צו בדבר נכסים נטושים (רכוש הפרט) (אזור הגדה המערבית)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|צו בדבר נכסים נטושים (רכוש הפרט) (אזור הגדה המערבית) (מס׳ 58), תשכ״ז–1967}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|קמצ״ם 5, 158 {{מוקטן|(צו 58)}}|צו בדבר נכסים נטושים (רכוש הפרט) (אזור הגדה המערבית)}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 7, 256 {{מוקטן|(צו 115)}}|תיקון}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 14, 552 {{מוקטן|(צו 273)}}|תיקון מס׳ 2}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 16, 581 {{מוקטן|(צו 283)}}|תיקון מס׳ 3}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 31, 1209 {{מוקטן|(צו 493)}}|תיקון מס׳ 4}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 34, 1385 {{מוקטן|(צו 562)}}|תיקון מס׳ 5}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 56, 48 {{מוקטן|(צו 1005)}}|תיקון מס׳ 6}}; {{ח:תיבה|קמצ״ם 200, 3223 {{מוקטן|(צו 1509)}}|תיקון מס׳ 6}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
הואיל והנני סבור, כי הדבר דרוש לצורך הממשל התקין והסדר הציבורי הנני מצווה בזה לאמור:–
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: 115, 273}}
{{ח:ת}} בצו זה –
{{ח:תת|(א)}} ”אזור“ – אזור הגדה המערבית.
{{ח:תת|(ב)}} ”הממונה“ – הממונה על נכסים נטושים שיתמנה לפי צו זה.
{{ח:תת|(ג)}} ”תאריך הקובע“ – יום כ״ח באייר תשכ״ז (7 ביוני 1967).
{{ח:תת|(ד)}} ”מטלטלין“ – כל נכס למינהו חוץ ממקרקעין.
{{ח:תת|(ה)}} ”מקרקעין“ – קרקע מכל סוג שהוא ומכל צורת החזקה, וכל בנין, עץ או דבר אחר המחובר לקרקע וכל חלק של ים, של חוף, או נהר וכל זכות הנאה או שעבוד הנאה בקרקע או במים או מעליהם, לרבות מחצבים.
{{ח:תת|(ו)}} ”נכס“ – כולל מקרקעין ומטלטלין, כספים, ניירות ערך, זכות בנכס מוחזקת או ראויה, מוניטין וכל זכות בחבר בני־אדם או בניהולו, שהם רכוש הפרט.
{{ח:תת|(ז)}} ”נכס נטוש“ – שבעליו החוקי או מי שהחזיק בו כדין, עזב את האזור לפני התאריך הקובע, בתאריך הקובע או אחרי המועד האמור, בהשאירו את הנכס באזור, אולם נכס שהמחזיק בו אינו בעליו, לא יראוהו נכס נטוש, אלא אם נעדרים מן האזור הבעלים והמחזיק גם יחד.
{{ח:תת|(ח)}} ”רכוש הפרט“ – כל נכס שאינו בבעלות המדינה אשר שלטה באזור לפני התאריך הקובע.
{{ח:תת|(ט)}} ”שנת כספים“ – השנה המתחילה מ־1 באפריל של שנה מסויימת ומסתיימת ב־31 במרץ אשר בשנה שלאחריה.
{{ח:תת|(י)}} ”תאגיד“ – חברה, התאגדות או חבר בני אדם בין שהם מאוגדים ובין שאינם מאוגדים.
{{ח:תת|(יא)}} ”ועדת עררים“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|צו בדבר ועדות עררים (יהודה והשומרון)|בצו בדבר ועדות עררים (יהודה והשומרון) (מס׳ 172), תשכ״ח–1967}}.

{{ח:סעיף|2|מינוי ממונה}}
{{ח:ת}} מפקד האזור ימנה ממונה על נכסים נטושים.

{{ח:סעיף|3|סמכויות}}
{{ח:תת|(א)}} הממונה הוא אישיות משפטית והוא רשאי להתקשר בחוזים, להחזיק בנכסים, לנהל נכסים, להחכירם ולהשכירם, לרכוש ולמכור מטלטלין.
{{ח:תת|(ב)}} בלי לפגוע בכלליות האמור לעיל רשאי הממונה –
{{ח:תתת|1.}} למנות מפקחים על נכסים נטושים ולהעביר לכל אחד מהם כל סמכות מסמכויותיו, חוץ מן הסמכות למנות מפקחים.
{{ח:תתת|2.}} למנות סוכנים להנהלת נכסים נטושים ולקבוע ולשלם את שכר טרחתם.
{{ח:תתת|3.}} למנות פקידים ועובדים אחרים.

{{ח:סעיף|4|הקניית נכסים נטושים לממונה}}
{{ח:תת|(א)}} כל נכס נטוש מוקנה לממונה החל מהמועד בו הפך לנכס נטוש והממונה מוסמך ליטול את החזקה בו, ולנקוט כל צעד הנראה לו דרוש לכך.
{{ח:תת|(ב)}} כל זכות שהיתה לבעלים או למחזיק בנכס נטוש עוברת מאליה לממונה בשעת הקניית הנכס הנטוש; יד הממונה כיד בעל הנכס הנטוש.
{{ח:תת|(ג)}} אי ידיעת זהותו של הבעלים או המחזיק של נכס, אינה מונעת את הנכסים מהיות נכסים נטושים.

{{ח:סעיף|5|מסירת נכס נטוש}}
{{ח:ת}} אדם שברשותו נכס נטוש חייב למסרו לממונה.

{{ח:סעיף|6|נכס נטוש של תאגיד}}
{{ח:ת}} רואים נכס אשר בבעלות או חזקת תאגיד כנכס נטוש, {{ח:פנימי|סעיף 4|שסעיף 4}} חל עליו אם כל שותפיו, מנהליו או מנהלי עסקיו, לפי המקרה, של התאגיד, עזבו את האזור.

{{ח:סעיף|7|דין פירות נכס נטוש}}
{{ח:ת}} דין פירותיו של נכס נטוש, כדין הנכס הנטוש המביא את הפירות.

{{ח:סעיף|8|שמירה על נכסים נטושים}}
{{ח:תת|(א)}} הממונה ישמור על הנכס הנטוש בעצמו או על־ידי אחרים בהסכמתו בכתב, על מנת לשמור את הנכס הנטוש או תמורתו המלאה, ככל האפשר, למען בעליו או המחזיק, לפי המקרה.
{{ח:תת|(ב)}} הממונה רשאי בעצמו או על־ידי אחרים בהסכמתו בכתב, להוציא את כל ההוצאות ולהשקיע את כל ההשקעות הדרושות לשמירת נכס נטוש ובכלל זה הוצאות להחזקתו, להחסנתו, להובלתו, לתיקונו, לפיתוחו של הנכס או למטרות אחרות כיוצא באלה.

{{ח:סעיף|8א|תשלום מיסים על־ידי הממונה|תיקון: 283}}
{{ח:תת|(א)}} כאשר ההכנסות בשנת כספים, הנובעות מנכס נטוש שהוקנה לממונה, אינן עולות על ההוצאות שהוצאו להחזקתו, יהיה הממונה, כל עוד הנכס מוקנה, פטור מלשלם בגין הנכס הנטוש, כל מס, ארנונה או תשלום חובה, המוטל על־פי דין או תחיקת בטחון, על הבעלים, המחזיק או המנהל של נכס כאמור (להלן – תשלומי חובה).
{{ח:תת|(ב)}} בכל מקרה אחר לא יעלה סך תשלומי החובה שייגבו מן הממונה על ההפרש שבין ההכנסות ובין ההוצאות כאמור בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} היו מוטלים על נכס יותר מתשלום חובה אחד, ייגבו תשלומי החובה כאמור בסעיף קטן (ב) באופן יחסי לשיעור התשלום שנקבע בדין או בתחיקת בטחון לגבי כל תשלום חובה.
{{ח:תת|(ד)}} תעודה בחתימת הממונה המפרטת את ההכנסות הנובעות מהנכס לעומת ההוצאות שהיו בנכס בשנת כספים, תשמש ראיה לכאורה על האמור בה לעניין צו זה.

{{ח:סעיף|9|מכירת נכס נטוש}}
{{ח:תת|(א)}} הממונה רשאי למכור נכס נטוש שהוא מטלטלין או פירות של נכס שהוא נטוש, אם בנסיבות הענין נראה לו, שרק בדרך זו יובטח בנסיבות כנאות, שהבעלים או מי שהחזיק בנכס כדין יקבל תמורה עבור ערך זכותו ברכוש.
{{ח:תת|(ב)}} תמורת המכירה תופקד על־ידי הממונה בפקדון בטוח באופן שיהיה בידו למלא אחר האמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(א)}}.

{{ח:סעיף|10|כשרות ותוקף של עסקות|תיקון: 273, 562}}
{{ח:תת|(א)}} כל עיסקה שנעשתה בתום לבב בין הממונה ובין אדם אחר, בכל נכס, שהממונה חשבו בשעת העיסקה לנכס מוקנה, לא תיפסל, ותעמוד בתוקפה, גם אם יוכח, שהנכס לא היה אותה שעה מוקנה.
{{ח:תת|(ב)}} חוזה שנערך לגבי רכוש נטוש, בין לפני שהוקנה הרכוש לממונה ובין לאחר מכן, ישאר בתוקף לתקופה שלגביה נערך, אלא אם בוטל על־ידי הממונה לפני תום התקופה האמורה מאחד הטעמים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} נסתיימה הקניית הנכס לממונה על פי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(א)}} ובהתאם לתנאים הקבועים בו והממונה שוכנע כי ביטולו של ההסכם אין בו כדי לפגוע באופן מהותי בזכויותיו של הצד השני לחוזה; או
{{ח:תתת|(2)}} הצד השני לחוזה לא קיים הוראות מהותיות של החוזה הבאות להבטיח זכויותיהם של הבעלים, של מי שהיה המחזיק כדין בנכס או של הממונה.
{{ח:תת|(ג)}} בוטל תוקפו של חוזה על־פי סעיף קטן (ב), והמשיך הצד השני להחזיק בנכס לאחר ביטול תוקף החוזה, דינו כדין מסיג גבול.
{{ח:תת|(ד)}} הרואה עצמו נפגע על־ידי החלטת הממונה על־פי סעיף קטן (ב) רשאי להגיש ערר על ההחלטה בפני ועדת עררים.

{{ח:סעיף|11|ניהול רישום}}
{{ח:תת|(א)}} הממונה ינהל רישום מלא על כל נכס נטוש העובר לחזקתו.
{{ח:תת|(ב)}} הרישום יכלול –
{{ח:תתת|1.}} שם בעל הנכס הנטוש, אם הוא ידוע;
{{ח:תתת|2.}} תאריך קבלת החזקה בנכס ומצב הנכס הנטוש במועד זה;
{{ח:תתת|3.}} הצעדים שננקטו לשמירת הנכס;
{{ח:תתת|4.}} לגבי מטלטלין: מקום קבלתו או מציאתו ומקום החסנתו;
{{ח:תתת|5.}} במקרה של מכירת מטלטלין – התמורה ומקום הפקדתה;
{{ח:תתת|6.}} כל הוצאה והכנסה בקשר לנכס נטוש.

{{ח:סעיף|12|דו״ח שנתי}}
{{ח:ת}} הממונה ימציא למפקד האזור אחת לשנה ולא יאוחר מששה חדשים מתום שנת הכספים דין וחשבון על פעולותיו. אין בכך כדי לגרוע מן הסמכות לדרוש דו״חות נוספים.

{{ח:סעיף|13|החזרה לבעל או למחזיק|תיקון: 273, 562}}
{{ח:תת|(א)}} חזר מי שהיה הבעלים, או מי שהיה המחזיק כדין בנכס נטוש, לאזור והוכיח בעלותו על הנכס הנטוש או זכותו לחזקה, לפי המקרה, יעביר הממונה את הנכס או תמורתו לידיו ומשעשה כן, יחדל אותו נכס מהיות נכס נטוש וכל זכות שהיתה לאדם באותו נכס ערב הקנייתו לממונה תחזור אל אותו אדם או אל מי שבא תחתיו, בכפוף לכל הזכויות שרכש צד אחר בנכס בעקבות פעולת הממונה ובכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} וסמכויות הממונה הקבועות בו והנובעות ממנו.
{{ח:תת|(ב)}} בשעת החזרתו של נכס נטוש לידי בעליו או לידי מי שהיה המחזיק בו כדין, בהתאם לאמור בסעיף קטן (א), רשאי הממונה לגבות ממנו את כל ההוצאות הישירות שהיו לו לגבי הנכס עד להחזרתו.
{{ח:תת|(ג)}} נבעו מנכס נטוש הכנסות כלשהן במשך התקופה בה הוקנה לממונה, יהיה הממונה רשאי לגבות בעת החזרת הנכס, בנוסף לאמור בסעיף קטן (ב), גם דמי ניהול בשיעור של 20 אחוז מההכנסות ברוטו שנבעו מהנכס כאמור.

{{ח:סעיף|14|עונשים}}
{{ח:תת|(א)}} השולח יד בנכס נטוש או אינו מוסר נכס נטוש לידי הממונה – דינו מאסר חמש שנים או קנס 10,000 לירות או שני העונשים כאחד.
{{ח:תת|(ב)}} המפריע לפעולות הממונה – דינו מאסר שנתיים או קנס 5,000 לירות או שני העונשים כאחד.
{{ח:תת|(ג)}} אין האמור בסעיף זה בא למנוע האשמתו או הרשעתו של אדם בעבירה אחרת אם מעשהו מהווה עבירה לפי מנשר או צו אחר של מפקד האזור, בתנאי שלא תוטל אחריות פלילית פעמיים בשל אותו מעשה או מחדל.

{{ח:סעיף|15|סמכות הממונה לפנות בתום התקשרות חוזית|תיקון: 493, 1005, 1509}}
{{ח:תת|(א)}} החזיק אדם בנכס נטוש, או לא מסר נכס נטוש שברשותו לממונה, לאחר תום תוקפו או ביטולו של חוזה שבינו לבין הממונה בלי היתר ממנו, יהיה הממונה רשאי בנוסף לכל סעד אחר המצוי בדין או בתחיקת בטחון, או בחוזה שבינו לבין הממונה, גם אם הוקנתה בחוזה סמכות לדון בו לבית משפט אחר, להודיע בכתב למחזיק על חובתו לפנות את הנכס בתוך 60 יום ועל זכותו להגיש ערר על החלטת הממונה בפני ועדת עררים.
{{ח:תת|(ב)}} הודיע הממונה כאמור והמחזיק לא פינה את הנכס יהא הממונה רשאי לאחר 60 הימים לפנותו ולהשתמש לשם כך בכל האמצעים הדרושים לביצוע צו הפינוי.
{{ח:תת|(ג)}} הרואה עצמו נפגע על ידי החלטת הממונה על פי סעיף קטן (א) לעיל, רשאי להגיש ערר על החלטת הממונה לועדת עררים תוך 60 יום מיום קבלת ההודעה על הפינוי. הוגש ערר כאמור לא יבוצע צו הפינוי עד למתן החלטתה הסופית של וועדת העררים.

{{ח:סעיף|15א|סמכות הממונה לפנות פלישות שלא קדמה להן התקשרות חוזית|תיקון: 1509}}
{{ח:תת|(א)}} החזיק אדם בנכס נטוש בלי היתר מאת הממונה, או לא מסר נכס נטוש שברשותו לממונה, {{ח:פנימי|סעיף 15|וסעיף 15}} לא חל על החזקה זו, יהיה הממונה רשאי, בנוסף לכל סעד אחר המצוי בדין או בתחיקת הבטחון, להודיע בכתב למחזיק על חובתו לפנות את הנכס בתוך 45 יום, ועל זכותו להגיש ערר על החלטת הממונה בפני ועדת עררים.
{{ח:תת|(ב)}} הודיע הממונה כאמור, והמחזיק לא פינה את הנכס, יהא הממונה רשאי, לאחר 45 יום, לפנותו ולהשתמש לשם כך בכל האמצעים הדרושים לביצוע צו הפינוי.
{{ח:תת|(ג)}} הרואה עצמו נפגע ע״י החלטת הממונה על פי סעיף קטן (א) לעיל, רשאי להגיש ערר על החלטת הממונה לועדת העררים, תוך 45 יום מיום קבלת ההודעה על הפינוי.

{{ח:סעיף|16|תחילת תוקף|תיקון: 493}}
{{ח:ת}} תחילתו של צו זה מיום ט״ו בתמוז תשכ״ז (23 ביולי 1967).

{{ח:סעיף|17|השם|תיקון: 493}}
{{ח:ת}} לצו זה ייקרא ”צו בדבר נכסים נטושים (רכוש הפרט) (אזור הגדה המערבית) (מס׳ 58), תשכ״ז–1967“.

{{ח:חתימות|ט״ו בתמוז תשכ״ז (23 ביולי 1967)}}
* '''אלוף עוזי נרקיס'''
מפקד כוחות צה״ל
באזור הגדה המערבית
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]