חוק מס הכנסה (תוספת פחת על נכסים עסקיים)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק מס הכנסה (תוספת פחת על נכסים עסקיים), תשכ״ד–1964}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2217745}} {{ח:תיבה|תשכ״ד, 84|חוק מס הכנסה (תוספת פחת על נכסים עסקיים)|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_208752.pdf}}, {{ח:תיבה|XII|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_ec_517988.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נכס עסקי“ –
{{ח:תתת|(1)}} מכונות, ציוד ובנין או חלק מהם, המשמשים לתעשיה, לתחבורה, לחקלאות, לבניה או לבתי מלון, למעט רכב מנועי פרטי כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|בפקודת התעבורה}};
{{ח:תתת|(2)}} בנין או חלק ממנו המשמש להשכרה {{ח:חיצוני|חוק הגנת הדייר|וחוק הגנת הדייר, תשי״ד–1954}}, חל עליהם;
{{ח:תתת|(3)}} נטיעות.
{{ח:ת}} יתר המונחים – כמשמעותם {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה}} (להלן – הפקודה).

{{ח:סעיף|2|זכות לניכוי תוספת פחת}}
{{ח:ת}} נישום שבשנת המס 1962 היה זכאי לנכות פחת בעד נכס עסקי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 21|סעיף 21 לפקודה}}, יהא זכאי לניכוי נוסף כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}} {{ח:פנימי|סעיף 7|ו־7 לחוק זה}} לגבי הפחת שעוד מגיע לו מהמחצית השניה של שנת המס 1963 ואילך בשל אותו נכס עסקי, והכל בכפוף להוראות {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (ניכוי הפרשי הצמדה)#סעיף 3|סעיף 3 לחוק מס הכנסה (ניכוי הפרשי הצמדה), תשכ״ד–1964}}.

{{ח:סעיף|3|ניכוי נוסף אם הנכס נרכש בדולרים}}
{{ח:תת|(א)}} נרכש נכס עסקי על ידי הנישום או מטעמו בדולרים של ארצות הברית של אמריקה (להלן – דולרים), יהיה הניכוי הנוסף – הסכום שבו עודף הפחת שהיה זכאי לנכות בעד אותו נכס באותה שנה, אילו נקבע המחיר המקורי של הנכס בלירות לפי שער החליפין של 3 לירות לכל דולר ממחיר הרכישה, על הפחת שהוא זכאי לנכותו לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}}; ובלבד שאם נרכש הנכס לאחר יום ו׳ בתמוז תש״ך (1 ביולי 1960) אולם לפני יום ה׳ באדר א׳ תשכ״ב (9 בפברואר 1962) ושולם עליו מכס, יהיה הניכוי הנוסף 40% מסכום הפחת שהנישום זכאי לו לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}}.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות סעיף קטן (א) {{ח:פנימי|סעיף 4|וסעיפים 4}} {{ח:פנימי|סעיף 5|ו־5}} לא יחולו לגבי נכס שהנישום זכאי לקבל בעדו ניכוי נוסף על פי {{ח:חיצוני|חוק מס הכנסה (תוספת פחת על נכסים עסקיים) (תשי"ח)|חוק מס הכנסה (תוספת פחת על נכסים עסקיים), תשי״ח–1958}}.

{{ח:סעיף|4|ניכוי נוסף אם הנכס נרכש במטבע־חוץ אחר}}
{{ח:ת}} נרכש נכס עסקי על ידי הנישום – או מטעמו – במטבע־חוץ שאינו דולר, יראוהו לצורך חישוב הניכוי הנוסף כאילו נרכש בדולרים, ומחיר הרכישה יחושב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}} לפי שער החליפין הממשי של אותו מטבע בדולר ביום הרכישה.

{{ח:סעיף|5|רכישה בתנאים מיוחדים כרכישה במטבע־חוץ}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 3|הסעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 4|ו־4}}, יראו כאילו נרכש נכס עסקי במטבע־חוץ, אם נרכש במישרים מהיבואן על פי היתר מאת רשות מוסמכת לפי {{ח:חיצוני|תקנות ההגנה (כספים)|תקנות ההגנה (כספים), 1941}}. כמחיר הנכס במטבע־חוץ יראו את המחיר ששילם היבואן בעדו, ובלבד שהנישום ימציא ראיה בדבר אותו מחיר.

{{ח:סעיף|6|ניכוי נוסף אם המכונות והציוד נרכשו במטבע ישראלי}}
{{ח:ת}} היה הנכס העסקי מכונות או ציוד ונרכש על ידי הנישום במטבע שהוא הילך חוקי בישראל, ייקבע הניכוי הנוסף לפי השנה, בה רכש הנישום את הנכס, כדלקמן:
{{ח:תת|(1)}} נרכש הנכס בתקופה שבין 1 באפריל 1953 לבין 31 במרס 1955 – יהיה הניכוי הנוסף 50% מסכום הפחת שהנישום זכאי לו לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}};
{{ח:תת|(2)}} נרכש הנכס בתקופה שבין 1 באפריל 1955 לבין 31 במרס 1957 – יהיה הניכוי הנוסף 331⁄3% מסכום הפחת כאמור;
{{ח:תת|(3)}} נרכש הנכס בתקופה שבין 1 באפריל 1957 לבין 31 במרס 1960 – יהיה הניכוי הנוסף 20% מסכום הפחת כאמור;
{{ח:תת|(4)}} נרכש הנכס בתקופה שבין 1 באפריל 1960 לבין 31 במרס 1961 – יהיה הניכוי הנוסף 10% מסכום הפחת כאמור.

{{ח:סעיף|7|ניכוי נוסף לבנין}}
{{ח:ת}} היה הנכס העסקי בנין, ייקבע הניכוי הנוסף על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 4|ו־4}}, לפי שנת גמר בנייתו או לפי שנת רכישתו – הכל לפי התאריך המאוחר יותר, כדלקמן:
{{ח:תת|(1)}} היו גמר הבניה או הרכישה בשנת 1940 או לפניה – יהיה הניכוי הנוסף 200% מסכום הפחת שהנישום זכאי לו לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}};
{{ח:תת|(2)}} היו גמר הבניה או הרכישה בתקופה שבין תחילת שנת 1941 לבין סוף שנת 1949 – יהיה הניכוי הנוסף 150% מסכום הפחת כאמור;
{{ח:תת|(3)}} היו גמר הבניה או הרכישה בתקופה שבין תחילת שנת 1950 לבין סוף שנת 1951 – יהיה הניכוי הנוסף 90% מסכום הפחת כאמור;
{{ח:תת|(4)}} היו גמר הבניה או הרכישה בתקופה שבין תחילת שנת 1952 לבין סוף שנת 1955 – יהיה הניכוי הנוסף 45% מסכום הפחת כאמור;
{{ח:תת|(5)}} היו גמר הבניה או הרכישה בשנת 1956 – יהיה הניכוי הנוסף 30% מסכום הפחת כאמור;
{{ח:תת|(6)}} היו גמר הבניה או הרכישה בתקופה שבין תחילת שנת 1957 לבין סוף שנת 1959 – יהיה הניכוי הנוסף 20% מסכום הפחת כאמור.

{{ח:סעיף|8|חישוב ריווח הון}}
{{ח:ת}} לצורך חישוב ריווח הון, לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 27|סעיפים 27}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 88|או 88–105 לפקודה}}, ממכירת נכס עסקי שהותר עליו ניכוי נוסף לפי חוק זה, יראו את סכום הניכוי הנוסף כאילו הוא תמורה נוספת שנתקבלה ממכירת הנכס; ובלבד שסכום המס לא יעלה על 50% מסכום ריווח ההון אילו לא היו רואים את הניכוי הנוסף כתמורה נוספת שנתקבלה במכירת הנכס.

{{ח:סעיף|9|תחולת הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|הפקודה}} יחולו על הניכוי הנוסף כאילו חוק זה היה חלק {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|מהפקודה}}.

{{ח:סעיף|10|ניהול חשבונות}}
{{ח:ת}} ניכוי לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} לא יוּתר אלא אם ניהל הנישום ספרי חשבון נאותים.

{{ח:סעיף|11|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר האוצר ממונה על ביצועו של חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו, ובכלל זה הראיות שעל הנישום להגיש לשם ביסוס תביעתו לניכוי נוסף לפי חוק זה.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י׳ בניסן תשכ״ד (23 במרס 1964).}}
* '''לוי אשכול'''
ראש הממשלה
* '''פנחס ספיר'''
שר האוצר
* '''שניאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]