חוק לעידוד השקעות הון (1950)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק לעידוד השקעות הון, תש״י–1950}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000779}} {{ח:תיבה|ס״ח תש״י, 129|חוק לעידוד השקעות הון|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_209097.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״א, 70|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/1/law/1_lsr_209095.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ב, 118|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_209094.pdf}}; {{ח:תיבה|תשט״ו, 108|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_209093.pdf}}; {{ח:תיבה|תשי״ט, 193|תיקון לפקודת המטבע|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_208936.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 19|תיקון מס׳ 2 לחוק לעידוד השקעות הון, תשי״ט–1959|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209089.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ה, 38|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209096.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/3/law/3_lsr_209092.pdf|סעיף 93 לחוק לעידוד השקעות הון, תשי״ט–1959}} חוק זה חל רק על אישורים שניתנו לפני תחילתו של {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|החוק האמור}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק 1|פרק ראשון: פירושים}}

{{ח:פנימי|פרק 2|פרק שני: הנחות ממסי רכוש}}

{{ח:פנימי|פרק 3|פרק שלישי: הנחות ממס הכנסה}}

{{ח:פנימי|פרק 4|פרק רביעי: הקלות ממסים אחרים}}

{{ח:פנימי|פרק 5|פרק חמישי: העברת הון מחוץ לארץ ומטבע זר}}

{{ח:פנימי|פרק 6|פרק ששי: מכס}}

{{ח:פנימי|פרק 7|פרק שביעי: בנינים מאושרים}}

{{ח:פנימי|פרק 8|פרק שמיני: מרכז ההשקעות ומועצה מייעצת}}

{{ח:פנימי|פרק 9|פרק תשיעי: הוראות כלליות}}

{{ח:קטע2|פרק 1|פרק ראשון: פירושים}}

{{ח:סעיף|1|פירושים|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מרכז ההשקעות“ פירושו – מרכז שיוקם לפי חוק זה לעידוד כל יזמה כלכלית והשקעות הון לשם:
{{ח:תתת|(1)}} פיתוח כושר הייצור של המדינה וקליטת עליה רבתי;
{{ח:תתת|(2)}} סיוע לאיזון התשלומים של המדינה בדרך של הקטנת היבוא והגדלת היצוא;
{{ח:תתת|(3)}} סיוע לחלוקה מתוכננת של האוכלוסיה על פני שטח המדינה וניצול תכניתי של אוצרותיה ושל יכלתה הכלכלית.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מנהל“ פירושו – אדם שהממשלה מינתה אותו להיות מנהל מרכז ההשקעות.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל“ פירושו – כל מפעל של תעשייה, חקלאות, בנייה או תחבורה, או של ענף משקי אחר העשוי לסייע בהשגת מטרה מן המטרות המפורשות בהגדרת המונח ”מרכז ההשקעות“.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעל מאושר“ פירושו – מפעל שהוקם לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), בין לפני תחילתו של חוק זה ובין לאחר מכן, ואושר על ידי המנהל – על פי החלטת מרכז ההשקעות – כמפעל מאושר, וכן הרחבת מפעל קיים שאושרה כאמור כמפעל מאושר; אישור כזה יהיה כללי, אם לא סייג בו מרכז ההשקעות את המפעל כזכאי לאחד או לאחדים בלבד מן הפטורים, ההקלות או ההנחות שנתינתם היא חובה לפי חוק זה או למקצתו של כל אחד מהם, ורשאי מרכז ההשקעות להתנות מתן כל פטור, הקלה או הנחה בקיום תנאים מסויימים; במקרה של הרחבת מפעל יקבע מרכז ההשקעות באישור את מידת ההרחבה לעומת המפעל כולו וכן את מידתו של כל פטור, הקלה או הנחה שהמפעל יהיה זכאי לו.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השקעה“ פירושו – השתתפות בהון או הלוואה במטבע חוץ שניתנה לעשר שנים לפחות.
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השקעה מאושרת“ פירושו – השקעה במפעל מאושר שאושרה על ידי המנהל – על פי החלטת מרכז ההשקעות – כהשקעה מאושרת; אישור כזה יהיה כללי, אם לא סייג בו מרכז ההשקעות את ההשקעה כזכאית לאחד או לאחדים בלבד מן הפטורים, ההקלות או ההנחות שנתינתם היא חובה לפי חוק זה, או למקצתו של כל אחד מהם, אך ההנחה לפי {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21}} לא תינתן אלא אם פורשה בגוף האישור; כן רשאי מרכז ההשקעות להתנות מתן כל פטור, הקלה או הנחה בקיום תנאים מסויימים.

{{ח:קטע2|פרק 2|פרק שני: הנחות ממסי רכוש}}

{{ח:סעיף|2|פירושים}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק 2|בפרק זה}} –
{{ח:תת|(א)}} ”חמש שנים“ פירושן – חמש שנים מראשית שנת הכספים 1950/51, או מראשית שנת הכספים שלאחר גמר הבנייה, הכל לפי התאריך המאוחר יותר.
{{ח:תת|(ב)}} ”גמר בנייה“ – פירושו כמשמעותו של {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים#סעיף 1|המונח ”גמר בנין“ בפקודת מס הרכוש העירוני, 1940}}.

{{ח:סעיף|3|פטור ממס רכוש עירוני}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה יהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש העירוני, 1940}} (להלן בסעיף זה ”הפקודה“), אם אין כוונה אחרת משתמעת מגופו של ענין.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודה}} או בכל חוק אחר –
{{ח:תתת|(1)}} מקום שגמר בנייתו של בנין היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948) יהיה הבעל פטור חמש שנים מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד נכס הבית שהבנין הוא חלק ממנו;
{{ח:תתת|(2)}} מקום שגמר בנייתה של תוספת לבנין קיים היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), יהיה הבעל פטור חמש שנים מתשלום סכום המס הנוסף המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד אותה תוספת־בנין.

{{ח:סעיף|4|פטור ממס רכוש חקלאי|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה יהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש החקלאי, 1942}} (להלן בסעיף זה ”הפקודה“), אם אין כוונה אחרת משתמעת מגופו של ענין.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודה}} או בכל חוק אחר –
{{ח:תתת|(1)}} מקום שגמר בנייתו של בנין תעשייתי היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), יהיה הבעל פטור חמש שנים מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד אותו בנין תעשייתי;
{{ח:תתת|(2)}} מקום שגמר בנייתה של תוספת לבנין תעשייתי קיים היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), יהיה הבעל פטור חמש שנים מתשלום סכום המס הנוסף המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד אותה תוספת בנין;
{{ח:תתת|(3)}} מקום שגמר בנייתו של כל בנין שאיננו בנין תעשייתי היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), יהיה הבעל פטור חמש שנים מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד שטח הקרקע שעליו הוקם הבנין.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודה}} או בכל חוק אחר –
{{ח:תתת|(1)}} מקום שנטיעתם של עצי הדר היתה לאחר שנכנס חוק זה לתקפו, יהיה הבעל פטור עשר שנים, מראשית שנת הכספים שלאחר שנת הנטיעה, מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד שטח הקרקע שעליו ניטעו עצי ההדר;
{{ח:תתת|(2)}} מקום שנטיעתם של עצי פרי – חוץ מבננות ומעצי הדר – היתה לאחר שנכנס חוק זה לתקפו, יהיה הבעל פטור ארבע עשרה שנה, מראשית שנת הכספים שלאחר שנת הנטיעה, מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} בעד שטח הקרקע שעליו ניטעו עצי הפרי;
{{ח:תתת|(3)}} מקום שנטיעה היתה לאחר יום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955) ולמטרת גידול צמחי תעשיה, ומרכז ההשקעות אישרה לענין חוק זה, יהיה הבעל פטור עשר שנים מראשית שנת הכספים שלאחר שנת הנטיעה מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} על שטח הקרקע שעליו ניטעו הנטיעות, וכל עוד השטח נטוע כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} מקום שזריעה היתה לאחר יום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955) ולמטרת גידול צמחי תעשיה מסוגים שאושרו לענין חוק זה לשנה מסויימת על ידי מרכז ההשקעות לפי המלצת שר החקלאות, יהיה הבעל פטור מתשלום המס המוטל לפי {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|הפקודה}} על שטח הקרקע שעליו נזרעו הזרעים באותה שנה.

{{ח:סעיף|5|פטור מיוחד|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש העירוני, 1940}}, {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים|בפקודת מס הרכוש החקלאי, 1942}}, או בכל חיקוק אחר, יהיה בעלו של בנין או של תוספת לבנין, שנבנו על ידי מפעל מאושר לצרכי אותו מפעל ושגמר בנייתם היה לאחר יום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955), פטור מתשלום המס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיפים 3}} {{ח:פנימי|סעיף 4|ו־4}}, חמש שנים נוספות מראשית שנת הכספים שלאחר תום חמש שנות הפטור הראשונות על פי {{ח:פנימי|סעיף 3|אותם סעיפים}}.

{{ח:סעיף|6|חובת רשיון והודעה}}
{{ח:ת}} הפטור ממס לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|הסעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 4|4}} {{ח:פנימי|סעיף 5|ו־5}} יורשה:
{{ח:תת|(א)}} אם ניתן הרשיון הדרוש על פי כל חוק לבניית הבנין או התוספת לבנין או לנטיעת העצים.
{{ח:תת|(ב)}} אם נמסרה לשר האוצר, או למי שנתמנה על ידיו לצורך סעיף זה, הודעה בנוסח שייקבע בתקנות – לא יאוחר מיום 30 בספטמבר 1950, או לא יאוחר מיום 30 בספטמבר של שנת הכספים שלאחר גמר בניית הבנין או התוספת לבנין או שלאחר נטיעת העצים, הכל לפי התאריך המאוחר יותר. נמסרה ההודעה באיחור, תנוכה מתקופת הפטור כאמור הזמן שבין המועד האחרון הקבוע למסירת ההודעה ובין היום שבו נמסרה ההודעה למעשה.

{{ח:סעיף|7|פטור מארנונה של רשויות מקומיות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת העיריות|בפקודת העיריות, 1934}}, או {{ח:חיצוני|פקודת המועצות המקומיות|בפקודת המועצות המקומיות, 1941}}, ובכל צו שניתן על פיה, או בכל חיקוק אחר, תהיה רשות מקומית רשאית לפטור לתקופה של חמש שנים ובתנאים שתקבע, כל בנין או תוספת לבנין, שגמר בנייתם היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948), מתשלום ארנונת רכוש, כולה או מקצתה, המוטלת על פי אחת הפקודות האמורות בעד אותו בנין או בעד אותה תוספת לבנין; פטור כזה ייקבע בחיקוק־עזר.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|פקודת העיריות|בפקודת העיריות, 1934}}, או {{ח:חיצוני|פקודת המועצות המקומיות|בפקודת המועצות המקומיות, 1941}}, ובכל צו שניתן על פיה, או בכל חיקוק אחר, יהיה בעלו של כל בנין או של תוספת לבנין, שנבנו על ידי מפעל מאושר ומשמשים במישרין לצרכי אותו מפעל ושגמר בנייתם היה לאחר יום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955), פטור מתשלום ארנונת רכוש, המוטלת על פי אחד החיקוקים האמורים על אותו בנין או על אותה תוספת לבנין לתקופה של חמש שנים מתאריך גמר בנייתם של הבנין או התוספת לבנין.

{{ח:סעיף|8|תחולה|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק 2|פרק זה}} יחולו על כל בנין או תוספת לבנין, בין אם נבנה בכספי השקעה מאושרת ובין אם לאו, והוא כשאין {{ח:פנימי|פרק 2|בפרק זה}} הוראה אחרת מפורשת.

{{ח:קטע2|פרק 3|פרק שלישי: הנחות ממס הכנסה}}

{{ח:סעיף|9|פירושים|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|פרק 3|בפרק זה}} –
{{ח:תתת|(1)}} תהא לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס הכנסה, 1947}}, או {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|בפקודת מס רווחי חברות, 1947}}, הכל לפי הענין, אם אין כוונה אחרת משתמעת מגופו של ענין;
{{ח:תתת|(2)}} ”מס“ פירושו –
{{ח:תתת}} לגבי יחיד – מס הכנסה, מס קליטה על פי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|חוק מס קליטה, תש״ט–1949}}, וכל מס אחר שהוטל על הכנסתו של יחיד, למעט מס המוטל על ריווח הון,
{{ח:תתת}} לגבי חברה – מס הכנסה, מס רווחי חברות וכל מס אחר שהוטל על הכנסתה של חברה, למעט מס המוטל על ריווח הון;
{{ח:תתת|(3)}} ”שנת שומה“, לענין חברות, פירושה – תקופת חשבונאות.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|פרק 3|פרק זה}} יחולו על אף האמור בכל חוק.

{{ח:סעיף|10|הגדלת שיעורי הפחת|תיקון: תשט״ו, תשכ״ג}}
{{ח:תת|(א)}} בחישוב המס יוּתרו – לפי בקשת הנישום – לגבי מכונות חדשות וציוד חדש המשמשים לצורך מפעל מאושר, וכן לגבי בנינים חדשים שנבנו על ידי מפעל מאושר לצרכי אותו מפעל, והנכסים האמורים כלולים בתכנית ששימשה יסוד למתן האישור, ניכויי פחת לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 21|סעיף 11(1)(ט) לפקודת מס הכנסה, 1947}}, בסכום השווה ל־200% ממכסת הפחת הקבועה {{ח:חיצוני|תקנות מס ההכנסה (פחת)|בתקנות מס ההכנסה (פחת), 1941}}, בכל אחת מחמש שנות השומה הראשונות שלאחר הקמת הבנין החדש, או מתחילת השימוש בישראל במכונות החדשות או בציוד החדש.
{{ח:תת|(ב)}} הוכח לפקיד השומה שבמפעל מאושר פלוני היה בלאי בלתי רגיל של מכונות חדשות או של ציוד חדש, מחמת שהפעילו אותם במשמרות נוספות או בתנאים קשים ביותר, יהא פקיד השומה רשאי להתיר – לפי בקשת הנישום – מלבד הניכוי לפי סעיף קטן (א), ניכוי נוסף עד 50% ממכסת הפחת הקבועה {{ח:חיצוני|תקנות מס ההכנסה (פחת)|בתקנות מס ההכנסה (פחת), 1941}}.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בנין חדש“ פירושו – בנין או כל חלק ממנו שגמר בנייתו היה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948) ולמונח ”גמר בנייה“ תהיה אותה משמעות שיש {{ח:חיצוני|חוק מס רכוש וקרן פיצויים#סעיף 1|למונח ”גמר בנין“ בפקודת מס הרכוש העירוני, 1940}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מכונות חדשות וציוד חדש“ פירושם – מכונות או ציוד, שהשימוש בהם בישראל התחיל לראשונה לאחר יום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948).

{{ח:סעיף|11|מס הכנסה ממפעל מאושר|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} אדם, בין שהוא תושב ישראל ובין שהוא תושב חוץ, לא יהיה חייב לשלם על הכנסתו החייבת במס, שמקורה בהשקעה מאושרת, מס בשיעור העולה על השיעור הקטן שבשני שיעורים אלה:
{{ח:תת|(1)}} שיעור המס הממוצע שאותו אדם חייב לשלמו אלמלא הוראות סעיף זה;
{{ח:תת|(2)}} שיעור של 25% מהכנסתו האמורה.
{{ח:תת|(ב)}} חברה שהיא בעל מפעל מאושר תהא פטורה ממס הכנסה על הכנסתה מאותו מפעל, אולם תהיה חייבת במס רווחי חברות.
{{ח:תת|(ג)}} ההנחה לפי סעיף קטן (א) תינתן לגבי הכנסה שהושגה תוך חמש שנים מן השנה שבה הפעילו את המפעל או שבה התחילו בייצור לפי קביעת המנהל, או תוך שבע שנים משנת מתן האישור למפעל, או – לגבי מטע הדרים, גפנים ועצי פרי – תוך חמש שנים מהשנה שבה המטע נשא לראשונה פרי, הכל לפי הזמן המאוחר יותר; ובלבד שלגבי הכנסה מדיווידנדה לא תינתן ההנחה האמורה, אלא אם הגיעה לנישום לא יאוחר מתום חמש שנים לאחר תום התקופה האמורה.
{{ח:תת|(ד)}} ההנחה לפי סעיף קטן (ב) תינתן חמש שנים מן השנה שבה הפעילו את המפעל או שבה התחילו בייצור לפי קביעת המנהל, או שבע שנים משנת מתן האישור למפעל, או – לגבי מטע הדרים, גפנים ועצי פרי – תוך חמש שנים מהשנה שבה המטע נשא לראשונה פרי, הכל לפי הזמן המאוחר יותר.
{{ח:תת|(ה)}} קיבלה חברה הכנסה שמקורה בהשקעה מאושרת, יראו דיווידנדה שמחלקת החברה מתוך אותה הכנסה, כהכנסה שמקורה בהשקעה מאושרת.
{{ח:תת|(ו)}} היתה לאדם, שסעיפים קטנים (א) או (ב) חלים עליו, הכנסה אחרת העשויה להיות חייבת במס, תיעשה השומה של ההכנסה שמקורה בהשקעה מאושרת בנפרד מן השומה של ההכנסה האחרת, כאילו היו אלה הכנסות של שני בני אדם, אלא שהזיכויים לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 34|הסעיפים 14}}, {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 37|15}} {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 40|ו־16 לפקודת מס הכנסה, 1947}}, יותרו לגבי ההכנסה האחרת בלבד.

{{ח:סעיף|11א|פטור ממס רווחי הון|תיקון: תשכ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} פטורים ממס:
{{ח:תת|(1)}} ריווח הון שנבע לנישום ממכירת השקעה מאושרת או בנין מאושר כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 26|בסעיף 26}};
{{ח:תת|(2)}} ריווח הון שנבע לנישום שהוא בעל מפעל מאושר ממכירת נכסי המפעל הכלולים בתכנית ששימשה יסוד למתן האישור.
{{ח:תת|(ב)}} הפטור לפי סעיף קטן (א) יינתן כל עוד לא תמה תקופת ההנחות כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 11|בסעיף 11}} לגבי ההכנסה מההשקעה המאושרת, הבנין המאושר או המפעל המאושר, ובלבד שההשקעה, הבנין או המפעל היו כלולים בתכנית ששימשה יסוד לאישור שניתן על ידי מרכז ההשקעות לפני תחילת {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_211085.pdf|החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס׳ 6), תשכ״ה–1965}}.

{{ח:סעיף|12|מס הכנסה של חברות}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי להתקין תקנות בדבר החזרת המס, בשיעורים ובדרך שייקבעו בתקנות, לחברות שאינן תושבות ישראל, במקרה שסכום המס שחברות אלו שלמו בישראל עולה על הסכום שהותר להן, בגלל תשלום זה, בארץ מושבן הקבוע כזיכוי מן המס שחל באותה ארץ על הכנסתן שהושגה או שרבתה בישראל. התקנות כאמור יכולות להיות כלליות או מסוייגות לחברות שמושבן הקבוע הוא בארצות מסויימות.
{{ח:תת|(ב)}} התקין שר האוצר תקנות כאמור בסעיף קטן (א), יהיה רשאי להורות בצו, שלענין החזרת המס כאמור בסעיף קטן (א), יהיו רואים חברות תושבות ישראל, שאושרו כמפעלים מאושרים, כאילו היו חברות שאינן תושבות בישראל ואשר מקום מושבן הקבוע הוא כמפורש בצו האמור.

{{ח:סעיף|13|הכנסת מומחה מאושר|תיקון: תשי״ט}}
{{ח:ת}} שיעור המס המוטל על הכנסה של מומחה מאושר, החייבת במס לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 5(1)(ב) לפקודת מס הכנסה, 1947}}, יהיה 25 אגורות על כל לירה של הכנסה זו במשך שלוש שנות שומה מראשית שנת השומה שבה יהא אותו מומחה עשוי להתחייב לראשונה במס על הכנסתו האמורה.
{{ח:ת}} היתה למומחה מאושר, בשנה שקדמה לכל שנת שומה, הכנסה אחרת העשויה להיות חייבת במס, תיעשה השומה על ההכנסה החייבת במס לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 2.2|סעיף 5(1)(ב) לפקודת מס הכנסה, 1947}}, בנפרד מן השומה של ההכנסה האחרת, כאילו היו אלה הכנסות של שני יחידים.
{{ח:ת}} ”מומחה מאושר“ פירושו – תושב חוץ שהוזמן באישור המנהל, לשמש מומחה במפעל של תעשיה, חקלאות, בנייה, תחבורה או בכל ענף משקי אחר העשוי לסייע בהשגת מטרה מן המטרות המפורשות {{ח:פנימי|סעיף 1|בהגדרת המונח ”מרכז ההשקעות“ בסעיף 1}}.

{{ח:סעיף|14|הכנסת יחיד מחוץ לישראל}}
{{ח:ת}} קיבל יחיד בישראל הכנסה שרבתה או שהושגה מחוץ לישראל, לא יהיה חייב עליה במס שבע שנים מיום שנעשה תושב בישראל.

{{ח:סעיף|15|הכנסות חברה מחוץ לישראל|תיקון: תשי״ט}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להורות – לפי בקשת חברה, שהשליטה על עסקיה ועל הנהלתה היא מחוץ לישראל – שאותה חברה תשלם על הכנסתה שרבתה או הושגה מחוץ לישראל אולם נתקבלה בישראל, מס של 15 אגורות לכל לירה, ומשהורה כך שר האוצר יבוא המס בשיעור זה במקום שעוריו של המס המוגדר {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(א)(2)}}.

{{ח:סעיף|16|ניכויים לחקירות מדעיות}}
{{ח:ת}} בקביעת הכנסתו החייבת במס של אדם, יחיד או חברה, שהוציא בשנה שקדמה לשנת שומה מסויימת הוצאת־הון לחקירות מדעיות לשם פיתוח או קידום מפעלו המאושר – ינוכה מאותה הכנסה כל שנה, במשך חמש שנים מאותה שנת שומה ואילך, סכום של 20% מן ההוצאה האמורה; לא יותר ניכוי לפי סעיף זה לגבי הוצאה שהושקעה בנכס שהפחתתו ניתנת לניכוי לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה#סעיף 21|סעיף 11(1)(ט) לפקודת מס הכנסה, 1947}}.

{{ח:קטע2|פרק 4|פרק רביעי: הקלות ממסים אחרים}}

{{ח:סעיף|17|אגרות רישום חברה|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} אישר המנהל שרישומה של חברה בהון מניות או הגדלת הונה מיועדים להשקעה מאושרת ורצויים למטרה זו, יידחה לחמש שנים מיום האישור, או מן התאריך שקבע המנהל, סילוקם של אגרת רישום ואגרת הון המשתלמות לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות|פקודת החברות}}, או של אותו חלק מהן המשתלם על הסכום שלגביו ניתן האישור האמור.

{{ח:סעיף|18|אגרות רישום קרקעות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} אישר המנהל שהעברת מקרקעין מיועדת להשקעה מאושרת ורצויה למטרה זו, והיתה ההעברה חייבת באגרת רישום על פי {{ח:חיצוני|תקנות המקרקעין (אגרות)|תקנות העברת קרקעות (אגרות), 1939}}, יידחה סילוקה של אותה אגרה לחמש שנים מיום האישור או מן התאריך שקבע המנהל.

{{ח:קטע2|פרק 5|פרק חמישי: העברת הון מחוץ לארץ ומטבע זר}}

{{ח:סעיף|19|פירושים}}
{{ח:ת}} {{ח:פנימי|פרק 5|בפרק זה}} יהיה לכל מונח המשמעות שיש לו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על המטבע|בתקנות ההגנה (כספים), 1941}}, אם אין כוונה אחרת משתמעת מגופו של ענין.

{{ח:סעיף|20|העברת הון במכונות, בציוד ובחמרי גלם|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} לשם העברת הון מחוץ לארץ והשקעתו במפעל מאושר, רשאי שר האוצר או מי שנתמנה על ידיו, להתיר את יבואם של מכונות, ציוד וחמרי גלם, חמרי בנין ומכוניות הובלה למעט מכוניות נוסעים הדרושים למפעל המאושר.
{{ח:תת|(ב)}} היתר על פי סעיף קטן (א) יינתן בהתיעצות עם הרשות המוסמכת הממונה על רישוי יבואם של המכונות, הציוד או חמרי הגלם, חמרי בנין ומכוניות הובלה למעט מכוניות נוסעים שעליהם נתבקש ההיתר; ומשניתן היתר כזה יבוא הוא במקום כל רשיון, אישור, היתר וכיוצא באלה הדרושים לפי כל חוק ליבוא של אותם המכונות, הציוד או חמרי הגלם, חמרי בנין ומכוניות הובלה למעט מכוניות נוסעים מחוץ לארץ.
{{ח:תת|(ג)}} היתר על פי סעיף זה יכול להיות כללי או מותנה, ויהיה ניתן לביטול אם הושג על יסוד הודעות כוזבות או אם לא קויים תנאי מתנאיו או מתנאי האישור של המפעל.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:חיצוני|פקודת היבוא והיצוא|פקודת הסמכויות בענין היבוא, היצוא והמכס (הגנה), 1939}}, תחול על העברת הון לפי סעיף זה, אם אין כוונה אחרת משתמעת מהוראות חוק זה, או מהיתר שניתן לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|21|הוצאת מטבע חוץ מישראל|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} תושב חוץ שהשקיע השקעה מאושרת במטבע חוץ בדרך של השתתפות בהון, זכאי לקבל משר האוצר היתר להוציא מישראל מטבע חוץ מן הסוג ששימש לאותה השקעה בסכום שלא יעלה על 10% לשנה מההשקעה האמורה, ובלבד שהסכום הכולל שיוצא מישראל לפי סעיף קטן זה לא יעלה על סכום הרווחים שהושגו מאותה השקעה ושטרם הוצאו מישראל לפי סעיפים קטנים (ב) או (ג).
{{ח:תת|(ב)}} תושב חוץ שהשקיע השקעה מאושרת במטבע חוץ בדרך של השתתפות בהון והמפעל שבו נעשתה ההשקעה קיבל מטבע חוץ מערך מוסף שהגיע מעסקי יצוא, זכאי, לפי ברירתו, לא להשתמש בסעיף קטן (א), אלא לקבל משר האוצר היתר להוציא מישראל סכום שאותו מפעל מאושר יעמיד לרשותו במטבע חוץ שנתקבל כאמור, אך לא יותר מסכום הרווחים באותה שנה הנובעים מאותה השקעה ושטרם הוצאו מישראל לפי סעיפים קטנים (א) או (ג); אולם רשאי שר האוצר ליתן היתר להוציא מישראל מטבע חוץ כאמור בסכום העולה על סכום הרווחים האמורים, ואף אם לא היו למפעל רווחים כאלה, אך לא יותר מ־10% לשנה מסכום ההשקעה כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} תושב חוץ שהשקיע השקעה מאושרת במטבע חוץ בדרך של הלוואה, שתנאי סילוקה אושרו על ידי שר האוצר, זכאי לקבל משר האוצר היתר להוציא מישראל מטבע חוץ מן הסוג ששימש לאותה השקעה בסכום שלא יעלה על 10% לשנה מההשקעה האמורה, ובלבד שהסכום הכולל שיוצא מישראל לפי סעיף קטן זה לא יעלה על סכום הרווחים שהיו באותה שנה למפעל אשר לו ניתנה ההלוואה ושטרם הוצאו מישראל לפי סעיפים קטנים (א) או (ב), ואם קיבל אותו מפעל מטבע חוץ מערך מוסף שהגיע מעסקי יצוא, הברירה בידי המשקיע כאמור לקבל משר האוצר היתר להוציא מישראל סכום שאותו מפעל מאושר יעמיד לרשותו מתוך סכום מטבע החוץ שנתקבל כאמור, אך לא יותר מן הסכום שזמן פרעונו על חשבון ההלוואה הגיע אותה שעה וטרם נפרע.
{{ח:תת|(ד)}} הסכום הכולל אשר יותר להוצאה לפי סעיפים קטנים (ב) ו־(ג) לא יעלה על סכום ההשקעה המאושרת, ובמקרה של השקעה מאושרת בדרך של הלוואה, לא יעלה על סכום ההלוואה בצירוף ריבית.
{{ח:תת|(ה)}} דרכי החישוב של ערך מוסף לצורך סעיף זה ייקבעו בתקנות, בין דרך כלל, בין למפעל מסויים ובין לסוג מסויים של מפעלים.
{{ח:תת|(ו)}} בסעיף זה –
{{ח:תתת|(1)}} ”השקעה מאושרת במטבע חוץ“ פירושו – השקעה מאושרת שנעשתה בהון שהועבר לישראל במטבע חוץ, במכונות או בציוד, וכן בחומר גלם שהוכר לענין סעיף זה באישור שניתן לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}};
{{ח:תתת|(2)}} ”ריווח“ – לרבות הסכום שבעל המפעל רשאי לנכותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10}} על חשבון הפחת של ההשקעה המאושרת.

{{ח:סעיף|22|הצעת מטבע זר למכירה|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} תושב־חוץ שהשקיע השקעה מאושרת בישראל ובא להשתקע בישראל, יהיה פטור שבע שנים מיום היותו תושב בישראל מן החובה להציע לשר האוצר מטבע זר למכירה. פטור זה לא יחול על מטבע חוץ שהושג מעסקים בישראל.

{{ח:סעיף|23|פקדונות במטבע זר}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי בצו, כללי או מסוייג, להתיר לבנק, שהוסמך על ידיו או בשמו לסחור במטבע זר, לקבל מתושבי חוץ פקדונות במטבע זר, ומשהופקד פקדון כזה יהיה המפקיד רשאי להוציא אותו פקדון, כולו או מקצתו, אל מחוץ לישראל ללא נטילת רשיון.

{{ח:קטע2|פרק 6|פרק ששי: מכס}}

{{ח:סעיף|24|פטור ממס מכס ומס קניה|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} כל סחורה המיועדת למפעל מאושר ושהובאה לפי היתר שניתן על פי {{ח:פנימי|סעיף 20|סעיף 20}}, תהיה פטורה מתשלום מס מכס לפי {{ח:חיצוני|פקודת תעריף המכס והפטורים|פקודת תעריף המכס והפטורים, 1937}}, ומס קניה לפי {{ח:חיצוני|חוק מס קניה|חוק מס קניה, תשי״ב–1952}}, ובלבד שניתנו ערובות להנחת דעתו של מנהל המכס והבלו כי הסחורות ישמשו לצרכי המפעל בלבד.
{{ח:תת|(ב)}} סחורה פטורה כאמור אין להשתמש בה אלא לצרכי המפעל בלבד, אלא אם התיר מנהל המכס והבלו להשתמש בה לצורך אחר ושולמו המסים החלים על יבואה.
{{ח:תת|(ג)}} הוברר כי סחורה פטורה כאמור לא שימשה לצרכי המפעל אלא לצורך אחר שלא בהיתר כאמור, ישולמו כפל המסים החלים על יבואה.

{{ח:סעיף|25|החזרת מסי מכס|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר רשאי להורות בצו, כללי או מסוייג, בדבר החזרתו של כל מס ממסי המכס, ששולם על חמרים המיועדים לייצור סחורות, על חמרי בנין ועל מצרכים לבנין, שהובאו לישראל לפני ז׳ בתמוז תשי״ב (30 ביוני 1952) ושימשו לצורך מפעל מאושר של תעשייה, חקלאות, בנייה או בית מלון.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:חיצוני|פקודת המכס#סעיף 160|סעיף 158א(2) ו־(3) של פקודת המכס}}, יחולו על החזרת מסי מכס לפי סעיף זה בשינויים המחוייבים על פי הענין.
{{ח:תת|(ג)}} צו לפי סעיף זה יפורסם ברשומות.

{{ח:קטע2|פרק 7|פרק שביעי: בנינים מאושרים|תיקון: תשט״ו}}

{{ח:סעיף|26|בנין מאושר|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה, ”בנין מאושר“ פירושו – בנין או תוספת לבנין שגמר בנייתם כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}}, היה לאחר יום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955) ושנבנו או נרכשו על ידי תושב חוץ תמורת מטבע חוץ, ואושר על ידי המנהל – על פי החלטת מרכז ההשקעות – כבנין מאושר; אישור כזה יעניק את הפטורים, ההקלות וההנחות הניתנות לפי חוק זה, במידה שתפורש בתעודת האישור.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות חוק זה בקשר למפעל מאושר יחולו על בנין מאושר, בשינויים המחוייבים לפי הענין ובתיאומים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} לא יחול;
{{ח:תתת|(2)}} {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ב)}} ייקרא כאילו במקום ”שנבנו על ידי מפעל מאושר ומשמשים במישרין לצרכי אותו מפעל ושגמר בנייתם היה לאחר יום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955)“ היה כתוב ”שהוא בנין מאושר“;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}} ייקרא כאילו במקום ”לגבי בנינים חדשים שנבנו על ידי מפעל מאושר לצרכי אותו מפעל“ היה כתוב ”לגבי בנינים מאושרים“; ובמקום ”שלאחר הקמת הבנין החדש“ היה כתוב ”שלאחר מתן האישור לבנין כבנין מאושר או לאחר גמר בנייתו של הבנין המאושר, הכל לפי התאריך המאוחר יותר“;
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(א)}} ייקרא כאילו במקום ”10%“ היה כתוב ”7%“;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(ב)}} לא יחול;
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 21|סעיף 21(ג)}} ייקרא כאילו במקום ”10%“ היה כתוב ”7%“.
{{ח:תת|(ג)}} אישור לבנין מאושר יוכל להינתן עד תום שלוש שנים מיום ט׳ בניסן תשט״ו (1 באפריל 1955); אולם הממשלה, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאית להאריך את התקופה האמורה שלוש שנים נוספות.

{{ח:קטע2|פרק 8|פרק שמיני: מרכז ההשקעות ומועצה מייעצת|תיקון: תשט״ו}}

{{ח:סעיף|27|מרכז ההשקעות והרכבו|תיקון: תשי״א, תשי״ב, תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} יוקם מרכז השקעות וזה הרכבו:
{{ח:תתת|(1)}} המנהל – יושב ראש;
{{ח:תתת|(2)}} ששה חברים שיתמנו על ידי הממשלה.
{{ח:תת|(ב)}} מרכז ההשקעות יקבע בעצמו את סדרי ישיבותיו ועבודתו.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל ממונה על ביצוע החלטות מרכז ההשקעות ויפעל בשמו.

{{ח:סעיף|28|תפקידי המרכז להשקעות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} ואלה תפקידי מרכז ההשקעות:
{{ח:תת|(1)}} מתן ידיעות בבעיות הכרוכות בהשקעות הון בישראל;
{{ח:תת|(2)}} בחינת הצעות להשקעת הון מצד התאמתן למטרות המפורטות {{ח:פנימי|סעיף 1|בהגדרת המונח ”מרכז ההשקעות“ בסעיף 1}};
{{ח:תת|(3)}} החלטה על אישור מפעל כמפעל מאושר או על אישור השקעה כהשקעה מאושרת או על אישור בנין כבנין מאושר;
{{ח:תת|(4)}} המלצה לפני שרי המדינה על מתן הנחות, הקלות, פטורים ורשיונות למפעלים מאושרים, במסגרת הפקודות והחוקים שבתחום סמכותם או שהם ממונים על ביצועם;
{{ח:תת|(5)}} קיום קשר בין משקיעים ובין משרדי הממשלה בכל הענינים הכרוכים בהשקעת הון;
{{ח:תת|(6)}} עידוד עליית משקיעי הון וקליטתם בארץ.

{{ח:סעיף|29|ערר על החלטות המרכז|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הרואה את עצמו מקופח על ידי החלטת מרכז ההשקעות לפי {{ח:פנימי|סעיף 28|סעיף 28(3)}} או {{ח:פנימי|סעיף 35א|סעיף 35א(א)}}, רשאי תוך 60 יום מיום שנמסרה לו הודעה על ההחלטה, לעורר {{ח:הערה|[צ״ל: לערור]}} עליה לפני השרים הממונים על ביצוע חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} הערר יוגש באמצעות המועצה המייעצת הנזכרת {{ח:פנימי|סעיף 30|בסעיף 30}} והיא תדון בו ותעבירו בצירוף חוות דעתה אל השרים האמורים.

{{ח:סעיף|30|המועצה המייעצת והרכבה|תיקון: תשי״ב, תשט״ו}}
{{ח:ת}} תוקם מועצה מייעצת, אשר תייעץ לממשלה בעניני עידוד השקעות הון (להלן – ”המועצה המייעצת“), וזה הרכבה:
{{ח:תת|(1)}} שבעת החברים של מרכז ההשקעות;
{{ח:תת|(2)}} עשרה חברים מקרב הציבור, שימונו על ידי הממשלה, בהתיעצות עם רשויות מקומיות, עם ארגונים ועם מוסדות כלכליים־ציבוריים ומקצועיים המטפלים בענפי משק בעלי חשיבות כלכלית־לאומית.
{{ח:ת}} המנהל יהיה יושב ראש המועצה, ובהעדרו – חבר מרכז ההשקעות שנתמנה לצורך זה על ידי השרים הממונים על ביצוע החוק.

{{ח:סעיף|31|ענינים לדיון במועצה המייעצת|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} המועצה המייעצת תדון ותחווה את דעתה בענינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} קווי היסוד לעידוד השקעות הון ותכניות לביצועם;
{{ח:תתת|(2)}} הצעות תחיקה לעידוד השקעות הון;
{{ח:תתת|(3)}} ערעורים {{ח:הערה|[צ״ל: עררים]}} על החלטות מרכז ההשקעות לפי {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29}};
{{ח:תתת|(4)}} כל ענין אחר אשר ייראה בעיני המועצה חשוב או מועיל לענין עידוד השקעות הון.
{{ח:תת|(ב)}} מסקנות המועצה המייעצת, הצעותיה, המלצותיה וחוות דעתה, למעט חוות הדעת לפי {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיף 29(ב)}}, יובאו על ידי המנהל, באמצעות השרים הממונים על ביצוע החוק, לפני הממשלה.

{{ח:סעיף|32|ישיבות המועצה המייעצת וסדריהן}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל יכנס את המועצה המייעצת לפי הצורך, ולפחות אחת לחודש ויקבע את זמן הישיבה, מקומה וסדר יומה.
{{ח:תת|(ב)}} שמונה חברים, ובתוכם שלושה חברי מרכז ההשקעות, יהיו מנין חוקי בישיבות המועצה המייעצת.
{{ח:תת|(ג)}} המועצה המייעצת תקבע בעצמה את סדרי ישיבותיה ועבודתה.

{{ח:סעיף|33|פרסום דיוני המועצה המייעצת}}
{{ח:ת}} אין לפרסם מדיוניה של המועצה המייעצת או כל חומר שנמסר לאחד מחבריה בזכות חברותו במועצה, ואין למסור הודעות או הצהרות על נושאים אלה, בלי אישורו של המנהל.

{{ח:סעיף|34|שכר חברי המועצה המייעצת}}
{{ח:ת}} חבר המועצה המייעצת מקרב הציבור זכאי לקבל מאוצר המדינה את הוצאותיו, וכן את הפסד שכר־העבודה, הכרוכים בהשתתפותו בישיבות המועצה, בשיעור שיקבע שר האוצר.

{{ח:קטע2|פרק 9|פרק תשיעי: הוראות כלליות|תיקון: תשט״ו}}

{{ח:סעיף|35|תחולת החוק}}
{{ח:ת}} שום הנחה, הקלה או פטור לפי הוראות חוק זה לא יחול ולא יינתן לגבי מפעל שאיננו מפעל מאושר, אלא אם משתמעת כוונה אחרת מגופן של ההוראות.

{{ח:סעיף|35א|סייג|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:תת|(א)}} מרכז ההשקעות רשאי לבטל את הפטורים, ההקלות וההנחות לפי חוק זה, וכן רשאי הוא לבטל אישור שניתן לפי חוק זה אם לא קויים תנאי מתנאי האישור.
{{ח:תת|(ב)}} בוטל אישור כאמור בסעיף קטן (א), ישלם בעל המפעל, כתום שלושים יום מתאריך הביטול, כל האגרות שסילוקן נדחה לפי חוק זה, וכן המסים החלים על יבואה של סחורה שהיה פטור מהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 24|סעיף 24}}.

{{ח:סעיף|36|פרסום מינויים}}
{{ח:ת}} הודעה על מינויים לפי חוק זה תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|37|קיום סמכויות}}
{{ח:ת}} הסמכויות המסורות לפי חוק זה אינן באות לגרוע מן הסמכויות לפי כל חוק אחר.

{{ח:סעיף|38|הודעות כוזבות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} נוכח מרכז ההשקעות שאישורו של מפעל כמפעל מאושר או אישורה של השקעה כהשקעה מאושרת או אישורו של בנין כבנין מאושר ניתנו על יסוד הודעות כוזבות או הודעות מטעות ביודעין, רשאי מרכז ההשקעות לבטל את האישור. החלטה כזאת של מרכז ההשקעות נתונה לערעור בדרך האמורה {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיף 29}}.

{{ח:סעיף|39|השקעות בניירות־ערך}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להתקין תקנות בענין הפטורים, ההקלות וההנחות לפי חוק זה החלים על השקעות בניירות־ערך ועל הלוואות בבטחון משכנתה.

{{ח:סעיף|40|ביצוע ותקנות|תיקון: תשט״ו}}
{{ח:ת}} שר האוצר ושר המסחר והתעשיה ממונים על ביצוע חוק זה והם יהיו רשאים ביחד להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו, ובכלל זה תקנות הקובעות:
{{ח:תת|(1)}} חובה להמציא ידיעות, מסמכים וראיות אחרות להערכת השקעה מאושרת וחישוב רווחים והכנסות במטבע חוץ;
{{ח:תת|(2)}} בקורת על קיום תנאי אישורים והיתרים.

{{ח:סעיף|41|העברת סמכויות}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להעביר לאחר את סמכויותיו, כולן או מקצתן, לפי חוק זה, מחוץ לסמכויות הנתונות לו ולשר המסחר והתעשיה ביחד.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום י״א בניסן תש״י (29 במרס 1950).}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש ממשלה
* '''אליעזר קפלן'''
שר האוצר
* '''אליעזר קפלן'''
שר המסחר והתעשיה
* '''חיים ווייצמן'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]