תקנות הזכות לקבורה אזרחית חלופית (רישוי תאגידים לעניני קבורה וקביעת נוהלי קבורה)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הזכות לקבורה אזרחית חלופית (רישוי תאגידים לעניני קבורה וקביעת נוהלי קבורה), התשנ״ט–1998}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשנ״ט, 177|תקנות הזכות לקבורה אזרחית חלופית (רישוי תאגידים לעניני קבורה וקביעת נוהלי קבורה)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5942.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ג, 529|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7206.pdf}}, {{ח:תיבה|590|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7209.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית#סעיף 6|סעיף 6}} {{ח:חיצוני|חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית|לחוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית, התשנ״ו–1996}} (להלן – החוק), אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזור“ – אזור שבו נמצא בית עלמין אזרחי חלופי, מן האזורים המסומנים במפה בקנה מידה 1:250,000 שהאזורים מתוחמים בה בקו אדום, החתומה בידי השר לעניני דתות, שהעתק ממנה הונח במחלקה לעניני קבורה שבמשרד לעניני דתות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית עלמין אזרחי חלופי“ – בית עלמין או חלק ממנו שמתקיימים לגביו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הקבורה בו נעשית על פי השקפתו של אדם;
{{ח:תתת|(2)}} זכאי להיקבר בו כל אדם אשר נפטר באזור שבו נמצא בית העלמין וכן כל אדם אשר התגורר באזור האמור סמוך לפני פטירתו;
{{ח:תתת|(3)}} הוא נמצא במקום שהכריז עליו השר בצו, לפי {{ח:חיצוני|חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית#סעיף 4|סעיף 4 לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – השר לעניני דתות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד“ – תאגיד לעניני קבורה העוסק בקבורת נפטרים בבית עלמין אזרחי חלופי, המחזיק ברשיון תאגיד קבורה שניתן לפי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|2|רשיון תאגיד קבורה}}
{{ח:תת|(א)}} תאגיד לעניני קבורה חייב ברשיון תאגיד קבורה מאת השר.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי לסרב לתת רשיון אם לדעתו יהיה זה לטובת הציבור לעשות כן.
{{ח:תת|(ג)}} תוקף הרשיון הוא לשנתיים מיום נתינתו.

{{ח:סעיף|3|בקשה לרשיון}}
{{ח:ת}} בקשה לרשיון תוגש לשר בכתב, והוא או מי שהוא הסמיכו רשאי לדרוש שיומצאו לו כל מסמך או ידיעה הדרושים לו לענין זה.

{{ח:סעיף|4|תנאים למתן רישיון|תיקון: תשע״ג}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן רישיון קבורה לתאגיד אלא בהתקיים כל התנאים האלה:
{{ח:תתת|(1)}} התאגיד הציג הסכם חתום ותקף עם המוסד לביטוח לאומי לפי {{ח:חיצוני|תקנות הביטוח הלאומי (דמי קבורה)#סעיף 2|תקנה 2 לתקנות הביטוח הלאומי (דמי קבורה), התשל״ו–1976}} (להלן – תקנות דמי קבורה), הקובע כי בתחום טיפולו, לעניין קבורה בבית העלמין האזרחי החלופי שהוא מורשה לקבור בו יהיו כלולים כל היישובים באזור שבו נמצא בית העלמין;
{{ח:תתת|(2)}} התאגיד הוכיח להנחת דעתו של השר כי יש בידו זכות במקרקעין המיועדים על פי תכנית לקבורה לצורך קבורה על פי הרישיון;
{{ח:תת}} לעניין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”זכות במקרקעין“ – זכות בעלות או חכירה לדורות, לרבות זכות לקבלת זכות כאמור;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד“ – למעט רשות מקומית ומועצה דתית.
{{ח:תת|(ב)}} תאגיד שאין ביכולתו להוכיח את קיומו של התנאי האמור בתקנת משנה (א)(2), יגיש בקשה מנומקת באמצעות עורך דין המייצג את התאגיד, המגובה בתצהיר חתום בידי מורשי החתימה בתאגיד, בנוגע לסיבות המונעות הוכחת התנאי כאמור; הבקשה תובא לדיון בוועדת חריגים במשרד לשירותי דת, שעמה נמנה היועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת או נציגו; ועדת החריגים לא תמליץ על מתן רישיון אלא אם כן שוכנעה כי מתקיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.

{{ח:סעיף|4א|תנאי הרישיון|תיקון: תשע״ג, תשע״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} רישיון חברה לענייני קבורה יינתן בתנאים שלהלן, שיפורטו ברישיון:
{{ח:תת|(1)}} התאגיד לא ידרוש ולא יגבה בנוגע לקבורה כל סכום אחר, למעט הסכומים שהותרו לפי {{ח:חיצוני|תקנות הביטוח הלאומי (דמי קבורה)#סעיף 3|תקנות 3}} {{ח:חיצוני|תקנות הביטוח הלאומי (דמי קבורה)#סעיף 4|ו־4 בתקנות דמי קבורה}}, וסכומים שהותרו על פי ההסכם שנחתם עם המוסד לביטוח לאומי, אם הותרו;
{{ח:תתת|(2)}} התאגיד לא ידרוש ולא יגבה כל סכום בעד רכישת חלקת קבר בחיים אלא לפי {{ח:חיצוני|חוק שירותי הדת היהודיים|חוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב], התשל״א–1971}};
{{ח:תתת|(3)}} התאגיד יגיש לשר דוח כספי מבוקר לשנה החולפת עד היום השלושים ואחד בחודש מאי בשנת הכספים שלאחריה, לרבות רשימות בעלי התפקידים בשכר של התאגיד והשכר שנקבע להם; השר רשאי להורות לתאגיד פלוני להגיש דוחות ואישורים נוספים; לעניין זה, ”דוח כספי מבוקר“ – דוח כספי כהגדרתו {{ח:חיצוני|תקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים)|בתקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים), התש״ע–2010}}, ובצירוף חוות דעת של רואה חשבון מבקר, כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים)|בתקנות האמורות}};
{{ח:תתת|(4)}} התאגיד יכלול בהסכם שבינו לבין שאירי הנפטר, סעיף המציין כי התאגיד הוא תאגיד לענייני קבורה כמשמעותו בתקנות אלה, וכי הוא אינו מחייב טקס דתי או הלכתי כלשהו.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי להתנות ברישיון, נוסף על התנאים האמורים בתקנת משנה (א), שתאגיד יעשה סידורים כספיים או מינהליים הדרושים לדעת השר כדי שיוכל למלא את תפקידיו.

{{ח:סעיף|5|ביטול רשיון והתלייתו}}
{{ח:ת}} השר רשאי לבטל רשיון שניתן לתאגיד לעניני קבורה או להתלותו לתקופה שיקבע אם אירע אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} התאגיד הפר תנאי מתנאי הרשיון;
{{ח:תת|(2)}} התאגיד הפר תנאי מתנאי ההסכם שבינו לבין המוסד לביטוח לאומי שנערך לפי {{ח:חיצוני|תקנות הביטוח הלאומי (דמי קבורה)#סעיף 2|תקנה 2 לתקנות דמי קבורה}};
{{ח:תת|(3)}} התאגיד סירב לקבור בבית העלמין האזרחי החלופי אדם שנפטר;
{{ח:תת|(4)}} התאגיד אינו מקיים את הוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|תקנה 10(ב) עד (ד)}}.

{{ח:סעיף|6|מינוי מנהל מורשה או חשב|תיקון: תשע״ג}}
{{ח:תת|(א)}} ראה השר כי תאגיד אינו ממלא אחר תנאי מתנאי הרשיון או שאינו מנוהל כראוי או קיים חשש שלא יוכל לתת שירותי קבורה, רשאי השר למנות לתאגיד מנהל מורשה או חשב מלווה, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} מינה השר לתאגיד מנהל מורשה, או חשב מלווה, יקבע המנהל הכללי של המשרד לשירותי דת את תפקידי הניהול והפיקוח ואת סמכויות המנהל המורשה או החשב המלווה, לפי הענין.

{{ח:סעיף|7|הצגת הרשיון}}
{{ח:ת}} תאגיד לעניני קבורה יציג את רשיונו לפני השר בכל עת שיידרש לכך.

{{ח:סעיף|8|זכות מחזיק ברשיון}}
{{ח:ת}} תאגיד לעניני קבורה שקיבל רשיון כאמור רשאי לעשות כל פעולה סבירה הדרושה למען קבורת נפטרים, בכפוף לתנאי הרשיון.

{{ח:סעיף|9|דין תאגיד לעניני קבורה רשוי}}
{{ח:ת}} תאגיד לעניני קבורה שקיבל רשיון בהתאם לתקנות אלה רואים אותו כאילו קיבל לצורך קבורה בבית קברות אזרחי חלופי בלבד רשיון בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות שירותי הדת היהודיים (חברות לעניני קבורה)|לתקנות שירותי הדת היהודיים (חברות לעניני קבורה), התשכ״ו–1966}}.

{{ח:סעיף|10|קבורה ונהלים|תיקון: תשע״ג}}
{{ח:תת|(א)}} תאגיד יהיה נתון לפיקוח המשרד לשירותי דת בנושאים טכניים הקשורים לקבורה לענין: עומק הקבר, מרחקי מקום בין קבר לקבר, קבורה בקומות, מספר נפטרים בחלקה, גידור, ניקיון, צורת הקבורה, הקמת מצבות וכיוצא באלה.
{{ח:תת|(ב)}} התאגיד יהיה אחראי לכך שגופת הנפטר תועבר ממקום פטירתו לבית הקברות באופן השומר על כבוד המת.
{{ח:תת|(ג)}} התאגיד יעביר נפטר מביתו או מבית החולים לבית הקברות או לבית הלוויות גם לאחר שעות העבודה המקובלות, לרבות בשעות הלילה.
{{ח:תת|(ד)}} אופן הקבורה, מיקום הקברים, קביעת הצורה של החלקות ותחזוקתן, כל אלה ייעשו באופן שוויוני המבטיח שמירה על כבוד האדם וכבוד המת.
{{ח:תת|(ה)}} בפתח בית עלמין אזרחי חלופי יוצב שלט המודיע כי בית העלמין הוא בית עלמין אזרחי חלופי.

{{ח:סעיף|11|קביעה בדבר קבורה חלופית}}
{{ח:תת|(א)}} התאגיד יביא לקבורה נפטר שהוא או הקרוב לו ביותר הביע את רצונו בקבורה אזרחית חלופית; לענין זה, ”קרוב ביותר“ – האדם שנשאר בחיים וקודם בתור המפורט בזה: בן־זוג; בן או בת של נפטר, בהעדר התנגדות של מי מהם; הורה, בהעדר התנגדות של ההורה האחר.
{{ח:תת|(ב)}} נפטר אדם אשר הוא או הקרוב לו ביותר לא הביעו את רצונם כאמור, והובאה לפני השר בקשה לקברו בבית עלמין אזרחי חלופי, בין משום שלא ניתן לקברו במקום אחר, ובין מסיבה אחרת כלשהי, יקבע השר או מי שהוא הסמיכו לכך, אם יש לקבור את האדם שנפטר בבית עלמין אזרחי חלופי, והתאגיד יפעל בהתאם לקביעה כאמור.

{{ח:סעיף|12|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.

{{ח:חתימות|י״ח בכסלו התשנ״ט (7 בדצמבר 1998)}}
* '''אליהו סויסה'''
השר לעניני דתות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]