חוק זכויות החולה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק זכויות החולה, התשנ״ו–1996}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000634}} {{ח:תיבה|ס״ח תשנ״ו, 327|חוק זכויות החולה|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211755.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 58|חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300290.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 26|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299724.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 729|חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300058.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 414|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300942.pdf}}, {{ח:תיבה|485|תיקון מס׳ 2 לחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301146.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 574|תיקון מס׳ 6|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303806.pdf}}, {{ח:תיבה|594|חוק איסור הפליה מחמת גיל (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_303816.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ה, 136|תיקון מס׳ 8|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306619.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 695|תיקון מס׳ 9|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_338724.pdf}}, {{ח:תיבה|832|תיקון מס׳ 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_340801.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 144|תיקון מס׳ 19 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_592656.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 18|חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_1783627.pdf}}, {{ח:תיבה|76|תיקון מס׳ 13|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_2131811.pdf}}, {{ח:תיבה|727|תיקון מס׳ 8 לחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3056762.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 306|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3757713.pdf}}, {{ח:תיבה|480|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3964060.pdf}}, {{ח:תיבה|589|תיקון מס׳ 9 לחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4209530.pdf}}, {{ח:תיבה|906|תיקון מס׳ 10 לחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_4443346.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 530|תיקון מס׳ 152 לחוק העונשין|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_6235343.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: הזכות לטיפול רפואי}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: הסכמה מדעת לטיפול רפואי}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: הרשומה הרפואית והמידע הרפואי}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: ועדות}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן א|סימן א׳: ועדת בדיקה}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ב|סימן ב׳: ועדת בקרה ואיכות}}

{{ח:פנימי|פרק ו סימן ג|סימן ג׳: ועדות אתיקה}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: אחריות לקיום זכויות המטופל במוסד רפואי}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: הוראות לגבי כוחות הבטחון}}

{{ח:פנימי|פרק ט|פרק ט׳: שונות}}

{{ח:פנימי|תוספת 1|תוספת ראשונה}}

{{ח:פנימי|תוספת 2|תוספת שנייה}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: מטרת החוק}}

{{ח:סעיף|1|מטרת החוק}}
{{ח:ת}} חוק זה מטרתו לקבוע את זכויות האדם המבקש טיפול רפואי או המקבל טיפול רפואי ולהגן על כבודו ועל פרטיותו.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|2|הגדרות|תיקון: תשס״ח, תש״ע־2, תשפ״ג־3, תשפ״ד־2, תשפ״ד־3, תשפ״ד־4}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”אישור מקבל החלטות זמני“ – אישור בכתב שניתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 14א|סעיף 14א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בית חולים“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 24|בסעיף 24 לפקודת בריאות העם, 1940}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדת אתיקה“ – ועדה שהוקמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חדר מיון“ – מקום המיועד למתן טיפול רפואי דחוף המאויש על ידי רופא אחד לפחות, ושהמנהל הכללי הכיר בו כחדר מיון לענין חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הכשרות המשפטית“ – {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התשכ״ב–1962}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”טיפול רפואי“ – לרבות פעולות איבחון רפואי, טיפול רפואי מונע, טיפול פסיכולוגי או טיפול סיעודי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד רפואי“ – בית חולים או מרפאה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מטופל“ – חולה וכל המבקש או המקבל טיפול רפואי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מטפל“ – רופא, רופא שיניים, עמית רופא, סטז׳ר, אח או אחות, מיילדת, פסיכולוג, מרפא בעיסוק, פיזיותרפיסט, קלינאי תקשורת, תזונאי–דיאטן, קרימינולוג קליני, פודולוג, פודיאטר, פודיאטר מנתח, כירופרקט, דימותן רפואי וכן כל בעל מקצוע שהכיר בו המנהל הכללי, בהודעה ברשומות, כמטפל בשירותי הבריאות;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|המנהל הכללי הכיר בעובדים סוציאליים העובדים במוסד רפואי כמטפלים לענין חוק זה ({{ח:חיצוני|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-4615.pdf|י״פ תשנ״ח, 2178}}); המנהל הכללי הכיר בבעלי מקצועות בתחום הבריאות העוסקים במקצועות שלהלן כמטפלים לענין חוק זה: אופטומטריה, אורטופטיקה, אורתוטוסטיקה – פרותוטוסטיקה, גנטיקה קלינית, דיאטטיקה (תזונאות), טכנאות הנשמה, טכנאות שיניים, כירופודיסטיקה, כירופרקטיקה, סיוע לרופא שיניים, פודיאטריה, פיזיותרפיה, קלינאות תקשורת, קרימינולוגיה קלינית, רוקחות, עוזר רוקח, ריפוי ביצירה בהבעה ובאומנות, ריפוי בעיסוק, שיננות ({{ח:חיצוני|https://olaw.org.il/yalkut/yalkut-4626.pdf|י״פ תשנ״ח, 2703}}).}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מידע רפואי“ – מידע המתייחס באופן ישיר למצב בריאותו הגופני או הנפשי של מטופל או לטיפול הרפואי בו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיופה כוח“ – מיופה כוח שמינה המטופל לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|סעיף 16}}, בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|חוק הכשרות המשפטית}} בייפוי כוח מתמשך לעניינים אישיים הכולל גם את ענייניו הבריאותיים או בייפוי כוח רפואי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות#סעיף 32טו|בסעיף 32טו לחוק האמור}}, שתקף לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|החוק האמור}} או לפי ייפוי כוח שנערך לפני יום ט״ו בניסן התשע״ז (11 באפריל 2017) וטרם פקע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיילדת“ – מי שמורשית לעסוק ביילוד לפי {{ח:חיצוני|פקודת המיילדות|פקודת המיילדות}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל הכללי“ – המנהל הכללי של משרד הבריאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל מוסד רפואי“ – לרבות ממלא מקומו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מצב חירום רפואי“ – נסיבות שבהן אדם מצוי בסכנה מיידית לחייו או קיימת סכנה מיידית כי תיגרם לאדם נכות חמורה בלתי הפיכה, אם לא יינתן לו טיפול רפואי דחוף;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקבל החלטות זמני“ – מי שיש בידו אישור לשמש מקבל החלטות זמני לעניין טיפול רפואי במטופל בגיר לפי {{ח:פנימי|סעיף 14א|סעיף 14א}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרפא בעיסוק“, ”פיזיותרפיסט“, ”קלינאי תקשורת“, ”תזונאי–דיאטן“, ”קרימינולוג קליני“, ”פודולוג“, ”פודיאטר“, ”פודיאטר מנתח“, ”כירופרקט“, ”עמית רופא“, ”דימותן רפואי“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות|בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס״ח–2008}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרפאה“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 34|בסעיף 34 לפקודת בריאות העם, 1940}}, שבה ניתן טיפול רפואי בידי חמישה מטפלים לפחות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סטז׳ר“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים#פרק ב1|בפרק ב׳1 לפקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סכנה חמורה“ – נסיבות שבהן אדם מצוי בסכנה לחייו או קיימת סכנה כי תיגרם לאדם נכות חמורה בלתי הפיכה, אם לא יינתן לו טיפול רפואי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עובד סוציאלי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק העובדים הסוציאליים|בחוק העובדים הסוציאליים, התשנ״ו–1996}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פסיכולוג“ – מי שרשום בפנקס הפסיכולוגים לפי {{ח:חיצוני|חוק הפסיכולוגים|חוק הפסיכולוגים, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קופת חולים“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא“ – מי שמורשה לעסוק ברפואה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|פקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא מומחה“ – רופא בעל תואר מומחה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|פקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רופא שיניים“ – מי שמורשה לעסוק ברפואת שיניים, לפי {{ח:חיצוני|פקודת רופאי השיניים|פקודת רופאי השיניים [נוסח חדש], התשל״ט–1979}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשומה רפואית“ – מידע לפי {{ח:פנימי|סעיף 17|סעיף 17}} המתועד בדרך של רישום או צילום, או בכל דרך אחרת, לרבות התיק הרפואי של המטופל שבו מצויים מסמכים רפואיים על אודותיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר הבריאות.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: הזכות לטיפול רפואי}}

{{ח:סעיף|3|הזכות לטיפול רפואי}}
{{ח:תת|(א)}} כל הנזקק לטיפול רפואי זכאי לקבלו בהתאם לכל דין ובהתאם לתנאים ולהסדרים הנוהגים, מעת לעת, במערכת הבריאות בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} במצב חירום רפואי זכאי אדם לקבל טיפול רפואי דחוף ללא התניה.

{{ח:סעיף|4|איסור הפליה|תיקון: תשס״ה, תש״ע, תשע״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} מטפל או מוסד רפואי לא יפלו בין מטופל למטופל מטעמי דת, גזע, מין, לאום, ארץ מוצא, נטיה מינית, גיל או מטעם אחר כיוצא באלה.
{{ח:תת|(ב)}} אין רואים הפליה מטעמי גיל לפי סעיף זה כאשר ההבחנה נדרשת משיקולים רפואיים.

{{ח:סעיף|5|טיפול רפואי נאות}}
{{ח:ת}} מטופל זכאי לקבל טיפול רפואי נאות, הן מבחינת הרמה המקצועית והאיכות הרפואית, והן מבחינת יחסי האנוש.

{{ח:סעיף|6|מידע בדבר זהות המטפל}}
{{ח:תת|(א)}} מטופל זכאי למידע בדבר זהותו ותפקידו של כל אדם שמטפל בו.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל הכללי יקבע הוראות בדבר דרכי הזיהוי של מטפל ושל עובד מוסד רפואי.

{{ח:סעיף|6א|זכות לנוכחות מלווה בטיפול רפואי|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מטופל זכאי לכך שאדם המלווה אותו, לפי בחירתו (להלן – מלווה), יהיה נוכח בעת קבלת טיפול רפואי, ובלבד שהמלווה לא יתערב במתן הטיפול הרפואי.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), מטפל רשאי שלא לאפשר למלווה להיות נוכח בעת קבלת טיפול רפואי, אם סבר שיש בנוכחותו כדי –
{{ח:תתת|(1)}} לפגוע בבריאות המטופל, המלווה או מטופלים אחרים;
{{ח:תתת|(2)}} לפגוע באיכות הטיפול הרפואי שניתן למטופל, בסיכויי הצלחתו של טיפול כאמור, או לפגום באפשרות לקבל מהמטופל מידע הנדרש לשם הטיפול הרפואי;
{{ח:תתת|(3)}} להפריע הפרעה ממשית לעבודת המטפל או הצוות המטפל;
{{ח:תתת|(4)}} לפגוע בפרטיות של מטופלים אחרים, ולא ניתן למנוע את הפגיעה באמצעים סבירים אחרים.
{{ח:תת|(ג)}} סבר המטפל כי אין לאפשר למלווה להיות נוכח בעת קבלת הטיפול הרפואי בשל אחת מהעילות המנויות בסעיף קטן (ב), יסביר למטופל את הטעם לכך ויאפשר למלווה, ככל הניתן, להיות נוכח סמוך לאחר מתן הטיפול הרפואי.

{{ח:סעיף|7|דעה נוספת}}
{{ח:ת}} מטופל זכאי להשיג מיוזמתו דעה נוספת לענין הטיפול בו; המטפל והמוסד הרפואי יסייעו למטופל בכל הדרוש למימוש זכות זו.

{{ח:סעיף|8|הבטחת המשך טיפול נאות}}
{{ח:ת}} עבר מטופל ממטפל אחד לאחר או ממוסד רפואי אחד לאחר, יהיה המטופל זכאי, לפי בקשתו, לשיתוף פעולה של המטפלים והמוסדות הרפואיים הקשורים לטיפול הרפואי בו, לשם הבטחת ההמשך הנאות של הטיפול.

{{ח:סעיף|9|קבלת מבקרים}}
{{ח:ת}} מטופל המאושפז במוסד רפואי רשאי לקבל מבקרים בזמנים ועל פי הסדרים שקבע מנהל המוסד הרפואי.

{{ח:סעיף|9א|איסור או הגבלה של הכנסת חמץ לבית חולים לשם שמירת כשרות לפסח|תיקון: תשפ״ג־2}}
{{ח:תת|(א)}} מנהל בית חולים רשאי לקבוע הוראות בדבר איסור או הגבלה של הכנסת חמץ למבנה בית החולים, כולו או חלקו, הנדרשות לשם שמירת כשרות לפסח עבור המטופלים המאושפזים בו (בסעיף זה – הוראות איסור או הגבלה של הכנסת חמץ); הוראות כאמור ייקבעו לאחר שמנהל בית החולים שקל חלופות אחרות ובהתחשב בזכויות המטופלים ובצורכיהם, ובכלל זה צורכיהם הרפואיים, ורשאי הוא להתחשב בין היתר בצורכי המלווים והעובדים.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות איסור או הגבלה של הכנסת חמץ יפורסמו באופן קבוע באתר האינטרנט של בית החולים, ואם אין אתר כאמור – באתר האינטרנט של משרד הבריאות, לפי מידע שיעביר אליו בית החולים, ובבית החולים יוצבו שלטים בדבר ההוראות האמורות; נוסף על כך, מנהל בית החולים רשאי להסמיך עובד של בית החולים ליידע את הבאים בשערי בית החולים בדבר ההוראות.
{{ח:תת|(ג)}} אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות כל דין הנוגעות לכשרות מזון.

{{ח:סעיף|10|שמירה על כבודו ופרטיותו של המטופל}}
{{ח:תת|(א)}} מטפל, כל מי שעובד בפיקוחו של המטפל וכן כל עובד אחר של המוסד הרפואי ישמרו על כבודו ועל פרטיותו של המטופל בכל שלבי הטיפול הרפואי.
{{ח:תת|(ב)}} מנהל מוסד רפואי יקבע הוראות בדבר שמירה על כבודו ועל פרטיותו של המטופל הנמצא במוסד הרפואי.

{{ח:סעיף|11|טיפול רפואי במצב חירום רפואי או סכנה חמורה}}
{{ח:תת|(א)}} בנסיבות שיש בהן לכאורה מצב חירום רפואי או סכנה חמורה, והתבקש מטפל או מוסד רפואי לתת טיפול רפואי לאדם, יבדוק אותו המטפל ויטפל בו ככל יכולתו.
{{ח:תת|(ב)}} לא היתה למטפל או למוסד הרפואי היכולת לטפל במטופל, יַפְנו אותו במידת יכולתם, למקום שבו יוכל המטופל לקבל את הטיפול המתאים.
{{ח:תת|(ג)}} מנהל מוסד רפואי יקבע סידורים מתאימים לביצוע הוראות סעיף זה.

{{ח:סעיף|12|בדיקה רפואית בחדר מיון}}
{{ח:תת|(א)}} פנה מטופל לחדר מיון זכאי הוא לבדיקה רפואית בידי רופא.
{{ח:תת|(ב)}} מצא הרופא הבודק כי המטופל זקוק לטיפול רפואי שאינו סובל דיחוי, יתן לו את הטיפול הרפואי; ואולם, אם אין אפשרות לתת לו את הטיפול הרפואי באותו מקום, יַפְנה רופא חדר המיון את המטופל למוסד רפואי מתאים, ויבטיח במידת יכולתו את העברתו לאותו מוסד רפואי.
{{ח:תת|(ג)}} מנהל מוסד רפואי שיש בו חדר מיון יקבע סידורים מתאימים לביצוע הוראות סעיף זה.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: הסכמה מדעת לטיפול רפואי}}

{{ח:סעיף|13|הסכמה מדעת לטיפול רפואי}}
{{ח:תת|(א)}} לא יינתן טיפול רפואי למטופל אלא אם כן נתן לכך המטופל הסכמה מדעת לפי הוראות {{ח:פנימי|פרק ד|פרק זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} לשם קבלת הסכמה מדעת, ימסור המטפל למטופל מידע רפואי הדרוש לו, באורח סביר, כדי לאפשר לו להחליט אם להסכים לטיפול המוצע; לענין זה, ”מידע רפואי“, לרבות –
{{ח:תתת|(1)}} האבחנה (הדיאגנוזה) והסָכּות (הפרוגנוזה) של מצבו הרפואי של המטופל;
{{ח:תתת|(2)}} תיאור המהות, ההליך, המטרה, התועלת הצפויה והסיכויים של הטיפול המוצע;
{{ח:תתת|(3)}} הסיכונים הכרוכים בטיפול המוצע, לרבות תופעות לוואי, כאב ואי נוחות;
{{ח:תתת|(4)}} סיכויים וסיכונים של טיפולים רפואיים חלופיים או של העדר טיפול רפואי;
{{ח:תתת|(5)}} עובדת היות הטיפול בעל אופי חדשני.
{{ח:תת|(ג)}} המטפל ימסור למטופל את המידע הרפואי, בשלב מוקדם ככל האפשר, ובאופן שיאפשר למטופל מידה מרבית של הבנת המידע לשם קבלת החלטה בדרך של בחירה מרצון ואי תלות.
{{ח:תת|(ד)}} על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשאי המטפל להימנע ממסירת מידע רפואי מסויים למטופל, הנוגע למצבו הרפואי, אם אישרה ועדת אתיקה כי מסירתו עלולה לגרום נזק חמור לבריאותו הגופנית או הנפשית של המטופל.

{{ח:סעיף|14|אופן מתן הסכמה מדעת|תיקון: תשע״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הסכמה מדעת יכול שתהיה בכתב, בעל פה או בדרך של התנהגות.
{{ח:תת|(ב)}} הסכמה מדעת לטיפול רפואי המנוי {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} תינתן במסמך בכתב, שיכלול את תמצית ההסבר שניתן למטופל.
{{ח:תת|(ג)}} נזקק מטופל לטיפול רפואי המנוי {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} ונמנע ממנו לתת את הסכמתו מדעת בכתב, תינתן ההסכמה בפני שני עדים, ובלבד שדבר ההסכמה והעדות יתועדו בכתב סמוך ככל האפשר לאחר מכן.
{{ח:תת|(ד)}} במצב חירום רפואי, הסכמה מדעת לטיפול רפואי המנוי {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} יכול שתינתן בעל פה ובלבד שדבר ההסכמה יתועד בכתב סמוך ככל האפשר לאחר מכן.

{{ח:סעיף|14א|אישור לשמש מקבל החלטות זמני לעניין טיפול רפואי|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} רופא מומחה במוסד הרפואי שבו עתיד להינתן טיפול רפואי רשאי לקבוע כי מתקיימים במטופל בגיר שני אלה:
{{ח:תתת|(1)}} המטופל נזקק לטיפול הרפואי שיש דחיפות לתיתו מנימוקים רפואיים ואינו אשפוז בבית חולים פסיכיאטרי או במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים;
{{ח:תתת|(2)}} המטופל אינו מסוגל להבין בענייניו הרפואיים, לקבל החלטות בקשר אליהם ולתת הסכמה מדעת לטיפול הרפואי, גם בהינתן התאמות נגישות בהתאם {{ח:חיצוני|חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות|לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח–1998}} (בחוק זה – מי שאינו מסוגל להבין בענייניו הרפואיים).
{{ח:תת|(ב)}} קבע רופא מומחה כאמור בסעיף קטן (א) ולמטופל אין מיופה כוח או אפוטרופוס לענייניו הרפואיים, רשאי עובד סוציאלי במוסד הרפואי שבו עתיד להינתן הטיפול הרפואי כאמור (בחוק זה – עובד סוציאלי במוסד הרפואי), באישור מנהל המוסד הרפואי או מי שהוא הסמיך לכך, ובקופת חולים – באישור הרופא המחוזי של קופת החולים או מי שהוא הסמיך לכך, לתת לאדם בגיר אישור בכתב לשמש מקבל החלטות זמני בשביל המטופל, אם מצא כי מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוצגה לפניו חוות דעת רופא מומחה במוסד הרפואי שבו עתיד להינתן הטיפול הרפואי שעל פיה המטופל נזקק לטיפול רפואי שיש דחיפות לתיתו, והוא אינו מסוגל להבין בענייניו הרפואיים;
{{ח:תתת|(2)}} לא הובא לידיעתו כי למטופל יש מיופה כוח או כי מונה לו אפוטרופוס לענייניו הרפואיים;
{{ח:תתת|(3)}} התקיימו התנאים לאישורו של האדם כמקבל החלטות זמני בשביל המטופל לפי סדר הקדימויות, לפי הסכמת בני המשפחה או לפי ייפוי כוח או הנחיות מקדימות שהפקיד המטופל, והכול לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 14ב|סעיף 14ב}};
{{ח:תתת|(4)}} על פי התרשמותו, בנסיבות העניין, האדם האמור יפעל לטובתו של המטופל ולשמירת ענייניו ולא לטובת ענייניו שלו, ויפעל לפי העקרונות ודרכי הפעולה האמורים בסעיף קטן (ה);
{{ח:תתת|(5)}} המטופל לא הביע התנגדות לאישור אותו אדם כמקבל החלטות זמני בשבילו;
{{ח:תתת|(6)}} אותו אדם נתן בכתב את הסכמתו לכך והצהיר בכתב כי מתקיימים התנאים לאישורו לפי {{ח:פנימי|סעיף 14ב|סעיף 14ב}}, וכי אם יש הסכמות למתן אישור למקבלי החלטות זמניים נוספים מלבדו – מיהם, ומהי הדרך המוסכמת לקבלת ההחלטות על ידיהם, ביחד או לחוד.
{{ח:תת|(ג)}} אישור מקבל החלטות זמני יעמוד בתוקפו שישה חודשים מיום שניתן.
{{ח:תת|(ד)}} ניתן אישור מקבל החלטות זמני, רשאי מקבל החלטות זמני, בתקופת תוקפו של האישור, לעשות את כל הפעולות שלהלן, ובלבד שהמטופל אינו מסוגל להבין בענייניו הרפואיים:
{{ח:תתת|(1)}} לתת בשם המטופל הסכמה מדעת כאמור {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} לקבלת הטיפול הרפואי האמור בסעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(2)}} לתת בשם המטופל הסכמה מדעת כאמור {{ח:פנימי|פרק ד|בפרק זה}} לקבלת כל טיפול רפואי אחר שיזדקק לו;
{{ח:תת|(3)}} לקבל החלטות בעניינים רפואיים בשביל המטופל וכן לקבל כל מידע רפואי לעניין המטופל הדרוש לו לשם מתן הסכמה כאמור בפסקאות (1) ו־(2) או לשם קבלת החלטות כאמור.
{{ח:תתת|(ה)}} העקרונות ודרכי הפעולה החלים על אפוטרופוס לעניינים רפואיים כלפי האדם שמונה לו, לפי {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות#פרק 3-1|פרק שלישי1 לחוק הכשרות המשפטית}}, יחולו על מקבל ההחלטות הזמני כלפי המטופל, והאחריות החלה על אפוטרופוס לעניינים רפואיים לפי {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות#סעיף 57|סעיף 57 לחוק האמור}} תחול על מקבל ההחלטות הזמני.
{{ח:תת|(ו)}} מטפל יפנה למקבל החלטות זמני לשם קבלת הסכמה מדעת למתן טיפול רפואי למטופל בהתאם להוראות סעיף קטן (ד)(1) או (2), רק לאחר שווידא כי המטופל אינו מסוגל להבין בענייניו הרפואיים ולתת הסכמה מדעת בעצמו לגבי אותו טיפול.
{{ח:תת|(ז)}} ניתן אישור מקבל החלטות זמני, והודיע המטופל או אחד מבני המשפחה של המטופל המנויים {{ח:פנימי|סעיף 14ב|בסעיף 14ב(א)}}, או היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו, למטפל, לעובד הסוציאלי במוסד הרפואי או למקבל ההחלטות הזמני על כוונתו להגיש לערכאה מוסמכת בקשה בנוגע למתן טיפול רפואי מסוים למטופל, לא תתקבל הסכמה על ידי מקבל ההחלטות הזמני לגבי אותו טיפול רפואי, למשך 24 שעות ממועד מתן ההודעה הוגשה בקשה כאמור והובא דבר הגשתה לידיעתו של המטפל, של העובד הסוציאלי או של מקבל ההחלטות הזמני, יחולו בנוגע למתן הטיפול הרפואי האמור ההוראות שתיתן הערכאה המוסמכת בעניין זה.

{{ח:סעיף|14ב|אופן קביעת מקבל החלטות זמני למטופל ופקיעת אישור מקבל החלטות זמני|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} אישור מקבל החלטות זמני יינתן לבן משפחה בגיר של המטופל, לפי סדר הקדימויות שלהלן (בחוק זה – סדר הקדימויות):
{{ח:תתת|(1)}} בן זוגו;
{{ח:תתת|(2)}} ילדו;
{{ח:תתת|(3)}} הורהו;
{{ח:תתת|(4)}} אחיו.
{{ח:תת|(ב)}} לא היה ניתן לאתר, במאמץ סביר, את בן המשפחה לפי סדר הקדימויות או שבן המשפחה כאמור אינו מסוגל להבין בענייניו הרפואיים של המטופל או שהוא אינו מעוניין להיות מקבל החלטות זמני בשביל המטופל, ולא נמצא בן משפחה מתאים ומעוניין באותו מדרג בסדר הקדימויות, יהיה בן המשפחה שבא אחריו בסדר הקדימויות מקבל ההחלטות הזמני, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 14א|סעיף 14א}}.
{{ח:תת|(ג)}} היו למטופל יותר מילד בגיר אחד, מהורה אחד או מאח בגיר אחד, ולפי סדר הקדימויות יש לתת אישור מקבל החלטות זמני למי מהם, יסכימו ביניהם הילדים, ההורים או האחים, לפי העניין, מי מהם ישמש מקבל החלטות זמני בשביל המטופל, ואם הסכימו כי יותר מאחד מהם ישמש מקבל החלטות זמני כאמור – יסכימו אם קבלת ההחלטות תהיה ביחד או לחוד; הסכימו הילדים, ההורים או האחים כאמור, יודיע על כך לעובד הסוציאלי במוסד הרפואי מי שהוסכם כי ישמש מקבל החלטות זמני בהצהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14א|בסעיף 14א(ב)(6)}}.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), בני המשפחה האמורים באותו סעיף קטן רשאים להגיע להסכמה מי מהם ישמש מקבל החלטות זמני, אף שלא בהתאם לסדר הקדימויות, ובלבד שניתנה לכך הסכמת בני המשפחה הקודמים לו בסדר הקדימויות ובני המשפחה באותו מדרג בסדר הקדימויות, ואם הסכימו כי יותר מאחד מהם ישמש מקבל החלטות זמני – יסכימו אם קבלת ההחלטות תהיה ביחד או לחוד; הסכימו בני המשפחה כאמור, יודיע על כך לעובד הסוציאלי במוסד הרפואי מי שהוסכם כי ישמש מקבל החלטות זמני בהצהרה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14א|בסעיף 14א(ב)(6)}}.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיפים קטנים (א) עד (ד), הובא לידיעתו של העובד הסוציאלי במוסד הרפואי כי המטופל הפקיד ייפוי כוח מתמשך לפי {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות#סעיף 32יז|סעיף 32יז לחוק הכשרות המשפטית}} וטרם ניתן אישור האפוטרופוס הכללי כי ייפוי הכוח המתמשך נכנס לתוקף, או הובא לידיעתו של העובד הסוציאלי במוסד הרפואי כי המטופל פירט במסמך הנחיות מקדימות שנכתב לפי {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות#סעיף 35א|סעיף 35א לחוק הכשרות המשפטית}} את זהות האדם שהוא מבקש שימונה לו כאפוטרופוס וטרם מונה לו אפוטרופוס, יינתן אישור מקבל ההחלטות הזמני לאדם ששמו פורט בייפוי הכוח המתמשך כאמור או במסמך ההנחיות המקדימות כאמור, לפי העניין, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 14א|סעיף 14א}}.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} הודיע המטופל או אחד מבני המשפחה המנויים בסעיף קטן (א), או היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו, לעובד הסוציאלי במוסד הרפואי על כוונתו להגיש בקשה למינוי של אדם אחר לאפוטרופוס לעניינים רפואיים למטופל בשל צורך רפואי דחוף (בסעיף קטן זה – בקשה), וטרם ניתן אישור מקבל החלטות זמני בשביל המטופל, לא יינתן אישור כאמור אלא לאחר שחלפו 24 שעות ממועד מתן ההודעה; ניתנה הודעה כאמור לאחר שניתן האישור, יושהה תוקפו למשך 24 שעות ממועד מתן ההודעה.
{{ח:תתת|(2)}} הובא לידיעתו של העובד הסוציאלי במוסד הרפואי, של המטפל או של מקבל ההחלטות הזמני כי הוגשה בקשה וטרם ניתן אישור מקבל החלטות זמני, לא ייתן העובד הסוציאלי במוסד הרפואי את האישור; הוגשה הבקשה לאחר שניתן אישור מקבל החלטות זמני, יפקע תוקף האישור שניתן.
{{ח:תתת|(3)}} מונה למטופל אפוטרופוס לעניינים רפואיים על ידי ערכאה שיפוטית או נכנס לתוקף, לפי {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|חוק הכשרות המשפטית}}, ייפוי כוח מתמשך לענייניו האישיים הכולל גם את ענייניו הבריאותיים או ייפוי כוח מתמשך לענייניו הרפואיים, לאחר שניתן אישור מקבל החלטות זמני, יפקע תוקף האישור והחל מהמועד שבו נודע על כך למקבל ההחלטות הזמני או למטפל, לא תיעשה כל פעולה על פיו.

{{ח:סעיף|14ג|תיעוד לעניין אישור מקבל החלטות זמני|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} עובד סוציאלי במוסד רפואי יתעד ברשומה הרפואית של מטופל אישור לאדם לשמש מקבל החלטות זמני בשביל המטופל, ואת המסמכים שעל בסיסם ניתן האישור.
{{ח:תת|(ב)}} העובד הסוציאלי במוסד הרפואי או המטפל יתעד ברשומה הרפואית של מטופל –
{{ח:תתת|(1)}} הודעות או בקשות שהוגשו בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 14א|סעיף 14א(ז)}} {{ח:פנימי|סעיף 14ב|או 14ב(ו)}}, והובאו לידיעתו;
{{ח:תתת|(2)}} משך העיכוב במתן אישור מקבל החלטות זמני, השהייתו או פקיעתו בשל הגשת הודעות או בקשות כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} החלטות על מיופה כוח או על מינוי אפוטרופוס לעניינים רפואיים שנודע לו עליהן.

{{ח:סעיף|15|טיפול רפואי ללא הסכמה|תיקון: תשע״ו, תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13}} –
{{ח:תת|(1)}} מטפל רשאי לתת טיפול רפואי שאינו מנוי {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}}, גם ללא הסכמתו מדעת של המטופל אם נתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} מצבו הגופני או הנפשי של המטופל אינו מאפשר קבלת הסכמתו מדעת;
{{ח:תתת|(ב)}} לא ידוע למטפל כי המטופל, אפוטרופסו, מיופה כוחו או מקבל ההחלטות הזמני בשבילו, לפי העניין, מתנגד לקבלת הטיפול הרפואי;
{{ח:תתת|(ג)}} אין אפשרות לקבל את הסכמת אפוטרופסו, מיופה כוחו או מקבל ההחלטות הזמני בשבילו, לפי העניין.
{{ח:תת|(2)}} בנסיבות שבהן נשקפת למטופל סכנה חמורה והוא מתנגד לטיפול רפואי, שיש לתיתו בנסיבות הענין בהקדם, רשאי מטפל לתת את הטיפול הרפואי אף בניגוד לרצון המטופל אם ועדת האתיקה, לאחר ששמעה את המטופל, אישרה את מתן הטיפול ובלבד ששוכנעה כי נתקיימו כל אלה:
{{ח:תתת|(א)}} נמסר למטופל מידע כנדרש לקבלת הסכמה מדעת;
{{ח:תתת|(ב)}} צפוי שהטיפול הרפואי ישפר במידה ניכרת את מצבו הרפואי של המטופל;
{{ח:תתת|(ג)}} קיים יסוד סביר להניח שלאחר מתן הטיפול הרפואי יתן המטופל את הסכמתו למפרע.
{{ח:תת|(3)}} בנסיבות של מצב חירום רפואי רשאי מטפל לתת טיפול רפואי דחוף גם ללא הסכמתו מדעת של המטופל, אם בשל נסיבות החירום, לרבות מצבו הגופני או הנפשי של המטופל, לא ניתן לקבל את הסכמתו מדעת; טיפול רפואי המנוי {{ח:פנימי|תוספת 1|בתוספת הראשונה}} יינתן בהסכמת שלושה רופאים, אלא אם כן נסיבות החירום אינן מאפשרות זאת.

{{ח:סעיף|16|מינוי בא כוח למטופל|תיקון: תשע״ו־2, תשפ״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} מטופל רשאי למנות בא כוח מטעמו שיהיה מוסמך להסכים במקומו לקבלת טיפול רפואי, באמצעות ייפוי כוח מתמשך לעניינים אישיים הכולל גם את ענייניו הבריאותיים לפי {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות|חוק הכשרות המשפטית}} או ייפוי כוח רפואי כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות#סעיף 32טו|בסעיף 32טו לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|16א|טיפול רפואי בקטין שהורהו הורשע או מואשם בביצוע עבירת מין או אלימות כלפיו|תיקון: תשע״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הובא לידיעתו של מטפל כי הורה הורשע בביצוע עבירת מין או אלימות כלפי ילדו הקטין, או הוגש נגדו כתב אישום בשל ביצוע עבירה כאמור וכל עוד מתנהל ההליך הפלילי כנגדו, לא תידרש הסכמתו של אותו הורה לטיפול רפואי באותו ילד ולא יימסר לאותו הורה מידע לגבי טיפול רפואי באותו ילד.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בית המשפט לענייני משפחה רשאי, לבקשת הורה כאמור בסעיף קטן (א), להורות כי הוראות אותו סעיף קטן, כולן או חלקן, לא יחולו לגביו, ככלל או לעניין מסוים, אם מצא כי מתקיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת, וכי אין בכך כדי לפגוע בטובת הילד.
{{ח:תתת|(2)}} אין בפנייה של הורה לבית המשפט בבקשה לצוות כאמור בפסקה (1) כדי לעכב מתן טיפול רפואי לקטין או כדי לאפשר מסירת מידע להורה כאמור בסעיף קטן (א) בניגוד להוראות אותו סעיף קטן, כל עוד לא הורה בית המשפט אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} השר, בהסכמת שר הרווחה והשירותים החברתיים ושר המשפטים, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השנייה}}.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הורשע“ – לרבות נאשם שבית המשפט קבע כי ביצע את העבירה, או שבית המשפט מצא כי עשה את מעשה העבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק טיפול בחולי נפש#סעיף 15|סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש, התשנ״א–1991}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הליך פלילי מתנהל“ – החל בהגשת כתב אישום וכל עוד הנאשם לא זוכה מהעבירות המנויות {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}} שבהן הואשם או שבית המשפט לא קבע כי הוא לא ביצע את העבירות כאמור או לא היתה חזרה מהאישום;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עבירת מין או אלימות“ – עבירה המנויה {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}}.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: הרשומה הרפואית והמידע הרפואי}}

{{ח:סעיף|17|חובת ניהול רשומה רפואית}}
{{ח:תת|(א)}} מטפל יתעד את מהלך הטיפול הרפואי ברשומה רפואית; הרשומה הרפואית תכלול, בין היתר, פרטים מזהים של המטופל והמטפל וכן תכלול מידע רפואי בדבר הטיפול הרפואי שקיבל המטופל, עברו הרפואי כפי שמסר, איבחון מצבו הרפואי הנוכחי והוראות טיפול; ואולם תרשומת אישית של המטפל אינה חלק מהרשומה הרפואית.
{{ח:תת|(ב)}} המטפל, ובמוסד רפואי – מנהל המוסד, אחראים לניהול השוטף והעדכני של הרשומה הרפואית ולשמירתה בהתאם לכל דין.
{{ח:תת|(ג)}} נמסרה רשומה רפואית לשמירה בידי המטופל, יתועד הדבר על ידי המטפל או המוסד הרפואי.

{{ח:סעיף|18|זכות המטופל למידע רפואי}}
{{ח:תת|(א)}} מטופל זכאי לקבל מהמטפל או מהמוסד הרפואי מידע רפואי מהרשומה הרפואית, לרבות העתקה, המתייחסת אליו.
{{ח:תת|(ב)}} חבר בצוות המטפל רשאי למסור למטופל מידע רפואי בתחום עיסוקו בלבד ובתיאום עם האחראי על הצוות.
{{ח:תת|(ג)}} על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו־(ב) רשאי מטפל להחליט שלא למסור למטופל מידע רפואי מלא או חלקי המתייחס אליו, אם המידע עלול לגרום נזק חמור לבריאותו הגופנית או הנפשית של המטופל או לסכן את חייו; החליט המטפל כי אין למסור למטופל מידע כאמור בסעיף קטן זה, יודיע מיד על החלטתו לועדת האתיקה ויצרף את המידע שלא נמסר למטופל ואת נימוקיו לאי מסירתו.
{{ח:תת|(ד)}} ועדת האתיקה רשאית לאשר את החלטת המטפל, לבטלה או לשנותה.
{{ח:תת|(ה)}} בטרם תיתן ועדת האתיקה את החלטתה, רשאית היא לשמוע את המטופל או אדם אחר.

{{ח:סעיף|19|שמירת סודיות רפואית}}
{{ח:תת|(א)}} מטפל או עובד מוסד רפואי, ישמרו בסוד כל מידע הנוגע למטופל, שהגיע אליהם תוך כדי מילוי תפקידם או במהלך עבודתם.
{{ח:תת|(ב)}} מטפל, ובמוסד רפואי – מנהל המוסד, ינקטו אמצעים הדרושים כדי להבטיח שעובדים הנתונים למרותם ישמרו על סודיות הענינים המובאים לידיעתם תוך כדי מילוי תפקידם או במהלך עבודתם.

{{ח:סעיף|20|מסירת מידע רפואי לאחר|תיקון: תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} מטפל או מוסד רפואי רשאים למסור מידע רפואי לאחר בכל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} המטופל נתן את הסכמתו למסירת המידע הרפואי;
{{ח:תתת|(2)}} חלה על המטפל או על המוסד הרפואי חובה על פי דין למסור את המידע הרפואי;
{{ח:תתת|(3)}} מסירת המידע הרפואי היא למטפל אחר לצורך טיפול במטופל;
{{ח:תתת|(3א)}} מסירת המידע הרפואי היא לשם זיהוי גופה או חלק ממנה או לשם קביעת סיבת מוות, לאחד מאלה: המרכז הלאומי לרפואה משפטית, לרבות גורם שרופא המרכז מסתייע בו, או מטפל אחר המוסמך על פי דין לבצע פעולה מהפעולות האמורות; לעניין זה יראו את מסירת המידע לשם הזיהוי או הקביעה כאמור כמסירת מידע לשם טיפול במטופל;
{{ח:תתת|(4)}} לא נמסר למטופל המידע הרפואי לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18(ג)}} וועדת האתיקה אישרה את מסירתו לאחר;
{{ח:תתת|(5)}} ועדת האתיקה קבעה, לאחר מתן הזדמנות למטופל להשמיע את דבריו, כי מסירת המידע הרפואי על אודותיו חיונית להגנה על בריאות הזולת או הציבור וכי הצורך במסירתו עדיף מן הענין שיש באי מסירתו;
{{ח:תתת|(6)}} מסירת המידע הרפואי היא למוסד הרפואי המטפל או לעובד של אותו מוסד רפואי לצורך עיבוד המידע, תיוקו או דיווח עליו על פי דין;
{{ח:תתת|(7)}} מסירת המידע הרפואי נועדה לפרסום בבטאון מדעי, למטרות מחקר או הוראה בהתאם להוראות שקבע השר ובלבד שלא נחשפו פרטים מזהים של המטופל.
{{ח:תת|(ב)}} מסירת מידע כאמור בסעיף קטן (א) לא תיעשה אלא במידה הנדרשת לצורך הענין, ותוך הימנעות מרבית מחשיפת זהותו של המטופל.
{{ח:תת|(ג)}} קיבל אדם מידע לפי סעיף קטן (א), יחולו עליו הוראות {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}} והוראות סעיף זה, בשינויים המחויבים.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: ועדות}}
{{ח:קטע3|פרק ו סימן א|סימן א׳: ועדת בדיקה}}

{{ח:סעיף|21|ועדת בדיקה}}
{{ח:תת|(א)}} בחוק זה, ”ועדת בדיקה“ – ועדה שהוקמה לשם בדיקת תלונה של מטופל או של נציגו או לשם בדיקת אירוע חריג הנוגע למתן טיפול רפואי, על ידי כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מנהל מוסד רפואי לגבי טיפול רפואי שניתן במסגרת אותו מוסד;
{{ח:תתת|(2)}} מנהל קופת חולים לגבי טיפול רפואי שניתן במוסד ממוסדות קופת החולים;
{{ח:תתת|(3)}} המנהל הכללי או מי שהוא הסמיך.
{{ח:תת|(ב)}} ממצאיה ומסקנותיה של ועדת בדיקה יימסרו למי שמינה את הועדה ולמטופל הנוגע בדבר, והוראות {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}} יחולו בשינויים המחויבים; הממצאים והמסקנות כאמור יימסרו גם למטפל העלול להיפגע ממסקנות הועדה.
{{ח:תת|(ג)}} פרוטוקול דיוניה של ועדת הבדיקה יימסר רק למי שמינה את הועדה ולמנהל הכללי.
{{ח:תת|(ד)}} בית משפט רשאי להורות על מסירת הפרוטוקול למטופל, לנציגו או למטפל, וכן, על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 18|בסעיף 18(ג)}}, להורות על מסירת הממצאים והמסקנות למטופל, אם מצא כי הצורך בגילויו לשם עשיית צדק עדיף מן הענין שיש לא לגלותו; הוראה כאמור יכול שתינתן במסגרת הליך שמתנהל בפני בית המשפט או על פי בקשה אשר תוגש לבית משפט שלום.
{{ח:תת|(ה)}} החליט המנהל הכללי לפתוח בהליך משמעתי על פי דין או להגיש תלונה נגד אדם בשל חשד למעשה פלילי, רשאי הוא להורות על מסירת הפרוטוקול, לצורך ניהול החקירה או ההליך המשמעתי, לאדם המוסמך לכך, וכן למטפל שנגדו נפתח ההליך או הוגשה התלונה.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ב|סימן ב׳: ועדת בקרה ואיכות}}

{{ח:סעיף|22|ועדת בקרה ואיכות}}
{{ח:תת|(א)}} בחוק זה, ”ועדת בקרה ואיכות“ – אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ועדה פנימית של מוסד רפואי שהקים מנהל המוסד לשם הערכת הפעילות הרפואית ושיפור איכותו של הטיפול הרפואי;
{{ח:תתת|(2)}} ועדה שהקים מנהל קופת חולים לשם שיפור איכות שירותי הבריאות במוסדות קופת החולים;
{{ח:תתת|(3)}} ועדה שהקים המנהל הכללי לשם שיפור איכות שירותי הבריאות.
{{ח:תת|(ב)}} תוכן הדיונים שהתקיימו בועדת הבקרה והאיכות, הפרוטוקול, כל חומר שהוכן לשם הדיון ושנמסר לה, סיכומיה ומסקנותיה, יהיו חסויים בפני כל אדם לרבות המטופל הנוגע בדבר ולא ישמשו ראיה בכל הליך משפטי.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב) סיכומיה ומסקנותיה של ועדת הבקרה והאיכות יימסרו למי שמינה את הועדה, ורשאי הוא לעיין בפרוטוקול דיוני ועדת הבקרה והאיכות ובכל חומר אחר שנמסר לה.
{{ח:תת|(ד)}} מצא מי שמינה את הועדה כי קיימת לכאורה עילה לנקיטת אמצעי משמעת על פי דין כלפי מטפל יודיע על כך למנהל הכללי.
{{ח:תת|(ה)}} ממצאים עובדתיים שקבעה ועדת הבקרה והאיכות הנוגעים למצבו של מטופל, לטיפול בו ולתוצאותיו, יתועדו ברשומה רפואית מיד עם קביעת הממצאים, אם לא היו רשומים קודם לכן, ויהיו חלק מהרשומה הרפואית.

{{ח:סעיף|23|השגה}}
{{ח:תת|(א)}} סברו המטופל או נציגו כי ממצאים עובדתיים לא תועדו ברשומה רפואית, כנדרש {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22(ה)}}, רשאים הם להגיש השגה לועדת אתיקה.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה השגה לועדת האתיקה לפי סעיף קטן (א), תבדוק הועדה, על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 22|בסעיף 22(ב)}}, את פרוטוקול הדיון שהתקיים בועדת הבקרה והאיכות, המסמכים שהוכנו לשם הדיון ושנמסרו לה, סיכומיה, מסקנותיה והרשומות הרפואיות הנוגעות למטופל; מצאה ועדת האתיקה כי ממצאים עובדתיים לא תועדו כנדרש, תורה על תיעודם ברשומה רפואית, ותודיע על כך למטופל או לנציגו.

{{ח:קטע3|פרק ו סימן ג|סימן ג׳: ועדות אתיקה}}

{{ח:סעיף|24|ועדות אתיקה|תיקון: תשע״ד}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל הכללי ימנה ועדות אתיקה; כל ועדה תהיה בת שישה חברים וזה הרכבה:
{{ח:תתת|(1)}} אדם הכשיר להתמנות שופט בית משפט מחוזי מתוך רשימה שערך שר המשפטים, והוא יהיה היושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} שני רופאים מומחים, כל אחד מתחום התמחות אחר;
{{ח:תתת|(3)}} פסיכולוג או עובד סוציאלי;
{{ח:תתת|(4)}} נציג ציבור או איש דת;
{{ח:תתת|(5)}} אחות מוסמכת.
{{ח:תת|(ב1)}} היו הדעות בוועדה שקולות –
{{ח:תתת|(1)}} לעניין פנייה לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|סעיף 13(ד)}} – יראו את החלטת הוועדה כהחלטה שלא לאשר למטפל להימנע ממסירת מידע למטופל;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין פנייה לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|סעיף 15(2)}} – יראו את החלטת הוועדה כהחלטה שלא לאשר למטפל לתת למטופל טיפול בניגוד לרצונו;
{{ח:תתת|(3)}} לעניין פנייה לפי {{ח:פנימי|סעיף 18|סעיף 18}} {{ח:פנימי|סעיף 20|או 20}} – תכריע דעתו של היושב ראש.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), בהשגות לפי {{ח:פנימי|סעיף 23|סעיף 23}} תדון הועדה בהרכב של שלושה חברים, שהם יושב ראש הועדה ושני הרופאים המומחים.
{{ח:תת|(ג)}} התעורר מקרה שיש בו צורך בהכרעה דחופה של ועדת האתיקה ולא ניתן לכנסה בדחיפות הנדרשת מסיבה כלשהי, יוקנו לבית המשפט המחוזי סמכויותיה של ועדת האתיקה.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי להתקין תקנות בדבר דרכי מינוים של חברי ועדת האתיקה, תקופת כהונתה וסדרי עבודתה של הועדה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות זכויות החולה (דרכי מינוי, תקופת כהונה, וסדרי עבודה של ועדות אתיקה)|תקנות זכויות החולה (דרכי מינוי, תקופת כהונה, וסדרי עבודה של ועדות אתיקה), התשנ״ז–1996}}.}}

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: אחריות לקיום זכויות המטופל במוסד רפואי}}

{{ח:סעיף|25|אחראי לזכויות המטופל|תיקון: תשפ״ד־2}}
{{ח:ת}} מנהל מוסד רפואי ימנה עובד שיהיה אחראי לזכויות המטופל שתפקידיו הם –
{{ח:תת|(1)}} מתן ייעוץ וסיוע למטופל בקשר למימוש זכויותיו על פי חוק זה;
{{ח:תת|(2)}} קבלת תלונות של מטופלים, בדיקתן והטיפול בהן, ובכלל זה תלונות לעניין אישור מקבל החלטות זמני; תלונות שענינן איכות הטיפול הרפואי יועברו לטיפולו של מנהל המוסד הרפואי;
{{ח:תת|(3)}} הדרכה והנחיה של חברי הסגל הרפואי והמינהלי של המוסד הרפואי בכל הנוגע להוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|26|אחריות מנהל מוסד רפואי}}
{{ח:ת}} מנהל מוסד רפואי ידאג לקיום החובות המוטלות על המוסד הרפואי לפי הוראות חוק זה.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: הוראות לגבי כוחות הבטחון}}

{{ח:סעיף|27|הוראות לגבי כוחות הבטחון|תיקון: תשע״ה}}
{{ח:תת|(א)}} מבלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 30|סעיף 30}} בענין תחולת החוק על המדינה, יחולו על צבא הגנה לישראל, על משטרת ישראל ועל שירות בתי הסוהר הוראות חוק זה בהתאמות הבאות:
{{ח:תתת|(1)}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיפים 7}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8}}, {{ח:פנימי|סעיף 10|10}}, {{ח:פנימי|סעיף 17|17 עד 23}}, {{ח:פנימי|סעיף 26|ו־26}}, יראו כמוסד רפואי, את חיל הרפואה של צבא הגנה לישראל, את מערך הרפואה של משטרת ישראל ואת מחלקת הרפואה של שירות בתי הסוהר;
{{ח:תתת|(2)}} לקציני הרפואה הראשיים של צבא הגנה לישראל, של משטרת ישראל ושל שירות בתי הסוהר, יהיו נתונים הסמכויות והתפקידים של מנהל מוסד רפואי לפי חוק זה וכן הסמכות של המנהל הכללי למנות ועדות אתיקה לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}};
{{ח:תתת|(3)}} בפקודות הצבא, כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק השיפוט הצבאי|בחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955}}, בפקודות משטרת ישראל, כמשמעותן {{ח:חיצוני|פקודת המשטרה|בפקודת המשטרה [נוסח חדש], התשל״א–1971}}, ובפקודות השירות, כמשמעותן {{ח:חיצוני|פקודת בתי הסוהר|בפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש]{{ח:הערה|,}} התשל״ב–1971}}, ניתן לקבוע –
{{ח:תתתת|(א)}} הוראות בדבר הדרכים לקבלת דעה נוספת כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7}}, על ידי מטופל הנמצא במשמורת, ובלבד שתישמר זכותו של כל מטופל הנמצא במשמורת להשיג ביוזמתו דעה נוספת;
{{ח:תתתת|(ב)}} הוראות בדבר העברת מטופלים, המשרתים בצבא הגנה לישראל או הנמצאים במשמורת, ממוסד רפואי אחד למשנהו, ובלבד שלא תותר העברת מטופלים אם יש בהעברה כדי לפגוע בטיפול הרפואי;
{{ח:תתתת|(ג)}} הוראות בדבר ביקור מבקרים אצל מטופלים הנמצאים במשמורת;
{{ח:תתתת|(ד)}} הוראות בדבר מסירת מידע רפואי לחייל, לשוטר או לסוהר, אם המידע דרוש לשם שמירה על בריאותם של אנשים הנמצאים במשמורת.
{{ח:תתת|(4)}} לעניין {{ח:פנימי|סעיף 6א|סעיף 6א}}, בפקודות הצבא כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק השיפוט הצבאי|בחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955}}, ניתן לקבוע הוראות בדבר נוכחות מלווה מטעמו של מטופל בעת קבלת טיפול רפואי.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (א) {{ח:פנימי|סעיף 30|ובסעיף 30}}, הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6א|סעיף 6א}} לא יחולו על משטרת ישראל ועל שירות בתי הסוהר.

{{ח:קטע2|פרק ט|פרק ט׳: שונות}}

{{ח:סעיף|28|עונשין|תיקון: תשס״ה, תשע״ד־2}}
{{ח:תת|(א)}} מטפל או מוסד רפואי המפלה בין מטופלים מטעמי דת, גזע, מין, לאום, ארץ מוצא, נטיה מינית או גיל, דינם – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.
{{ח:תת|(ב)}} המפר חובה מן החובות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 17|בסעיף 17}}, דינו – קנס כאמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}; עבירה לפי סעיף קטן זה, אינה טעונה הוכחת מחשבה פלילית או רשלנות.

{{ח:סעיף|28א|עוולה אזרחית|תיקון: תשס״א, תש״ע}}
{{ח:ת}} הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 4|סעיף 4(א) לחוק זה}}, יראו אותה גם כעוולה לפי {{ח:חיצוני|חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים|חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס״א–2000}}.

{{ח:סעיף|29|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בהוראות חוק זה –
{{ח:תת|(1)}} כדי לגרוע מהוראות כל דין;
{{ח:תת|(2)}} כדי לפטור מטופל מחובת תשלום עבור קבלת שירותים רפואיים.

{{ח:סעיף|30|תחולה על המדינה}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול גם על המדינה.

{{ח:סעיף|31|שינוי {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}}|תיקון: תשע״ו, תשפ״ג}}
{{ח:ת}} השר, באישור ועדת הבריאות של הכנסת, רשאי לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 1|התוספת הראשונה}}.

{{ח:סעיף|32|ביצוע ותקנות|תיקון: תשפ״ג}}
{{ח:ת}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו ובכלל זה –
{{ח:תת|(1)}} דרכי העברת מטופל למוסד רפואי מתאים, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיפים 11}} {{ח:פנימי|סעיף 12|ו־12}};
{{ח:תת|(2)}} פרטים שיש לרשמם ברשומה רפואית;
{{ח:תת|(3)}} באישור ועדת הבריאות של הכנסת – תשלום מרבי תמורת מסירת העתק של רשומה רפואית לסוגיה או חלקים ממנה, או עיון בה או בחלקים ממנה;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות זכויות החולה (תשלום מרבי בעד מסירת העתק רשומה רפואית או עיון בה)|תקנות זכויות החולה (תשלום מרבי בעד מסירת העתק רשומה רפואית או עיון בה), התשע״ט–2019}}.}}
{{ח:תת|(4)}} דרכי מסירת מידע רפואי הנועד לפרסום בבטאון מדעי, למטרות מחקר או הוראה;
{{ח:תת|(5)}} דרכי השמירה של רשומות רפואיות, ניהולן, זמינותן, הדרכים למסירת מידע רפואי מהרשומה הרפואית, שמירת סודיות המידע, משך אחזקתן, הגישה אל רשומות רפואיות למטרות של בריאות הזולת או הציבור, וכן מחקר רפואי או מעקב אחר תוצאות טיפול.

{{ח:סעיף|33|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|בפקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}}.}}

{{ח:סעיף|34|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת רופאי השיניים|בפקודת רופאי השיניים [נוסח חדש], התשל״ט–1979}}.}}

{{ח:סעיף|35|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק הפסיכולוגים|בחוק הפסיכולוגים, התשל״ז–1977}}.}}

{{ח:סעיף|36|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה בתום שלושה חודשים מיום פרסומו.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה|תיקון: תשע״ו}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 14|סעיפים 14}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 1 פרט 1}}
{{ח:ת}} ניתוחים, למעט כירורגיה זעירה.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 1 פרט 2}}
{{ח:ת}} צינתורים של כלי דם.

{{ח:סעיף*|3||עוגן=תוספת 1 פרט 3}}
{{ח:ת}} דיאליזה.

{{ח:סעיף*|4||עוגן=תוספת 1 פרט 4}}
{{ח:ת}} טיפול בקרינה מייננת (רדיותרפיה).

{{ח:סעיף*|5||עוגן=תוספת 1 פרט 5}}
{{ח:ת}} טיפולי הפריה חוץ־גופית.

{{ח:סעיף*|6||עוגן=תוספת 1 פרט 6}}
{{ח:ת}} כימותרפיה לטיפול בתהליכים ממאירים.

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שנייה|תיקון: תשע״ו}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 16א|סעיף 16א}}, ההגדרה ”עבירת מין או אלימות“)}}}}

{{ח:סעיף*|||תיקון: תשפ״א, תשפ״ה}}
{{ח:ת}} סעיפים אלה מתוך {{ח:חיצוני|חוק העונשין|חוק העונשין, התשל״ז–1977}}:
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 199|199}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 201|201}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 202|202}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 203|203}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 203ב|203ב}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 214|214(ב1)}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 214|214(ב2)}} לעניין עבירה לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 214|214(ב1)}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 300|300}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 301א|301א}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 305|305}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 329|329(א)(1)}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 335|335}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 345|345}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 346|346}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 348|348}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 351|351}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 368ב|368ב}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 368ג|368ג}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 375א|375א}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 377א|377א}}, {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 380|380}}.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״ב באייר התשנ״ו (1 במאי 1996).}}
* '''שמעון פרס'''
ראש הממשלה
* '''אפרים סנה'''
שר הבריאות
* '''עזר ויצמן'''
נשיא המדינה
* '''שבח וייס'''
יושב ראש הכנסת
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]