תקנות המלט

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות המלט, תשכ״ו–1966}}
{{ח:קטע3||תקנות לביצוע {{ח:חיצוני|פקודת המלט|הפקודה}}}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשכ״ו, 2219|תקנות המלט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-1893.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 1420|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2385.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 1849|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3219.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת המלט#סעיף 13|סעיף 13}} {{ח:חיצוני|פקודת המלט|לפקודת המלט, 1944}} (להלן – הפקודה), {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 14|והסעיפים 14(א)}} {{ח:חיצוני|חוק-יסוד: הממשלה#סעיף 33|ו־2(ד) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש״ח–1948}}, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|הוראות {{ח:חיצוני|תקנות מס קניה (רישומים ומסמכים)|תקנות מס קניה (רישומים ומסמכים), תשכ״ט–1969}} חלות, בשינויים המחוייבים, על ספרים מוחזקים המתנהלים או מוצאים על פי הוראות תקנות אלה.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרה}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה – ”יצרן“ – אדם המייצר מלט כדין.

{{ח:סעיף|2|בקשת רשיון}}
{{ח:תת|(א)}} בקשת רשיון לייצור מלט תוגש למנהל בצורה ובאופן שיורה ויש לציין בה כל פרט שידרוש המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} היה המבקש יחיד תיחתם הבקשה על ידיו, ואם היה תאגיד – על ידי מי שמוסמך לחתום בשם התאגיד בצירוף חותמת התאגיד.
{{ח:תת|(ג)}} חלו שינויים בפרטים שנמסרו על פי תקנה זו, יש להודיע עליהם למנהל מיד עם השינוי.

{{ח:סעיף|3|חובות יצרן|תיקון: תשל״ד}}
{{ח:ת}} יצרן –
{{ח:תת|(1)}} ינהל פנקס בצורה ובאופן שתורה רשות המכס וירשום בו בכל יום את כמות המלט שהוצאה משטח בית החרושת באותו היום וכל פרט נוסף שיידרש;
{{ח:תת|(2)}} ישגר עם כל משלוח מלט תעודת משלוח בטופס שתורה רשות המכס;
{{ח:תת|(3)}} יגיש לרשות המכס מדי יום ביומו דו״ח, חתום בידו, על כמות המלט שהוצאה משטח בית החרושת ביום שקדם לו, בצורה ובאופן שתורה רשות המכס; אולם המנהל רשאי, על פי בקשת יצרן, לוותר על הגשת הדו״ח;
{{ח:תת|(4)}} יגיש לרשות המכס לא יאוחר מהיום ה־5 לכל חודש דו״ח חתום בידו על כמות המלט שהוצאה משטח בית החרושת בחודש שחלף בצורה ובאופן שתורה רשות המכס; נרשמה בדו״ח כמות מלט שנועדה ליצוא, יגיש היצרן ראיות להנחת דעתה של רשות המכס, באופן ובמועד שתורה, כי המלט יוצא;
{{ח:תת|(5)}} רשאי המנהל לדרוש מיצרן, במועד ובאופן שיורה, דו״ח שנתי חתום על ידיו ומאושר על ידי רואה חשבון, בדבר כמות המלט שהוצאה משטח בית החרושת במשך השנה שצויינה בדרישה.

{{ח:סעיף|4||תיקון: תשכ״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|5||תיקון: תשכ״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|6||תיקון: תשכ״ט}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|7|מקום וציוד לעבודתו של פקיד}}
{{ח:ת}} יצרן יספק, דרך קבע, מקום וציוד, להנחת דעתו של המנהל בשביל עבודתו של פקיד בלו, שיבקר בבית החרושת לצורך הבטחת ביצוע הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המלט|הפקודה}} והתקנות שהותקנו על פיה.

{{ח:סעיף|8|אריזת מלט מיועד ליצוא}}
{{ח:תת|(א)}} אין להוציא מבית החרושת מלט ארוז המיועד ליצוא אלא באריזה שאושרה על ידי רשות המכס.
{{ח:תת|(ב)}} מלט שהוצא מבית החרושת כאמור לא יימסר לצריכה בארץ אלא באישור רשות המכס, בין בתנאים ובין שלא בתנאים, ולאחר ששולם עליו הבלו.

{{ח:סעיף|9|שקילת מלט}}
{{ח:תת|(א)}} לא יוציא יצרן משטח בית החרושת או מכל מקום אחר שאושר על ידי רשות המכס מלט אלא כשהוא ארוז באריזה סטנדרדית או לאחר שקילתו במאזנים, במיתקני שקילה אחרים, במונים או במידות, בצורה ובאופן כפי שתורה רשות המכס.
{{ח:תת|(ב)}} רשאית רשות המכס להתיר הוצאת מלט חב־בלו משטח בית החרושת למקום אחר שאושר על ידיה לשם שקילת המלט.
{{ח:תת|(ג)}} רשאית רשות המכס, בכל עת סבירה, לשקול מלט או להורות ליצרן על שקילת מלט לפני הוצאתו מבית החרושת או לפני הוצאתו מכל מקום אחר שאושר על ידיה.

{{ח:סעיף|10|גביית הבלו ומתן ערובה|תיקון: תשל״ד}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} מס הבלו ישולם לרשות המכס מדי יום ביומו על ידי היצרן, עבור כל כמות המלט חב־בלו שהוצא משטח בית החרושת, ביום שקדם ליום התשלום; המס ישולם בעת הגשת הדו״ח האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בתקנה 3(3)}}.
{{ח:תתת|(2)}} ויתר המנהל על הגשת דו״ח יומי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בתקנה 3(3)}}, ישלם היצרן מקדמות על חשבון מס הבלו, בסכום שקבע המנהל על פי חישוב משוער של סכום מס הבלו החל על המלט שהוצא משטח בית החרושת; תשלום המקדמה יהיה יומי, זולת אם קבע המנהל אחרת.
{{ח:תתת|(3)}} יצרן המשלם מקדמות כאמור בפסקה (2) יחשב עם הגשת הדו״ח לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|תקנה 3(4)}} את סכום מס הבלו החל על המלט שהוצא משטח בית החרושת בחודש שחלף ויצרף לדו״ח האמור את מס הבלו לאחר ניכוי המקדמות ששילם; עלה סכום המקדמות על סכום מס הבלו שעליו לשלם, יוחזר לו ההפרש או יזוכה חשבונו בסכום ההפרש, הכל כפי שיורה המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} לא שולם מס הבלו במועדו, רשאי פקיד הבלו שלא להתיר הוצאת מלט נוסף משטח בית החרושת עד שישולם אותו המס.
{{ח:תת|(ג)}} יצרן יתן לרשות המכס, על פי דרישתה, ערובה למילוי התחייבויותיו, בשיעור של סכום הבלו החל על הכמויות המשוערות, שיוצאו מבית החרושת במשך שני ימים, הכל כפי שהורה המנהל.

{{ח:סעיף|11|מקומות כניסה}}
{{ח:ת}} מקומות כניסה קבועים דרכם מותר להביא מלט הם:
{{ח:תת|(1)}} בדרך הים – נמלי חיפה, אילת ואשדוד;
{{ח:תת|(2)}} בדרך האויר – נמל תעופה לוד {{ח:הערה|[כיום: נמל תעופה בן גוריון]}}.

{{ח:סעיף|12|ביטול}}
{{ח:ת}} תקנות המלט, 1944 – בטלות.

{{ח:סעיף|13|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות המלט, תשכ״ו–1966“.

{{ח:חתימות|י״ט בסיון תשכ״ו (7 ביוני 1966)}}
* '''פנחס ספיר'''
שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]