חוק משק הדלק (קידום התחרות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק משק הדלק (קידום התחרות), התשנ״ד–1994}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001100}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ד, 270|חוק משק הדלק (קידום התחרות)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211369.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 287|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211532.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 67|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300646.pdf}}, {{ח:תיבה|645|תיקון (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300825.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 329|תיקון מס׳ 7 לחוק מינהל מקרקעי ישראל|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301074.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 593|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300947.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 750|תיקון (תיקון מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_504042.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 251|תיקון מס׳ 21 לחוק ההגבלים העסקיים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528392.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 478|תיקון (תיקון מס׳ 3)|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_614033.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ח, תשס״ט, תשע״ט}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דלק“ – דלק המיועד להנעת כלי רכב מנועי, לרבות מוצרי דלק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – רשות מקרקעי ישראל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חברת דלק“ – מי שעוסק במכירה או באספקה של דלק לתחנות תדלוק, בין במישרין ובין באמצעות תאגיד קשור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוזה בלעדיות“ – חוזה בין חברת דלק לבין מפעיל תחנת תדלוק, המקנה לחברת הדלק בלעדיות במכירת דלק או באספקתו לתחנת התדלוק, או את הזכות למכור או לספק לו למעלה משלושה רבעים מכלל הדלק הנמכר בתחנה, ובלבד שתחנת התדלוק אינה נמצאת על מקרקעין שהם בבעלות חברת הדלק, או בחכירה של חברת הדלק מהרשות או מאדם שאינו המפעיל של תחנת התדלוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק התחרות הכלכלית“ – {{ח:חיצוני|חוק התחרות הכלכלית|חוק התחרות הכלכלית, התשמ״ח–1998}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל תחנת תדלוק“ – מי שעוסק במכירה או באספקה של דלק ללקוחות לצורך הנעת כלי רכב מנועי, לרבות מי שפועל מכוחו או בשמו והוא אינו עובדו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שליטה“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד קשור“ – תאגיד שמתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא שולט בחברת דלק;
{{ח:תתת|(2)}} הוא נשלט בידי חברת דלק;
{{ח:תתת|(3)}} לאדם אחר יש שליטה בו ובחברת דלק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תחנת תדלוק“ – תחנת תדלוק המוכרת דלק לכלל הציבור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכנית“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק התכנון והבניה|בחוק התכנון והבניה, התשכ״ה–1965}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התשתיות הלאומיות.

{{ח:סעיף|2|ביטול מגבלות מרחק|תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} כל הוראה בתכנית מיתאר ארצית (תמ״א) 18, המחייבת מרחק מזערי בין תחנות תידלוק או המחייבת מרחק מזערי בקשר לתחנות תידלוק – בטלה, למעט הוראות סעיפים 19 ו־22 של התכנית האמורה.

{{ח:סעיף|3||תיקון: תשנ״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|4||תיקון: תשנ״ח, תשס״ח־2, תשע״ח, תשע״ט, תשפ״ב}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(פקע).}}

{{ח:סעיף|5|הוראות לענין שיווק מגרשים|תיקון: תשנ״ח, תשס״ט}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך הקמת תחנות תדלוק חדשות תשווק הרשות, בשנת 1998, 50 מגרשים לפחות, ובכל אחת מהשנים 1999 ו־2000 – 75 מגרשים לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} שיווקה הרשות, בשנה כלשהי מהשנים האמורות בסעיף קטן (א), מגרשים במספר קטן מהמספר הנקוב באותו סעיף קטן, תשווק הרשות, בשנה שלאחר מכן, נוסף על מגרשים שעליה לשווק באותה שנה, גם את יתרת המגרשים שלא שווקו כאמור.

{{ח:סעיף|6|הקצאת מגרשים לנכי צה״ל|תיקון: תשנ״ח, תשס״ט}}
{{ח:ת}} חלק מכלל המגרשים שתשווק הרשות לצורך הקמת תחנות תדלוק יוקצה לנכי צבא הגנה לישראל, בהתאם להסדר, כפי שאומץ בהחלטת הממשלה; לענין סעיף זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החלטת הממשלה“ – החלטת הממשלה מס׳ 3746 מיום ט״ז באייר התשנ״ח (12 במאי 1998);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הסדר“ – סיכום בנושא שיקום תעסוקתי של נכי צה״ל בתחנות דלק מיום י״ח באדר התשנ״ח (16 במרס 1998).

{{ח:סעיף|7|תדלוק אוטומטי|תיקון: תשנ״ח, תש״ע}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה,
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקן תדלוק אוטומטי“ – התקן המאפשר תדלוק כלי רכב תוך כדי זיהוי כלי הרכב ומדידה אלקטרונית של כמות הדלק, ורישומם במאגר מידע אלקטרוני לצורך חיוב כספי ממוחשב;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”התקן תדלוק אוטומטי כללי“ – התקן תדלוק אוטומטי המאפשר לרכוש דלק מכל חברת דלק שממנה ניתן לרוכשו באמצעות התקן כאמור, בין אם ההתקן שייך לאותה חברת דלק או הותקן על ידיה ובין אם לאו.
{{ח:תת|(ב)}} לצורך הגברת התחרות במשק הדלק יקבע השר, בהתייעצות עם הממונה ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, כללים לענין התקני תדלוק אוטומטיים כלליים והפעלתם; כללים כאמור יחולו על כל חברות הדלק.
{{ח:תת|(ג)}} בתקנות לפי סעיף קטן (ב), רשאי השר לקבוע, לגבי התקני תדלוק אוטומטיים כלליים, הוראות גם בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} תנאים בנוגע לרכישת דלק, לרבות התניית הרכישה בקיומו של חוזה בין חברת דלק לבין לקוח;
{{ח:תתת|(2)}} איסור על חברת דלק לכלול בהסכם התקשרות בינה לבין לקוח הוראות שיש בהן כדי להפחית את התחרות במשק הדלק;
{{ח:תתת|(3)}} החזר עלויות שחברת דלק תהיה זכאית לו, ממי שהיה לקוח שלה והתקשר עם חברת דלק אחרת, בשל התקן תדלוק אוטומטי כללי השייך לה וסיפקה לו, או שהותקן על ידיה בכלי רכב שלו;
{{ח:תתת|(4)}} הקניית הבעלות ללקוח, בהתקן תדלוק אוטומטי כללי השייך לחברת דלק שסיפקה אותו ללקוח או שהותקן על ידיה בכלי רכב שלו, בתום תקופה שיקבע;
{{ח:תתת|(5)}} המועד שלאחריו חברת דלק לא תהיה רשאית למכור דלק באמצעות התקן תדלוק אוטומטי, אלא אם כן הוא התקן תדלוק אוטומטי כללי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות משק הדלק (קידום התחרות) (כללים לעניין התקני תדלוק אוטומטיים כלליים)|תקנות משק הדלק (קידום התחרות) (כללים לעניין התקני תדלוק אוטומטיים כלליים), התשע״ב–2011}}.}}

{{ח:סעיף|7א|הצגת מחירים בתחנות תדלוק|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בעל תחנת תדלוק“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתתת|(1)}} בעל רישיון העסק של תחנת התדלוק;
{{ח:תתתת|(2)}} האדם שבהשגחתו, בפיקוחו או בהנהלתו פועלת תחנת תדלוק, לרבות מפעיל תחנת תדלוק;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מחיר דלק“ – מחירו הכולל של סוג דלק לאחר הנחות המוצעות לצרכן; לעניין זה, ”המחיר הכולל“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן#סעיף 17א|בסעיף 17א לחוק הגנת הצרכן, התשמ״א–1981}} (בחוק זה – חוק הגנת הצרכן);
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הממונה על הגנת הצרכן“ – ”הממונה“, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|בחוק הגנת הצרכן}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”דמי שירות“ – תשלום בעבור שירות התדלוק של כלי רכב, במשאבה המיועדת לתדלוק על ידי עובדי תחנת תדלוק.
{{ח:תת|(ב)}} בעל תחנת תדלוק יציב שלטים המציגים את מחירי סוגי הדלק המפורטים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}, הנמכרים בתחנת התדלוק, בהתאם לכללים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} בשלטים יפורט המחיר בשירות עצמי והמחיר לאחר הוספת דמי שירות;
{{ח:תתת|(2)}} לא ייכללו בשלטים פרטים נוספים על האמור בפסקה (1), אלא אם כן נקבעו לפי סעיף קטן (ד);
{{ח:תתת|(3)}} שני שלטים לפחות יוצבו במקומות בולטים לעין בתחום תחנת התדלוק, שלט אחד בסמוך למשאבות התדלוק ושלט אחד במקום בולט שנראה לעין מהכניסה לתחנה;
{{ח:תתת|(4)}} לפחות שלט אחד נוסף על השלטים כאמור בפסקה (3), יוצב באופן הנראה לעין הנוהג ברכב בנתיב הנסיעה המוביל לנתיב הכניסה לתחנת התדלוק, במרחק ובאופן שייקבע בידי השר, ובלבד שהצבת שלט כאמור אינה מהווה עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק הדרכים (שילוט)|חוק הדרכים (שילוט), התשכ״ו–1966}}; בשלט כאמור יוצג מחירם של סוגי הדלק סולר לתחבורה ובנזין 95 אוקטן בלבד.
{{ח:תת|(ג)}} לא יציב אדם בתחום תחנת התדלוק או בסמוך אליה, שלט המציג או המפרסם מחירים של סוגי דלק הנמכרים בתחנה או הנחות ממחירים כאמור, באופן הנראה לעין כאמור בסעיף קטן (ב), אלא אם כן התקיימו בשלט הוראות לפי הסעיף הקטן האמור.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין שלט לפי סעיף קטן (ב), לרבות הוראות שונות לסוגי השלטים השונים, ובכלל זה –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי גודל השלט, מיקומו, צורתו וצבעו;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי גודל הכיתוב, צורתו וצבעו;
{{ח:תתת|(3)}} לחייב כי השלט יכלול את זיהוי התחנה;
{{ח:תתת|(4)}} להגביל את פרסומם של שלטים הדומים לו באופן שיש בו כדי להטעות;
{{ח:תתת|(5)}} לחייב או להתיר כי השלט יכלול פרטים נוספים, לרבות בדבר הנחות ממחירים של סוגי דלק הנמצאים בפיקוח וכן מחירים של סוגי דלק נוספים ובכלל זה סוגי דלק שאינם מפורטים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות משק הדלק (קידום התחרות) (הסדרת השילוט בתחנות תדלוק)|תקנות משק הדלק (קידום התחרות) (הסדרת השילוט בתחנות תדלוק), התשס״ט–2008}}.}}
{{ח:תת|(ה)}} מנהל מינהל הדלק במשרד התשתיות הלאומיות, בהסכמת הממונה על הגנת הצרכן, רשאי, בהתקיים נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת, בשים לב בין השאר, למיקומה של תחנת התדלוק ולאפיוניה הפיזיים, ובתנאים שיקבע, לאשר לגביה הצבת שלטים במספר קטן יותר או באופן שונה ממה שנקבע לפי סעיף זה, ובלבד ששוכנע כי תובטח הצגה נאותה של המחיר לצרכן.
{{ח:תת|(ו)}} השר רשאי לשנות בצו את רשימת סוגי הדלק המנויים {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.

{{ח:סעיף|7ב|עונשין|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} לא הציג בעל תחנת תדלוק בתחום התחנה את מחירי סוגי הדלק הנמכרים בה, או שהציגם בניגוד להוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 7א|סעיף 7א(ב), (ג) או (ד)}}, דינו – קנס פי שלושה מהקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (בחוק זה – חוק העונשין).
{{ח:תת|(ב)}} הציג בעל תחנת תדלוק מחיר דלק הנמוך מהמחיר הנגבה בפועל בתחנה מצרכן כלשהו או מהמחיר בתחנה לצרכן מזדמן, או הציג מחירים או הנחות באופן שיש בו משום הטעיה, דינו – מאסר שנה או קנס פי שבעה מהקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין}}.

{{ח:סעיף|7ג|סמכויות פיקוח וחקירה|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:ת}} לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, רשאי המפקח על המחירים במשרד התשתיות הלאומיות, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים#סעיף 2|בסעיף 2 לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ״ו–1996}}, או עובד המדינה שהוסמך לעניין זה בכתב –
{{ח:תת|(1)}} להיכנס, לאחר שהזדהה, לתחנת תדלוק או לכל מקום אחר שבו מתנהלים עסקיה של תחנת תדלוק, של חברת דלק או של בעליהן; ואולם לא ייכנס מפקח או מי שהוסמך לעניין זה למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט;
{{ח:תת|(2)}} לדרוש מאדם הנוגע בדבר למסור לו מידע ומסמכים הנוגעים לפעילות תחנת התדלוק או חברת הדלק.

{{ח:סעיף|8|שמירת דינים|תיקון: תשנ״ח. תשס״ח}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצרכן|חוק הגנת הצרכן}} ומהוראות כל דין אחר.

{{ח:סעיף|9|ביצוע ותקנות|תיקון: תשנ״ח, תשס״ח}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו; תקנות וצווים לפי חוק זה טעונים אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת|תיקון: תשס״ח}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 7א|סעיף 7א(ב) ו־(ו)}})}}}}
{{ח:קטע3||סוגי דלק}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} בנזין 95 אוקטן.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} בנזין 96 אוקטן.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:ת}} בנזין 98 אוקטן.

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת פרט 4}}
{{ח:ת}} סולר לתחבורה.

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת פרט 5}}
{{ח:ת}} גפ״מ לתחבורה.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ח באב התשנ״ד (26 ביולי 1994).}}
* '''יצחק רבין'''
ראש הממשלה
* '''יצחק רבין'''
שר הפנים
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]