובתו כראיה נגדו במסגרת הדיון בקובלנה, אם תוגש.

{{ח:סעיף|5|תשובה לתלונה}}
{{ח:תת|(א)}} הנילון יגיש את תשובתו לפניית הקובל לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4}}, בתוך שלושים ימים מיום המצאתה או בתוך תקופה ארוכה יותר שהורה הקובל או הסכים לה לפי בקשת הנילון.
{{ח:תת|(ב)}} משעברה התקופה האמורה בסעיף קטן (א), רשאי הקובל להגיש קובלנה אף אם לא השיב הנילון.

{{ח:סעיף|6|פרטים נוספים}}
{{ח:ת}} במסגרת בירור העניין, הקובל רשאי לדרוש מהמתלונן או מהנילון פרטים נוספים לתלונה או לתשובה, לפי העניין, אם ראה צורך בכך; כמו כן הוא רשאי לדרוש מהמתלונן או מהנילון תצהיר וראיות אחרות לאימות פרטי התלונה.

{{ח:סעיף|7|החלטה בדבר קובלנה}}
{{ח:תת|(א)}} החלטת הקובל להגיש קובלנה או לא להגישה תינתן בתוך תשעים ימים מתום התקופה להגשת תשובה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בסעיף 5 לעיל}} או פרטים נוספים, תצהיר או ראיות אחרות לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, לפי העניין ולפי המאוחר מביניהם.
{{ח:תת|(ב)}} במקרה שבו העובדות המהוות את העבירה אירעו עשר שנים או יותר לפני המועד שבו התקבלה התלונה או המידע בלשכה, יידרש הקובל לשאלת חלוף פרק הזמן האמור ואם יחליט על הגשת קובלנה, יפרט בהחלטתו את נימוקיו להגשתה בנסיבות שבהן חלף פרק הזמן האמור ויודיע את נימוקיו אלה בכתב למתלונן ולנילון.

{{ח:סעיף|8|הודעה על אי־הגשה קובלנה}}
{{ח:ת}} קובל שהוגשה לו תלונה או הגיע אליו מידע, והחליט שלא להגיש בעקבותיה קובלנה, יודיע על כך למתלונן ולנילון, בתוך זמן סביר, בהודעה מנומקת בכתב; בהודעתו למתלונן יציין הקובל כי למתלונן אפשרות לפנות לקובל נוסף.

{{ח:קטע3|פרק 2 סימן ב|סימן ב׳: קובלנה}}

{{ח:סעיף|9|הגשת קובלנה}}
{{ח:ת}} החליט הקובל להגיש קובלנה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7(א)}}, יגיש אותה בתוך תשעים ימים ממועד החלטתו, ואולם רשאי הקובל במקרים מיוחדים להגיש את הקובלנה אף בחלוף המועד האמור.

{{ח:סעיף|10|הודעה למתלונן}}
{{ח:ת}} הוגשה קובלנה, יודיע על כך הקובל למתלונן, וכן יודיע לו הקובל על זכותו להיות נוכח בדיון, או על הוראה אחרת שהורה בית הדין לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 65א|סעיף 65א לחוק}}.

{{ח:סעיף|11|מקום הדיון}}
{{ח:תת|(א)}} קובלנה תוגש לבית הדין המשמעתי המחוזי שלו סמכות השיפוט לדון בעבירת המשמעת בארבעה עותקים ובמספר עותקים נוספים כמספר הנקבלים בה.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה בקשה לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 64|סעיף 64(ב) לחוק}}, יכריע בה יושב ראש בית הדין המשמעתי הארצי לאחר שנתן הזדמנות לבעלי הדין להשמיע את טענותיהם בעניין.
{{ח:תת|(ג)}} הוחלט על העברת הדיון בקובלנה, הוא יועבר, בצירוף ההחלטה, לבית הדין שנקבע בהחלטה.

{{ח:סעיף|12|פרטי הקובלנה}}
{{ח:ת}} קובלנה תיערך בכתב ותכיל פרטים אלה:
{{ח:תת|(1)}} שם בית הדין שאליו היא מוגשת;
{{ח:תת|(2)}} שם הקובל;
{{ח:תת|(3)}} שם הנקבל, מספר רישומו בפנקס חברי הלשכה והמען הרשום בלשכה;
{{ח:תת|(4)}} תיאור העובדות המהוות את העבירה, בציון המקום והזמן הנוגעים לה, אם הם ידועים לקובל;
{{ח:תת|(5)}} ציון הוראות הדין שלפיהן מואשם הנקבל;
{{ח:תת|(6)}} שמות עדי הקובל.
{{ח:ת}} לקובלנה לא יצורפו ראיות.

{{ח:סעיף|13|צירוף אישומים ונקבלים}}
{{ח:תת|(א)}} מותר לצרף בקובלנה אחת אישומים אחדים, אם הם מבוססים על אותן עובדות או על עובדות דומות או על סדרת מעשים הקשורים זה לזה באופן שהם מהווים מאורע אחד.
{{ח:תת|(ב)}} מותר להאשים בקובלנה אחת כמה נקבלים, אם כל אחד מהם היה צד לאחת מהעבירות שבקובלנה או אם האישום הוא בשל סדרת מעשים שנטען שעשו הנקבלים והקשורים זה לזה באופן שהם מהווים מאורע אחד.
{{ח:תת|(ג)}} צורפו אישומים בכמה עבירות או הואשמו כמה נקבלים בקובלנה אחת, תוגש הקובלנה לבית דין שיש לו סמכות שיפוט לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 64|סעיף 64 לחוק}} על אחד הנקבלים.

{{ח:קטע2|פרק 3|פרק שלישי: הדיון בבית דין משמעתי מחוזי|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:קטע3|פרק 3 סימן א|סימן א׳: פתיחת ההליך}}

{{ח:סעיף|14|הרכבת בית הדין}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה קובלנה לבית דין, תקבע נשיאות בית הדין את חברי בית הדין שידונו בה; הודעה על הרכב בית הדין תומצא לנקבל ולקובל.
{{ח:תת|(ב)}} חבר בית הדין שנכלל בהרכב ולא הופיע פעמיים לדיון באותה קובלנה, רשאית נשיאות בית הדין לבטל את מינויו לדון באותה קובלנה, ולמנות חבר בית דין אחר תחתיו.

{{ח:סעיף|15|אב בית הדין}}
{{ח:ת}} נכלל בהרכב בית הדין יושב ראש בית הדין – יהיה הוא אב בית הדין; במקרה אחר, יקבע יושב ראש בית הדין מי מבין חברי ההרכב יהיה אב בית הדין וממלא מקומו.

{{ח:סעיף|16|המצאת הקובלנה}}
{{ח:ת}} בית הדין ימציא לנקבל העתק של הקובלנה וכל הודעה על חזרה מאישום כאמור {{ח:פנימי|סעיף 19|בסעיף 19}}, חתומים ביד הקובל, בתוך זמן סביר ממועד הגשת הקובלנה או ההודעה.

{{ח:קטע3|פרק 3 סימן ב|סימן ב׳: הוראות כלליות}}

{{ח:סעיף|17|מינוי עורך דין לנקבל}}
{{ח:תת|(א)}} בית הדין רשאי, לאחר ששמע את עמדות הצדדים, אם מצא שניהול הדיון מצדיק כי הנקבל יהיה מיוצג ושאין לנקבל יכולת להעמיד לעצמו ייצוג, למנות לנקבל עורך דין שייצגו בדיון; ואולם לא ימנה בית הדין עורך דין שהוא חבר ועד מרכזי, חבר ועד מחוזי, חבר ועדת האתיקה הארצית, חבר ועדת אתיקה מחוזית, פרקליט ועדת אתיקה, עוזר פרקליט ועדת אתיקה, או חבר בית דין משמעתי של הלשכה; שכרו של עורך הדין שימונה ייקבע בידי בית הדין והלשכה תשלמו.
{{ח:תת|(ב)}} התנגד הנקבל למינוי עורך דין כאמור, ימנה בית הדין עורך דין שייצגו בדיון כאמור בסעיף קטן (א) רק אם מצא שניהול הדיון מחייב זאת, בשל חומרת העבירה שבה הואשם הנקבל או אם קיים חשש שהוא חולה נפש או לקוי בכושרו השכלי.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות סעיפים קטנים (א) ו־(ב) יחולו אף בערעור בבית הדין המשמעתי הארצי, בין אם מי שהיה הנקבל בדיון בבית הדין המשמעתי המחוזי הוא המערער ובין אם הוא המשיב בערעור.

{{ח:סעיף|18|תיקון קובלנה}}
{{ח:תת|(א)}} קובל רשאי, בכל עת עד להגשת תשובת הנקבל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 27|בסעיף 27}}, לתקן את הקובלנה, להוסיף עליה או לגרוע ממנה, במסירת הודעה לבית הדין המפרטת את השינוי; בית הדין ימציא לנקבל העתק של ההודעה.
{{ח:תת|(ב)}} ביקש זאת הקובל, רשאי בית הדין, בכל עת לאחר תחילת הדיון, לתקן את הקובלנה, להוסיף עליה או לגרוע ממנה, ובלבד שניתנה לנקבל הזדמנות סבירה להשיב; התיקון ייעשה בקובלנה או יירשם בפרוטוקול.

{{ח:סעיף|19|חזרה מאישום}}
{{ח:תת|(א)}} הקובל רשאי לחזור בו מאישומים שבקובלנה, כולם או מקצתם; חזרה מאישום תהיה בהודעה בכתב לבית הדין.
{{ח:תת|(ב)}} חזר בו קובל מאישום לפני שהוגשה תשובת הנקבל לקובלנה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 27|בסעיף 27}}, יבטל בית הדין את האישום; חזר בו לאחר מכן, יזכה בית הדין את הנקבל מאותו אישום.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מהאמור בסעיף קטן (ב), בהסכמת הקובל והנקבל רשאי בית הדין לבטל אישום, בכל עת עד להכרעת הדין, ודין הביטול יהיה כדין ביטול לפני תשובת הנקבל.
{{ח:תת|(ד)}} אישום שבוטל לפי סעיפים קטנים (ב) או (ג), לא יוגש מחדש, אלא מנימוקים מיוחדים שיצורפו בכתב; אישום שנכלל בקובלנה שהגישה ועדת אתיקה מחוזית ובוטל כאמור, לא יוגש אלא באישור ועדת האתיקה הארצית ובצירוף נימוקים מיוחדים בכתב.

{{ח:סעיף|20|חזרה מהודאה}}
{{ח:ת}} נקבל רשאי לחזור בו מהודאתו, כולה או מקצתה, בכל שלב של הדיון עד הכרעת הדין, ואולם הוא לא יחזור בו מהודאה שהודה לפני בית הדין, אלא ברשות בית הדין.

{{ח:סעיף|21|הפרדת הדיון}}
{{ח:תת|(א)}} בית הדין רשאי, בכל שלב שלפני הכרעת הדין, לצוות על הפרדת הדיון באישום מסוים שנכלל בקובלנה או על הפרדת הדיון בעניינו של נקבל מסוים שהואשם עם אחרים.
{{ח:תת|(ב)}} הופרד הדיון, תוגש קובלנה אחרת בשל האישום שהדיון בו הופרד או נגד הנקבל שהדיון בעניינו הופרד.

{{ח:סעיף|22|הפסקת הדיון}}
{{ח:תת|(א)}} הוגש נגד הנקבל בקובלנה, כתב אישום בפלילים בבית משפט, בשל מעשה או מחדל המשמש עילה לדיון לפני בית הדין, רשאי בית הדין, לאחר שנתן הזדמנות לכל בעלי הדין לטעון בעניין, לפי סדר שיקבע, להחליט אם להפסיק את הדיון בקובלנה עד מתן פסק דין סופי בהליך הפלילי המתקיים בבית המשפט או להמשיך בדיון.
{{ח:תת|(ב)}} בית הדין רשאי, בכל עת, לדון מחדש בהחלטתו לפי סעיף קטן (א).

{{ח:סעיף|23|סדרי הדין – כללי}}
{{ח:ת}} בכל עניין של סדרי דין שאין עליו הוראה {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|בחוק}}, בכללים אלה או בחיקוק אחר, ינהג בית הדין המשמעתי בדרך הנראית לו טובה ביותר לעשיית צדק.

{{ח:קטע3|פרק 3 סימן ג|סימן ג׳: עיון בחומר הבירור}}

{{ח:סעיף|24|עיון בחומר הבירור}}
{{ח:תת|(א)}} הוגשה קובלנה, רשאי הנקבל לעיין בחומר הבירור ולהעתיקו.
{{ח:תת|(ב)}} נקבל רשאי לעיין בחומר הבירור כאמור, פרק זמן סביר לפני המועד שבו על הנקבל להגיש את תשובתו לקובלנה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 27|בסעיף 27}}; הנקבל לא חייב לתת את תשובתו לקובלנה לפני שניתנה לו אפשרות לעיין בחומר הבירור.
{{ח:תת|(ג)}} נקבל רשאי לבקש מבית הדין להורות לקובל להתיר לו לעיין בחומר שהוא, לטענתו, חומר בירור ולא הועמד לעיונו; בקשה כאמור תידון לפני בית הדין ואם אפשר תובא לפני הרכב אחר של בית הדין שלא מונה לדון בקובלנה; בעת הדיון בבקשה רשאי הרכב בית הדין הדן בבקשה לעיין בחומר שבמחלוקת אם מצא בכך צורך.
{{ח:תת|(ד)}} עיון בחומר הבירור או העתקתו יהיו במעמד אדם שהקובל מינה כדי להבטיח שהעיון וההעתקה ייעשו לפי הדין והוראות הקובל.
{{ח:תת|(ה)}} לא היה בידי הקובל פירוט בכתב של דברים שמסר לו עד מעדי הקובל ימסור הקובל לנקבל בכתב את שם העד, ואת עיקר התוכן של דבריו לפי הידוע לקובל, זולת אם ויתר הנקבל על כך.
{{ח:תת|(ו)}} לא יגיש קובל לבית הדין ראיה אם לנקבל לא ניתנה הזדמנות סבירה לעיין בראיה, וכן להעתיקה, אלא אם כן ויתר הנקבל על כך.
{{ח:תת|(ז)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הראיות#פרק ג|פרק ג׳ לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, יחולו על זכות העיון של הנקבל בחומר הבירור, ולא יתאפשר עיון בחומר כאמור שאי־גילויו מותר או שגילויו אסור לפי כל דין.

{{ח:סעיף|25|סייג להבאת ראיות}}
{{ח:ת}} לא יגיש נקבל לבית הדין חוות דעת בכתב או תעודת רופא, בלי שניתנה לקובל אפשרות לעיין בהם ולהעתיקם, פרק זמן סביר מראש.

{{ח:קטע3|פרק 3 סימן ד|סימן ד׳: תשובה לקובלנה}}

{{ח:סעיף|26|טענות מקדמיות}}
{{ח:תת|(א)}} הנקבל רשאי לטעון טענות מקדמיות, ובהן –
{{ח:תתת|(1)}} פגם או פסול בקובלנה;
{{ח:תתת|(2)}} העובדות המתוארות בקובלנה אינן מהוות עבירה;
{{ח:תתת|(3)}} זיכוי קודם או הרשעה קודמת בדין משמעתי לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|החוק}}, בשל המעשה נושא הקובלנה;
{{ח:תתת|(4)}} הגשת הקובלנה או ניהול ההליך המשמעתי עומדים בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית.

{{ח:סעיף|27|תשובה לקובלנה}}
{{ח:תת|(א)}} קבע בית הדין מועד לדיון ראשון בקובלנה, יגיש הנקבל, עשרים ואחד ימים לפני מועד הדיון, תשובה בכתב לקובלנה; בתשובה רשאי הנקבל לטעון טענות מקדמיות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 26|בסעיף 26}}; לא ביקש הנקבל לטעון טענות מקדמיות, תכלול תשובתו בכתב תשובה מפורטת לעובדות המפורטות בקובלנה, והוא רשאי לכלול תשובה מפורטת לעובדות שבקובלנה אף אם טען בתשובתו טענות מקדמיות.
{{ח:תת|(ב)}} טען הנקבל טענה מקדמית, ייתן בית הדין לקובל הזדמנות להשיב עליה בתוך ארבעה עשר ימים, ואולם הוא רשאי לדחותה גם אם לא עשה כן; בית הדין יחליט בטענה לאלתר, זולת אם ראה להשהות את מתן החלטתו לשלב אחר של הדיון; התקבלה טענה מקדמית, רשאי בית הדין לתקן את הקובלנה או לבטלה.
{{ח:תת|(ג)}} דחה בית הדין את טענותיו המקדמיות של הנקבל, יגיש הנקבל תשובה מפורטת בכתב לעובדות המפורטות בקובלנה, אם לא עשה כן קודם לכן, וזאת בתוך פרק זמן שעליו יורה בית הדין.

{{ח:קטע3|פרק 3 סימן ה|סימן ה׳: הדיון בקובלנה}}

{{ח:סעיף|28|קביעת דיונים}}
{{ח:תת|(א)}} אב בית הדין, ובמקרה שלא עשה כן, יושב ראש בית הדין, יקבע את מועד תחילת הדיון ויזמין לדיון שקבע, בהודעה בכתב, את הנקבל ואת הקובל; בהזמנה יצוין כי אם לא יופיע הנקבל לדיון, ידון בית הדין בקובלנה שלא בפניו.
{{ח:תת|(ב)}} בית הדין לא חייב להזמין בכתב את הנקבל לדיון שנקבע בנוכחותו או בנוכחות עורך דינו.

{{ח:סעיף|29|היעדרות הנקבל}}
{{ח:תת|(א)}} לא יידון נקבל בדין משמעתי אלא בפניו, ואולם רשאי בית הדין להרשות לנקבל, לפי בקשתו, להיעדר מהדיון, כולו או חלקו.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי בית הדין לדון את הנקבל שלא בפניו, אם לא הופיע לדיון לאחר שהומצאה לו הזמנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(א)}} או במקרה הנזכר {{ח:פנימי|סעיף 28|בסעיף 28(ב)}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), בית הדין רשאי להרחיק מהדיון נקבל המפריע להתנהלות הדיון, ואולם ההליכים שהתנהלו שלא בפניו יובאו לידיעתו בדרך שיורה בית הדין.

{{ח:סעיף|30|היעדרות הקובל}}
{{ח:ת}} הוזמן הקובל ולא התייצב, ידחה בית הדין את מועד הדיון; לא התייצב הקובל לדיון הנדחה, רשאי בית הדין לבטל את הקובלנה, ויחול האמור {{ח:פנימי|סעיף 19|בסעיף 19(ד)}}.

{{ח:סעיף|31|הזמנת עדים}}
{{ח:ת}} אב בית הדין יזמין למועד הדיון את העדים שבית הדין ימצא לנכון להעיד או להזמינם להגיש מסמכים שברשותם, לפי בקשת בעלי הדין או מיוזמתו לפי {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיף 38}}.

{{ח:סעיף|32|פרטי ההזמנה}}
{{ח:ת}} הזמנת עד בכתב תהיה חתומה ביד מזכיר בית הדין או מי שיושב ראש בית הדין מינה לכך; הזמנה כאמור תכיל פרטים אלה:
{{ח:תת|(1)}} שם בית הדין;
{{ח:תת|(2)}} שם הקובל;
{{ח:תת|(3)}} שם הנקבל;
{{ח:תת|(4)}} שם המוזמן ומענו;
{{ח:תת|(5)}} המקום והמועד שבהם עליו להתייצב להעיד או להגיש את המסמכים שפורטו בהזמנה;
{{ח:תת|(6)}} תמצית הוראות {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 66|סעיף 66 לחוק}}.

{{ח:סעיף|33|ניהול הדיון}}
{{ח:ת}} אב בית הדין ינהל את הדיון, והוא רשאי להורות כל הוראה הדרושה לקיום הסדר בישיבות בית הדין.

{{ח:סעיף|34|פרוטוקול}}
{{ח:תת|(א)}} אב בית הדין ינהל פרוטוקול של הדיון, והוא רשאי להורות שהפרוטוקול יירשם בידי אחר, או שינוהל בדרך אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} הקובלנה ומסמכים שהוגשו ושקיבל בית הדין יצורפו לפרוטוקול ויהוו חלק ממנו.

{{ח:סעיף|35|ראיות הקובל}}
{{ח:ת}} לא הודה הנקבל בתשובתו בכתב או לפני בית הדין בעובדות המתוארות בקובלנה, או הודה בחלק מהן, יביא הקובל לפני בית הדין את ראיותיו לגבי העובדות שלא הודה בהן; הקובל רשאי להגיש כראיה אף את תגובת הנקבל לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5(א)}}; הקובל רשאי להקדים לראיותיו דברי פתיחה.

{{ח:סעיף|36|העדר הוכחה לכאורה}}
{{ח:תת|(א)}} עם סיום הגשת ראיות הקובל רשאי הנקבל לטעון כי האשמה לא הוכחה אף לכאורה, והקובל רשאי להשיב לטענה.
{{ח:תת|(ב)}} מצא בית הדין כי האשמה לא הוכחה אף לכאורה, יזכה את הנקבל, והוא רשאי לעשות כן אף אם לא נטענה טענה לפי סעיף קטן (א), לאחר שנתן לקובל הזדמנות להשמיע את טענותיו בעניין.

{{ח:סעיף|37|ראיות הנקבל}}
{{ח:ת}} לא זוכה הנקבל לפי {{ח:פנימי|סעיף 36|סעיף 36}}, הוא רשאי –
{{ח:תת|(1)}} להביא את ראיותיו ולהקדים להן דברי פתיחה;
{{ח:תת|(2)}} להעיד או להימנע מעדות; החליט הנקבל להעיד – יעמוד הנקבל לחקירה נגדית.

{{ח:סעיף|38|ראיות מטעם בית הדין וראיות נוספות}}
{{ח:ת}} סיימו בעלי הדין את הבאת ראיותיהם, רשאי בית הדין להזמין מטעמו כל עד, אפילו אם כבר נשמעה עדותו, ולהורות על הגשת כל ראיה אחרת, והוא רשאי להרשות לבעלי הדין, לפי בקשתם, להביא ראיות נוספות, אם ראה צורך בכך.

{{ח:סעיף|39|סדר העדויות}}
{{ח:ת}} אלא אם כן נקבע אחרת, יעידו תחילה עדי הקובל ואחר כך עדי הנקבל; אם בחר הנקבל להעיד, יעיד הוא ראשון מבין עדי הנקבל.

{{ח:סעיף|40|סיכומי הקובל והנקבל}}
{{ח:ת}} בתום הבאת הראיות, או אם לא הובאו ראיות עקב הודאת הנקבל בעובדות או מטעם אחר, יסכמו הקובל ואחריו הנקבל לעניין האשמה; הסיכומים יהיו בכתב או בעל פה, כפי שיורה בית הדין.

{{ח:סעיף|41|הצטרפות היועץ המשפטי לממשלה}}
{{ח:ת}} הצטרף היועץ המשפטי לממשלה לדיון, הוא רשאי להביא את ראיותיו תוך כדי הבאת ראיות הקובל או תוך כדי הבאת ראיות הנקבל, כפי שיודיע לבית הדין, ובשלב שיורה בית הדין; היועץ המשפטי לממשלה רשאי לחקור עדים בחקירה נגדית ולסכם לאחר הקובל ולפני הנקבל.

{{ח:קטע3|פרק 3 סימן ו|סימן ו׳: פסק הדין}}

{{ח:סעיף|42|הכרעת הדין}}
{{ח:תת|(א)}} בתום בירור האשמה יכריע בית הדין את דינו של הנקבל; הכרעת הדין תהיה בכתב ותנומק.
{{ח:תת|(ב)}} בית הדין ייתן את הכרעת הדין בתוך שישים ימים מסיום הדיון, ואם הוגשו סיכומים בכתב – ממועד הגשתו של כתב הסיכומים האחרון.
{{ח:תת|(ג)}} הכרעת הדין תיחתם בידי חברי בית הדין ותיקרא בפני בעלי הדין, או תומצא להם, כפי שיורה בית הדין.

{{ח:סעיף|43|הרשעה על פי עובדות שלא נטענו בקובלנה}}
{{ח:ת}} בית הדין רשאי להרשיע נקבל בשל כל אחת מן העבירות שהתגלו מן העובדות שהוכחו לפניו אף אם עובדות אלה לא נזכרו בקובלנה, ובלבד שניתנה לנקבל הזדמנות סבירה להתגונן.

{{ח:סעיף|44|הרשעה בעבירות אחרות}}
{{ח:ת}} בית הדין רשאי להרשיע נקבל בשל כל אחת מן העבירות שנתגלו מן העובדות שהוכחו לפניו, אך לא יענישנו יותר מפעם אחת בשל אותו מעשה.

{{ח:סעיף|45|חיוב מתלונן}}
{{ח:ת}} לא יחייב בית הדין מתלונן בתשלום הוצאות לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 69|סעיף 69(א)(5) לחוק}}, אלא לאחר שנתן למתלונן הזדמנות להשמיע את דברו; החלטת בית הדין בעניין זה תהווה חלק מפסק הדין.

{{ח:סעיף|46|ראיות לעניין העונש}}
{{ח:ת}} הרשיע בית הדין את הנקבל, רשאים הקובל, היועץ המשפטי לממשלה, אם הצטרף לדיון, ואחריהם הנקבל, לטעון את טענותיהם לעניין מידת העונש ולהביא ראיות לעניין זה; בסעיף זה ”עונש“ – לרבות חיובים אחרים שרשאי בית הדין להטיל לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 69|סעיף 69 לחוק}}.

{{ח:סעיף|47|גזר הדין}}
{{ח:תת|(א)}} לאחר שמיעת הטענות וקבלת הראיות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 46|בסעיף 46}}, יקבע בית הדין בגזר דינו את החלטתו לעניין העונש ותוצאות אחרות של ההרשעה שהוא מוסמך להחליט עליהן לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 69|סעיף 69 לחוק}}; גזר הדין ייחתם בידי חברי בית הדין וייקרא בפני בעלי הדין או יומצא להם, כפי שיורה בית הדין.
{{ח:תת|(ב)}} בית הדין יגזור את דינו של הנקבל בתום שמיעת הטענות וקבלת הראיות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 46|בסעיף 46}}, ואולם הוא רשאי, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, לדחות את מתן גזר הדין בפרק זמן שלא יעלה על עשרים ואחד ימים.

{{ח:סעיף|48|המצאת פסק דין שהוקרא}}
{{ח:ת}} הכרעת דין וגזר דין שהוקראו, יומצאו בכתב לבעלי הדין.

{{ח:סעיף|49|שמירת תוקף}}
{{ח:ת}} הכרעת דין וגזר דין שניתנו שלא במועדים כפי שנקבעו {{ח:פנימי|פרק 3 סימן ו|בסימן זה}}, לא ייפסלו בשל כך בלבד.

{{ח:סעיף|50|דעת מיעוט}}
{{ח:ת}} ניתנו פסק דין והחלטה אחרת של בית הדין, שיש בהם דעת מיעוט, יחתמו כל חברי בית הדין על דעת הרוב; אך רשאי בעל דעת מיעוט להוסיף את דעתו החולקת ואת נימוקיו בפסק הדין.

{{ח:סעיף|51|המצאה למתלונן}}
{{ח:ת}} הועמד פסק הדין לעיון הציבור לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 69ב|סעיף 69ב לחוק}}, ימציא בית הדין לידי המתלונן עותק מפסק הדין כפי שהועמד לעיון הציבור.

{{ח:קטע2|פרק 4|פרק רביעי: השעיה זמנית|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|52|פרטי הבקשה להשעיה זמנית}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה להשעיה זמנית לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 78|סעיף 78 לחוק}} תכיל פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שם בית הדין שאליו היא מוגשת;
{{ח:תתת|(2)}} שם המבקש;
{{ח:תתת|(3)}} שם עורך הדין שהבקשה נוגעת אליו ({{ח:פנימי|פרק 4|בפרק זה}} – המשיב) ומענו הרשום בלשכה;
{{ח:תתת|(4)}} הבקשה להשעיה ונימוקיה.
{{ח:תת|(ב)}} אל הבקשה יצורף העתק מאושר של פסק הדין המרשיע את המשיב בעבירה כאמור {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 78|בסעיף 78(ב) לחוק}}, או של כתב אישום כאמור {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 78|בסעיף 78(ג) לחוק}}, הכול לפי העניין.

{{ח:סעיף|53|סדרי דין בבקשה להשעיה זמנית}}
{{ח:ת}} על הדיון בבקשה להשעיה זמנית יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק 2|הפרק השני}}, בשינויים המחויבים לפי העניין, הדיון בבקשה יחל בתוך ארבעה עשר ימים ממועד הגשתה, ויתנהל, ככל האפשר, ברציפות, כדי לסיימו בתוך זמן קצר ככל האפשר.

{{ח:קטע2|פרק 5|פרק חמישי: ביטול חברות|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|54|הגשת בקשה לביטול חברות}}
{{ח:ת}} ועדת האתיקה הארצית או היועץ המשפטי לממשלה ({{ח:פנימי|פרק 5|בפרק זה}} – המבקש) יגישו בקשה לביטול חברות, לבית הדין המשמעתי המחוזי של המחוז שבו נמצא מענו הרשום בלשכה של החבר.

{{ח:סעיף|55|{{ח:הערה|פרטי הבקשה לביטול חברות}}}}
{{ח:ת}} בקשה לביטול חברות תכיל פרטים אלה:
{{ח:תת|(1)}} שם בית הדין שאליו היא מוגשת;
{{ח:תת|(2)}} שם המבקש;
{{ח:תת|(3)}} שם עורך הדין שהבקשה נוגעת אליו ומענו הרשום בלשכה;
{{ח:תת|(4)}} העובדות שעליהן מבסס המבקש את בקשתו;
{{ח:תת|(5)}} שמות העדים שהמבקש מבקש להשמיע.

{{ח:סעיף|56|סדרי דין בבקשה לביטול חברות}}
{{ח:ת}} על הדיון בבקשה לביטול חברות יחולו הוראות {{ח:פנימי|פרק 2|הפרק השני}}, בשינויים המחויבים לפי העניין; הדיון בבקשה יחל בתוך ארבעה עשר ימים ממועד הגשתה, ויתנהל, ככל האפשר ברציפות, כדי לסיימו בתוך זמן קצר ככל האפשר.

{{ח:קטע2|פרק 6|פרק שישי: ערעור|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|57|הגשת כתב ערעור}}
{{ח:תת|(א)}} כתב ערעור מנומק על פסק דין בדיון בקובלנה או על החלטה בבקשה להשעיה זמנית או על החלטה בבקשה לביטול חברות, חתום ביד המערער, יוגש לבית הדין המשמעתי הארצי בתוך שלושים ימים מיום ההמצאה, בארבעה עותקים ובמספר עותקים נוספים כמספר המשיבים בו.
{{ח:תת|(ב)}} בקשה להארכת מועד להגשת ערעור תוגש ליושב ראש בית הדין המשמעתי הארצי והוא יכריע בה.

{{ח:סעיף|58|המצאת העתקי כתב הערעור}}
{{ח:ת}} העתק של כתב הערעור, מסומן בתאריך הגשתו, יומצא על ידי בית הדין המשמעתי הארצי לכל משיב.

{{ח:סעיף|59|המשיב בערעור מטעם היועץ המשפטי לממשלה}}
{{ח:ת}} בערעור מטעם היועץ המשפטי לממשלה או ועדת האתיקה הארצית, שלא היו הקובלים, כשהערעור הוא על הזיכוי או על קולת העונש, יהיה המשיב – הנקבל; וכשהערעור הוא על ההרשעה או חומרת העונש או על החלטה בדבר השעיה זמנית או על החלטה בדבר ביטול חברות, יהיו המשיבים – הקובל והנקבל.

{{ח:סעיף|60|העברת תיק בית הדין המשמעתי המחוזי}}
{{ח:ת}} הוגש ערעור, יעביר בית הדין את כל החומר הנמצא בתיק בית הדין ואת פרוטוקול הדיון, לבית הדין המשמעתי הארצי.

{{ח:סעיף|61|הרכבת בית הדין בערעור}}
{{ח:ת}} נשיאות בית הדין המשמעתי הארצי תקבע את הרכב בית הדין המשמעתי הארצי שידון בערעור; הודעה על ההרכב תומצא למערער ולמשיב.

{{ח:סעיף|62|תשובה לערעור ועיקרי טיעון|תיקון: תשע״ט}}
{{ח:תת|(א)}} המערער יגיש עיקרי טיעון בכתב עד עשרים ואחד ימים לפני מועד הדיון בערעור, והוא רשאי להודיע, עד אותו מועד, כי הוא יסתפק בכתב הערעור.
{{ח:תת|(ב)}} המשיב יגיש את תשובתו לערעור, בכתב, עד שבעה ימים לפני מועד הדיון בערעור.
{{ח:תת|(ג)}} בית הדין המשמעתי הארצי רשאי, לבקשת בעל דין, להורות על תיקון עיקרי הטיעון או התשובה לערעור, להוסיף עליהם או לגרוע מהם.

{{ח:סעיף|63|סדרי דין בערעור}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיפים 10}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15}}, {{ח:פנימי|סעיף 23|23}}, {{ח:פנימי|סעיף 28|28}}, {{ח:פנימי|סעיף 33|33 עד 34}}, {{ח:פנימי|סעיף 42|42}} {{ח:פנימי|סעיף 49|ו־49 עד 51}} יחולו בערעור לבית הדין המשמעתי הארצי, בשינויים המחויבים לפי העניין.

{{ח:סעיף|64|חזרה מערעור}}
{{ח:ת}} מערער רשאי לחזור בו מערעורו בכל שלב של הדיון, עד מתן פסק הדין.

{{ח:סעיף|65|איחוד ערעורים}}
{{ח:ת}} הוגשו ערעורים אחדים על אותו פסק דין, יישמעו הערעורים במאוחד לפני אותו הרכב.

{{ח:סעיף|66|הוכחות בעלי הדין}}
{{ח:ת}} הדיון בערעור יהיה בפני בעלי הדין, ואולם אם הוזמן בעל דין ולא התייצב, רשאי בית הדין המשמעתי הארצי לדון בערעור שלא בפניו.

{{ח:סעיף|67|סדר הטענות בערעור}}
{{ח:תת|(א)}} בערעור יטען תחילה המערער, אחריו המשיב ואחריו רשאי המערער להשיב על טענות המשיב.
{{ח:תת|(ב)}} באיחוד ערעוריהם של מי שהיה הנקבל בדיון בבית הדין ושל קובל, יטען תחילה הנקבל, זולת אם הורה בית הדין המשמעתי הארצי על דרך אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} אוחדו ערעוריהם של נקבלים אחדים, יורה בית הדין המשמעתי הארצי על סדר הטענות ביניהם.
{{ח:תת|(ד)}} הצטרף היועץ המשפטי לממשלה לדיון בערעור, יורה בית הדין המשמעתי הארצי על שלב טיעונו.

{{ח:סעיף|68|קבלת ראיות}}
{{ח:ת}} בית דין המשמעתי הארצי רשאי, אם היה סבור כי הדבר דרוש לעשיית צדק, לגבות ראיות נוספות שלא הובאו בערכאה הקודמת.

{{ח:סעיף|69|פסק הדין}}
{{ח:תת|(א)}} לאחר טענות בעלי הדין יחליט בית הדין המשמעתי הארצי, בפסק דין מנומק, על אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לדחות את הערעור, והוא רשאי לעשות כן אף אם קיבל טענה מן הטענות שטען המערער;
{{ח:תתת|(2)}} לקבל את הערעור, כולו או מקצתו, ולשנות את פסק הדין של בית הדין או את החלטתו, לבטלו ולתת אחר במקומו, או להורות לבית הדין לחזור ולדון בעניין, כפי שימצא לנכון.
{{ח:תת|(ב)}} בית הדין המשמעתי הארצי ייתן את פסק הדין בתוך שישים ימים מסיום הדיון, ואם הוגשו סיכומים בכתב – ממועד הגשתו של כתב הסיכומים האחרון.
{{ח:תת|(ג)}} פסק הדין ייחתם בידי חברי בית הדין המשמעתי הארצי ויוקרא בפני בעלי הדין או יומצא להם, כפי שיורה בית הדין; הוקרא פסק הדין, הוא יומצא לבעלי הדין לאחר מכן.

{{ח:קטע2|פרק 7|פרק שביעי: ביצוע פסקי דין|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|70|הגדרה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק 7|בפרק זה}}, ”בית הדין“ – לרבות בית הדין המשמעתי הארצי.

{{ח:סעיף|71|המצאת פסק דין לשם ביצוע}}
{{ח:ת}} פסק דין של בית הדין המטיל עונש לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 68|סעיף 68 לחוק}}, החלטות אחרות של בית הדין לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 69|סעיף 69 לחוק}}, החלטה בדבר השעיה זמנית לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 78|סעיף 78 לחוק}}, החלטה בדבר ביטול חברות לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 47|סעיף 47 לחוק}}, ואם הוגש ערעור – פסק הדין בערעור, יומצאו על ידי בית הדין המשמעתי לוועד המרכזי של הלשכה לשם ביצועם, אם לא נקבעו {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין|בחוק}} דרכי הביצוע.

{{ח:סעיף|72|הודעה על הוצאה מהלשכה, השעיה והשעיה זמנית}}
{{ח:ת}} הוועד המרכזי של הלשכה ייתן הודעות לבתי משפט, לבתי דין, לגופים או האנשים המנויים {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#סעיף 20|בסעיף 20(2) לחוק}}, והוא רשאי לתת הודעה לכל גוף בעל סמכות שיפוטית או מעין שיפוטית וכן לכל גוף הפועל לפי חוק, על הוצאתו של עורך הדין מהלשכה ועל השעיית חברותו בה לתקופה קצובה.

{{ח:קטע2|פרק 8|פרק שמיני: הוראות שונות|תיקון: תשע״ה}}

{{ח:סעיף|73|הגדרה}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק 8|בפרק זה}}, ”בית הדין“ – לרבות בית הדין המשמעתי הארצי.

{{ח:סעיף|74|הצטרפות היועץ המשפטי לממשלה}}
{{ח:ת}} החליט היועץ המשפטי לממשלה על הצטרפותו לדיון לפי {{ח:חיצוני|חוק לשכת עורכי הדין#פרק 6|הפרק השישי לחוק}}, יודיע על כך בכתב לבית הדין; בית הדין יעביר את העתק ההודעה לצדדים.

{{ח:סעיף|75|מילוי מקום יושב ראש בית הדין}}
{{ח:ת}} במקום שבו מסורה בכללים אלה ליושב ראש בית דין משמעתי סמכות לדון בעניין, הוא רשאי למנות חבר נשיאות בית הדין לדון בעניין במקומו; נעדר יושב הראש, יכריע בעניין הסגן הוותיק מבין סגניו; ואם הם בעלי ותק שווה – המבוגר מביניהם.

{{ח:סעיף|76|המצאת מסמכים}}
{{ח:תת|(א)}} המצאה של מסמכים לפי כללים אלה, לנילון ולנקבל, לרבות בהליך ערעור, (בסעיף זה – הנמען), תהיה במסירה לידיו או במשלוח מכתב בדואר רשום עם אישור מסירה, לפי מענו הרשום בלשכה.
{{ח:תת|(ב)}} אם ההמצאה במשלוח מכתב כאמור, רשאי בית הדין לראות את התאריך שבאישור המסירה כתאריך ההמצאה.
{{ח:תת|(ג)}} יראו מסמך כאילו הומצא כדין לנמען גם בלא חתימה על אישור המסירה, אם חלפו חמישה עשר ימים מיום שנשלח בדואר רשום, זולת אם הוכיח הנמען שהמסמך לא התקבל מסיבות שאינן תלויות בו.
{{ח:תת|(ד)}} המצאה לקובל וליועץ המשפטי לממשלה תהיה במשרדם.

{{ח:סעיף|77|פגמים שאינם פוגמים בדיון}}
{{ח:ת}} ליקוי במסמך הנערך לפי כללים אלה, אין בו כדי לפגום בתוקפו של הליך; ואולם אם נראה לבית הדין כי יש בדבר חשש לעיוות דינו של נקבל, רשאי הוא לדחות את הדיון למועד אחר או להורות הוראה אחרת כדי להסיר את החשש.

{{ח:סעיף|78|ביטול}}
{{ח:ת}} כללי לשכת עורכי הדין (סדרי הדין בבתי הדין המשמעתיים), התשכ״ב–1962 – בטלים.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}

{{ח:סעיף*|עוגן=תוספת טופס 1}}
{{ח:ת}} '''טופס 1:''' טופס הגשת תלונה {{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}})}}

{{ח:חתימות|כ״ג בסיוון התשע״ה (10 ביוני 2015)}}
* '''חוה קלמפרר–מרצקי'''
יושבת ראש המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין
* נתאשר.
'''איילת שקד'''
שרת המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]