כללי הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו (שידורי תכניות טלוויזיה בידי בעל זיכיון)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|כללי הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו (שידורי תכניות טלוויזיה בידי בעל זיכיון), התש״ע–2009}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תש״ע, 6|כללי הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו (שידורי תכניות טלוויזיה בידי בעל זיכיון)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6816.pdf}}, {{ח:תיבה|112|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6824.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 663|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7080.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותה לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 24|סעיפים 24(א)}}, {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 58|58 {{ח:הערה|(}}ההגדרה ”הפקה מקומית“{{ח:הערה|)}}}}, {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 59|59}}, {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 60|60}} {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 61|ו־61}} {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|לחוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו, התש״ן–1990}} (להלן – החוק), קובעת מועצת הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו כללים אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: היקף השידורים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: אפיון השידורים ותוכנם}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הפקות מקומיות}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: הפקות מקומיות מסוגה עילית}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: שידורים חוזרים}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: איכות השידורים}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: תכנון השידורים}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: שידורים אסורים}}

{{ח:פנימי|פרק י|פרק י׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:ת}} בכללים אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אות הרשות“ – תשדיר שהרשות קבעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(ב)}}, המורכב מתמונות ומצלילים, המזהה את הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אות בעל הזיכיון“ – תשדיר שבעל הזיכיון קבע, המורכב מתמונות ומצלילים, המזהה את בעל הזיכיון או את הערוץ שבו הוא משדר, שמשכו אינו עולה על 5 שניות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אזורי הפריפריה“ – כל אזורי הארץ למעט כל מקום שהוא מצפון ליבנה, מדרום לנתניה וממערב לרמלה, וכן שטח השיפוט של עיריית ירושלים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל זיכיון“ – בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה, למעט חברת החדשות והטלוויזיה הלימודית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל רישיון“ – בעל רישיון לשידורי כבלים או בעל רישיון לשידורי לוויין כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|בחוק התקשורת}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההכנסה החזויה“, של בעל זיכיון – הסכום הנמוך מבין שני העדכונים של תחזית ההכנסות של בעל הזיכיון שעליהם הודיע המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(ב)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוצאה שנתית“ – הוצאה למימון הפקה ורכישה של תכניות המשודרות בערוץ השידור באותה שנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועצה“ – לרבות כל ועדת משנה שהיא מינתה וכל מי שהיא הסמיכה לעניין כללים אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – לרבות מי שהוא הסמיך לעניין כללים אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקה ישראלית“ – תכנית שאינה שידורי חדשות, אשר 75 אחוזים לפחות מיוצריה, ממבצעיה ומהצוות הטכני–הנדסי שנטל חלק בהפקתה, ו־75 אחוזים לפחות מצוות ההפקה שלה, הם תושבי ישראל המתגוררים בה דרך קבע, והופקה בעבור קהל יעד ראשוני ישראלי בעברית, בערבית או ברוסית, או בשפה אחרת שאישר המנהל מראש;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקה מקומית“ – הפקה ישראלית, למעט תכנית ספורט ותכנית בענייני היום;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקה מקומית קנויה“ – הפקה מקומית שאינה מהפקה עצמית ואינה הפקה של אחד מאלה: מוסד ממשלתי, מי שרשאי לשדר לציבור על פי דין, ותאגיד שהשליטה בו היא בידי תאגיד הרשאי לשדר כאמור או בידי בעלי עניין בו, במישרין או בעקיפין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפקה עצמית“ – הפקה מקומית שהפיק בעל זיכיון או תאגיד שבעל זיכיון הוא בעל עניין בו, במישרין או בעקיפין; לעניין זה, ”בעל זיכיון“ – לרבות הטלוויזיה הלימודית וחברת החדשות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום חול“ – שעות היממה שאינן שבת או חג;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חג“ – שעות היממה שמכניסת החג עד צאת החג;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התקשורת“ – {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ״ב–1982}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חלק יחסי“ של בעל זיכיון – חלק המחושב לפי החלק של יחידת השידור שהוקצתה לבעל הזיכיון מתוך כלל יחידות השידור שהוקצו לבעלי הזיכיונות בערוץ שבו הוא משדר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חצי שעה“, במכסת תכניות הקבועה בחצאי שעות – 24 דקות תכנית לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כללי ההוצאה לקולנוע“ – {{ח:חיצוני|כללי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (הוצאה להפקה של סרטים ישראליים)|כללי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (הוצאה להפקה של סרטים ישראליים), התשע״ב–2012}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”לוח תכניות“ – לוח תכניות שהוכן ואושר לפי {{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחקר ופיתוח“ – פיתוח תכניות, כתיבת תסריטים ופיתוח תבניות (פורמטים) לשידור, לרבות לתכניות שלא הגיעו לשלב הפקה ושידור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מילואה“ (filler) – קטע שידור בין תכניות, המיועד לקיום רצף בשידורים ולשמירה על שידור התכניות במועדן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”משבצת שידור“ – כמשמעותה {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25(ג)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סדרה היסטורית“ – סדרת דרמה, סדרת דרמה תיעודית או סדרה של סרטי תעודה מיוחדים, מן ההיסטוריה הישראלית או היהודית, שהיא ייחודית, מרחיבת דעת ובעלת ערך ציבורי ומצוינות טלוויזיונית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סרט ישראלי“ – כהגדרתו בכללי ההוצאה לקולנוע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סרט תעודה מיוחד“ – סרט שכל צילומיו הם צילומי חוץ בשטח, מספר את סיפורם של אנשים, מקומות, אירועים, תופעות או תהליכים אמיתיים, העשוי בגישה אמנותית או עיתונאית או בשילוב שלהם, ובראייה מיוחדת של היוצר, יכול לשלב חומר ארכיוני, ואורכו 40 דקות לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עונה“ – כל אחת מתקופות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מ־1 בינואר עד 30 ביוני באותה שנה;
{{ח:תתת|(2)}} מ־1 ביולי עד 31 בדצמבר באותה שנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ערוץ כלל־ארצי“ – ערוץ טלוויזיה ששידוריו מיועדים לציבור הרחב ונקלטים בכל רחבי המדינה, שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ערוץ שאינו משודר בצופן או מיועד לקליטה לא מפוענחת בידי כל אדם, בין אם הוא מנוי ובין אם לאו;
{{ח:תתת|(2)}} ערוץ אחר שקבעה המועצה לעניין זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ערוץ נישה“ – כל אחד מאלה, ובלבד שאינו ערוץ כלל־ארצי:
{{ח:תתת|(1)}} ערוץ טלוויזיה המשודר במסגרת שידורי בעל רישיון;
{{ח:תתת|(2)}} ערוץ טלוויזיה אחר שקבעה המועצה לעניין זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ערוץ השידור“ – המסגרת הכוללת של שידורי הטלוויזיה בערוץ 2 או בערוץ השלישי, לפי העניין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רבעון“ – תקופה בת שלושה חודשים שתחילתה בתחילת עונה או בחלוף שלושה חודשים מתחילת העונה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רצועת שידור“ – שעות מסוימות ביום המיועדות לשידור תכניות לקהלי יעד, ומוגדרות על פי הרגלי הצפיה של קהלי היעד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שבת“ – שעות היממה שמכניסת השבת עד צאת השבת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שידור חוזר“ – שידור מחודש בערוץ השידור של תכנית ששודרה בו קודם לכן, או של תכנית ששודרה קודם לכן בערוץ כלל־ארצי, לרבות תכנית שנערכה מחדש, שזהה במהותה, לדעת המנהל, לתכנית ששודרה כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שידורי הרשות“ – שידורי הרשות כאמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 48|בסעיפים 48}} {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 49|ו־49 לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שידורי חדשות“ – תכניות או רכיבים מוגדרים מתכניות, המוקדשים בעיקרם לסיקור אירועים בעלי ערך חדשותי בארץ או בעולם, שהתרחשותם במועד קרוב למועד שידור התכנית, לרבות תחזית מזג האוויר, הכוללות סוגים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ”מהדורת חדשות“ – תכנית המבוססת בעיקרה על ידיעות המוגשות מן האולפן, אולם כוללת גם כתבות ודיווחים בדרך של סיקור חי, לרבות מבזק חדשות, תקציר ועדכון;
{{ח:תתת|(2)}} ”יומן חדשות“ – תכנית העוסקת באירועים בעלי ערך חדשותי, לרבות בדרך של סיקור חי, כתבות, ראיונות ודברי פרשנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שיתוף פעולה“ – שיתוף פעולה עם אחר לגבי הפקת תכנית, באחד או יותר מאלה: הרעיון, המבנה, התוכן – כולו או חלקו – לרבות המראות והצלילים, הזכויות, הביצוע או המימון למעט אם הוא בדרך של מתן חסות או פרס לפי כללי המועצה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שעה“, במכסת תכניות הקבועה בשעות – 48 דקות תכנית לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית“ – יחידת שידורים בסיסית בעלת תוכן והיקף ידועים ומוגדרים, במתכונת הערוכה לשידור בטלוויזיה, הכוללת רצף של תמונות ושל קול;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית בידור“ – תכנית שאינה תכנית מסוגה עילית או סרט קולנוע ושנועדה בעיקר לבדר או לשעשע, לרבות תכנית הכוללת קטעי קומדיה, סאטירה, שירה, ריקודים, מערכונים ובידור מוזיקלי, ולרבות תכנית כאמור שהיא חידון, שעשועון או תכנית אירוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית בענייני היום“ – תכנית, שאינה שידורי חדשות, העוסקת בהרחבה של אירועים ונושאים אשר עלו סמוך לשידורה במסגרת החדשות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית דעת ותרבות“ – תכנית מהפקה מקומית המיועדת להעשיר, להרחיב ולהעמיק ידע והבנה בתחומי דעת ותרבות שונים, ואשר אינה תכנית בידור ואינה תכנית פנאי והדרכה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית דרמה“ – תכנית המגוללת סיפור עלילה בעל אופי קומי, דרמטי, מלודרמטי, טראגי או כיוצא בזה, בין השאר מסוגים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ”דרמה בודדת“ – דרמה בהיקף של פרק אחד המשודרת במלואה במהלך שידור אחד, או מהווה חלק מסדרה קצרה (mini series anthology) בת לא יותר משישה פרקים, ומשלבת בתוכה בדרך כלל צילומי אולפן עם צילומים מחוץ לאולפן, ואורכה 48 דקות לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} ”דרמה תיעודית“ (דוקודרמה) – דרמה העוסקת בדמויות, או באירועים השאובים מן המציאות והחותרת לשחזרם מתוך נאמנות מרבית לעדויות ולמסמכים המתארים אותם;
{{ח:תתת|(3)}} ”סדרת דרמה“ – סדרת דרמה שבה לפחות שבעה פרקים שאורך כל אחד מהם 24 דקות לפחות;
{{ח:תתת|(4)}} ”סרט טלוויזיה“ – תכנית במתכונת הדומה לדרמה בודדת אך מתאפיינת, בדרך כלל, באורך של 80 דקות לפחות ובתסריט המחייב צילומים מחוץ לאולפן (on location);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית מורשת ותרבות יהודית“ – תכנית מהפקה מקומית העוסקת בנושאי תרבות והגות מהמורשת היהודית, מתוך גישה היסטורית, תרבותית או עכשווית, ותוך מתן ערך מוסף והרחבת ידיעת הציבור ותודעתו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית מיוחדת“ – תכנית במתכונת מקורית ובעלת ערך מיוחד, אשר הוכח להנחת דעתה של הרשות כי היא באיכות יוצאת דופן של כתיבת תסריטים, משחק ובימוי, מסוגים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תכנית מערכונים המופקת ברמת הפקה גבוהה, באורך של רבע שעה לפחות;
{{ח:תתת|(2)}} תכנית במתכונת מקורית וחדשנית, באורך של רבע שעה לפחות;
{{ח:תתת|(3)}} דרמה בודדת, דרמה תיעודית וסדרת דרמה, כל אלה באורך של 24 דקות לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית מציאות“ (reality) – תכנית היוצרת במתכוון תמונת מציאות מבוימת בהתאם לנושא התכנית, אשר במסגרתה פועלים המשתתפים בתכנית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית מועדפת“ – תכניות מסוגים אלה: תכנית מורשת ותרבות יהודית, תכנית דעת ותרבות, תכנית פריפריה ותכנית שיח ציבורי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית סוגה עילית“ – הפקה מקומית מסוגים אלה: תכנית תעודה, סרט תעודה מיוחד, תכנית דרמה ותכנית מיוחדת, שהופקה בתנאים ובתקציבים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיפים 16}} {{ח:פנימי|סעיף 20|ו־20}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית ספורט“ – תכנית שבמרכזה אירועי ספורט, המהווה סיקור אירוע ספורט או שידור מהלכו, לרבות בליווי פרשנות וראיונות בשטח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית פנאי והדרכה“ – תכנית בנושאי תיירות, מסע, אוכל, אופנה, עיצוב הבית ועשה זאת בעצמך;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית פריפריה“ – תכנית מהפקה מקומית המתמקדת בקבוצת אוכלוסיה שייצוגה במוקדי ההשפעה הציבורית, הכלכלית, החברתית או התרבותית אינו ניכר ושיש לה נגישות נמוכה למרכז ההוויה הישראלית בכלל ולתקשורת בפרט, ועוסקת במתן ביטוי לקהילה או לצורת התיישבות, בהכרת מאפייניה, במתרחש בקרבה, בתרבותה ובקידום מעמדה בחברה הישראלית בתחומי ההשפעה האמורים; לעניין זה, ”קבוצת אוכלוסיה“ – קבוצה בעלת אפיון אתני, לאומי, עדתי, דתי, חברתי או גאוגרפי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית שיח ציבורי“ – תכנית מהפקה מקומית הכוללת כתבות מעמיקות מחוץ לאולפן או כתבות תחקיר, וכן כוללת פרשנויות, הנגזרת מאירועים ציבוריים עכשוויים והתורמת להעלאת סוגיות בתחומי הפוליטיקה, החברה והכלכלה, בארץ ובעולם, ולדיון מעמיק בהן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית תעודה“ – תכנית העוסקת בעדויות תיעוד ופרשנות של תופעות חברתיות, תרבותיות או פוליטיות, או בתיעוד של תופעות או תגליות בטבע או במדע, המורכבת בחלקה מצילומים בשטח או מצילומים ארכיוניים ובחלקה מקטעים המצולמים באולפן או בכל מקום המשמש כאולפן, ואורכה 24 דקות לפחות, לרבות תכניות תעודה מסוגים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} ”מגזין תרבות“ – תכנית תעודה שבמרכזה אירועי תרבות או אמנות, שאלות זהות, או תופעות הקשורות בתרבות או באמנות, במרכז ובפריפריה, ובכלל זה ספרות, תאטרון, מוזיקה, אמנות פלסטית, קולנוע, צילום, מחול, אדריכלות, אופנה, עיצוב, תרבות הפנאי, פולקלור ותרבויות של כל רבדי החברה בישראל, שבה תיעוד אירועים ותופעות, קיימים או יזומים, תחקור, פרשנות או ביקורת של אלה; לא יראו כמגזין תרבות שידור של אירוע תרבות;
{{ח:תתת|(2)}} ”תכנית תחקיר“ – תכנית תעודה העוסקת בגילוי ובחשיפה מעמיקה של תופעות בתחומי החברה, התרבות, הפוליטיקה, הטבע או המדע, המורכבת ברובה מצילומי חוץ בשטח;
{{ח:תתת|(3)}} ”תכנית על יוצרים ויצירה“ – תכנית תעודה על יוצרים ויצירה בכל ענפי התרבות והאמנות, או על אנשי רוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנות סיווג וסימון“ – {{ח:חיצוני|תקנות סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים|תקנות סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, התשס״ג–2002}}.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: היקף השידורים}}

{{ח:סעיף|2|יחידות השידור}}
{{ח:תת|(א)}} שבוע השידורים בערוץ 2 יתחלק לשתי יחידות שידור הכוללות, כל אחת, שלושה ימים מתוך הימים א׳ עד ו׳, אשר יוחלפו, מזמן לזמן, בנוהל שתורה המועצה; נוסף על כך יוקצה יום השבת כחלק מיחידת השידור של אחד מבעלי הזיכיונות בערוץ 2, בסדר הקצאה שתורה המועצה.
{{ח:תת|(ב)}} שבוע השידורים בערוץ השלישי יהווה יחידת שידור אחת הכוללת את כל ימי השבוע.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון ישדר בכל ימי השבוע ובכל ימות השנה הכלולים ביחידת השידור שלו, למעט ביום הכיפורים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 36|בסעיף 36(א)}}.
{{ח:תת|(ד)}} ביחידת השידור של בעל זיכיון יוקצו פרקי זמן לשידורי חדשות בידי חברת החדשות, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 4|בסעיף 4}}.
{{ח:תת|(ה)}} אישרה המועצה לבעלי זיכיונות להחליף ביניהם חלקים מיחידות השידור, יהיה כל חלק מיחידת השידור שהוחלף כאמור, לכל דבר ועניין, חלק מיחידת השידור של בעל הזיכיון שאליה הועבר.
{{ח:תת|(ו)}} המועצה רשאית, בין באופן קבוע ובין באופן ארעי, לשנות את היקף יחידת השידור של כל אחד מבעלי הזיכיונות, במקרה של ביטול, הגבלה או צמצום זיכיונו של בעל זיכיון אחר, ובכל מקרה אחר שהדבר דרוש לדעתה לשם הבטחת קיום השידורים לציבור, היקפם או איכותם; שונתה יחידת השידור של בעל זיכיון כאמור, ישדר בעל הזיכיון על פי היחידה שקבעה המועצה בהוראתה.

{{ח:סעיף|3|שעות השידורים}}
{{ח:תת|(א)}} שעות השידורים מדי יום יהיו לפי לוח התכניות המאושר, ובלבד שלא יפחתו מ־18 שעות; בעל זיכיון ישדר בכל שעות השידור שבהן לא משודרים שידורי חברת החדשות, שידורי הטלוויזיה הלימודית ושידורי הרשות.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי, בתיאום עם יושב ראש המועצה, להתיר לבעל זיכיון סטייה משעות השידורים והיקפם; סטייה כאמור ביותר משלושה ימי שידור בשבוע טעונה את אישור המועצה.

{{ח:סעיף|4|שידורי חדשות}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה תשבץ את שידורי חברת החדשות ביחידת השידור של בעל זיכיון, במועדים ובשעות שתקבע מזמן לזמן, לפי שיקול דעתה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי המנהל, מזמן לזמן, להורות לבעל זיכיון ולטלוויזיה הלימודית על שינויים זמניים בשיבוץ או בהיקף שידורי חברת החדשות, לרבות תוספת של שידורי חדשות, אם ראה כי אירועי החדשות מצדיקים זאת.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון והטלוויזיה הלימודית לא ישדרו שידורי חדשות.

{{ח:סעיף|5|הטלוויזיה הלימודית}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה תודיע לבעל זיכיון בערוץ 2, מזמן לזמן, על שעות השידור שקבעה לשידורי הטלוויזיה הלימודית, לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 55|סעיף 55 לחוק}}, ובעל הזיכיון לא ישדר בשעות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} על הטלוויזיה הלימודית יחולו –
{{ח:תתת|(1)}} סעיפים אלה: {{ח:פנימי|סעיף 9|9}}, {{ח:פנימי|סעיף 10|10}}, {{ח:פנימי|סעיף 12|12(א), (ב)(2) ו־(3), (ג), (ד) ו־(ה)}}, {{ח:פנימי|סעיף 13|13}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14(א), (ב), (ז) עד (י)}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15(א), (ב), (ג), (ד), (ו) ו־(ז)}}, {{ח:פנימי|סעיף 19|19(א), (ג), (ה) ו־(ו)}}, {{ח:פנימי|סעיף 20|20}}, {{ח:פנימי|סעיף 24|24 עד 39}} {{ח:פנימי|סעיף 43|ו־43}};
{{ח:תתת|(2)}} הסעיפים המפורטים להלן, בשינויים כמפורט בצדם:
{{ח:תתתת|(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8(ב)}}, בשינוי שתשדר תכנית מהפקה מקומית בשפה הערבית בת חצי שעה בשבוע;
{{ח:תתתת|(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(א)}}, בשינוי שהיקף ההפקות המקומיות יהיה 50 אחוזים לפחות מכלל שידוריה;
{{ח:תתתת|(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12(ב)(1)}}, בשינוי שבמקום ”5 אחוזים“ יבוא ”10 אחוזים“.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: אפיון השידורים ותוכנם}}

{{ח:סעיף|6|אופי השידורים}}
{{ח:תת|(א)}} בכל שידוריו, ובפרט בהפקות מקומיות, בעל זיכיון –
{{ח:תתת|(1)}} ישדר תכניות במגוון רחב, ככל האפשר, של סוגים ונושאים ולקהלי יעד מגוונים, תוך התחשבות בהרגלי הצפייה והפנאי של קהלי היעד השונים, בניסיון להגיע בפריסה הכוללת של תכניותיו למרב הצופים, בלי לגרוע מחובתו להקפיד על איכותן;
{{ח:תתת|(2)}} ישדר תכניות בתחומים שונים, לרבות בתחומי הלימוד, החינוך, הבידור, התרבות, האמנות והפולקלור, וכן מידע בנושאי מדיניות, חברה, כלכלה, משק, תרבות, מדע, אמנות, ספורט, פולקלור, דת, היסטוריה וכיוצא באלה;
{{ח:תתת|(3)}} ייתן ביטוי לליבת ההוויה הישראלית, לשיח הישראלי–יהודי, למרקם התרבותי המגוון של ישראל, לתחומי העניין של כל תושבי ישראל בכל אזורי הארץ ובכל צורות ההתיישבות, לנושאים הייחודיים לאזורי הארץ השונים, לרבות שילוב תכניות המשודרות מאזורים אלה, למגוון סגנונות החיים, רמת החיים, ההשכלה, התעסוקה, התרבות והאמונות הדתיות של תושבי ישראל;
{{ח:תתת|(4)}} ייתן ביטוי ראוי ליהודים ולערבים, לעולים ולוותיקים, יפנה למגוון קהלים, טעמים ועדות, ויעסוק בתחומי העניין של קבוצות מוגדרות באוכלוסיה, כגון גמלאים, נכים, ילדים, מבוגרים וחריגים;
{{ח:תתת|(5)}} יפעל לשלב את מיטב כוחות היצירה התרבותית בישראל, בהפקות שיש בהן חדשנות וראשוניות בצד מיטב המסורת הטלוויזיונית והקולנועית;
{{ח:תתת|(6)}} יביא לידי ביטוי את מגמות הרשות המנויות {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 5|בסעיף 5(ב) לחוק}}, ואת מדיניות הרשות בהתאם להוראות שבזיכיונו, ולהנחיות שיקבל מזמן לזמן.
{{ח:תת|(ב)}} בעל הזיכיון ישבץ בלוח התכניות שלו תכניות מהפקה מקומית בנות 24 דקות לפחות העוסקת בהרחבה בימי חג, מועד, זיכרון או ציון ממלכתי, שבהם יבחר, שיהיה בהן כדי להעמיק את ידיעת הציבור ואת תודעתו לאותם ימים (להלן – תכניות לימים מיוחדים), שישודרו בין השעות 19:00 ו־24:00 באותם ימים או בימים שקודמים להם; ראה המנהל כי בעל הזיכיון שיבץ תכניות לימים מיוחדים בהיקף שאינו הולם, רשאי הוא להורות לו להוסיף תכניות לימים מיוחדים ללוח התכניות שלו.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון יתאים את שידוריו לקהלי יעד מגוונים; תכניות לילדים או לנוער ישודרו בשעות הצפייה המקובלות של קהלים אלה; תכניות שאינן ראויות לצפייה לגילאי 18 ומטה, או לגילאי 14 ומטה, ישודרו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9}}.
{{ח:תת|(ד)}} בעל זיכיון לא ישדר תכניות בידור במשך יותר מ־30 אחוזים מכלל זמן השידור שבין השעות 16:00 ו־24:00 בכל רבעון.
{{ח:תת|(ה)}} שידורי הרשות ישודרו בהיקף ובמועדים שיקבע המנהל לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 48|סעיף 48 לחוק}}; בלי לגרוע מכלליות האמור, שידורי הרשות בהיקף שלא יפחת מ־26 שעות בשנה בכל ערוץ ישודרו בין השעות 17:00 ו־24:00; המנהל רשאי לקבוע מועד קבוע לשידורי הרשות.
{{ח:תת|(ו)}} סיווג התכניות והגדרתן יהיו על פי כללים אלה וההנחיות שיוציא המנהל מזמן לזמן.

{{ח:סעיף|7|תכניות מועדפות}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה תורה, מזמן לזמן, על התחומים שבהם יתמקדו תכניות הדעת והתרבות, ויכול שתורה כאמור באופן שונה לכל בעל זיכיון או לכל ערוץ; הוראות המועצה יכול שיכללו, בין השאר, תחומי תרבות ואמנות, היסטוריה, טבע, מדעים וטכנולוגיה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון ישדר תכניות מועדפות בהיקף ובשעות לפי דירוג הכנסתו השנתית כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} אם הכנסתו השנתית היא פחות מחלקו היחסי בסכום של 500,000,000 שקלים חדשים, ישדר את חלקו היחסי ב־150 שעות תכניות מועדפות, מהן 100 בין השעות 17:00 ו־24:00 בחלוקה זו: 25 שעות תכניות דעת ותרבות, 30 שעות תכניות פריפריה, 30 שעות תכניות מורשת ותרבות יהודית ו־15 שעות תכניות שיח ציבורי;
{{ח:תתת|(2)}} אם הכנסתו השנתית היא חלקו היחסי בסכום של 500,000,000 שקלים חדשים או יותר, אך פחות מחלקו היחסי בסכום של 630,000,000 שקלים חדשים, ישדר את חלקו היחסי ב־216 שעות תכניות מועדפות, מהן 150 בין השעות 17:00 ו־24:00 בחלוקה זו: 42 שעות תכניות דעת ותרבות, 42 שעות תכניות פריפריה, 40 שעות תכניות מורשת ותרבות יהודית ו־26 שעות תכניות שיח ציבורי;
{{ח:תתת|(3)}} אם הכנסתו השנתית היא חלקו היחסי בסכום של 630,000,000 שקלים חדשים או יותר, אך פחות מחלקו היחסי בסכום של 660,000,000 שקלים חדשים, ישדר את חלקו היחסי ב־216 שעות תכניות מועדפות, כולן בין השעות 17:00 ו־24:00, בחלוקה זו: 60 שעות תכניות דעת ותרבות, 60 שעות תכניות פריפריה, 48 שעות תכניות מורשת ותרבות יהודית ו־48 שעות תכניות שיח ציבורי;
{{ח:תתת|(4)}} אם הכנסתו השנתית היא חלקו היחסי בסכום של 660,000,000 שקלים חדשים או יותר, אך פחות מחלקו היחסי בסכום של 690,000,000 שקלים חדשים, ישדר את חלקו היחסי ב־266 שעות תכניות מועדפות, מהן 216 שעות בין השעות 17:00 ו־24:00 בחלוקה כאמור בפסקה (3);
{{ח:תתת|(5)}} אם הכנסתו השנתית היא חלקו היחסי בסכום של 690,000,000 שקלים חדשים או יותר, ישדר את חלקו היחסי ב־316 שעות תכניות מועדפות, מהן 216 שעות בין השעות 17:00 ו־24:00 בחלוקה כאמור בפסקה (3).
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב), שודרו בין השעות 17:00 ו־24:00 שידורי רשות שהם תכניות מועדפות מסוג כלשהו, רשאי בעל הזיכיון להקטין את היקף השעות שבהן ישדר אותו סוג של תכנית באותן שעות לפי מספר שעות שידורי הרשות כאמור, ולשדרן בשעות אחרות של היממה, לפי בחירתו.
{{ח:תת|(ד)}} בתכנון השידורים ובשידור התכניות המועדפות יניח בעל הזיכיון כי הכנסתו השנתית תהיה ההכנסה החזויה; מצא המנהל כי בשנה כלשהי הכנסת בעל הזיכיון –
{{ח:תתת|(1)}} היתה במדרגה נמוכה מן ההכנסה החזויה לשנה האמורה באחת מן המדרגות שבסעיף קטן (ב)(2), (3), (4) או (5), תופחת מכסת שעות התכניות המועדפות שבעל הזיכיון יהיה חייב בה בשנה הבאה במספר השעות ששודרו ביתר, ובלבד שאם כתוצאה מכך תפחת המכסה מ־150 שעות, רשאי המנהל להורות על היקף ההפחתה ומועדיה אף בשינוי מהוראה זו;
{{ח:תתת|(2)}} היתה במדרגה גבוהה מן ההכנסה החזויה לשנה האמורה באחת מן המדרגות שבסעיף קטן (ב)(1), (2), (3) או (4), ישלים בעל הזיכיון את השעות ששודרו בחסר, בתוך שנתיים מתום אותה שנה;
{{ח:תת}} המנהל יקבע בהודעה שימסור לבעל הזיכיון את השעות שיש להפחית או להשלים לפי פסקאות (1) או (2), לפי העניין; אין בהוראות אלה כדי לגרוע מכל סמכות של הרשות בשל הפרת הוראות סעיף קטן (ב), אם היתה הפרה.
{{ח:תת|(ה)}} כל תכנית מועדפת תהיה בת 24 דקות לפחות, זולת אם התיר המנהל אחרת.
{{ח:תת|(ו)}} שידורים חוזרים של תכניות מועדפות לא יבואו במניין לעניין סעיף זה.

{{ח:סעיף|8|תכניות בערבית וברוסית}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ישדר תכניות מגוונות בסוגיהן ובנושאיהן, בשפה הערבית או הרוסית, או המתורגמות לערבית או לרוסית רהוטה באמצעות כתוביות תרגום או דיבוב, בהיקף שלא יפחת מחמישה אחוזים מכלל זמן השידור שלו בפריסה שבועית בשפה הערבית, ובהיקף שלא יפחת מחמישה אחוזים מכל זמן השידור שלו בפריסה שבועית, בשפה הרוסית.
{{ח:תת|(ב)}} נוסף על האמור בסעיף קטן (א) ישדר בעל זיכיון תכנית מהפקה מקומית בשפה הערבית בת חצי שעה בשבוע – אם הוא משדר שלושה ימים בשבוע, ותכנית כאמור בת שעה או שתי תכניות בנות חצי שעה בשבוע – אם הוא משדר ארבעה ימים או יותר בשבוע; התכניות האמורות יופקו על ידי צוות שרוב היוצרים והמבצעים שבו הם ערבים אזרחי ישראל, והן יעסקו בשאלות הנוגעות לחברה הערבית בישראל.
{{ח:תת|(ג)}} שידורים חוזרים של תכניות שהופקו כאמור בסעיף קטן (ב), יבואו במניין המכסה הקבועה בו עד לשיעור של 12 אחוזים מהמכסה האמורה בחישוב שנתי.

{{ח:סעיף|9|תכניות למבוגרים}}
{{ח:תת|(א)}} לגבי תכנית שלפי {{ח:חיצוני|תקנות סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים#תוספת|התוספת לתקנות סיווג וסימון}} (להלן – התוספת) מסווגת כתכנית שאינה ראויה לצפייה מגיל 18 ומטה, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התכנית לא תשודר לפני השעה 24:00;
{{ח:תתת|(2)}} קדימון לתכנית לא ישודר לפני השעה 22:00 ותוכנו יותאם לשעת שידורו.
{{ח:תת|(ב)}} לגבי תכנית שלפי {{ח:חיצוני|תקנות סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים#תוספת|התוספת}} מסווגת כתכנית שאינה ראויה לצפייה מגילאי 14 ומטה יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} התכנית לא תשודר לפני השעה 22:00;
{{ח:תתת|(2)}} קדימון לתכנית לא ישודר לפני השעה 22:00; ואולם רשאי בעל זיכיון לשדר קדימון כאמור לפני השעה 22:00, אם תוכנו יותאם לשעת שידורו ולא יכלול קטעי מין או אלימות;
{{ח:תתת|(3)}} המנהל רשאי, לאחר ששמע את עמדת בעל הזיכיון, להורות לבעל זיכיון כיצד לסווג תכנית, ורשאי הוא להורות על הגבלת שידורה של תכנית לשעות אחרות מן האמור בסעיף קטן (א), או לאשר בקשה של בעל הזיכיון בעניין כאמור, אם סבר כי תוכנה של התכנית מצדיק זאת.

{{ח:סעיף|10|אותות ערוץ השידור ותוספות לשידור}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות תקבע סימן מיוחד שיאפיין את ערוץ השידור (להלן – הלוגו); הלוגו יופיע באחת מן הפינות העליונות של המרקע במשך כל זמן השידורים, למעט בזמן שידור פרסומות.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יקבע את אותות הרשות; המנהל רשאי לקבוע כי אות בעל הזיכיון יוסף לאחר אות הרשות, או שאות בעל הזיכיון ישולב באות הרשות, באופן שיקבע המנהל, לאחר התייעצות עם בעלי הזיכיונות בערוץ; אות הרשות ישודר בזמנים שיקבע המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} בחזרה לתכנית לאחר הפסקה בה, יופיע שם התכנית על המרקע למשך 4 שניות לפחות.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להורות לבעל זיכיון לקבוע אות בעל זיכיון מיוחד לשידורים בימי חג ומועד או בימי אבל קבועים או בלתי צפויים.
{{ח:תת|(ה)}} בעל זיכיון לא ישדר במשך שידור תכנית כל סימן או תוספת שאינה חלק אינטגרלי של התכנית, אלא באישור המנהל.
{{ח:תת|(ו)}} במשך שידורי חדשות ובמשך תכניות מסוגים אחרים שעליהם יורה המנהל לא ישדר בעל זיכיון קדימון מפתיע (pop-up).
{{ח:תת|(ז)}} בעת הפרעה בשידור ישדר בעל הזיכיון אותות או הודעות המזהים את ערוץ השידור.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הפקות מקומיות}}

{{ח:סעיף|11|מכסת הפקות מקומיות}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ישדר הפקות מקומיות בהיקף לפי דירוג הכנסתו השנתית כמפורט להלן:
{{ח:תתת|(1)}} אם הכנסתו השנתית היא פחות מחלקו היחסי בסכום של 500,000,000 שקלים חדשים – בהיקף שלא יפחת מארבעים אחוזים לפחות מזמן השידור;
{{ח:תתת|(2)}} אם הכנסתו השנתית היא חלקו היחסי בסכום של 500,000,000 שקלים חדשים או יותר אך פחות מחלקו היחסי בסכום של 660,000,000 שקלים חדשים – בהיקף שלא יפחת מארבעים וחמישה אחוזים לפחות מזמן השידור;
{{ח:תתת|(3)}} אם הכנסתו השנתית היא חלקו היחסי בסכום של 660,000,000 שקלים חדשים או יותר – בהיקף שלא יפחת מחמישים אחוזים לפחות מזמן השידור;
{{ח:תת}} לעניין זה, ”זמן השידור“ – הזמן שבו משודרים שידורי בעל הזיכיון וחברת החדשות בימים שבהם הוא משדר.
{{ח:תת|(ב)}} בתכנון השידורים ובשידור ההפקות המקומיות יניח בעל זיכיון כי הכנסתו השנתית תהיה ההכנסה החזויה; מצא המנהל כי בשנה כלשהי הכנסת בעל הזיכיון היתה –
{{ח:תתת|(1)}} במדרגה נמוכה מן ההכנסה החזויה לאותה שנה באחת מן המדרגות שבסעיף קטן (א)(2) או (3), תופחת מכסת ההפקות המקומיות שבעל הזיכיון יהיה חייב בה בשנה הבאה בזמן ההפקות המקומיות ששודרו ביתר, ובלבד שלא תפחת מארבעים אחוזים מזמן השידור;
{{ח:תתת|(2)}} במדרגה גבוהה מן ההכנסה החזויה לאותה שנה באחת מן המדרגות שבסעיף קטן (א)(1) או (2), ישלים בעל הזיכיון את החסר בזמן ההפקות המקומיות ששודרו, בתוך שנתיים מתום אותה שנה.
{{ח:תת}} המנהל יקבע בהודעה שימסור לבעל הזיכיון את הזמן שיש להפחית או להשלים לפי פסקאות (1) או (2), לפי העניין; אין בהוראות אלה כדי לגרוע מכל סמכות של הרשות בשל הפרת הוראות סעיף קטן (א), אם היתה הפרה.
{{ח:תת|(ג)}} ההכרה בהפקות למכסת ההפקות המקומיות תהיה לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12}}, וחישוב מכסת ההפקות המקומיות ושיעורי ההכרה יהיו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בסעיף 15}}.

{{ח:סעיף|12|הכרה במכסת ההפקות המקומיות}}
{{ח:תת|(א)}} התכניות שישדר בעל זיכיון במסגרת מכסת ההפקות המקומיות יהיו תכניות שהופקו במיוחד לצורך שידורן על פי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|החוק}}, ברמה ובאיכות הולמים; הפקה מקומית תיראה כהפקה שהופקה כאמור ותוכר למכסת ההפקות המקומיות, אם היא –
{{ח:תתת|(1)}} לא שודרה בערוץ כלל ארצי אחר, או בערוץ נישה, לפני שידורה בידי בעל הזיכיון;
{{ח:תתת|(2)}} הופקה בתנאים ובתקציבים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 20|בסעיף 20}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(1) –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי 5 אחוזים מזמן השידור כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11(א)}} רשאי המנהל להכיר בהפקה מקומית למכסה גם אם שודרה פעם אחת בערוץ כלל ארצי אחר או בערוץ נישה לפני שידורה בידי בעל הזיכיון, ובלבד ששידר הפקות מקומיות העומדות בתנאים הקבועים בסעיף קטן (א) בהיקף של ארבעים אחוזים לפחות מזמן השידור;
{{ח:תתת|(2)}} המנהל רשאי להכיר בהפקה מקומית למכסה גם אם שודרה פעם אחת בערוץ כלל ארצי אחר או בערוץ נישה לפני שידורה בידי בעל הזיכיון, אם הופקה בשיתוף פעולה עם אחר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13}}, ובלבד שמתקיימות הוראות פסקה (3), והוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ב)}} יחולו;
{{ח:תתת|(3)}} השקעת בעל הזיכיון בהפקה לא תוכר לבעל רישיון או לגורם שעמו היה שיתוף הפעולה, לעניין מילוי חובה כלשהי שנקבעה להם לפי {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|חוק התקשורת}} או ברישיון שניתן להם לפי {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|חוק התקשורת}}, והשקעת בעל רישיון או גורם כאמור לא תוכר לבעל הזיכיון לעניין הסכומים האמורים בכללים אלה; המנהל רשאי לדרוש הוכחות לעניין זה ולהורות על מועדים להגשתן, ובעל הזיכיון יפעל בהתאם לדרישת המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לדרוש הוכחות, לרבות הסכמים קיבוציים ואחרים, מסמכים, דוחות והצהרות ותצהירים להנחת דעתו, בעניין הגורמים שנטלו חלק בהפקה, לרבות מבצעים, תסריטאים, בימאים וטכנאים, ובעניין התנאים והתקציבים שבהם בוצעה, כתנאי להכרה בה למכסת ההפקות המקומיות; המנהל רשאי להורות על מועדי הגשת הוכחות כאמור, על מתכונת ההגשה, ועל כל פרט שיש לכלול במסגרתה, ובעל הזיכיון יפעל בהתאם להוראות המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להכיר בהפקה בשפה שאיננה עברית, ערבית או רוסית כהפקה מקומית, אם ראה כי כל התנאים האחרים הצריכים להתקיים בהפקה מקומית מתקיימים בה, וכי היא עשויה לקדם את מגמות הרשות האמורות {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 5|בסעיף 5(ב) לחוק}}.
{{ח:תת|(ה)}} תשדירי פרסומת, קדימונים ותשדירים לשירות הציבור, כמשמעות מונחים אלה {{ח:חיצוני|כללי הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (שיבוץ תשדירי פרסומת בשידורי טלוויזיה)|בכללי הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (שיבוץ תשדירי פרסומת בשידורי טלוויזיה), התשנ״ב–1992}}, לא יוכרו למכסת ההפקות המקומיות.

{{ח:סעיף|13|שיתוף פעולה בהפקה מקומית}}
{{ח:תת|(א)}} הפקה מקומית שהופקה בשיתוף פעולה של בעל זיכיון עם אחר תותר לשידור ותוכר למכסת ההפקות המקומיות, אם מתקיימים בה כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} שיתוף הפעולה הוא עם אחד או יותר מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} רשות השידור;
{{ח:תתתת|(ב)}} קרן הזכאית לתמיכה מתוך תקציב הקולנוע לפי {{ח:חיצוני|חוק הקולנוע|חוק הקולנוע, התשנ״ט–1999}};
{{ח:תתתת|(ג)}} בעל רישיון לשידורים כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)|בחוק התקשורת}};
{{ח:תתתת|(ד)}} מפיק ערוץ או משדר ערוץ ייעודי כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)#סעיף 6א|בסעיף 6א לחוק התקשורת}};
{{ח:תתתת|(ה)}} מפיק ערוץ עצמאי כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק התקשורת (בזק ושידורים)#סעיף 6מג|בסעיף 6מג לחוק התקשורת}};
{{ח:תתתת|(ו)}} מי שמשדר שידורי רדיו בישראל על פי דין;
{{ח:תתתת|(ז)}} משרד ממשלתי שהמנהל אישר לעניין זה, מראש ובכתב;
{{ח:תתתת|(ח)}} מוסד ללא כוונת רווח שהמנהל אישר לעניין זה, מראש ובכתב, ובלבד שהמוסד או בעל עניין בו אינו גורם מסחרי או פוליטי;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי שיתוף פעולה עם גורמים כאמור בפסקה (1)(ז) ו־(ח), בעל הזיכיון עצמו הוציא את רוב תקציב ההפקה בפועל;
{{ח:תתת|(3)}} בתחילת התכנית ובסיומה תופיע כתובית בולטת לעין, לפי הנחיות המנהל, המציינת בבירור את זהות הגורם שעמו היה שיתוף הפעולה ואת דבר שיתוף הפעולה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), אם בעל הזיכיון השקיע בתכנית סכום הקטן מ־51 אחוזים מתקציב ההפקה בפועל, תהיה ההכרה למכסת ההפקות המקומיות בשיעור יחסי להיקף השקעתו; ואולם המנהל יהיה רשאי שלא להכיר בתכנית למכסה כאמור, אם מצא שבשל ההיקף המצומצם של השקעת בעל הזיכיון ונסיבות העניין, לא ניתן לראותה כהפקה שהופקה במיוחד לצורך שידורה בערוץ.

{{ח:סעיף|14|הפקות מקומיות קנויות|תיקון: תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”מפיק“ – מי שהוא צד להסכם הפקה או מי שאחראי על התקציב, התוכן או הביצוע של ההפקה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון ישדר, במסגרת מכסת ההפקות המקומיות, הפקות מקומיות קנויות בהיקף שלא יפחת מ־65 אחוזים מזמן השידור של ההפקות המקומיות הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11(א)}}.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון ישדר, במסגרת המכסה לתכניות סוגה עילית שבה הוא מחויב לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}}, הפקות מקומיות קנויות בהיקף שלא יפחת מ־65 אחוזים ממכסה זו; להפקתן של תכניות כאמור יוציא בעל הזיכיון סכום שלא יפחת מ־65 אחוזים מההוצאה הכוללת לתכניות מסוגה עילית שבה הוא מחויב כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} הסכום הממוצע שיוציא בעל זיכיון בשנה כלשהי להפקת שעה של תכנית סוגה עילית מסוג כלשהו מהפקה מקומית קנויה, לא יפחת מן הסכום הממוצע שיוציא באותה שנה להפקת שעה של תכנית מאותו סוג בהפקה עצמית; אין בהוראה זו כדי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16(ח)}}.
{{ח:תת|(ה)}} 15 אחוזים מזמן השידור של ההפקות המקומיות הקנויות יופקו באזורי הפריפריה; כל בעלי תפקידי המפתח בהפקות האמורות יהיו מי שמתגוררים באזורי הפריפריה ועובדים בהם דרך קבע; לשיעורי המכסה כאמור רשאי המנהל להכיר גם בתכנית ששלושה לפחות מבעלי תפקידי המפתח בהפקתה מתגוררים באזורי הפריפריה ועובדים בהם דרך קבע, אם ראה שנסיבות העניין מצדיקות זאת; לעניין סעיף קטן זה, ”תפקידי מפתח“ – המפיק, הבמאי, העורך, התסריטאי והצלם הראשי.
{{ח:תת|(ו)}} בעל זיכיון לא ישדר בכל שנה הפקות מקומיות קנויות אשר יותר מ־20 אחוזים מזמן השידור שלהן הופקו על ידי גורם אחד; לעניין זה, יראו כגורם אחד גורם ותאגיד שהשליטה בו היא בידי הגורם, או בידי בעל עניין בו במישרין או בעקיפין.
{{ח:תת|(ז)}} על אף האמור בסעיף קטן (ו), המנהל רשאי לאשר לבעל זיכיון שביקש זאת מראש ובכתב בעת הגשת לוח תכניות עונתי לאישור לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28}}, שידור של תכנית בוקר אשר הופקה בהפקה קנויה, כך שהגורם שהפיק את תכנית הבוקר יפיק עד 25 אחוזים מזמן השידור של ההפקות המקומיות הקנויות ששידר בעל הזיכיון באותה שנה, מהן ארבע חמישיות לפחות הינן תכניות הבוקר; בסעיף קטן זה, ”תכנית בוקר“ – תכנית יומית המשודרת בין השעות 06:30 ו־09:00, העוסקת בהרחבה של אירועים ונושאים הקשורים לרוב באירועי היום, שבה מתראיינים אורחים, ושהיא משלבת מבזקי חדשות.
{{ח:תת|(ח)}} לא תוכר כהפקה מקומית קנויה הפקה שנעשה בה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} שימוש באמצעי הפקה של בעל הזיכיון או של תאגיד שבעל הזיכיון הוא בעל עניין בו;
{{ח:תתת|(2)}} שימוש, בתמורה העולה על 15 אחוזים מתקציב ההפקה, באמצעי הפקה של אדם המחזיק אמצעי שליטה בבעל הזיכיון בשיעור של 20 אחוזים או יותר, או של תאגיד שאדם כאמור מחזיק בו אמצעי שליטה בשיעור של 20 אחוזים או יותר; הסכם הפקה לא יותנה בשימוש כאמור;
{{ח:תתת|(3)}} שימוש בעובד של גוף כאמור בפסקאות (1) ו־(2) שאינו בגדר אמצעי הפקה;
{{ח:תתת|(4)}} שימוש בעובד של גוף כאמור בפסקאות (1) ו־(2) שהוא מנחה, מגיש או שחקן;
{{ח:תת}} לעניין סעיף קטן זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אמצעי הפקה“ – אולפנים, ציוד ועובדים המפעילים אותם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד“ – לרבות מי שמועסק על ידי בעל זיכיון בלא יחסי עובד–מעביד.
{{ח:תת|(ט)}} על אף האמור בסעיף קטן (ח) רשאי בעל זיכיון לשדר הפקות מקומיות קנויות שנעשה בהן שימוש בעובד כאמור בסעיף קטן (ח)(4) והן:
{{ח:תתת|(1)}} תכניות שאינן מסוגה עילית בהיקף שלא יעלה על 20 אחוזים מזמן השידור של ההפקות המקומיות הקבוע {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11(א)}};
{{ח:תתת|(2)}} תכניות מסוגה עילית שהופקו בסכום שלא יעלה על 20 אחוזים מההוצאה הכוללת שבה הוא מחויב כאמור {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16}}, ובהיקף שלא יעלה על 20 אחוזים מן השעות שהפיק בהוצאה כוללת זו; ההכרה בהוצאה שהוציא לתכניות אלה לעניין ההוצאה לתכניות מסוגה עילית תהיה בשיעור של 90 אחוזים.
{{ח:תת|(י)}} לא תוכר כהפקה מקומית קנויה הפקה שבעל הזיכיון, או מי מהגורמים המנויים בהגדרה ”הפקה עצמית“, לא הסכים בחוזה חתום עם יוצריה על חלוקת הזכויות להכנסות ממכירת התכנית לצד שלישי וממסחר בה.
{{ח:תת|(יא)}} כתנאי להכרה בתכנית כהפקה מקומית קנויה, רשאי המנהל לדרוש הוכחות להנחת דעתו, לרבות מסמכים, דוחות והצהרות, בעניין זהות המפיק, בעניין קשריו עם בעל זיכיון או עם תאגיד שבעל זיכיון הוא בעל עניין בו, בעניין התניית הזמנה של ההפקה בשימוש בציוד, באולפנים או בעובדים של בעל זיכיון או בעניין עצם השימוש כאמור.

{{ח:סעיף|15|חישוב מכסת ההפקות המקומיות ושיעורי ההכרה|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} עמידת בעל הזיכיון במכסת ההפקות המקומיות תיבדק בחישוב עונתי; בעל זיכיון רשאי לסטות מהמכסה, סטיות שאינן ניכרות, ובלבד שיעמוד במלוא המכסה הנדרשת בחישוב שנתי; החישוב ייעשה על ידי המנהל על פי הנתונים שאספה הרשות.
{{ח:תת|(ב)}} הכרה בתכנית למכסת ההפקות המקומיות תהיה במלוא זמן השידור שלה, זולת אם נקבעה בכללים אלה הכרה בשיעור אחר.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי להכיר בהפקה מקומית ששותף לה גורם שאינו ישראלי למכסת ההפקות המקומיות, גם אם לא הופקה בעבור קהל יעד ראשוני ישראלי, בעברית, בערבית, או ברוסית, או בשפה אחרת שאישר המנהל מראש, וגם אם שיעור יוצריה, מבצעיה הצוות הטכני–הנדסי שנטל חלק בהפקתה וצוות ההפקה שלה שהם תושבי ישראל המתגוררים בה דרך קבע, פחות מ־75 אחוזים, ובלבד ששיעור ההכרה למכסת ההפקה המקומית יהיה חלקי, על פי שיעור השתתפותם בהפקה של תושבי ישראל המתגוררים בה דרך קבע.
{{ח:תת|(ד)}} סדרת הנפשה שאינה הפקה ישראלית תוכר למכסת ההפקות המקומיות בשיעור של מחצית מזמן השידור שלה, אם דובבה לעברית על ידי צוות מקצועי המורכב כולו מתושבי ישראל המתגוררים בה דרך קבע.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ו)}} שידורים חוזרים של הפקות מקומיות יבואו במניין מכסת ההפקות המקומיות עד לשיעור של 12 אחוזים מכלל זמן השידורים שביחידת השידור המוקצית לבעל הזיכיון בניכוי זמן השידור של הטלוויזיה הלימודית.
{{ח:תת|(ז)}} בחישוב מכסת ההפקות המקומיות לא יבואו במניין תכניות שלא שודרו בפועל מכל סיבה שהיא, או תכניות ששודרו באופן לקוי, אלא אם כן קבע המנהל אחרת.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: הפקות מקומיות מסוגה עילית}}

{{ח:סעיף|16|מכסות והוצאות להפקות מקומיות מסוגה עילית|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בעלי הזיכיונות בכל ערוץ ישדרו בכל שנה תכניות מסוגה עילית בהיקף של 180 שעות, שלהפקתן יוציאו 50,000,000 שקלים חדשים לפחות, בחלוקה זו:
{{ח:תתת|(1)}} 40 שעות תכניות דרמה, שיכללו לפחות שלוש תכניות דרמה נפרדות ושונות זו מזו, בהוצאה כוללת שלא תפחת מ־20,000,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(2)}} 22 שעות סרטי תעודה מיוחדים, בהוצאה כוללת שלא תפחת מ־8,000,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(3)}} 55 שעות תכניות תעודה, מתוכן לפחות 12 שעות תכניות תחקיר, בהוצאה כוללת שלא תפחת מ־8,000,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתת|(4)}} 63 שעות תכניות מיוחדות או תכניות תעודה, בהוצאה כוללת שלא תפחת מ־14,000,000 שקלים חדשים.
{{ח:תת|(ב)}} אם בשנה כלשהי יהיה סכום השווה לשבעה עשר אחוזים מן ההוצאה השנתית לפי הכנסה חזויה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 21|בסעיף 21(א)}} גבוה מ־50,000,000 שקלים חדשים, יגדל הסכום שעל בעל הזיכיון להוציא להפקת תכניות מסוגה עילית, באופן יחסי, ובעל הזיכיון יוציא את הסכום הנוסף להפקת תכניות נוספות, בחלוקה זו:
{{ח:תתת|(1)}} 30 אחוזים – לתכניות דרמה;
{{ח:תתת|(2)}} 10 אחוזים – לסרטי תעודה מיוחדים;
{{ח:תתת|(3)}} 15 אחוזים – לתכניות תעודה;
{{ח:תתת|(4)}} 45 אחוזים – לתכניות דרמה, סרטי תעודה מיוחדים, תכניות תעודה או תכניות מיוחדות, לפי בחירת בעל הזיכיון;
{{ח:תת}} בעל זיכיון אשר על פי התחייבותו ותנאי זיכיונו חייב להוציא להפקה ולרכישה של תכניות מסוגה עילית שיעור הגבוה משבעה עשר אחוזים מן ההוצאה השנתית כאמור, יוציא את הסכום הנוסף בחלוקה כאמור בפסקאות (1) עד (4).
{{ח:תת|(ג)}} חלוקת המכסות הקבועות בסעיף קטן (א) בין בעלי הזיכיונות בערוץ, תהיה לפי חלקם היחסי; המנהל יודיע לכל בעל זיכיון על המכסות שהוא חייב בהן כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} בתכנון השידורים ובשידור תכניות מסוגה עילית יניח בעל זיכיון כי הכנסתו השנתית תהיה ההכנסה החזויה; מצא המנהל כי בשנה כלשהי סכום ההוצאה להפקת תכניות סוגה עילית שחושב לפי ההכנסה החזויה של בעל זיכיון היה –
{{ח:תתת|(1)}} נמוך מסכום ההוצאה שבעל הזיכיון היה חייב בו לפי הכנסתו בפועל, יוציא בעל הזיכיון את סכום ההפרש שלא הוצא להפקת תכניות סוגה עילית, בחלוקה כאמור בסעיף קטן (ב), עד תום שנתיים מתום אותה שנה; מצא המנהל כאמור לעניין שתי שנות הזיכיון האחרונות, יעביר בעל הזיכיון, במועד שהורה המנהל, את סכום ההפרש שלא הוצא בהן לקרן שתקים הרשות, למימון הפקות הרשות או למטרה אחרת שתקבע המועצה; המנהל רשאי לחלט ערבויות שבעל הזיכיון הפקיד בידיה לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|החוק}} או הזיכיון, לצורך כיסוי ההפרש האמור;
{{ח:תתת|(2)}} גבוה מסכום ההוצאה שבעל הזיכיון היה חייב בו לפי הכנסתו בפועל, יופחת סכום ההוצאה שעל בעל הזיכיון להוציא בשנה הבאה להפקת תכניות סוגה עילית בסכום ההפרש שהוצא בעודף, ובלבד שלא יפחת מן האמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|בחוק}};
{{ח:תת}} המנהל יקבע בהודעה שימסור לבעל הזיכיון את סכום ההוצאה שיש להפחית או להשלים לפי פסקאות (1) או (2), ואת הסכום שיש להעביר לקרן לפי פסקה (1) סיפה, הכל לפי העניין; אין בהוראות אלה כדי לגרוע מכל סמכות של הרשות בשל הפרת הוראות סעיפים קטנים (א) או (ב), אם היתה הפרה.
{{ח:תת|(ה)}} 15 אחוזים מן ההיקף של 180 השעות האמור בסעיף קטן (א) ומן ההיקף המוגדל כאמור בסעיף קטן (ב) יהיו תכניות מועדפות, והן יוכרו הן לעניין המכסות לפי סעיף זה והן לעניין המכסות לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}}, הכל לפי סוגן.
{{ח:תת|(ו)}} תכניות מסוגה עילית ישודרו בפעם הראשונה בין השעות 19:00 ו־24:00 בימי חול, ואולם המנהל רשאי לאשר את שידורן בשבתות, בחגים ובמועדים מיוחדים, גם בשעות אחרות, אם ראה כי הדבר אינו פוגע בגיוון, באיזון ובאיכות של לוח התכניות.
{{ח:תת|(ז)}} לעניין ההוצאות האמורות בסעיף זה יוכרו רק אלה שהוציא בעל הזיכיון עצמו, ולא יוכרו סכומים שהוציא גורם שעמו הוא שיתף פעולה בהפקה לפי כללים אלה.
{{ח:תת|(ח)}} תכנית דרמה, תכנית תעודה ותכנית מיוחדת, תופק בתקציב של 65 אחוזים לפחות מהתקציב לשעה לסוגה, וסרט תעודה מיוחד יופק בתקציב של 80 אחוזים לפחות מהתקציב לשעה לסוגה, ובלבד שסך כל המימון לאותו סוג תכנית לא יפחת מהאמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), או מהסכום שנקבע לעניין זה בזיכיון, לפי הגבוה; תכנית כאמור באורך של פחות משעה תופק בחלק יחסי מהתקציב לשעה לסוגה לפי אורך התכנית בפועל; לעניין סעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 17|וסעיפים 17}} {{ח:פנימי|סעיף 18|ו־18}}, ”התקציב לשעה לסוגה“ – הסכום המתקבל מחלוקת התקציב המזערי לאותו סוג תכנית בכמות השעות המזערית הקבועה בסעיף קטן (א), או הסכום שנקבע לעניין זה בזיכיון, לפי הגבוה, ולעניין זה התקציב לשעה של תכנית תעודה ייגזר מהאמור בסעיף קטן (א)(3), והתקציב לשעה של תכנית מיוחדת ייגזר מהאמור בסעיף קטן (א)(4).
{{ח:תת|(ט)}} המנהל יכיר למכסת התכניות מסוגה עילית בתכנית מסוגה עילית שבהפקתה שותף גורם שאינו ישראלי, גם אם התקיים בה האמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בסעיף 15(ג)}}, בשיעור ההכרה הקבוע בו, ובלבד שבעל הזיכיון עצמו הוציא להפקתה את התקציב לשעה לסוגה.
{{ח:תת|(י)}} לא יוכרו לעניין סעיף זה הפקות שהן שידורים חוזרים או ששודרו בערוץ נישה קודם לשידורן בידי בעל הזיכיון.
{{ח:תת|(יא)}} לעניין המכסות לפי סעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} לא יוכרו תכנית מציאות ותכנית פנאי והדרכה;
{{ח:תתת|(2)}} לא תוכר לעניין מכסת תכניות הדרמה סדרת דרמה שמספר פרקיה בעונה הוא יותר מעשרים וארבעה, זולת אם אישר המנהל אחרת מטעמים מיוחדים;
{{ח:תתת|(3)}} יוכרו לעניין מכסת תכניות התעודה תכניות בנושאי תיירות, מסע ואוכל, אם המנהל אישר זאת מראש ובכתב בשל תוכנן ותרומתן ללוח השידורים ובהתחשב במכלול תכניות התעודה שישדר בעל הזיכיון באותה שנה, ובלבד שלא יוכרו תכניות כאמור בהיקף העולה על 5 שעות בשנה, לכל בעל זיכיון בערוץ 2, ובהיקף העולה על 10 שעות בשנה, לבעל זיכיון בערוץ השלישי.
{{ח:תת|(יב)}} לעניין ההכרה בתכנית למכסת התכניות מסוגה עילית, יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 12|סעיף 12(ג)}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(יג)}} הוצאות שיוציא בעל זיכיון למחקר ופיתוח לצורכי הפקת תכניות סוגה עילית, עד 5 אחוזים מהסכום הנוסף כאמור בסעיף קטן (ב), לפי העניין, יוכרו כחלק מאותו סכום נוסף, בתנאי שההוצאה כאמור היתה להנחת דעתו של המנהל ושהוצאה רק להפקות מקומיות קנויות; הוצאות נוספות שיוציא בעל זיכיון כאמור יוכרו בנפרד בהיקף של עד 5 אחוזים מהסכום הנוסף כאמור בסעיף קטן (ב), ובתנאים כאמור, אם המחקר והפיתוח ייעשו באמצעות מפיקים המתגוררים באזורי הפריפריה ועובדים בהם דרך קבע, או לצורכי הפקה של תכניות פריפריה מסוגה עילית.
{{ח:תת|(יד)}} הסכום שבעל זיכיון הוציא להפקת סרטים ישראליים לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#תוספת 2 פרט 5א|סעיף 5א לתוספת השנייה לחוק}} {{ח:חיצוני|כללי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (הוצאה להפקה של סרטים ישראליים)|וכללי ההוצאה לקולנוע}}, והוכר לו כהוצאה לשם הפקת תכניות סוגה עילית לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#תוספת 2 פרט 5א|סעיף 5א(ד) לתוספת השנייה לחוק}}, ייחשב כחלק מן ההוצאה שבעל הזיכיון חייב להוציא להפקה ולרכישה של תכניות סוגה עילית באופן שארבעים אחוזים ממנו ייחשבו הוצאה להפקת תכניות דרמה ושישים אחוזים ממנו ייחשבו הוצאה להפקת תכניות מיוחדות או תכניות תעודה.

{{ח:סעיף|17|שיתוף פעולה בהפקת תכנית מסוגה עילית}}
{{ח:תת|(א)}} תכנית מסוגה עילית שהופקה בשיתוף פעולה של בעל זיכיון עם אחר תוכר למכסת ההפקות המקומיות ובמכסת התכניות מסוגה עילית, אם מתקיימים בה התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 12|בסעיפים 12(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 13|ו־13(א)}}, והתקציב לשעה של התכנית אינו פחות מהתקציב לשעה לסוגה, ואולם אם בעל הזיכיון השקיע בתכנית סכום הקטן מ־51 אחוזים מתקציב ההפקה בפועל, תהיה ההכרה למכסות כאמור בשיעור השקעתו; המנהל יהיה רשאי שלא להכיר בתכנית למכסות כאמור, אם מצא שבשל ההיקף המצומצם של השקעת בעל הזיכיון ונסיבות העניין, לא ניתן לראותה כהפקה שהופקה במיוחד לצורך שידורה בערוץ.
{{ח:תת|(ב)}} תכניות שהופקו בשיתוף פעולה לא יהיו בהיקף העולה על מחצית השעות שבמכסת תכניות הדרמה והעולה על מחצית השעות שבמכסות סרטי התעודה המיוחדים ותכניות התעודה.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16(י)}}, תכנית שהופקה בשיתוף פעולה עם גורם כאמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בסעיף 13(א)(1)(ג), (ד) או (ה)}}, תוכר כתכנית סוגה עילית, אם היא שודרה פעם אחת בערוץ נישה לפני שידורה בידי בעל הזיכיון; לעניין זה, שידור כמה פעמים במשך יממה אחת ובשבת שאחריה ייחשב כשידור פעם אחת.
{{ח:תת|(ד)}} הוציא בעל זיכיון להפקת שעת תכנית סוגה עילית שהופקה בשיתוף פעולה סכום הקטן מן התקציב לשעה לסוגה, יוציא את ההפרש שבין הסכום שהוציא בפועל לבין התקציב לשעה לסוגה לצורך הפקת תכניות מסוגה עילית במסגרת המכסה וההוצאה שהוא חייב בהן לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16(א) או (ב)}}.

{{ח:סעיף|18|סדרה היסטורית}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון בערוץ 2 ישדר סדרה היסטורית או סדרות היסטוריות בהיקף כולל של 12 שעות; 7 שעות לפחות ישודרו לפני תום חמש שנות הזיכיון הראשונות, וכל 12 השעות ישודרו לפני תום שבע שנות הזיכיון הראשונות.
{{ח:תת|(ב)}} סדרה היסטורית שהיא סדרה של סרטי תעודה מיוחדים תופק בתקציב של 110 אחוזים לפחות מהתקציב לשעה לסוגה זו; סדרה היסטורית שהיא סדרת דרמה או סדרת דרמה תיעודית תופק בתקציב של 120 אחוזים לפחות מהתקציב לשעה לאותה סוגה.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון יגיש לאישור המועצה את הצעתו לסדרה היסטורית במועד ובמתכונת כפי שיורה המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} סדרה היסטורית שאישרה המועצה, תוכר למכסות האמורות {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16(א) או (ב)}}, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16(ח)}} לא יחולו לגביה.
{{ח:תת|(ה)}} סדרה היסטורית שהופקה בשיתוף פעולה עם אחר תוכר אם מתקיימים תנאי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}}, ובלבד שבעל הזיכיון הוציא את מלוא התקציב הקבוע בסעיף קטן (ב).

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: שידורים חוזרים}}

{{ח:סעיף|19|מגבלות ותנאים לשידורים חוזרים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון רשאי לשדר שידורים חוזרים בהיקף שנתי שלא יעלה על 20 אחוזים מכלל זמן השידורים שביחידת השידור המוקצית לו בניכוי זמן השידור של הטלוויזיה הלימודית.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון רשאי לשדר בין השעות 24:00 ו־6:00 שידורים חוזרים, מעבר למגבלה האמורה בסעיף קטן (א).
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון רשאי לשדר בכל רבעון שתי תכניות לקט בלבד, והן לא ייחשבו כשידורים חוזרים; לעניין זה, ”תכנית לקט“ – תכנית המורכבת מחלקים של תכניות ששודרו בעבר.
{{ח:תת|(ד)}} שידור שני של סרט קולנוע ישראלי לא ייחשב כשידור חוזר; חלפו ארבע שנים מאז ששודר סרט קולנוע ישראלי בידי בעל זיכיון, שני השידורים הראשונים שלו לאחר מכן לא ייחשבו כשידורים חוזרים.
{{ח:תת|(ה)}} שידור ראשון של סדרה שאינה הפקה ישראלית לאחר שחלפו שמונה שנים או יותר מיום שידורה לאחרונה בערוץ שידור כלשהו, לא ייחשב כשידור חוזר.
{{ח:תת|(ו)}} בעל זיכיון יכבד את זכויות היוצרים וזכויות המבצעים כאמור {{ח:פנימי|סעיף 20|בסעיף 20(ב)(8)}}, הכרוכות בביצוע שידור חוזר.
{{ח:תת|(ז)}} בעל זיכיון יסמן תכניות המשודרות בשידור חוזר בסימן שתקבע הרשות.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: איכות השידורים}}

{{ח:סעיף|20|איכות התכניות}}
{{ח:תת|(א)}} ההפקות הישראליות שבעל זיכיון ישדר יופקו בתנאים ובתקציבים שיאפשרו רמה ואיכות ראויים.
{{ח:תת|(ב)}} רמה ואיכות ראויים של תכנית ייבחנו, בין השאר, על פי אלה:
{{ח:תתת|(1)}} נאותות התנאים שבהם הופקה התכנית, בהתחשב בסוג התכנית, לרבות הזמן שהוקצה להכנתה, הזמן והמקום שהוקצו לצילומה או להקלטתה, והזמן שהוקצה לביצוע גמר הפקתה (post production);
{{ח:תתת|(2)}} נאותות האמצעים שבהם הופקה התכנית, בהתחשב בסוג התכנית, לרבות רמתו, כמותו ותקינותו של הציוד ששימש להכנתה, לצילומה, להקלטתה ולגמר הפקתה;
{{ח:תתת|(3)}} היות יוצריה, מבצעיה, הצוות הטכני וצוות ההפקה של התכנית אנשי מקצוע שעיקר עיסוקם בתחומי הטלוויזיה, הקולנוע או אמנויות קרובות לתחומים אלה;
{{ח:תתת|(4)}} הקצאת האמצעים הכספיים המתאימים להפקת התכנית, בהתחשב בסוג התכנית, כמקובל באפיקי שידור כלל־ארציים בעולם;
{{ח:תתת|(5)}} המדדים המקובלים על חוג אנשי המקצוע בתחומי ההפקה, השידור, האמנות והתקשורת בעולם, מבחינת התוצאה;
{{ח:תתת|(6)}} נאותות העסקתם של כל אנשי המקצוע שהשתתפו בהפקת התכנית, לרבות הכותבים, הבמאים, מנהלי ההפקה, השחקנים, האמנים, והצוות הטכני, לפי התנאים המקובלים בעולם וההסכמים החלים בארץ לגבי אותו מקצוע בזמן הפקת התכנית;
{{ח:תתת|(7)}} רהיטות הדיבור ותקינות השפה והתרגום, בשים לב לאופי התכנית;
{{ח:תתת|(8)}} כיבוד זכויות יוצרים ומבצעים לפי {{ח:חיצוני|פקודת זכות יוצרים|פקודת זכות יוצרים}}, {{ח:חיצוני|חוק זכות יוצרים|חוק זכות יוצרים, התשס״ח–2007}}, {{ח:חיצוני|חוק זכויות מבצעים ומשדרים|חוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ״ד–1984}}, ולפי כל דין אחר;
{{ח:תתת|(9)}} המידה שבה התכנית תורמת לקידום מגמות הרשות האמורות {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 5|בסעיף 5(ב) לחוק}}.

{{ח:סעיף|21|הוצאה שנתית למימון הפקה ורכישה של תכניות|תיקון: תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוצאה שנתית לפי הכנסה חזויה“ – סכום השווה לשישים אחוזים מהכנסתו החזויה של בעל הזיכיון, או חלקו היחסי בסכום של 220 מיליון שקלים חדשים, לפי הגבוה מביניהם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוצאה שנתית לפי הכנסה בפועל“ – סכום השווה לשישים אחוזים מכלל הכנסותיו של בעל הזיכיון או חלקו היחסי בסכום של 220 מיליון שקלים חדשים, לפי הגבוה מביניהם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הכנסות“ – הכנסות בעל זיכיון מביצוע שידורים וממתן שירותים, לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 100|סעיף 100 לחוק}}.
{{ח:תת|(ב)}} עד יום 1 באוגוסט של כל שנה, ימסור המנהל לכל בעל זיכיון תחזית של הכנסותיו לשנה המתחילה ב־1 בינואר שאחריו (להלן – שנת השידורים), בשים לב להכנסותיו בשנים עשר החודשים שקדמו להכנת התחזית, ולנסיבות אחרות המשפיעות או הצפויות להשפיע על הכנסותיו; המנהל יעדכן את התחזית בתחילת ינואר ובתחילת יולי של שנת השידורים על פי נתוני ההכנסות בפועל, וימסור לבעל זיכיון הודעה על העדכון.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון ישדר בכל שנה תכניות שלהפקתן ולרכישתן הוציא את סכום ההוצאה השנתית לפי הכנסה חזויה, בניכוי ההוצאה לתפעול שוטף של חברת החדשות לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#תוספת 2 פרט 3|סעיף 3 בתוספת השניה לחוק}}, או ההוצאה לרכישת שידורי חדשות שאושרה לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#תוספת 2 פרט 4|סעיף 4 בתוספת האמורה}}, לפי העניין.
{{ח:תת|(ד)}} בתכנון השידורים יניח בעל זיכיון כי הכנסתו השנתית תהיה ההכנסה החזויה; מצא המנהל כי בשנה כלשהי סכום ההוצאה השנתית לפי ההכנסה החזויה של בעל זיכיון –
{{ח:תתת|(1)}} היה נמוך מסכום ההוצאה השנתית לפי הכנסתו בפועל, יוציא בעל הזיכיון את סכום ההפרש שלא הוצא לרכישה ולהפקה של תכניות שישדר עד תום שנתיים מתום אותה שנה; מצא המנהל כאמור לעניין שתי שנות הזיכיון האחרונות, יעביר בעל הזיכיון, במועד שהורה המנהל, את סכום ההפרש שלא הוצא בהן לקרן שתקים הרשות, למימון הפקות הרשות או למטרה אחרת שתקבע המועצה; המנהל רשאי לחלט ערבויות שבעל הזיכיון הפקיד בידי הרשות לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|החוק}} או הזיכיון, לצורך כיסוי ההפרש האמור;
{{ח:תתת|(2)}} היה גבוה מסכום ההוצאה השנתית לפי הכנסתו בפועל, יראו את סכום ההפרש שבעודף כאילו הוצא בשנה שלאחריה, וסכום ההוצאה השנתית שבעל הזיכיון חייב בו בשנה זו יפחת באותו סכום, ובלבד שלא יפחת מן האמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|בחוק}};
{{ח:תת}} המנהל יקבע בהודעה שימסור לבעל הזיכיון את הסכום שיש להוציא או להפחית לפי פסקאות (1) או (2), ואת הסכום שיש להעביר לקרן לפי פסקה (1) סיפה, הכל לפי העניין.
{{ח:תת|(ה)}} אין בהוראות סעיף קטן (ד) כדי לגרוע מכל סמכות של הרשות בשל הפרת הוראות סעיף קטן (ג), אם היתה הפרה.
{{ח:תת|(ו)}} בעל זיכיון יוציא בכל שנה סכום שלא יפחת משמונים אחוזים מן ההוצאה השנתית שהוא חייב בה לפי סעיף זה, למימון הפקות ישראליות.
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ח)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ט)}} לעניין הסכומים הנקובים בסעיף זה יוכרו רק סכומים שהוציא בעל הזיכיון עצמו, ולא יוכרו סכומים שהוציא גורם שעמו הוא שיתף פעולה בהפקה לפי כללים אלה.

{{ח:סעיף|22|העברה משנה לשנה}}
{{ח:ת}} בעל זיכיון רשאי לפנות למנהל בבקשה מנומקת להתיר לו לשדר או להוציא בשנה כלשהי יותר מהמכסה או מהסכום שהוא מחויב בהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7(ב)}}, {{ח:פנימי|סעיף 11|11(א)}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16(א) ו־(ב)}} {{ח:פנימי|סעיף 21|ו־21(ג)}}, לפי העניין, ולהפחית את מחויבותו לאותו עניין בשנה שאחריה בהפרש, עד ל־20 אחוזים מהמכסה או מהסכום שהיה מחויב בהם כאמור, ובלבד שלא תפחת מן האמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|בחוק}}; המנהל רשאי לקבל את ההצעה או לדחותה, וכן לאשרה בתנאים כפי שיתנה.

{{ח:סעיף|23|הוצאה לפיתוח הפקות ישראליות שאינן תכניות סוגה עילית}}
{{ח:ת}} בעל זיכיון יוציא בכל שנה סכום שלא יפחת מאחוז אחד מההוצאה שהוציא להפקות ישראליות שאינן תכניות סוגה עילית, למחקר ולפיתוח לצורכי הפקות כאמור; הסכום שיוצא, עד שני אחוזים מההוצאה שהוציא להפקות כאמור, יוכר כחלק מההוצאה הכוללת שהוא חייב בה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}}, בתנאי שהיא הוכחה להנחת דעתו של המנהל ושרובה לא הוצא להפקה עצמית של בעל הזיכיון.

{{ח:סעיף|24|תרגום תכניות ואיכותו}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ידאג לתרגום תקני לעברית רהוטה של כל התכניות שאינן בעברית, באמצעות כתוביות תרגום או באמצעות דיבוב, ובתכניות המיועדות לילדים עד גיל 7 יעשה זאת אך ורק באמצעות דיבוב; כן יתרגם בעל זיכיון לעברית קטעים שאינם בעברית המשולבים בתכנית דוברת עברית.
{{ח:תת|(ב)}} חובת התרגום כאמור בסעיף קטן (א), לא תחול על אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תכנית המיועדת ללימוד השפה שבה היא משודרת;
{{ח:תתת|(2)}} תכנית המשודרת בשידור ישיר, ובלבד שעיקרי דברי הדוברים בה מובאים בשפה העברית;
{{ח:תתת|(3)}} תכנית המיועדת לקהל שאיננו דובר השפה העברית, ובלבד שניתן על כך אישור המנהל מראש;
{{ח:תתת|(4)}} תכנית ספורט לועזית שאיננה ערוכה כתכנית תעודה, ובלבד שבעל הזיכיון יוודא שהתמליל המקורי ילווה בדברי הסבר בעברית.
{{ח:תת|(ג)}} בתכניות הכוללות השמעת שירים או מוסיקה אין חובה לתרגם את מילות השירים, ואולם היצירות והמבצעים יזוהו באמצעות כתוביות בשפה העברית.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”תרגום תקני“ – תרגום הנעשה על פי התקן המקובל על העוסקים בענפי הטלוויזיה והקולנוע או כל תקן אחר שיורה עליו המנהל.
{{ח:תת|(ה)}} בעל זיכיון ידאג לשידור כתוביות לכבדי שמיעה באופן ובשיעור שנקבע {{ח:חיצוני|חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים)|בחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס״ה–2005}}, {{ח:חיצוני|כללי הקלות לחרש (הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו)|ובכללי הקלות לחרש (הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו), התשנ״ז–1997}}.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: תכנון השידורים}}

{{ח:סעיף|25|עקרונות התכנון}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ירכיב תכניות עבודה ולוחות תכניות ({{ח:פנימי|פרק ח|בפרק זה}} – התכניות והלוחות) איכותיים ומגוונים; המועצה או המנהל רשאים להורות לבעל זיכיון לשפר את התכניות והלוחות וכן להימנע משידור תכניות שאינן ברמה ואיכות ראויים; איכות התכניות והלוחות תיקבע, בין השאר, על פי אלה:
{{ח:תתת|(1)}} גיוון סוגי התכניות ונושאיהן;
{{ח:תתת|(2)}} האיזון המתאים והיחס הכמותי הסביר בין סוגי התכניות ונושאיהן;
{{ח:תתת|(3)}} ההוצאה הכספית הכוללת להפקה ולרכישה של התכניות.
{{ח:תת|(ב)}} בתכנון התכניות והלוחות יתחשב בעל הזיכיון בהוראות {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|החוק}}, ובפרט {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 5|סעיף 5(ב) בו}}, בהוראות הכללים שהוצאו מכוחו ובתנאי זיכיונו, ויפרט כיצד הוא מתכוון למלא את המכסות הקבועות {{ח:פנימי|פרק ד|בפרקים ד׳}} {{ח:פנימי|פרק ה|ו־ה׳}}, ובהתחשב בימי המנוחה, בחגים, בחופשות, לרבות חופשות בתי הספר, ובמועדים אחרים בעלי משמעות לאומית או דתית הקבועים בתקופה שאליה מתייחס התכנון.
{{ח:תת|(ג)}} לוחות התכניות יהיו מורכבים ממשבצות שידור של 30 דקות; בכל משבצת שידור יוקצו 24 דקות לפחות לתכנית או לתכניות, ושארית המשבצת יכול שתוקצה למילואה או לתשדירי פרסומת וקדימונים על פי הכללים שקבעה המועצה לעניין זה; למילואה יהיה ערך עצמי והיא לא תיקטע על ידי תשדירי פרסומת וקדימונים.
{{ח:תת|(ד)}} בעל זיכיון יגיש את התכניות והלוחות באופן אחיד וקבוע, בצורה ממוחשבת במתכונת שיורה המנהל; בעל הזיכיון רשאי להוסיף דברי הסבר בדרך שיבחר.
{{ח:תת|(ה)}} המנהל רשאי, בהודעה בכתב לבעלי הזיכיונות, לשנות את הפירוט הנדרש בתכניות ובלוחות.

{{ח:סעיף|26|עקרונות בדיקה ותיאום על ידי הרשות}}
{{ח:תת|(א)}} בהכנת לוח התכניות לכלל בעלי הזיכיונות בערוץ, כאמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 28|בסעיף 28(א) לחוק}}, יפעל המנהל למניעת כפילויות בשידורים ובזבוז משאבים שיש בהם כדי לפגוע במגוון התכניות מבחינת סוגיהן ונושאיהן או באיכותן; לשם כך רשאי הוא לשקול, בין השאר, את מכלול התכניות וערוצי השידור העומדים לרשות הצופים בישראל, ולפעול כאמור {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 62|בסעיף 62 לחוק}}.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יתאם בין התכניות והלוחות של בעלי הזיכיונות, ויפעל לשידור תכניות מסוגה עילית באופן מאוזן על פני השנה; לשם כך רשאי המנהל לדרוש מבעל זיכיון לשתף עמו פעולה ולהורות לו על דרכי פעולה, לפי שיקול דעתו.
{{ח:תת|(ג)}} בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (ב), רשאי המנהל להורות לבעל זיכיון לערוך שינויים בתכנית עבודה ובלוח התכניות שהגיש, כדי להגיע ללוח תכניות בערוץ שהוא מגוון ומתואם, עומד בכל הדרישות הקבועות {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|בחוק}}, בכללים שהוצאו מכוחו, בזיכיונו של כל בעל זיכיון ובהנחיות שיוציאו המועצה או המנהל מזמן לזמן.
{{ח:תת|(ד)}} המועצה או המנהל, לפי העניין, יבחנו את התכניות והלוחות לאור העקרונות האמורים {{ח:פנימי|סעיף 25|בסעיף 25}} והם רשאים לפסול כל תכנית עבודה או לוח תכניות שנמסר להם או להתנות את אישורם בתנאים או בשינויים שעל בעל הזיכיון לעשות בהם; לא אושרו תכנית או לוח, ינמקו המועצה או המנהל, לפי העניין, את הסיבות לכך.
{{ח:תת|(ה)}} בעל זיכיון שהמועצה או המנהל הורו לו לשנות תכנית עבודה או לוח תכניות שהגיש, יעשה זאת בדרך ובמועד שנקבעו בהוראה ויגיש את התכנית או הלוח המתוקן לאישור בדרך שנקבעה בהוראה.
{{ח:תת|(ו)}} בעל זיכיון ישתף פעולה עם המנהל על פי הוראותיו, ככל הנדרש, לשם תיאום התכניות והלוחות ולשם אישורם.
{{ח:תת|(ז)}} אין באישור תכנית עבודה או לוח תכניות כדי לגרוע מהסמכויות לפי {{ח:פנימי|סעיף 33|סעיף 33}}.

{{ח:סעיף|27|תכנית עבודה ואישורה}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ימסור למנהל, תשעה חודשים לפני תחילת כל שנה, תכנית עבודה שנתית לשנה הרלוונטית.
{{ח:תת|(ב)}} בתכנית עבודה יצוינו כל התכניות מהפקה מקומית המתוכננות לשידור בשנה הרלוונטית, לרבות סדרות הממשיכות משנים קודמות, וייכללו פרטים אלה בעניינן: שם התכנית, סוג התכנית, אורכה, מקורה, יוצריה, תקציבה המתוכנן, והרבעון שבו מתוכנן שידורה, ולתכנית עבודה יצורפו תקצירים של התכניות האמורות, ולפי דרישת המנהל – תסריטים שלהן.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל ימסור למועצה את תכניות העבודה של בעלי הזיכיונות ואת המלצותיו לגביהן.
{{ח:תת|(ד)}} המועצה תמסור לבעל זיכיון את החלטתה לגבי תכנית העבודה, לא יאוחר מחודשיים לאחר שזו נמסרה למנהל.
{{ח:תת|(ה)}} התנתה המועצה את אישורה בשינויים שעל בעל הזיכיון לערוך בתכנית העבודה, יגיש בעל הזיכיון למנהל את תכנית העבודה כשהיא מתוקנת, בצורה ובמועד שתקבע המועצה בהחלטתה.
{{ח:תת|(ו)}} אין באישור תכנית עבודה כדי לגרוע מסמכויות המועצה והמנהל ומחובותיו של בעל הזיכיון לפי כללים אלה ולפי כל דין אחר.

{{ח:סעיף|28|לוח תכניות עונתי ואישורו}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ימסור למנהל לאישור המועצה לוח תכניות על בסיס שבועי לכל עונה (להלן – לוח עונתי), שלושה חודשים לפני תחילתה.
{{ח:תת|(ב)}} בלוח העונתי יפורטו כל התכניות לפי משבצות שידור, לרבות שמותיהן, נושאיהן, שמות המבצעים הראשיים שלהן ומקורן; לגבי תכניות ספורט ותכניות בענייני היום שנושאיהן אינם ידועים, רשאי בעל זיכיון להסתפק בפירוט שיבוצן, שמותיהן ושם העורך או המפיק האחראי.
{{ח:תת|(ג)}} הלוח העונתי יהיה לפי תכנית העבודה שאישרה המועצה; ביקש בעל הזיכיון לסטות מלוח התכניות המאושר, יציין וינמק כל סטייה כאמור.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להורות לבעל זיכיון לשנות את הלוח העונתי שלו, כדי לעמוד בתכנית העבודה המאושרת ובדרישות {{ח:פנימי|סעיף 25|סעיף 25}}.
{{ח:תת|(ה)}} המועצה תיתן את החלטתה לגבי כל לוח עונתי לא יאוחר מחודש לאחר שהלוח נמסר למנהל, זולת אם קבעה מועד אחר.

{{ח:סעיף|29|לוח תכניות חודשי}}
{{ח:ת}} בעל זיכיון ימסור למנהל את לוח תכניותיו החודשי (להלן – לוח חודשי) שבועיים לפני תחילת החודש שאליו הוא מתייחס; הלוח החודשי יהיה חופף ללוח העונתי שאושר, אלא אם כן היו טעמים סבירים לסטות מהלוח העונתי, והמנהל אישר את הסטייה מראש.

{{ח:סעיף|30|שינויים בלוחות התכניות}}
{{ח:ת}} בעל זיכיון המבקש לשנות את לוח השידורים העונתי או החודשי המאושר, יגיש למנהל בקשה מנומקת ומפורטת, זמן סביר לפני מועד השידור המתוכנן, ולא ינהיג את השינוי אלא באישור המנהל.

{{ח:סעיף|31|שינוי מועדים}}
{{ח:ת}} המועצה או המנהל, לפי העניין, רשאים לשנות את המועדים הקבועים {{ח:פנימי|פרק ח|בפרק זה}}, ובלבד שתינתן לבעלי הזיכיון התראה סבירה מראש על כך.

{{ח:סעיף|32|בקשת פרטים לגבי שידורים ישירים ותכניות מסוגים מסוימים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון ימסור למנהל, לפי דרישתו, פרטים, פירוט מבנה או תיאור תוכן שידרוש המנהל, לפי שיקול דעתו, לגבי תכניות בשידור ישיר, תכניות בענייני היום ותכניות שיח ציבורי, תכנית תחקיר ותכניות אחרות; לעניין זה, ”פירוט מבנה“ – פירוט כולל של מבנה ותוכן תכנית (line-up).
{{ח:תת|(ב)}} פרטים כאמור יימסרו למנהל במועד שיקבע, ולא יאוחר מ־12 שעות לפני שידור התכנית, ואולם רשאי המנהל, לפי שיקול דעתו, לאפשר את מסירתם במועד קרוב יותר לשידור התכנית, אם ראה שהדבר מתחייב מתוכן התכנית או ממתכונתה.

{{ח:סעיף|33|צפייה מוקדמת בתכניות}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון יאפשר למועצה או למנהל, לפי דרישתם, לצפות בתכנית הרצה (פיילוט) או בתכנית ולעיין בתקצירים או בתסריטים של הפקות המופיעות בתכנית עבודה או בלוח תכניות שהגיש, במועד ובאופן שיקבעו בדרישתם, לצורך תיאום הלוח ולצורך בקרה על קיום הוראות {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו|החוק}}, הכללים, הזיכיון והנחיות המועצה או המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} אושרה תכנית כחלק מלוח תכניות אחרי צפייה בה או אחרי מסירת פרטים על אודותיה, וביקש בעל זיכיון לשנות את התכנית או את הפרטים האמורים, לפי העניין, יביא זאת לידיעת המנהל זמן סביר טרם שידורה, ולא ישנה כאמור אלא באישור המנהל.

{{ח:סעיף|34|שידורי לפי לוחות תכניות ודיווח}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון יקיים את שידוריו לפי לוחות תכניות שאושרו לפי כללים אלה, ולא ישדר תכניות בסטייה מלוחות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון יעביר בתום כל יום שידורים דוח על שידוריו באותו יום באופן אחיד וקבוע, בצורה ממוחשבת במתכונת שיורה עליה המנהל לאחר התייעצות עם בעל הזיכיון.

{{ח:סעיף|35|פרסום לוחות תכניות}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון לא יפרסם בציבור לוח תכניות שלא אושר בידי המועצה או המנהל, לפי העניין.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון יפרסם את לוחות התכניות השבועיים והיומיים שלו בעיתונות היומית, במדריך השידורים האלקטרוני של בעלי רישיונות, באתר האינטרנט שלו ובאמצעי תקשורת אחרים שעליהם הורה המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון ישדר קדימונים לתכניותיהם של כל בעלי הזיכיונות האחרים בערוץ השידור; התעוררה מחלוקת בין בעלי זיכיונות בעניין זה, יכריע בה המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} בעל זיכיון יציין בצורה ברורה בכל פרסום לוח תכניות, את סימון התכניות לפי {{ח:חיצוני|תקנות סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים|תקנות סיווג וסימון}}, וכן יציין אם התכניות מלוות בכתוביות בסימון שקבעה הרשות.

{{ח:סעיף|36|ימים בעלי אופי מיוחד}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון לא ישדר שידורים ביום הכיפורים, החל בשעה שלפני כניסת החג ועד שעה לאחר יציאתו.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון יתכנן את לוחות התכניות שהוא מגיש לאישור הרשות, תוך התחשבות בימי החג והמועד ובימי הזיכרון והאבל החלים בתקופה שאליה מתייחסים הלוחות.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון יתאים את שידוריו בימי חג ומועד לאופי המקובל של ימים אלה.
{{ח:תת|(ד)}} בעל זיכיון יתאים את שידוריו בימי אבל וזיכרון לאופי המקובל של ימים אלה; במקרה של ימי אבל או אסונות בלתי צפויים, או אירועים בלתי צפויים מיוחדים אחרים, יעשה כן על פי הוראת המנהל, אף תוך סטייה מלוח התכניות שאושר.

{{ח:סעיף|37|היערכות ונוהל שידור במקרים בלתי צפויים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון יחזיק ברשותו מלאי תכניות זמין ומוכן לשידור, נוסף על התכניות שהוא אמור לשדר על פי לוח התכניות שאושר לו, למקרי הצורך, לרבות מקרי תקלות ומקרי מעבר למתכונת שידורים לימי אבל ואסונות.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון יחזיק ברשותו מלאי תכניות זמין ומוכן לשידור וידאג לקיום אמצעי שידור לרבות צוותי שידור, באופן שיאפשר לו להתחיל בשידור בהתראה קצרה מראש במטרה למלא, על פי הוראת המנהל, חלל בשידורים שבו היה אמור לשדר בעל זיכיון אחר.
{{ח:תת|(ג)}} בעל זיכיון יחזיק מלאי תכניות זמין ומוכן לשידור למקרה של שיבושים בהפקה, אי־אישור תכניות בידי המנהל, שיבוש באספקת התכניות המיובאות או כל שיבוש אחר.
{{ח:תת|(ד)}} בעל זיכיון יעדכן ויחדש מפעם לפעם את מלאי התכניות האמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג); המנהל רשאי לבדוק את המלאי שמחזיק בעל זיכיון ולחייבו לשנותו או לשפרו.
{{ח:תת|(ה)}} חלה פריצת שידור במהלך שידוריו של בעל זיכיון יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} היתה פריצת שידור באורך 3 דקות או פחות, לא ישנה בעל הזיכיון את לוח תכניותיו, ואולם הוא רשאי להזיז את מועדי התכניות בהתאם לאורך פריצת השידור, למעט תכניות ששעת שידורן קבועה;
{{ח:תתת|(2)}} היתה פריצת שידור באורך העולה על 3 דקות או בוצעו מספר פריצות שידור באותו יום אף אם אורך כל אחת מהן פחות מ־3 דקות, רשאי בעל זיכיון לשנות את לוח תכניותיו באופן שיאשר לו המנהל; בסעיף קטן זה, ”פריצת שידור“ – שידור תכנית חדשות מיוחדת, לרבות הרחבה זמנית של תכנית חדשות מעבר לאורכה השגרתי או קטיעה אחרת של שידורי בעל זיכיון וביצוע שידור אחר תחתיהם על פי הוראת המנהל.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: שידורים אסורים}}

{{ח:סעיף|38|שידורים אסורים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון לא ישדר תכנית או חלק ממנה –
{{ח:תתת|(1)}} ששידורה אסור לפי {{ח:חיצוני|חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו#סעיף 46|סעיף 46 לחוק}}, לרבות האיסור על שידור תכניות שיש בהן תועבה כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, ובכלל זה תכניות שיש בהן אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הצגת יחסי מין שיש בהם אלימות, התעללות, ביזוי, השפלה או ניצול;
{{ח:תתתת|(ב)}} הצגת יחסי מין עם קטין או עם אדם הנחזה לקטין;
{{ח:תתתת|(ג)}} הצגת אדם או איבר מאיבריו כחפץ זמין לשימוש מיני;
{{ח:תתת}} והכל כשהתכניות המנויות בפסקאות משנה (א) עד (ג) אינן, באופן מובהק, בעלות ערך אמנותי, מדעי, חדשותי, חינוכי או הסברתי, המצדיק, בנסיבות העניין, את שידורן;
{{ח:תתת|(2)}} ששידורה אסור לפי כללים שקבעה המועצה; תכנית ששידורה מוגבל או מותנה בתנאים לפי הכללים האמורים, לא תשודר אלא לפי התנאים או ההגבלות כאמור.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון לא ישדר תכנית או חלק ממנה, לרבות בדרך של שידור חוזר, אם בשידורה או בתוכנה יש משום הפרה של זכות קנין רוחני של אחר, לרבות זכויות יוצרים או זכויות מבצעים.

{{ח:סעיף|39|איסור שידור וערעור}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לאסור את שידורה של תכנית או חלקים ממנה או להתנות את שידורה בתנאים, לאחר שנתן לבעל הזיכיון הזדמנות להשמיע את טענותיו, אם ראה, מטעמים שינמק, כי שידור התכנית אסור לפי {{ח:פנימי|סעיף 38|סעיף 38}}.
{{ח:תת|(ב)}} בעל זיכיון הרואה את עצמו נפגע מהחלטת המנהל לפי סעיף זה, רשאי לערור עליה למועצה בתוך 7 ימים מיום שהודעה לו החלטת המנהל; החלטת המועצה תהיה סופית ומחייבת; אין בהגשת ערר כדי להגביל או להשהות את ביצוע החלטת המנהל.

{{ח:קטע2|פרק י|פרק י׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|40|התקופה לעמידה במכסות}}
{{ח:ת}} התקופה שלגביה תיבדק עמידה של בעל הזיכיון במכסות ובהוראות לפי כללים אלה תהיה שנה אחת, זולת אם נקבע אחרת לעניין מסוים.

{{ח:סעיף|41|הגבלת רכישה של תכניות}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”כמות בלתי סבירה“ – כמות תכניות, מסוג או ממקור מסוים, העולה, לדעת המנהל, על הכמות שביכולת בעל זיכיון או בכוונתו לשדר;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”זכויות שידור“ – לרבות זכות להתקשר בחוזה לרכישת זכות לשדר, או זכות סירוב להצעה להתקשר בחוזה באמור.
{{ח:תתת|(ב)}} בעל זיכיון לא ירכוש זכויות שידור לתכניות, לרבות זכויות לסיקור אירועים, בכמות בלתי סבירה בכוונה למנוע מבעל זיכיון אחר לשדר תכניות אלה.
{{ח:תתת|(ג)}} סבר המנהל כי בעל זיכיון רכש או עומד לרכוש זכויות כאמור בסעיף קטן (ב), אשר יש בהן כדי למנוע מבעל זיכיון אחר לרכוש זכויות שידור לתכניות אלה, רשאי הוא בהחלטה מנומקת, להורות לו להימנע מהרכישה או לבטלה.

{{ח:סעיף|42|משמורת עותקים}}
{{ח:תת|(א)}} בעל זיכיון יקליט ויחזיק ברשותו עותק מכל תכנית שהיא הפקה ישראלית, לרבות תשדירי פרסומת וקדימונים, 90 ימים לפחות ממועד שידורה, או לתקופה ארוכה יותר שיורה המנהל לעניין סוגי תכניות.
{{ח:תת|(ב)}} ההקלטה והשמירה ייעשו על פי מפרט שהורה עליו המנהל.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לדרוש מבעל הזיכיון שימסור לרשות עותקים של תכניות.
{{ח:תת|(ד)}} הרשות רשאית להקליט ולהחזיק ברשותה עותק מכל תכנית, ובלבד שלא תעשה בו שימוש מסחרי.

{{ח:סעיף|43|מתן הנחיות}}
{{ח:ת}} המועצה והמנהל רשאים להוציא הנחיות, ככל שיידרש, לצורך יישומם של כללים אלה, וכן להאריך, בנסיבות מיוחדות, מועדים הקבועים בהם.

{{ח:סעיף|44|הצמדה למדד}}
{{ח:תת|(א)}} הסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 15|בסעיפים 15}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 21|ו־21}}, ישתנו ב־1 בינואר של כל שנה (להלן – יום השינוי) לפי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (להלן – המדד), מן המדד שפורסם לחודש יוני 2003 עד המדד שפורסם לאחרונה לפני יום השינוי.
{{ח:תת|(ב)}} הסכומים הנקובים {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיפים 7}} {{ח:פנימי|סעיף 11|ו־11}}, ישתנו ביום השינוי לפי שיעור עליית המדד מן המדד שפורסם לחודש יולי 2004 עד המדד שפורסם לאחרונה לפני יום השינוי.

{{ח:סעיף|45|התחייבויות גבוהות או הקלות מן האמור בכללים}}
{{ח:ת}} נקבעו בזיכיון, על פי התחייבותו של בעל הזיכיון בהצעתו במכרז, מכסות להפקות ולתכניות מסוגים שונים וסכומי הוצאה לשידורים להפקות ולתכניות מסוגים שונים, העולים על האמור בכללים אלה, או התחייבויות אחרות המחמירות עם בעל הזיכיון מעבר לאמור בכללים אלה, יחולו לגביו, לעניין אותן מכסות, הוצאות או התחייבויות אחרות, הוראות הזיכיון.

{{ח:סעיף|46|שינוי מספר בעלי הזיכיונות בערוץ}}
{{ח:ת}} השתנה מספר בעלי הזיכיונות בערוץ השידור, משניים בערוץ 2, ומאחד בערוץ השלישי, יותאמו המחויבויות החלות על בעל זיכיון באותו ערוץ שידור לפי כללים אלה ולפי זיכיונו, ובלבד שלא יפחת סך כל המחויבות שחלה לפני השינוי על כלל בעלי הזיכיונות המשדרים באותו ערוץ.

{{ח:סעיף|47|ביטול}}
{{ח:ת}} כללי הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (שידורי תכניות טלוויזיה בידי בעל זיכיון), התשס״ג–2002 – בטלים.

{{ח:סעיף|48|תחילה והוראות מעבר|תיקון: תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} כללים אלה יחולו –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי בעל זיכיון בערוץ 2 – החל ביום פרסומם (להלן – יום התחילה);
{{ח:תתת|(2)}} לגבי בעל זיכיון בערוץ השלישי – החל ביום י״ג בשבט התש״ע (28 בינואר 2010), זולת אם המנהל הסכים, בתיאום עם יושב ראש המועצה, לבקשת בעל הזיכיון כי הוראות סעיפים שציין בעל הזיכיון בבקשתו יחולו עליו החל במועד שבין יום התחילה לבין המועד האמור.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א)(1), בתקופה שמיום התחילה עד יום י״ד בטבת התש״ע (31 בדצמבר 2009) –
{{ח:תתת|(1)}} לא יחולו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14(ד) ו־(ט)}};
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 14|בסעיף 14(ה)}}, במקום ”15 אחוזים“ יראו כאילו נאמר ”10 אחוזים“;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 16|בסעיף 16}} יראו כאילו במקום סעיף קטן (ח) נאמר:
{{ח:תתתת|”(ח)}} שעה של הפקה מקומית, עצמית או קנויה, מסוגים אלה: תכנית דרמה, סרט תעודה מיוחד, תכנית תעודה או תכנית מיוחדת, תופק בתקציב של לפחות 70 אחוזים מהתקציב לשעה לסוגה, ובלבד שסך המימון לאותו סוג תכנית לא יקטן מהאמור בסעיפים קטנים (א) ו־(ב), או מהסכום שנקבע לעניין זה בזיכיון, לפי הגבוה; הפקה כאמור באורך של פחות משעה תופק בתקציב של חלק יחסי מהתקציב לשעה לסוגה בהתאם לאורך התכנית בפועל; לעניין {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף זה}} {{ח:פנימי|סעיף 17|וסעיף 17}}, ”התקציב לשעה לסוגה“ – הסכום המתקבל מחלוקת התקציב המזערי לאותו סוג תכנית בכמות השעות המזערית הקבועה בסעיף קטן (א), או הסכום שנקבע לעניין זה בזיכיון, לפי הגבוה; ואולם המנהל רשאי להתיר לבעל הזיכיון להפיק בכל שנה עד 6 שעות הפקה מקומית מסוגה עילית, בתקציב של 60 אחוזים לפחות מהתקציב לשעה לסוגה, בתנאים האמורים, ובלבד שלדעתו ולפי נתונים שנמסרו לו על פי דרישתו, התכנית היא תכנית מועדפת או עוסקת באחד או יותר מנושאים אלה: טיפוח אזרחות טובה וחיזוק ערכי הדמוקרטיה וההומניזם, מתן ביטוי למורשת היהודית וערכיה ולערכי הציונות, מתן ביטוי מתאים למגוון התרבותי של החברה הישראלית מאזורי הארץ השונים ובצורות ההתיישבות השונות ולהשקפות השונות הרווחות בציבור;“;
{{ח:תת}} זולת אם המנהל הסכים, בתיאום עם יושב ראש המועצה, לבקשת בעל הזיכיון כי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14(ד) ו־(ט)}} {{ח:פנימי|סעיף 16|ו־16(ח)}} יחולו עליו החל במועד שבין יום התחילה לבין יום י״ד בטבת התש״ע (31 בדצמבר 2009).

{{ח:חתימות|י״ז באלול התשס״ט (6 בספטמבר 2009)}}
* '''נורית דאבוש'''
יושבת ראש מועצת הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]