חוק זכיון ים המלח

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק זכיון ים המלח, תשכ״א–1961}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000643}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״א, 130|חוק זכיון ים המלח|https://fs.knesset.gov.il/4/law/4_lsr_208348.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ח, 164|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_208349.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 164|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210489.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 130|חוק זכיון ים המלח (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211098.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הזכיון}}
{{ח:ת}} שטר הזכיון {{ח:פנימי|תוספת|שבתוספת לחוק זה}} שנעשה בין המדינה לבין בעל הזכיון הנקוב בו, רואים אותו כבר־תוקף לכל מטרותיו על אף האמור בכל דין.

{{ח:סעיף|2|זכיונות־משנה}}
{{ח:ת}} כל זכיון־משנה שיינתן בהתאם להוראות {{ח:פנימי|תוספת פרט 5|סעיף 5 לשטר הזכיון}} יפורסם ברשומות, ומשפורסם כאמור יראוהו כבר־תוקף לכל מטרותיו על אף האמור בכל דין.

{{ח:סעיף|3|ביצוע}}
{{ח:ת}} שרי האוצר והפיתוח ממונים על ביצוע חוק זה.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ממורכז|{{מוגדל|שטר זכיון זה נעשה ביום ט״ו בסיון תשכ״א (30 במאי 1961)}}}}
{{ח:ת}} {{ממורכז|{{מוגדל|בין}}}}
{{ח:ת}} '''מדינת ישראל''', המיוצגת על־ידי ממשלת ישראל, הפועלת באמצעות שר האוצר ושר הפיתוח (להלן – הממשלה), מצד אחד;
{{ח:ת}} {{ממורכז|{{מוגדל|ובין}}}}
{{ח:ת}} '''מפעלי ים המלח בע״מ''', חברה שנתאגדה לפי דיני ישראל, ואשר משרדה הרשום נמצא בבית האשלג, בבאר־שבע (להלן – בעל הזכיון), מצד שני;

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוגדל|הואיל -}}
{{ח:תת|(א)}} ומחצבי ים המלח ושטחי סביבתו מהווים חלק מאוצרותיה הטבעיים של מדינת ישראל, ורצוי להסדיר את ניצולם היעיל לטובת כלכלת המדינה;
{{ח:תת|(ב)}} ובעל הזכיון נתאגד במטרה, בין היתר, לבדוק, לחקור ולפתח את אוצרות המחצב הטבעיים של ים המלח ושל שטחי סביבתו;
{{ח:תת|(ג)}} ובעל הזכיון, מאז התאגדו, פיתח וניצל כמה מאוצרות המחצב הטבעיים האמורים, ובקשר לכך רכש ובנה בחלקו הדרומי של ים המלח ובסביבתו מפעלים ומיתקנים מסויימים;
{{ח:תת|(ד)}} ובעל הזכיון ביקש מן הממשלה את הזכיון הכתוב להלן, והממשלה מוכנה להעניקו לבעל הזכיון בתנאים ובהתניות המפורטים להלן;

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוגדל|אי לכך מעיד שטר זכיון זה, ומוסכם ומוצהר בזה לאמור:}}

{{ח:סעיף*|1|הגדרות|עוגן=תוספת פרט 1}}
{{ח:ת}} המלים והביטויים שלהלן יהיו להם המשמעויות שבצדם, אם אין כוונה אחרת משתמעת מתוך ההקשר; והם:
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ארנונות מקומיות – כל ארנונה או מס שיוטלו בזמן מן הזמנים על ידי רשות מקומית בקשר לעסק המפעל, לרכושו או הכנסתו (למעט מסים, ארנונות, היטלים ותשלומי חובה ממשלתיים);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} בעל הזכיון – מפעלי ים המלח בע״מ, והבאים במקומה לפי שטר זכיון זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} הזכיון – הזכיון המוענק בשטר זכיון זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} המפעל – העסק של השגת מלחי־מחצבים, מחצבים וכימיקלים, התקנתם לשיווק, מכירתם והעשיה בהם וכל אותם עסקים, רכוש ודברים שיהיו דרושים או מתלווים לכך, הכל לפי זכיון זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} השר – שרי האוצר והפיתוח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} חודש – חודש לוח גרגוריאני;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} טונה – טונה מטרית של 1000 קילוגרם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ים המלח –
{{ח:תתת|(א)}} מימיו ואפיקו של אותו חלק של ים המלח הנמצא בגבולות מדינת ישראל והמוראה במפה ”{{מוגדל|א}}“ המצורפת לשטר־זכיון זה, החתומה בידי הצדדים לו ומהווה חלק בלתי נפרד הימנו, וכן
{{ח:תתת|(ב)}} שטח האידוי, המוראה במפה ”{{מוגדל|א}}“ האמורה, והמותחם ומקווקוו בה בשחור; וכן
{{ח:תתת|(ג)}} רצועת החוף שתחומיה הם: בצפון – קו קואורדינאט ה־100, בדרום – שטח האידוי האמור, במזרח – קו המים המוראה במפה ”{{מוגדל|א}}“ האמורה, ובמערב – קו מדומה העובר במקביל לקו המים האמור במרחק 150 מטרים הימנו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} נכסים מוחשיים קבועים – קרקעות, בנינים, מוצבה, מכונות, סכרים, סוללות, בריכות אידוי, מעברי מים, מחסומי מים, תחנות שאיבה, מיתקני הגנה נגד שטפון, צינורות וקבועות וציוד אחר מכל מין, המהווים חלק של המפעל והנמצאים בקרקעות החכורות, בקרקעות השמורות או בים המלח;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} קרקע – לרבות כל זכות, טובת הנאה, או זכות שימוש או שעבוד בקרקע או עליה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} קרקעות חכורות – הקרקעות החכורות אותה שעה לבעל הזכיון לפי {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|סעיף 6 לשטר זה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} קרקעות שמורות – הקרקעות המוראות במפה ”{{מוגדל|א}}“ האמורה והמקווקוות בה שתי וערב בקווים שחורים עבים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רואה חשבון – מי שמשמש או מי שמשמשים אותה שעה רואה חשבון או רואי החשבון של בעל הזכיון;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} רשות מקומית – כולל עיריה, מועצה מקומית, מועצה אזורית וכל גוף מקומי אחר הזכאי להטיל ארנונות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} שנה – תקופה של 12 חדשים רצופים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} תאריך ההתחלה – היום שבו ייכנס לתקפו החוק המאשר את הזכיון.

{{ח:סעיף*|2|הענקת זכיון|עוגן=תוספת פרט 2}}
{{ח:ת}} הממשלה מעניקה בזה לבעל הזכיון את הזכיון הבא; דהיינו:
{{ח:תת|(א)}} הזכות הייחודית להשיג בדרך אידוי (שמשי או מלאכותי), צינון, כריה, חציבה, או בכל דרך אחרת את מלחי־המחצבים, המחצבים והכימיקלים, בין בתמיסה ובין בצורה מוצקת, בים המלח ומתחתיו ולהתקינם לשיווק, למכרם ולעשות בהם;
{{ח:תת|(ב)}} הזכות הייחודית – בכפוף לכל הזכויות הקיימות בתאריך שטר זה, ובכפוף להוראות {{ח:פנימי|תוספת פרט 3|סעיף 3(3) להלן}} – לעשות, להרחיב, לשנות, להחזיק ולהרוס, בים המלח ומתחתיו כל עבודות, לרבות – אך מבלי לגרוע מכלליות האמור לעיל – סוללות, בריכות־אידוי, מעברי־מים, מחסומי־מים, תחנות שאיבה, תעלות, צינורות, קווי חשמל וכבלי חשמל, כבישים, מיתקני הגנה נגד שטפון, בארות וקידוחים ומיתקנים אחרים, ביחד עם הזכות הייחודית לגישה לאותן עבודות ולשימוש בהן;
{{ח:תת|(ג)}} הזכות להשיט כלי שיט בים המלח לצרכי המפעל, בכפוף לדינים הנהוגים אותה שעה;
{{ח:תת|(ד)}} הזכות – באישור הרשות המוסמכת וכפוף לזכויות הקיימות בתאריך שטר זה – וכפוף לכל זכות שתוענק לאחר אותו תאריך לפי {{ח:פנימי|תוספת פרט 9|סעיף 9(1)(ב) לשטר זה}} – לעשות את המעשים שלהלן, כולם או מקצתם בקרקעות החכורות ובקרקעות השמורות:
{{ח:תתת|(1)}} להשיג, בדרך חציבה, כריה או בכל דרך הפקה אחרת, סלעי דולומיט וסלעים אחרים ומלחי מחצב, מחצבים וכימיקלים ככל שיידרשו מזמן לזמן לבעל הזכיון לצורך כל תהליך המשתמש במלחי מחצב, מחצבים וכימיקלים המושגים או ניתנים להשגה מים המלח, ולחצוב לשם הפקת מלח־סלע בהר סדום או בסביבתו; וכן
{{ח:תתת|(2)}} לחצוב לשם הפקת החמרים הדרושים לבנייתו, להרחבתו ולהחזקתו של המפעל;
{{ח:תת}} הרשות המוסמכת לא תסרב לתת את אישורה לפי סעיף־קטן זה, והוא יינתן תוך 30 ימים מיום הגשת הבקשה לכך;
{{ח:תת|(ה)}} הזכות, בכפוף לאישור רשות המים המוסמכת – ואישור זה לא יעוכב או יושהה באורח בלתי סביר – להשיג מים מתוקים או מתוקים למחצה הדרושים לייצור מלחי־מחצב, מחצבים וכימיקלים, לשתיה, לרחיצה או לצרכי תברואה ולמטרות כלליות של המפעל ושל עובדיו של בעל הזכיון, מנחלים או ממעיינות הזורמים דרך הקרקעות החכורות והקרקעות השמורות או נובעים מהן או מבארות הנמצאות בהן או מכל יובלים הזורמים לים המלח, ולקדוח לשם גילוי מים מתוקים או מתוקים למחצה בקרקעות החכורות ובקרקעות השמורות, ובקשר לכך לחפור בארות, להניח צינורות, לבנות תחנות שאיבה ולבצע עבודות אחרות שיהיו דרושות או מתלוות לכך.

{{ח:סעיף*|3|חריגים וסייגים|עוגן=תוספת פרט 3}}
{{ח:תת|(1)}} יוצאים מכלל הענקות המפורטות לעיל ושמורים לממשלה –
{{ח:תתת|(א)}} זהב, כסף או מתכות יקרות אחרות ועפרותיהן, אבנים יקרות, נחושת ועפרות ברזל, עתיקות ונפט – כפי הגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הנפט|בחוק הנפט, תשי״ב–1952}} (להלן ייקרא לכל אלה ביחד ”{{מוגדל|החמרים שמחוץ לגדר הזכיון}}“) שבים המלח או מתחתיו ושבקרקעות החכורות או בקרקעות השמורות או מתחתיהן;
{{ח:תתת|(ב)}} הזכות להיכנס לכל מיתקן ורכוש של בעל הזכיון בים המלח ומתחתיו, לקרקעות החכורות, לקרקעות השמורות ומתחתיהן, לשם ביצוע בדיקה או בקורת בקשר לאמור בסעיף־קטן (1)(א) לסעיף זה.
{{ח:תת|(2)}} מיד עם גילויו של חומר מהחמרים שמחוץ לגדר הזכיון, ימסור בעל הזכיון לממשלה הודעה על גילוי כזה, וירשה לממשלה או לכל אדם מורשה מטעם הממשלה להיכנס לכל מקום כנזכר בסעיף־קטן {{ח:הערה|(}}1{{ח:הערה|)}}(ב) לשם חיפושם והשגתם של החמרים שמחוץ לגדר הזכיון, והממשלה תשלם לבעל הזכיון פיצויים על כל נזק שנגרם לו מתוך כך.
{{ח:תת|(3)}} הממשלה תהא רשאית להתיר לכל אדם, להקים על רצועת החוף הנזכרת בתת־פסקה (ג) להגדרת ים המלח, עבודות שאינן מתייחסות למפעל, {{מוגדל|ובלבד}} שעבודות אלו לא תפרענה או תתחרינה במפעל או בפיתוחו.
{{ח:תת}} בטרם תתיר עבודות כאמור לעיל, תמסור הממשלה לבעל הזכיון הודעה בכתב של לא פחות מארבעה חדשים מראש על כוונתה, ותפרט באותה הודעה את המקום והשטח של רצועת החוף האמורה שביחס אליה מציעה הממשלה להעניק היתר כאמור ואת טיב העבודה שתבוצע עליה, ובעל הזכיון יהיה רשאי תוך ארבעה חדשים מיום קבלת ההודעה האמורה, להודיע לממשלה בכתב שהוא מתנגד להענקת ההיתר המוצע ואת הנימוקים להתנגדותו. ובמקרה שהממשלה תדחה אותה התנגדות, יימסר הענין לבוררות על־פי {{ח:פנימי|תוספת פרט 26|סעיף 26 להלן}}, ויוכרע על־פיה בטרם יוענק היתר כאמור. לא הודיע בעל הזכיון על התנגדותו למתן ההיתר תוך ארבעה חדשים מיום קבלת ההודעה האמורה, ייראה בעל הזכיון כאילו הסכים למתן ההיתר.

{{ח:סעיף*|4|משך הזכיון|תיקון: תשמ״ו|עוגן=תוספת פרט 4}}
{{ח:ת}} משך הזכיון הזה יהיה לתקופה המתחילה ביום שבו יתחיל תקפו של החוק המאשר את הזכיון והמסתיימת ביום כ״ו באדר ב׳ התש״ץ (31 במרס 2030).

{{ח:סעיף*|5|זכיונות־משנה|עוגן=תוספת פרט 5}}
{{ח:תת|(א)}} לבעל הזכיון תהיה הזכות, בהסכמת הממשלה ובאישור ועדת הכספים של הכנסת להעניק זכיונות־משנה מכוח הזכיון.
{{ח:תת|(ב)}} העניק בעל הזכיון זכיון־משנה בהתאם לתנאי שטר זכיון זה, יהיו לבעל זכיון־המשנה, בכפוף להוראות זכיון־המשנה כל הזכויות, זכויות־היתר, הסמכויות והחסינויות, החובות וההתחייבויות של בעל הזכיון במידה שאלו הוענקו לבעל זכיון־המשנה או הוטלו עליו באותו זכיון־משנה, הכל במסגרת שטר זכיון זה.

{{ח:סעיף*|6|קרקעות|עוגן=תוספת פרט 6}}
{{ח:תת|(א)}} הממשלה מחכירה בזה לבעל הזכיון למשך תקופת הזכיון את הקרקעות המוראות במפה ”{{מוגדל|א}}“ והצבועות בצבע שחור, בתנאים ובהתניות המפורטים להלן.
{{ח:תת|(ב)}} דמי החכירה שישולמו בגין הקרקעות הנזכרות בסעיף קטן (א) לסעיף זה, בעד כל עשר שנות החכירה הראשונות הם 10.- ל״י, שישולמו לפי דרישת הממשלה ולאחר מכן יהיו דמי חכירה הוגנים מבוססים על ערך הקרקעות האמורות, בלי שים לב לכל עליה בשווין עקב פעולותיו או צרכיו של בעל הזכיון.
{{ח:תת}} דמי החכירה האמורים עבור התקופה שלאחר תום עשר שנות החכירה הראשונות ישולמו מדי שנה למפרע ביום השנה לתאריך הזכיון.
{{ח:תת|(ג)}} כל אימת שתידרש לכך על־ידי בעל הזכיון, תחכיר הממשלה, או תביא את רשות הפיתוח או את מנהל מקרקעי ישראל לכך שיחכירו לבעל הזכיון, למשך שארית תקופת הזכיון, כל חלק של הקרקעות השמורות, המוקנות למדינה או לרשות הפיתוח, שיהיה דרוש למפעל. במשך עשר השנים הראשונות מתאריך ההתחלה יהיו דמי החכירה שישולמו ביחס לאותן קרקעות סמליים ולאחר מכן יהיו דמי חכירה הוגנים שיהיו מבוססים על שווין של קרקעות אלה, בלי שים לב לכל עליה בשווי הקרקע עקב פעולותיו או צרכיו של בעל הזכיון ולפי התנאים החלים על הקרקעות הנזכרות בסעיף קטן (א) לסעיף זה, בשינויים המחוייבים לפי הענין.
{{ח:תת|(ד)}} בעל הזכיון ישתמש בקרקעות החכורות אך ורק לצרכי המפעל.
{{ח:תת|(ה)}} יוצאות מגדר כל חכירה לפי סעיף זה כל הדרכים הציבוריות העוברות בקרקעות החכורות.
{{ח:תת|(ו)}} אם בתום עשר השנים הראשונות מתאריך ההתחלה יתברר שמבחינה סבירה אין בעל הזכיון צריך כל הקרקעות הכלולות בחכירה שהוענקה לפי סעיף קטן (ג) לסעיף זה לצרכי המפעל, בהתחשב בכושר תפוקת המפעל באותו זמן, תהיה הממשלה זכאית בכל זמן לאחר מכן לדרוש מבעל הזכיון, במסרה לו הודעה בכתב על כך לפחות שנים־עשר חדשים מראש, להחזיר אותו חלק שאינו דרוש לו. אולם שום החזרה כאמור, לא תמנע את בעל הזכיון מלדרוש מהממשלה לאחר מכן להחכיר לו אותן קרקעות, או להביא לידי החכרתן לו, בהתאם לסעיף קטן (ג) לסעיף זה.
{{ח:תת|(ז)}} קרקעות שיידרשו למפעל בתחום הקרקעות השמורות והן אינן קרקעות המוקנות לממשלה או לרשות הפיתוח, יירכשו בדרך משא־ומתן בין בעל הזכיון ובין האנשים הזכאים לאותן קרקעות, ואם לא באו לידי הסכם, יופקעו קרקעות אלה על־ידי שר האוצר בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור)|פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור), 1943}}.
{{ח:תת|(ח)}} נרכשה קרקע בדרך משא־ומתן או בדרך הפקעה, כאמור בסעיף קטן (ז) לסעיף זה, ישולמו מחירה או הפיצויים בגינה על־ידי בעל הזכיון, והבעלות על אותה קרקע תוקנה לבעל הזכיון.
{{ח:תת|(ט)}} בעל הזכיון יהיה זכאי להעניק חכירות־משנה או רשיונות לגבי כל קרקע מהקרקעות החכורות לו לפי שטר זכיון זה לכל בעל זכיון־משנה לפי {{ח:פנימי|תוספת פרט 5|סעיף 5 לעיל}} או – בהסכמת הממשלה – לאחרים.

{{ח:סעיף*|7|רישום קרקעות|עוגן=תוספת פרט 7}}
{{ח:ת}} הממשלה תביא לכך שהחכירות של קרקעות החכורות אותה שעה לפי {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|סעיף 6 לעיל}} יירשמו, בכל ההקדם, על שמו של בעל הזכיון במשרד ספרי האחוזה המוסמך, אולם, מוצהר בזה שכל חכירה כזאת תהיה בעלת־תוקף אף אם לא בוצע לגבי הרישום כאמור לעיל, בתנאי שתוך 30 יום מיום קבלו מהממשלה הודעה על כך, יתייצב בעל הזכיון במשרד ספרי האחוזה המוסמך ויחתום על כל המסמכים הדרושים לביצוע הרישום האמור. רישום זה והנפקת תעודות רישום לבעל הזכיון בגין הקרקעות האלה, יבוצעו ללא תשלום אגרת רישום וכל היטל אחר.

{{ח:סעיף*|8|מישכון קרקעות חכורות|עוגן=תוספת פרט 8}}
{{ח:ת}} בלי הסכמתו המוקדמת בכתב של השר, לא יהיה בעל הזכיון זכאי ליצור שום משכנתה או שעבוד קבוע על זכות החכירה על הקרקעות החכורות. כל משכנתה או שעבוד שנוצר בהסכמה כאמור לעיל לגבי הקרקעות החכורות שלא נרשמו במשרד ספרי האחוזה, יהיו בני־תוקף על אף אי־הרישום, בתנאי שהמשכנתה נרשמה כדין בהתאם {{ח:חיצוני|פקודת החברות#פרק ח סימן ה|לסעיף 127 לפקודת החברות}}, ובתנאי נוסף שבעל אותה משכנתה, או אותו שעבוד, יפנה בבקשה לרשום את המשכנתה או השעבוד האמורים אל משרד ספרי האחוזה המוסמך, תוך שלושה חדשים מיום קבלו מהממשלה הודעה על רישום הקרקע האמורה במשרד ספרי האחוזה האמור.

{{ח:סעיף*|9|קרקעות שמורות|עוגן=תוספת פרט 9}}
{{ח:תת|(1)}} במשך תקופת הזכיון, הממשלה –
{{ח:תתת|(א)}} לא תעניק לאדם אחר זולת בעל הזכיון שום חכירה, חזקה או רשיון בקרקעות השמורות בלא שתציע אותם ראשונה לבעל הזכיון לפי התנאים שנקבעו {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|בסעיף 6(ג) לשטר זכיון זה}}; וכן,
{{ח:תתת|(ב)}} לא תעניק בקרקעות השמורות או עליהן לאדם אחר זולת בעל הזכיון שום זכות, רשיון או זכיון לשם כריה או חיפוש באמצעים אחרים, של כל מלחי מחצב, מחצבים וכימיקלים הניתנים להשגה מים המלח, מבלי שתציע ראשונה את הזכות, הרשיון או הזכיון האמורים לבעל הזכיון. לא קיבל בעל הזכיון את ההצעה תוך 18 חדשים מיום שההצעה נמסרה לו, הרשות בידי הממשלה להעניק את הזכות, הרשיון או הזכיון לאותו אדם אחר בתנאים לא יותר נוחים מאלה שהוצעו לבעל הזכיון, בתנאי, ששום זכות, רשיון או זכיון כאמור לא יוענקו על־ידי הממשלה לאותו אדם אחר כאמור אם להענקה כזו תהיה השפעה שלילית או מנוגדת לאינטרסים או לעסקים של המפעל או לאלה של בעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון בקשר לזכיון או לזכיון המשנה; וכן,
{{ח:תתת|(ג)}} לא תעניק לאדם אחר, זולת בעל הזכיון, שום זכות, רשיון או זכיון לשם הפקת מלח־סלע בקרקעות החכורות ובקרקעות השמורות פרט לאותם אנשים אשר היו זכאים לעשות כן בתאריך זכיון זה, וביחד לאנשים כאלה תהא הממשלה רשאית לחדש את רשיונותיהם, זכיונותיהם או זכויותיהם או לתת להם רשיונות, זכיונות או זכויות אחרים תחתיהם מבלי שתציע ראשונה את הזכות, הרשיון או הזכיון האמורים לבעל הזכיון, ואזי יחולו ההוראות הנכללות בתת־פסקה (ב) לסעיף קטן זה, לרבות התנאי שבסופו, בשינויים המחוייבים לפי הענין.
{{ח:תת|(2)}} בעל הזכיון יהיה זכאי, בהסכמת הממשלה, להעביר למקום מתאים בקרקעות השמורות כל מוצרי־פסולת שנוצרו תוך כדי הפעלת המפעל.

{{ח:סעיף*|10|הנאה שלווה במשך תקופת הזכיון|עוגן=תוספת פרט 10}}
{{ח:ת}} לבעל הזכיון תהיה, במשך תקופת הזכיון, חזקה מוחלטת ובלתי מופרעת במפעל, וכן לא יירכש המפעל בדרך כפיה ולא יוחרם ולא תינטל חזקתו בכל דרך אחרת של כפיה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211098.pdf|סעיף 4 לחוק זכיון ים המלח (תיקוני חקיקה), התשנ״ה–1995}}, {{ח:פנימי|תוספת פרט 10|סעיף 10 לשטר הזיכיון}} לא יחול על הקרקעות השמורות, ולגביהן, אם פעלה הממשלה להחרמה או לרכישה בדרך של כפיה על פי כל דין, יהיה בעל הזכיון זכאי לפיצוי בשל הנזקים שנגרמו.}}

{{ח:סעיף*|11|עבודות ציבוריות|עוגן=תוספת פרט 11}}
{{ח:ת}} האמור בשטר זכיון זה לא ימנע את הממשלה או רשות מקומית מלבצע ולא ימנע את הממשלה מלהרשות לכל גוף אחר המוסמך על פי דין לבצע עבודות כאלה, לבצע בקרקעות החכורות או בקרקעות השמורות, מעליהן או מתחתיהן כל עבודות ציבוריות, לרבות כבישים ציבוריים, מסילות־ברזל, קווי חשמל או כבלי חשמל, גשרים, צינורות וקווי צינור ובלבד –
{{ח:תת|(I)}} שהעבודות הציבוריות המבוצעות כאמור לא יפריעו במידה בלתי סבירה לביצוען של עבודות הדרושות למפעל או לתפעולו הנאות והתקין של המפעל, וכן –
{{ח:תת|(II)}} שכל אמצעי הזהירות הדרושים יינקטו על ידי מי שיבצע את העבודות הציבוריות, על מנת למנוע נזק למפעל או לכל רכוש השייך לבעל הזכיון או הנמצא בחזקתו או בפיקוחו, וכן –
{{ח:תת|(III)}} שהממשלה, או הרשות המקומית, או מי שיבצע את העבודות הציבוריות, הכל לפי הענין, ישפו את בעל הזכיון בעד כל הפסד או הוצאה שבעל הזכיון ישא כתוצאה מביצוען של אותן עבודות ציבוריות או בקשר אליהן.
{{ח:ת}} בטרם תבצע או תתיר ביצוע אותן עבודות כאמור, תמסור הממשלה או הרשות המקומית לבעל־הזכיון הודעה בכתב של לא פחות מ־90 יום מראש על כוונתה, בצירוף תכניות אותן עבודות; ההודעה האמורה תפרט את יקומן של אותן עבודות ואת האופן שבו מציעים למלא את התנאים המפורטים בתת־פסקאות (I) ו־(II) לסעיף זה. בעל הזכיון יודיע לממשלה בכתב תוך אותם 90 יום מיום שנמסרה אותה הודעה, אם הוא מתנגד לביצוע העבודות הציבוריות ואת הנימוקים להתנגדותו, ובמקרה שהממשלה תדחה אותה התנגדות, יימסר הענין לבוררות על פי {{ח:פנימי|תוספת פרט 26|סעיף 26 להלן}}, ויוכרע בה, בטרם יבוצעו העבודות כאמור. לא הודיע בעל הזכיון על התנגדותו למתן ההיתר תוך 90 יום מיום קבלת ההודעה האמורה, ייראה בעל הזכיון כאילו הסכים לביצוע העבודות או למתן ההיתר לביצוע אותן עבודות.

{{ח:סעיף*|12|חובת בעל הזכיון לעבוד|עוגן=תוספת פרט 12}}
{{ח:ת}} במשך תקופת הזכיון ימשיך בעל הזכיון בכל השקידה הראויה לעבוד ולהפיק את מלחי־המחצב, המחצבים והכימיקלים הנזכרים לעיל וכן להשיגם, לזכות בהם, להובילם ולשווקם בהתאם להוראות זכיון זה, ולהגביר תוך זמן סביר, את כושר המפעל לתקופת כלוריד האשלג כדי ארבע מאות אלף טונות נוספות, בקירוב, לשנה, מעל לכושר תקפותו הנוכחי המגיע ל־165,000 טונות לשנה.
{{ח:ת}} בהתחשב ביכלתו של בעל הזכיון להמציא את הכספים הדרושים מתוך קרנות שצמחו בתוך המפעל ובדרך אחרת, בתנאים סבירים, ישקוד במיטב מאמציו, בשלב יותר מאוחר, להמשיך ולהגביר את כושר המפעל לתפוקה שנתית נוספת של כ־200,000 עד 300,000 טונות כלוריד האשלג.

{{ח:סעיף*|13|מוצרים שאינם מיוצרים על־ידי בעל הזכיון|עוגן=תוספת פרט 13}}
{{ח:תת|(א)}} אם בזמן כלשהו לאחר תום שלוש שנים מתאריך ההתחלה, תרצה הממשלה שבעל הזכיון יתחיל בייצור מוצר שרכיב אחד או כמה מרכיביו יהיו מלחי־מחצב, מחצבים או כימיקלים שניתן להשיגם מים־המלח, שאינו מוצר המיוצר אז על־ידי בעל הזכיון או על־ידי בעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון, תהיה הממשלה זכאית, על־ידי הודעה בכתב, לבקש מבעל הזכיון להודיע לממשלה תוך 6 חדשים מתאריך קבלת אותה הודעה (להלן – תקופת התשובה) אם בעל הזכיון מוכן לייצר מוצר זה.
{{ח:תת}} במשך תקופת התשובה רשאי בעל הזכיון להתנגד בכתב להודעת הממשלה, בנימוק שהמוצר שאליו מתייחסת ההודעה אינו מוצר כאמור בסעיף קטן זה או כי הוא מוצר שלייצורו תהיה השפעה שלילית או מנוגדת לאינטרסים או לעסקים של המפעל או לאילו של בעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון בקשר לזכיון־המשנה או מהנימוק כי הוראות סעיף קטן זה לא נתמלאו באופן אחר. במקרה של חילוקי דעות יימסר הענין לבוררות ויוכרע בה על פי הוראות {{ח:פנימי|תוספת פרט 26|סעיף 26 להלן}}.
{{ח:תת|(ב)}} כל הודעה מהממשלה לפי סעיף זה תכיל תיאור מפורט של המוצר שיש לייצרו ואת התהליך לפיו יש לייצר אותו מוצר ותכיל התחייבות מהממשלה לתת או לגרום לכך שיינתנו לבעל הזכיון, לפי דרישה, ידע מספיק, בתנאים סבירים, על מנת לאפשר לבעל הזכיון לייצר את המוצר בכמויות מסחריות לפי התהליך הנזכר בהודעה, וכן תעניק או תגרום לכך שיוענקו לבעל הזכיון כל אותם רשיונות לפי פטנטים המתייחסים למוצר ולתהליך כך שבעל הזכיון יהיה מוגן נגד כל תביעות הפרה שהן.
{{ח:תת}} ההודעה תפרט את שמו וכתבתו של בעל הידע או בעל הפטנט כפי המקרה, ותצרף העתק הפירוט והתביעות של הפטנט ותצביע על התנאים שלפיהם בעליהם של אותו ידע או של אותו פטנט מוכן לספק ידע זה או להעניק רשיון לפי פטנט כזה לבעל הזכיון, כפי המקרה. החברה לא תמסור לאחרים כל ידע או פטנט שקיבלה כאמור לעיל.
{{ח:תת|(ג)}} אם במשך תקופת התשובה יודיע בעל הזכיון לממשלה בכתב כי הוא מוכן לייצר מוצר זה, בכמויות מסחריות שהצדדים יסכימו עליהן יתחיל בעל הזכיון לבצע את העבודות הדרושות לאותו ייצור וישלימן תוך הזמן שיוסכם עליו בין הממשלה ובין בעל הזכיון. במקרה שהצדדים לא יגיעו לכלל הסכם בדבר כמויות המוצר, התקופה להתחלת הקמת העבודות או התקופה להשלמתן, יימסר הענין לבוררות, ויוכרע על־פי הוראות {{ח:פנימי|תוספת פרט 26|סעיף 26 להלן}}.
{{ח:תת|(ד)}} אם במשך תקופת התשובה יודיע בעל הזכיון לממשלה בכתב כי אינו מוכן לייצר מוצר זה, אולם אין לו התנגדות לכך שהממשלה תעניק לאדם אחר הזכות לייצר מוצר זה, או אם לא יענה בעל הזכיון בכתב תוך תקופת התשובה תהיה הממשלה זכאית להעניק לאדם אחר את הזכות לייצר אותו מוצר בתנאים שלא יהיו טובים יותר מאלה שהותנו באותה הודעה, ולאחר מכן יהיה בעל הזכיון חייב לספק לאותו אדם, בתנאים סבירים, אותה תמיסה סופית מים־המלח אשר תהיה דרושה באופן סביר לאותו ייצור, בכפוף לכך שאותה תמיסה סופית מצויה למעלה מכפי צרכיו של בעל הזכיון ובעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון.
{{ח:תת|(ה)}} אם תוך 3 חדשים מתאריך פסק סופי בבוררות, הדוחה את התנגדויות בעל הזיכון, כאמור בסעיף קטן (א) לא יגיעו הממשלה ובעל הזכיון לידי הסכם באשר לכמויות שיש לייצרן, למועד התחלת הקמת העבודות הדרושות לייצור המוצר ולמועד השלמתן, יימסר הענין לבוררות, ויוכרע בה, לפי הוראות {{ח:פנימי|תוספת פרט 26|סעיף 26 להלן}}.
{{ח:תת|(ו)}} לא התחיל בעל הזכיון בהקמת העבודות הדרושות או לא השלימן תוך המועדים שהוסכם עליהם בין הממשלה ובין בעל הזכיון, או שהוחלט עליהם על־ידי הבוררים, כפי המקרה, תהיה הממשלה זכאית להעניק לאדם אחר את הזכות לייצור אותו מוצר בתנאים שלא יהיו טובים יותר מאלה שהותנו בהודעה כאמור לעיל, ולאחר מכן יהיה בעל הזכיון חייב לספק לאותו אדם, בתנאים סבירים, אותה תמיסה סופית מים־המלח ככל שתהיה דרושה באופן סביר לאותו ייצור, בכפוף לכך שאותה תמיסה סופית מצויה למעלה מכפי צרכיו של בעל הזכיון ובעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון.

{{ח:סעיף*|14|איסור התקשרות להגבלת התפוקה|עוגן=תוספת פרט 14}}
{{ח:ת}} בעל הזכיון ובעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון לא יערכו – בלי הסכמה בכתב מאת הממשלה – כל חוזה או הסדר עם כל אדם שהוא לשם הגבלת תפוקת מוצריו של בעל הזכיון או לשם העלאתם או שמירתם של מחירים בדרך שתגביל את התפוקה. הוראות סעיף זה יבואו במקום {{ח:חיצוני|חוק ההגבלים העסקיים|חוק ההגבלים העסקיים, תשי״ט–1959}}, שהוראותיו לא יחולו על בעל הזכיון ובעלי זכיון־משנה של בעל הזכיון בקשר לזכיון־המשנה.

{{ח:סעיף*|15|תמלוגים|תיקון: תשכ״ח, תשמ״ו|עוגן=תוספת פרט 15}}
{{ח:תת|(א)}} בתמורה לכל הזכויות וזכויות היתר המוענקות לבעל הזכיון בשטר זכיון זה, למעט החכירות הנזכרות {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|בסעיף 6 לעיל}} (שלגביהן ישולמו דמי חכירה כאמור {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|באותו סעיף 6}}) ישלם בעל הזכיון לממשלה, החל מהשנה המתחילה ב־1 באפריל 1970 ולאחר מכן בכל שנה את התמלוגים הבאים, דהיינו:
{{ח:תתת|(1)}} תמלוג השווה ל־5% משווי של כלוריד האשלג, ברום וכלוריד המגנזיום מתוצרת המפעל הנמכרים באותה שנה ושווי זה יוודא באופן הנזכר להלן.
{{ח:תתת}} שווי כל מוצר שנזכר בתת־סעיף זה, יוודא בסוף כל שנה ויהיה שוויו במפעל, בלתי ארוז. שווי זה ייקבע על־ידי נטילת מחיר מכירותיו (לרבות כל מענק במידה ויינתן), במשך אותה שנה ועל ידי ניכוי הסכומים הבאים ממחיר זה, דהיינו:
{{ח:תתתת|(I)}} ההוצאות הנאותו של אריזה, עמלת מכירות ושל הובלה וביטוח ממפעלו של בעל הזכיון עד המקום היעוד שהוסכם עליו עם הלקוח, וכן –
{{ח:תתתת|(II)}} 10% מהסכום שיגיעו אליו על־ידי ניכוי כל ההוצאות הנאותות הנזכרות בפסקה (I) לתת־סעיף זה ממחיר המכירות האמור.
{{ח:תתת}} אם הייצור והמכירה של כלוריד האשלג בשנה מסויימת יעלו על 1,000,000 טונות תוכל הממשלה לתבוע דיון מחדש בקשר לגובה התמלוגים שישולמו בגין הכמות העודפת על 1,000,000 טונות כלוריד האשלד שנמכר באותה שנה ובלבד שהתמלוגים על אותו עודף לא יעלו בשום פנים על 10% ממחיר המכירות מחושב כאמור לעיל.
{{ח:תתת|(2)}} תמלוג השווה ל־5% משווים של מוצרים, פרט למוצרים הנזכרים בתת־סעיף (1) לעיל מתוצאת המפעל והנמכרים באותה שנה והמורכבים או המכילים מלחי־מחצב, מחצבים וכימיקלים שיושגו מים־המלח, ושווי זה יוודא באופן הנזכר להלן; שווי כל מוצר הנזכר בתת־סעיף זה, יוודא בסוף כל שנה ויהיה שוויו במפעל, בלתי ארוז. שווי זה ייקבע על־ידי נטילת מחיר מכירותיו (לרבות כל מענק במידה ויינתן) במשך אותה שנה, ועל ידי ניכוי הסכומים הבאים ממחיר זה, דהיינו:
{{ח:תתתת|(I)}} ההוצאות הנאותות של חמרי גלם (שאינם מלח־מחצב, מחצבים וכימיקלים המושגים מים־המלח) הנמצאים במוצר הנמכר, בתוספת 15% מאותן הוצאות נאותות; וכן –
{{ח:תתתת|(II)}} ההוצאות הנאותו של אריזה, עמלת מכירות ושל הובלה וביטוח ממפעלו של בעל הזכיון עד המקום היעוד שהוסכם עליו עם הלקוח וכן –
{{ח:תתתת|(III)}} 10% מהסכום שיגיעו אליו לאחר ניכוי כל ההוצאות הנאותו הנזכרות בפסקה (II) לתת־סעיף זה ממחיר המכירות האמור.
{{ח:תת|(ב)}} הממשלה תהא רשאית – באישור ועדת הכספים של הכנסת – להפחית את התמלוגים המשתלמים ביחס למוצרים הנזכרים בתת־סעיף (א)(2) לסעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} סכום התמלוגים לכל שנה יוודא ויאושר על ידי רואה חשבון. הסכום המגיע ישולם על ידי בעל הזכיון לממשלה תוך 120 יום מתום אותה שנה שלגביה יהיו התמלוגים משתלמים.
{{ח:תת|(ד)}} על אף האמור בסעיף קטן (ג), החל בשנת הכספים המתחילה ב־1 באפריל 1999 יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} כל סכום המהווה מרכיב בחישוב סכום התמלוגים השנתי יהיה צמוד; לענין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג הבסיסי“ – השער היציג שפורסם לימים כמפורט להלן:
{{ח:תתתתת|(א)}} לענין מחיר מכירה של מוצר – יום קבלת מחיר המכירה בידי בעל הזכיון;
{{ח:תתתתת|(ב)}} לענין הוצאה – יום ביצוע ההוצאה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג החדש“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של סכום התמלוגים השנתי;
{{ח:תתת|(2)}} תוך מאה ועשרים ימים מתום כל אחד משלושת הרבעונים הראשונים של השנה ישולם תשלום על חשבון התמלוגים (להלן – תשלום רבעוני) בסכום השווה ל־75% מרבע סכום התמלוגים השנתי בעד השנה הקודמת; כל תשלום רבעוני יהיה צמוד; לענין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג הבסיסי“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של סכום התמלוגים השנתי בעד השנה הקודמת;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג החדש“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של התשלום הרבעוני;
{{ח:תתת|(3)}} מסכום התמלוגים השנתי שישולם כאמור בסעיף קטן (ג) יופחתו התשלומים הרבעונים ששולמו בעד אותה שנה כשהם צמודים; לענין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג הבסיסי“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של התשלום הרבעוני;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג החדש“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של סכום התמלוגים השנתי;
{{ח:תתת|(4)}} אם יתברר כי הסכום של התשלומים הרבעוניים הצמודים בעד אותה שנה כאמור בפסקה (3) עולה על סכום התמלוגים השנתי בעד אותה שנה כמחושב בפסקה (1), ייזקף סכום העודף על חשבון התמלוגים בשנה שלאחר מכן ויופחת כשהוא צמוד מן התשלום הרבעוני או התשלומים הרבעוניים הבאים או מסכום התמלוגים השנתי בעד השנה הבאה, לפי הענין; לענין זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג הבסיסי“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של סכום התמלוגים השנתי בעד אותה שנה שלגביה נוצר סכום העודף כאמור;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג החדש“ – השער היציג שפורסם ליום השלישי שלפני יום התשלום בפועל של הסכום שממנו מופחת העודף;
{{ח:תתת|(5)}} החישוב של סכום הניכוי שיש לחשבו באחוזים כאמור בסעיפים קטנים (א)(1)(II) ו־(א)(2)(III) ייעשה על בסיס הסכום שיגיעו אליו לאחר ניכוי סך כל ההוצאות הצמודות כאמור בפסקה (1) מסך כל מחירי המכירה הצמודים כאמור בפסקה (1); החישוב של סכום הניכוי שיש לחשבו באחוזים כאמור בסעיף קטן (א)(2)(I) ייעשה על בסיס סך כל ההוצאות האמורות בסעיף {{ח:הערה|הקטן}} האמור כשהן צמודות כאמור בפסקה (1);
{{ח:תתת|(6)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”צמוד“ – צמוד לשער היציג, כך שאם יחול שינוי בשער היציג הבסיסי לעומת השער היציג החדש, יוגדל הסכום שמדובר בו או יוקטן לפי שיעור העליה או הירידה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”השער היציג“ – השער היציג של הדולר של ארצות הברית של אמריקה שפרסם בנק ישראל; בתקופה שבה אין בנק ישראל נוהג לפרסם שערים יציגים יקבע נגיד בנק ישראל מהו השער היציג לענין שטר זכיון זה;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”רבעון“ – תקופה של שלושה חדשים המתחילה ב־1 באפריל, ב־1 ביולי, ב־1 באוקטובר וב־1 בינואר.
{{ח:תת|(ה)}} תמלוגים המשתלמים על־ידי בעל הזכיון לממשלה לפי שטר זכיון זה יראו אותם, לענין {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס ההכנסה}}, כאילו היו הוצאה שהוצאה כולה אך ורק בייצור הכנסתו של בעל הזכיון.
{{ח:תת|(ו)}} לענין סעיף זה, הביטוי ”שנה“ משמעו שנה המתחילה ב־1 באפריל ומסתיימת ב־31 במרס שלאחריו.

{{ח:סעיף*|16|חשבונות ודו״חות|עוגן=תוספת פרט 16}}
{{ח:תת|(א)}} בעל הזכיון יחזיק תמיד במשרדו הראשי כל ספרי חשבון רגילים ונאותים ואלה יעמדו בכל עת סבירה פתוחים לבקורת נציגי הממשלה על־פי הודעה מראש.
{{ח:תת|(ב)}} בעל הזכיון ימציא לממשלה בכל שנה מאזן וחשבון ריווח והפסד מבוקרים כדין, ודו״ח מפורט מאושר על־ידי רואה חשבון שיתן את כל הפרטים הדרושים לחישוב התמלוגים, המגיעים לממשלה באותה שנה בהתאם {{ח:פנימי|תוספת פרט 15|לסעיף 15 לעיל}}.

{{ח:סעיף*|17|מיתקני הובלה|עוגן=תוספת פרט 17}}
{{ח:ת}} הממשלה תספק ותקיים בתקופת הזכיון כבישים או מסילות ברזל ומיתקני נמל מתאימים ומספיקים על מנת לאפשר הובלת מוצרי בעל הזכיון ושילוחם בדרך הים מנמלים בישראל.

{{ח:סעיף*|18|קשר|תיקון: תשכ״ח|עוגן=תוספת פרט 18}}
{{ח:ת}} הממשלה תתיר לבעל הזכיון בכפיפות {{ח:חיצוני|פקודת הטלגרף האלחוטי|לפקודת הטלגרף האלחוטי}}, להקים, לקיים ולהפעיל, על חשבונו הוא, מערכת קשר־רחק (וביטוי זה כולל רשת של טלגרף וטלפון, בין עילית ובין תת־קרקעית, מיתקני טלפרינטר, טלקומוניקציה ואלחוט) שתספק קשר בין תחנותיו השונות של המפעל ואולם מערכת קשר כזו תשמש אך ורק למטרות המפעל ותעמוד לפיקוח הממשלה ולא תהיה בנויה או מופעלת כך שתפריע לפעולות כל רשות מוסמכת שהיא.

{{ח:סעיף*|19|בריאות הציבור|עוגן=תוספת פרט 19}}
{{ח:ת}} בעל־הזכיון ימלא אחר כל הדינים המתייחסים לבריאות ובטיחות הציבור ואחר אותן הוראות של {{ח:חיצוני|פקודת המכרות|פקודת המכרות}} {{ח:חיצוני|פקודת הבטיחות בעבודה|ופקודת בתי החרושת, 1947}}, והתקנות שהותקנו לפיהן המתייחסות לבריאותם ולבטיחותם של עובדים.

{{ח:סעיף*|20|תשלום במקום ארנונות מקומיות|עוגן=תוספת פרט 20}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר ושר הפנים רשאים להורות, בצו, כי בעל הזכיון ישלם לממשלה, במשך תקופת הזכיון, כולה או מקצתה, סכום מס קבוע שיוסכם עליו בין שר האוצר, שר הפנים ובעל הזיכון, ומס זה יבוא במקום ארנונות מקומיות.
{{ח:תת|(ב)}} עם הפעלתו של צו כזה, לא תהיה שום רשות מקומית רשאית להטיל על בעל הזכיון או לגבות ממנו כל ארנונות מקומיות ושר הפנים יחלק בין הרשויות המקומיות הנוגעות בדבר, באותו אופן ובאותם שיעורים יחסיים שיראם לנכונים מפעם לפעם, את כל הכספים שתקבל הממשלה לפי סעיף זה במקום כל הארנונות אשר, אלמלא הוראות סעיף זה והצו כאמור לעיל, היו משתלמים על ידי בעל הזכיון.
{{ח:תת|(ג)}} האמור בסעיף זה או בכל צו כאמור לעיל לא יגרע מכל סעד או פטור מארנונות מקומיות שבעל הזכיון היה או יהיה בזמן מן הזמנים זכאי להן מכוח הוראות {{ח:חיצוני|חוק לעידוד השקעות הון|החוק לעידוד השקעות הון, תשי״ט–1959}}, או כל חוק אחר, ובתיתם צו כאמור לעיל, יתנו שר האוצר ושר הפנים תוקף לאותו סעד או פטור כאמור לעיל.

{{ח:סעיף*|21|איסור העברה|עוגן=תוספת פרט 21}}
{{ח:ת}} בלי הסכמתה המוקדמת בכתב של הממשלה ובאישורה של ועדת הכספים של הכנסת, לא יהא בעל הזכיון רשאי להמחות, למשכן או להוציא מרשותו את הזכיון או כל חלק הימנו.

{{ח:סעיף*|22|כוח עליון|עוגן=תוספת פרט 22}}
{{ח:ת}} אי־קיומם או אי־ביצועם – או הפרתם אם מצד בעל הזכיון ואם מצד הממשלה – של כל התניה, הסכם או תנאי מההתניות, ההסכמים או התנאים הכלולים בזכיון זה ואשר החובה על צד זה או צד זה לקיימם או לבצעם, לא יתנו עילה לשום תביעה או דרישה על־ידי צד אחד נגד הצד השני ולא יפעלו בשום דרך שהיא לרעתו של הצד השני ולא יראו אותם כהפרת הזכיון הזה, אם הוכח באופן סביר שאי־הקיום או אי־הביצוע נבעו מאחד הגורמים שלהלן או מכמה מהם: מעשים בידי שמים, מעשים מצד מושלים או עמים זרים, מעשי הסתננות, מלחמה, מבצעים מעין־מלחמתיים, הסגר, אמברגו, התקוממות, מרי, מהומות, שביתות והשבתות או סכסוכי עבודה, שריפה, סערה, סופה, התפוצצות, רעש, שטפונות או גורמים אחרים שמחוץ לגדר שליטתם של הצדדים.

{{ח:סעיף*|23|סעדים|עוגן=תוספת פרט 23}}
{{ח:תת|(א)}} אם אחד הצדדים לזכיון זה אינו מקיים או אינו מבצע התניה, הסכם או תנאי מההתניות, ההסכמים והתנאים הכלולים בזכיון זה ואשר החובה על אותו צד לקיימם ולבצעם, ישלם הצד הלא־מקיים (להלן – המפר) לצד השני (להלן – המקופח) דמי נזק בסכום שיש בו כדי לשפות את המקופח על כל הפסד או נזק שנגרם לו עקב אי־קיום זה.
{{ח:תת|(ב)}} אם טוען המקופח, שאי־הקיום או אי־הביצוע על־ידי המפר הוא כה חמור בטיבו שהוא נוגע ביסודו של הזכיון רשאי המקופח לדרוש מאת המפר בהודעה בכתב לתקן את אי־הקיום תוך אותו מועד שייראה לסביר בנסיבות המצב.
{{ח:תת}} לא מילא המפר אחר הדרישה האמורה, יהיה המקופח זכאי להביא לפני בוררות תביעה לראות את הזכיון כאילו בא לקצו. מצאה הבוררות שההפרה היתה בטיבה כפי שטען המקופח כאמור לעיל, רשאית הבוררות להחליט על הבאת הזכיון לקצו החל מאותו תאריך שייראה לצודק בעיניה לפי הנסיבות, ובכפיפות להוראות {{ח:פנימי|תוספת פרט 24|סעיף 24 להלן}} רשאית היא להחליט על ניתוק היחסים בין הצדדים באותם תנאים שייראו לצודקים בעיניה ועל הענינים הכרוכים בכך. כן רשאית הבוררות נוסף על הבאת הזכיון לקצו או במקום הבאתו לקצו, לפסוק תשלומי נזק או פיצויים או כל תרופה אחרת או תרופות אחרות ככל שייראה בעיניה לצודק לפי הנסיבות, ומקום שהובא הזכיון לקצו תהיה הממשלה זכאית לקזז את סכומם של אותם דמי נזק או פיצויים שפסקו לזכותה כנגד כל תשלום המגיע ממנה לבעל הזכיון עפ״י {{ח:פנימי|תוספת פרט 24|סעיף 24 להלן}}.
{{ח:תת}} אם אי־הקיום התבטא באי־הענקת חכירה על איזו קרקע שהיא לפי {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|סעיף 6 לעיל}}, תהא הבוררות רשאית בנוסף לכל תרופה אחרת, לצוות על הממשלה להחכיר לבעל הזכיון, או להביא לכך שיוחכרו לו, אותן קרקעות, בתנאים שייקבעו על־ידיה ושיהיו בהתאמה {{ח:פנימי|תוספת פרט 6|לסעיף 6 לעיל}}.
{{ח:תת|(ג)}} ניתן צו או נתקבלה החלטה בת־תוקף לפירוקו של בעל הזכיון (שלא למטרות מיזוג או ארגון מחדש בהסכמת הממשלה ובאישור ועדת הכספים של הכנסת) תראה הבוררות באותו צד או באותה החלטה הפרה מצד בעל הזכיון של חיוביו לפי שטר זכיון זה, המזכה את הממשלה לראות את הזכיון כבא לקצו.

{{ח:סעיף*|24|דין הנכסים עם פקיעת הזכיון|עוגן=תוספת פרט 24}}
{{ח:תת|(א)}} עם תום תקופת הזכיון הזה או עם הבאתו לקצו בתאריך מוקדם יותר (להלן – {{מוגדל|תאריך הגמר}}) יקומו לקנין הממשלה כל הנכסים המוחשיים הקבועים המשתייכים לבעל הזכיון והממשלה תשלם לבעל הזכיון, תמורת הנכסים המוחשיים הקבועים האמורים את ערך ההחלפה המופחת שלהם כפי שהוא קיים בתאריך הגמר. כל נכסים אחרים מכל מין שהוא המשתייכים לבעל הזכיון בתאריך הגמר יישארו קניינו של בעל הזכיון.
{{ח:תת}} הביטוי ”ערך החלפה מופחת“ ביחס לנכסים מוחשיים קבועים, משמעו דמי רכישתם של נכסים דומים כשהם חדשים במחיר השוק הנוהג בתאריך הגמר, בניכוי הפחת לגבי תקופת השימוש בכל אחד ואחד מהנכסים, ופחת זה יהא מבוסס על אורך־חייו הטכני של נכס כזה, תוך התחשבות במצב החזקתו על־ידי בעל הזכיון, ובתנאים השוררים באזור ים המלח.
{{ח:תת}} אם בתאריך הגמר יהיו נכסי הקבע המוחשיים או כל חלק מהם ממושכנים או משועבדים, ימשיכו המשכנתה או השעבוד לרבוץ על אותם נכסים, אך ערך ההחלפה המופחת שלהם לא יוקטן בגלל המשכנתה או השעבוד וההוראות הבאות תחולנה:
{{ח:תתת|(I)}} הממשלה תהיה זכאית לעכב מאותו ערך החלפה מופחת סכום כזה שיהיה בו די לפרעון הקרן והריבית המובטחת על־ידי אותה המשכנתה או אותו השעבוד, בשעה שיחול פרעונם או סכום השווה לערך ההחלפה המופחת של הנכס, הכל לפי הסכום הקטן יותר;
{{ח:תתת|(II)}} עיכבה הממשלה סכום כאמור, תשתמש בו לסילוק קרן וריבית של החוב המובטחות על־ידי המשכנתה או השעבוד, או תפצה את בעל הזכיון בגבולות הסכום שעיכבה לגבי אותם משכנתה או שעבוד נגד כל תביעות ודרישות על ידי בעל המשכנתה או בעל השעבוד, ביחס לאותן קרן וריבית כאמור לעיל, ויתרת הסכום, אם תהיה כזו, תוחזר לבעל הזכיון.
{{ח:תת|(ב)}} במשך עשר השנים שלפני תום תקופת הזכיון לא ישקיע בעל הזכיון השקעת הון חדשה במפעל, בלי הסכמה מוקדמת בכתב מאת הממשלה, אלא אם כן אפשר להפחית את ההשקעה כולה לפי {{ח:חיצוני|פקודת מס הכנסה|פקודת מס הכנסה}}, במשך אותן עשר השנים; אולם הסכמתה של הממשלה לכל השקעת יסוד העשויה להיות הכרחית להפעלתו התקינה של המפעל לא תעוכב או תושהה באופן בלתי סביר.

{{ח:סעיף*|25|זכות קדימה לזכיון חדש|עוגן=תוספת פרט 25}}
{{ח:ת}} אם אחרי פקיעת הזכיון תרצה הממשלה להציע זכיון חדש להפקת מלחי־מחצב, מחצבים וכימיקלים מים המלח לאיזה אדם שהוא שאינו בעל הזכיון, תציע הממשלה ראשונה לבעל הזכיון זכיון חדש בתנאים לא פחות נוחים מאלה שהיא אומרת להציעם לאותו אדם אחר.

{{ח:סעיף*|26|בוררות|עוגן=תוספת פרט 26}}
{{ח:ת}} אם בזמן מן הזמנים בתוך תקופת הזכיון או לאחר מכן, יתעורר ספק, מחלוקת או סכסוך בין הצדדים בדבר פירושו או ביצועו של זכיון זה או של דבר הקשור בו או בדבר הזכויות והחובות של הצדדים לו, הרי אם לא הושגה הסכמה ליישב את הספק, המחלוקת או הסכסוך בדרכים אחרות, ומבלי להתחשב אם קיימות הוראות מפורשות למסירת הענין לבוררות לפי כל סעיף אחר מסעיפי שטר זכיון זה, יובאו אלה לבוררות של שלושה אנשים, ששניים מהם ימונו כל אחד על־ידי כל צד מהצדדים לבוררות והשלישי ימונה בכתב בחתימת ידם של השניים שמונו כאמור, בטרם יתחילו בבוררות. לא באו שני הבוררים האלה לידי הסכם ביניהם בדבר הבורר השלישי, ימונה הבורר השלישי על־ידי מי שמכהן אותה שעה כנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.
{{ח:ת}} היה כרוך בבוררות ענין של שומה או כל ענין טכני אחר, יהא הבורר השלישי שמונה כאמור לעיל מומחה טכני המוסמך לטפל באותו ענין מיוחד.
{{ח:ת}} פסק שלושת הבוררים יהיה סופי ומחייב את הצדדים. במקרה שדעת הבוררים לא תהיה אחידה, יהיה הפסק של רובם סופי ומחייב.
{{ח:ת}} מקום הבוררות יהיה כפי שיוסכם עליו בין הצדדים, ובאין הסכם – יהיה המקום ירושלים. במידה שלא הותנה אחרת בשטר זכיון זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הבוררות|פקודת הבוררות}} על בוררות לפי סעיף זה.
{{ח:ת}} האמור בסעיף זה לא ישחרר את הממשלה מלהיזקק לאישור ועדת הכספים של הכנסת באותם ענינים שאישור כזה דרוש לפי תנאי שטר זכיון זה.

{{ח:סעיף*|27|הודעות|עוגן=תוספת פרט 27}}
{{ח:ת}} כל אימת שיש למסור לפי זכיון זה הודעות, הסכמות, בקשות, דרישות או ידיעות (להלן – הודעות), יהיו ההודעות בכתב ויראו אותן כאילו נמסרו כדין אם נשלחו בדואר רשום ומשולם מראש אל הצדדים לפי המענים הבאים:
{{ח:ת}} הממשלה – משרד האוצר ומשרד הפיתוח, ירושלים.
{{ח:ת}} בעל הזכיון – בית האשלג, באר־שבע.
{{ח:ת}} או לכל מען אחר בתחומי מדינת ישראל, כפי שכל צד יודיע עליו לצד השני בהודעה דומה.
{{ח:ת}} כל הודעה שנשלחה כך יראו אותה כהודעה שנמסרה בתום שבעים ושתים שעות משעת דיוורו של המכתב המכיל אותה הודעה הממוענת כדין.

{{ח:סעיף*|28|ויתור|עוגן=תוספת פרט 28}}
{{ח:תת|(א)}} קיבלה הממשלה תשלום כלשהו מבעל הזכיון לפי {{ח:פנימי|תוספת|זכיון זה}}, בין לחשבון תמלוגים ובין לחשבון אחר, לא יראו בקבלה זו כאילו משתמע ממנה ויתור על־ידי הממשלה על כל זכות מזכויותיה לגבי כל הפרה קודמת של הוראה מהוראות {{ח:פנימי|תוספת|זכיון זה}}.
{{ח:תת|(ב)}} ויתור על־ידי צד אחד על הפרת הוראה מהוראות {{ח:פנימי|תוספת|זכיון זה}}, לא יראו אותו כויתור על כל הפרה שלאחר מכן של אותה הוראה או של כל הוראה אחרת, בין דומה לה ובין שונה ממנה בטיבה.

{{ח:סעיף*|29|הערות שוליים|עוגן=תוספת פרט 29}}
{{ח:ת}} הערות השוליים בזכיון לא יסתמכו עליהן בביאור הוראות {{ח:פנימי|תוספת|זכיון זה}}.

{{ח:סעיף*|30|ויתור על הודעה נוטריונית|עוגן=תוספת פרט 30}}
{{ח:ת}} הצדדים {{ח:פנימי|תוספת|לזכיון זה}} מוותרים בזה על הצורך בהודעה נוטריונית או מחאה רשמית אחרת לגבי כל הפרה או אי־קיום של כל הוראה מהוראותיו.

{{ח:סעיף*|31|פעולה ממשלתית|עוגן=תוספת פרט 31}}
{{ח:ת}} כל דבר שעל־פי {{ח:פנימי|תוספת|זכיון זה}} הותר לממשלה לעשותו או לבצעו וכל הסכמה שצריכה להינתן על־ידי הממשלה לפי {{ח:פנימי|תוספת|זכיון זה}}, ייעשה, יבוצע או יינתן כדין על־ידי השר או על־ידי מי שמונה בחתימת ידו לצורך זה.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוגדל|ולראיה באו בזה הצדדים על החתום בחתימת ידם ובחותמם ביום ובשנה הנזכרים בראשית {{ח:פנימי|תוספת|שטר זכיון זה}}.}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים ממורכז | {{טורים שווים ממורכז|{{מוגדל|שר האוצר}}|{{מוגדל|שר הפיתוח}}}} בעד ובשם מדינת ישראל | | {{טורים שווים ממורכז|{{מוגדל|עמנואל שחר}}|{{מוגדל|ישראל הילמן}}}} בעד ובשם מפעלי ים המלח בע״מ }}

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ט״ז בסיון תשכ״א (31 במאי 1961)}}
* '''דוד בן־גוריון'''
ראש הממשלה
* '''לוי אשכול'''
שר האוצר
* '''מרדכי בנטוב'''
שר הפיתוח
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]