תקנות נכי רדיפות הנאצים (טיפול רפואי)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות נכי רדיפות הנאצים (טיפול רפואי), תשי״ט–1958}}
{{ח:קטע3||תקנות בדבר טיפול רפואי בנכים}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשי״ט, 250|תקנות נכי רדיפות הנאצים (טיפול רפואי)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-0841.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״א, 1161|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4247.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 537|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4905.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים#סעיף 21|הסעיפים 21}} {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים#סעיף 24|ו־24}} {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים|לחוק נכי רדיפות הנאצים, תשי״ז–1957}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק 2|פרק שני: רופאים מוסמכים לטיפול בנכים}}

{{ח:פנימי|פרק 3|פרק שלישי: כרטיס נכה}}

{{ח:פנימי|פרק 4|פרק רביעי: טיפול רפואי ללא אישור}}

{{ח:פנימי|פרק 4-1|פרק רביעי 1: טיפול בית}}

{{ח:פנימי|פרק 5|פרק חמישי: תותבות, מכשירי עזר רפואיים ומכשירי תנועה}}

{{ח:פנימי|פרק 6|פרק ששי: נסיעה, כלכלה ולינה}}

{{ח:פנימי|פרק 7|פרק שביעי: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק 1|פרק ראשון: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד“ – בית חולים, בית הבראה, מרפאה, בית מרקחת, מעבדה, מכון רנטגן, או מוסד רפואי אחר, וכן כל ארגון או שירות למתן עזרה רפואית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד מוסמך“ – מוסד או רופא, שרופא מוסמך ראשי קבעם כמוסד מוסמך לצורך תקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תותבת“ – כל אבר מלאכותי של גוף אנוש וכל חלק מאבר כזה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכשיר עזר רפואי“ – נעליים אורטופדיות, קביים, מקלות, רצועות, גרביים, או חגורות גמישות, חגורות שבר, משקפיים, מכשירים להגברת השמיעה – לרבות הסוללות המפעילות אותם – גרביים לגדמים, לרבות כל מלבוש מיוחד הדרוש עקב השימוש באחד המכשירים האלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכשיר תנועה“ – כסא על גלגלים.

{{ח:קטע2|פרק 2|פרק שני: רופאים מוסמכים לטיפול בנכים}}

{{ח:סעיף|2|מינוי רופאים מוסמכים}}
{{ח:תת|(א)}} לשם טיפול בנכים ימנה שר האוצר –
{{ח:תתת|(1)}} רופא מוסמך ראשי שתחום פעולתו הוא כל שטח המדינה;
{{ח:תתת|(2)}} רופאים מוסמכים מקומיים שתחום פעולתו של כל אחד מהם ייקבע בהודעה שתפורסם ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על כל מינוי לפי תקנה זו תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|3|סמכות רופא מוסמך}}
{{ח:ת}} כל נכה הטוען שהוא זקוק לטיפול וזכאי לקבלו לפי {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים#סעיף 21|סעיף 21 לחוק}}, רשאי לפנות לרופא מוסמך מקומי שיחליט אם הנכה זקוק לטיפול ומה הוא הטיפול.

{{ח:סעיף|4|ערעור}}
{{ח:ת}} נכה החולק על החלטתו של רופא מוסמך מקומי, רשאי לערער לפני הרופא המוסמך הראשי והחלטתו תהא סופית.

{{ח:סעיף|5|קבלת טיפול במוסד מוסמך}}
{{ח:ת}} נכה שנקבע לו טיפול על ידי רופא מוסמך מקומי או על ידי רופא מוסמך ראשי, יפנה למוסד המוסמך שקבע הרופא למתן הטיפול ויקבל את הטיפול שנקבע.

{{ח:סעיף|6|קבלת טיפול במוסד שאינו מוסמך}}
{{ח:ת}} באין מוסד מוסמך שיכול ליתן לנכה טיפול שנקבע לו כאמור, רשאי הרופא המוסמך הראשי לאשר לנכה, על חשבון המדינה, טיפול רפואי במוסד או אצל רופא שאינם מוסד מוסמך.

{{ח:קטע2|פרק 3|פרק שלישי: כרטיס נכה}}

{{ח:סעיף|7|מתן כרטיס נכה}}
{{ח:ת}} נכה שהוחלט עליו לפי {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים|החוק}} שהוא זכאי לתגמולים, תתן לו הרשות המוסמכת כרטיס שבו תיקבע תמונת הנכה ושייקרא ”כרטיס נכה“.

{{ח:סעיף|8|פרטי הרישום בכרטיס הנכה}}
{{ח:ת}} בכרטיס הנכה יירשמו פרטים אלה:
{{ח:תת|(1)}} המבחן לפי {{ח:חיצוני|תקנות נכי רדיפות הנאצים (קביעת דרגת נכות)|תקנות נכי רדיפות הנאצים (קביעת דרגת נכות), תשי״ח–1957}}, המתייחס לנכות המזכה את הנכה בתגמולים;
{{ח:תת|(2)}} דרגת נכותו של הנכה;
{{ח:תת|(3)}} הרשות שקבעה לאחרונה את דרגת הנכות והתאריך שבו נקבעה הדרגה;
{{ח:תת|(4)}} שמו של הרופא המוסמך המקומי שאליו יפנה הנכה לשם קבלת טיפול;
{{ח:תת|(5)}} מספרה הסידורי של הבקשה שהגיש הנכה לשם קבלת תגמולים.

{{ח:סעיף|9|שינויים בפרטי הרישום}}
{{ח:ת}} כל כרטיס יהא חתום ביד הרשות המוסמכת וכל שינוי שייעשה בו לא יהיה לו תוקף אלא אם יש בצידו חתימתה של הרשות המוסמכת.

{{ח:סעיף|10|תקפו של כרטיס נכה}}
{{ח:תת|(א)}} תקפו של כרטיס נכה הוא לשנה אחת מיום שהוצא, או לתקופה קצרה מזו, כפי שתקבע הרשות המוסמכת.
{{ח:תת|(ב)}} רשאית הרשות המוסמכת להאריך מזמן לזמן את תקפו של כרטיס נכה לתקופה שלא תעלה בכל פעם על שנה אחת.

{{ח:סעיף|11|החזרת כרטיס}}
{{ח:ת}} כרטיס הנכה הוא רכוש המדינה ועל הנכה להחזירו לרשות המוסמכת בכל עת שפקעה זכותו לתגמולים.

{{ח:קטע2|פרק 4|פרק רביעי: טיפול רפואי ללא אישור}}

{{ח:סעיף|12|תשלום הוצאות הטיפול הרפואי}}
{{ח:ת}} קיבל נכה טיפול שהוא זכאי לו לפי תקנות אלה, ולא קיבל על כך תחילה אישורו של רופא מוסמך ראשי, רשאי הרופא האמור לאשר לו את ההוצאות שהוציא בעד אותו טיפול, אם נתמלאו כל התנאים האלה:
{{ח:תת|(1)}} הנכה לא קיבל אישור מוקדם כאמור מסיבה שיש בה צידוק;
{{ח:תת|(2)}} השהיית הטיפול היתה עלולה לסכן את חייו של הנכה, להגדיל את נכותו או לסבך את ריפויו;
{{ח:תת|(3)}} הנכה קיבל את הטיפול במוסד מוסמך שהיה סמוך למקום הימצאו, או קיבל את הטיפול במוסד או אצל רופא מתאימים שאינם מוסד מוסמך והם הסמוכים ביותר למקום הימצאו, משום שלא היתה לו אפשרות לפנות למוסד מוסמך;
{{ח:תת|(4)}} הנכה בא במגע עם הרופא המוסמך המקומי מיד לאחר שניתנה לו אפשרות לכך ומילא אחר הוראות אותו רופא בקשר לטיפול;
{{ח:תת|(5)}} הנכה הגיש לרופא מוסמך ראשי, תוך שבועיים מגמר הטיפול, חשבון וקבלות על ההוצאות שהוציא, כשהם מאושרים בידי הרופא המוסמך המקומי, ואם נמנע ממנו, בגלל סיבה שיש בה צידוק, מלמלא אחר הוראה זו במועד האמור – תוך שבועיים מיום שחלפה המניעה.

{{ח:סעיף|13|תשלום הוצאות אחרות}}
{{ח:ת}} הוציא נכה הוצאות נסיעה, כלכלה או לינה לצורך עצמו או לצורך מלוויו בקשר לטיפול שהוצאותיו שולמו לו כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בתקנה 12}}, רשאי רופא מוסמך ראשי לאשר תשלום ההוצאות, כולן או מקצתן.

{{ח:קטע2|פרק 4-1|פרק רביעי 1: טיפול בית|תיקון: תשמ״ו}}

{{ח:סעיף|13א|תנאים לזכאות לטיפול בית|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} נכה זכאי לקבל טיפול רפואי בבית אם רופא מוסמך קבע שנתקיימו כל אלה:
{{ח:תת|(1)}} הנכה זקוק לטיפול רפואי, בשל מגבלות הנכות שבשלה הוכר כנכה;
{{ח:תת|(2)}} הנכה אינו מסוגל להגיע למקום הטיפול כדי לקבל את הטיפול הרפואי;
{{ח:תת|(3)}} הנכה אינו מקבל טיפול רפואי כאמור מכל מוסד או מקור אחר.

{{ח:סעיף|13ב|בקשה לטיפול בית|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} נכה המבקש לקבל טיפול רפואי בבית יפנה לרופא מוסמך מקומי שיקבע אם הנכה זכאי לכך ומהו הטיפול הנדרש.

{{ח:סעיף|13ג|קבלת הטיפול|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הטיפול הרפואי ינתן לנכה בביתו בידי הרופא המוסמך המקומי או בידי מוסד מוסמך שקבע אותו רופא לענין זה.
{{ח:תת|(ב)}} באין מוסד מוסמך שיכול ליתן לנכה טיפול שנקבע לו כאמור, רשאי הרופא המוסמך הראשי לאשר לנכה, על חשבון המדינה, טיפול רפואי במוסד או בידי רופא או אחות שאינם מוסד מוסמך.

{{ח:סעיף|13ד|ביטול או שינוי זכאות|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} הרופא המוסמך רשאי לבטל או לשנות אישור שנתן לפי {{ח:פנימי|פרק 4-1|פרק זה}} אם ראה כי הנסיבות שעל פיהן נקבעה הזכאות נשתנו, או כי אין עוד צורך במתן טיפול רפואי בבית, כולו או חלקו, מכל טעם שהוא; הודעה על כך תינתן לנכה.

{{ח:קטע2|פרק 5|פרק חמישי: תותבות, מכשירי עזר רפואיים ומכשירי תנועה}}

{{ח:סעיף|14|מתן תותבות מכשירי עזר רפואיים ומכשירי תנועה}}
{{ח:תת|(א)}} תותבות, מכשירי עזר רפואיים ומכשירי תנועה (להלן – מכשירים) יינתנו לנכה אך ורק אם הוא זכאי להם כחלק מהטיפול המגיע לו על פי {{ח:חיצוני|חוק נכי רדיפות הנאצים|החוק}}.
{{ח:תת|(ב)}} רופא מוסמך רשאי לקבוע מי הוא הנכה הזכאי לקבל מכשירים ואיזה מהם.
{{ח:תת|(ג)}} מכשיר שנכה קיבל מהמדינה הוא רכוש המדינה, ואסור לנכה להעבירו לאחר בכל דרך שהיא או להשתמש בו שלא למטרה אשר לה ניתן המכשיר.

{{ח:סעיף|15|התאמה ואימון}}
{{ח:תת|(א)}} נכה הזכאי למכשיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|תקנה 14}}, זכאי גם שהמכשיר יותאם לגופו ושיינתן לו האימון הדרוש לשימוש במכשיר.
{{ח:תת|(ב)}} הרופא המוסמך הראשי יקבע את הצורך בהתאמה ובאימון כאמור ואת האופן, הזמן והמקום בשטח המדינה שבהם יבוצעו.

{{ח:סעיף|16|תיקון והחלפה}}
{{ח:תת|(א)}} נכה שקיבל מכשיר זכאי גם שהמכשיר יתוקן או יוחלף, במידה שהדבר נדרש מחמת בלאי או קלקול שלא נגרמו על ידי הנכה בצדיה או ברשלנות.
{{ח:תת|(ב)}} הרופא המוסמך הראשי יקבע אם קיימים התנאים לזכות האמורה ואת האופן, הזמן והמקום שבהם יבוצעו.
{{ח:תת|(ג)}} מכשיר שהוחלף, חייב הנכה להחזירו מיד לרופא המוסמך הראשי, אלא אם כן התיר הרופא להשאירו ברשות הנכה.

{{ח:סעיף|17|תשלום הוצאות תיקון}}
{{ח:ת}} רופא מוסמך ראשי רשאי לאשר לשלם לנכה הוצאות שהוציא לתיקון מכשיר, אם נוכח שבלי אותו תיקון לא היה הנכה יכול להשתמש במכשיר, ובלבד –
{{ח:תת|(1)}} שמחיר התיקון לא יעלה על 10 לירות;
{{ח:תת|(2)}} שהנכה הגיש לרופא המוסמך הראשי תוך חודש מיום התיקון חשבון וקבלות על אותה הוצאה כשהם מאושרים בידי הרופא המוסמך המקומי, ואם נמנע בגלל סיבה שיש בה צידוק מלהגיש במועד האמור – תוך חודש מיום שחלפה המניעה.

{{ח:קטע2|פרק 6|פרק ששי: נסיעה, כלכלה ולינה}}

{{ח:סעיף|18|אמצעי תחבורה}}
{{ח:תת|(א)}} נכה שאושר הטיפול בו, או תיקון המכשיר שניתן לו או התאמתו או האימון בו (לכל אחד מאלה ייקרא להלן – טיפול), זכאי להיות מוסע ממקום הימצאו למקום שנקבע לו לקבלת הטיפול וחזרה משם, ובלבד שהמרחק בין מקום הימצאו של אותו נכה ובין המקום האמור הוא 5 ק״מ לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} נכה שרופא מוסמך מקומי אישר כי מחמת בריאותו או נכותו אין הוא מסוגל להגיע ממקום הימצאו למקום שנקבע לו לקבלת הטיפול, זכאי להיות מוסע ממקום הימצאו למקום האמור וחזרה משם, גם אם המרחק הוא פחות מ־5 ק״מ.

{{ח:סעיף|19|כלכלה ולינה}}
{{ח:תת|(א)}} נכה זכאי לקבל כלכלה ולינה כל זמן שהוא בנסיעה ובטיפול במידה שאין הוא מקבל אותן מהמוסד המטפל בו.
{{ח:תת|(ב)}} רופא מוסמך ראשי יקבע את אופן מתן הכלכלה והלינה האמורות ואת שיעורן.

{{ח:סעיף|20|הוצאות נסיעה, כלכלה ולינה|תיקון: תשמ״א}}
{{ח:תת|(א)}} רשאי רופא מוסמך ראשי להתיר בכתב לנכה להוציא הוצאות לצורך הנסיעה, הכלכלה והלינה האמורות {{ח:פנימי|סעיף 18|בתקנות 18}} {{ח:פנימי|סעיף 19|ו־19}} לפי התנאים שייקבעו בהיתר.
{{ח:תת|(ב)}} ראה רופא מוסמך מקומי או מנהל מוסד מוסמך שהפניית נכה אל רופא מוסמך ראשי לשם קבלת היתר הסעה, לינה או כלכלה, עלולה לסכן את בריאותו, להגדיל את נכותו או לסבך את ריפויו, רשאי הוא להתיר בכתב לנכה להוציא הוצאות כאמור בתקנת משנה (א) בתנאים שייקבעו בהיתר.
{{ח:תת|(ג)}} לא יאושרו לנכה הוצאות לפי תקנה זו אלא אם המציא עליהן חשבון או קבלה; ואולם הוצאות נסיעה למקום הבראה וחזרה ממנו ישולמו על פי קביעת הרשות המוסמכת וללא צורך בהמצאת חשבון או קבלה.

{{ח:קטע2|פרק 7|פרק שביעי: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|21|מלווים}}
{{ח:תת|(א)}} רופא מוסמך מקומי, רופא מוסמך ראשי, או מנהל מוסד הנותן לפי תקנות אלה טיפול לנכה, רשאי לקבוע שהנכה זקוק למלווה או למלווים בזמן נסיעתו לצרכי הטיפול.
{{ח:תת|(ב)}} נקבע הצורך במלווה או במלווים כאמור, ולא נאותו בני משפחתו של הנכה לשמש לו מלווים, יעמיד לו רופא מוסמך ראשי מלווה או מלווים.
{{ח:תת|(ג)}} דין מלווה לפי תקנה זו בכל הנוגע לנסיעה, כלכלה או לינה הוא כדין נכה לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק 6|הפרק הששי}}.

{{ח:סעיף|22|הפסקת טיפול והוצאה ממוסד}}
{{ח:ת}} לא קיים נכה, ללא טעם מספיק, הוראותיהם של הרופא המוסמך הראשי או של הרופא המוסמך המקומי או של מנהל המוסד שאליו הופנה לשם קבלת טיפול, יהא הרופא המוסמך הראשי רשאי, לאחר התייעצות עם הרשות המוסמכת, להורות על הוצאתו של הנכה מהמוסד שבו הוא נמצא, או להפסיק את הטיפול בנכה, כולו או מקצתו, לחלוטין או לתקופה מסויימת.

{{ח:סעיף|23|ענשים}}
{{ח:ת}} העובר על הוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|תקנה 11}}, דינו – מאסר ששה חדשים, או קנס חמישים לירות או שני הענשים כאחד.

{{ח:סעיף|24|סודיות}}
{{ח:ת}} כל המסמכים והידיעות הקשורים בטיפול בנכים הם סודיים ואין לגלותם אלא במידה שהדבר דרוש לקיום הוראה מהוראות תקנות אלה.

{{ח:סעיף|25|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות נכי רדיפות הנאצים (טיפול רפואי), תשי״ט–1958“.

{{ח:חתימות|ל׳ בתשרי תשי״ט (14 באוקטובר 1958)}}
* '''פרץ נפתלי'''
ממלא מקום שר האוצר
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]