חוק עבודת נשים

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק עבודת נשים, תשי״ד–1954}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001135}} {{ח:תיבה|ס״ח תשי״ד, 154|חוק עבודת נשים|https://fs.knesset.gov.il/2/law/2_lsr_209034.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ג, 133|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209033.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ד, 166|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209032.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ב, 119|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209031.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 260|תיקון מס׳ 4|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209030.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ד, 78|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317773.pdf}}, {{ח:תיבה|80|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_ec_317774.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ו, 254|תיקון מס׳ 5|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209029.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 67|תיקון מס׳ 58 לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210463.pdf}}, {{ח:תיבה|141|תיקון מס׳ 7|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210482.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ח, 42|חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210538.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 173|תיקון מס׳ 9|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210787.pdf}}, {{ח:תיבה|178|תיקון מס׳ 10|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210754.pdf}}, {{ח:תיבה|188|תיקון מס׳ 11|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210788.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 20|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_ec_317470.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ב, 116|תיקון מס׳ 12|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210885.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ו, 181|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211736.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 219|תיקון מס׳ 14 (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211430.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 114|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211508.pdf}}, {{ח:תיבה|136|תיקון מס׳ 16|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211475.pdf}}, {{ח:תיבה|235|תיקון מס׳ 17|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211490.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ט, 79|תיקון מס׳ 18|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211614.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 246|תיקון מס׳ 19|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300239.pdf}}, {{ח:תיבה|290|תיקון מס׳ 20|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300266.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 219|תיקון מס׳ 21|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300356.pdf}}, {{ח:תיבה|516|תיקון מס׳ 14 (הוראת שעה) (תיקון)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300622.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ב, 30|תיקון מס׳ 22|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300431.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 63|תיקון מס׳ 23|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300585.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ד, 344|תיקון מס׳ 24|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299821.pdf}}, {{ח:תיבה|345|תיקון מס׳ 25|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299786.pdf}}, {{ח:תיבה|380|תיקון מס׳ 26|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299834.pdf}}, {{ח:תיבה|425|תיקון מס׳ 14 (הוראת שעה) (תיקון מס׳ 2)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299840.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 265|תיקון מס׳ 27|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299906.pdf}}, {{ח:תיבה|464|תיקון מס׳ 28|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299673.pdf}}, {{ח:תיבה|913|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299984.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 53|תיקון מס׳ 30|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299965.pdf}}, {{ח:תיבה|231|תיקון מס׳ 31|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299907.pdf}}, {{ח:תיבה|290|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-2054.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ז, 26|תיקון מס׳ 32|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_299818.pdf}}, {{ח:תיבה|124|תיקון מס׳ 33|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300130.pdf}}, {{ח:תיבה|140|תיקון מס׳ 34|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300075.pdf}}, {{ח:תיבה|140|תיקון מס׳ 35|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300129.pdf}}, {{ח:תיבה|154|תיקון מס׳ 36|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300079.pdf}}, {{ח:תיבה|306|תיקון מס׳ 37|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300133.pdf}}, {{ח:תיבה|360|תיקון מס׳ 38|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300741.pdf}}, {{ח:תיבה|436|תיקון מס׳ 39|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300029.pdf}}, {{ח:תיבה|445|תיקון מס׳ 40|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_299817.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 4|תיקון מס׳ 41|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300714.pdf}}, {{ח:תיבה|172|תיקון מס׳ 42|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300043.pdf}}, {{ח:תיבה|206|תיקון מס׳ 43|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300793.pdf}}, {{ח:תיבה|386|תיקון מס׳ 44|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300737.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ע, 326|תיקון מס׳ 45|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_300946.pdf}}, {{ח:תיבה|440|תיקון מס׳ 46|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301054.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 74|חוק להחלפת המונח פקיד סעד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301220.pdf}}, {{ח:תיבה|960|תיקון מס׳ 48|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301312.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 173|תיקון מס׳ 49|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301129.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ד, 71|תיקון מס׳ 50|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301537.pdf}}, {{ח:תיבה|330|תיקון מס׳ 51|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_301584.pdf}}, {{ח:תיבה|603|חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/19/law/19_lsr_306572.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 610|חוק אומנה לילדים|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_323013.pdf}}, {{ח:תיבה|950|תיקון מס׳ 54|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_344829.pdf}}, {{ח:תיבה|1090|תיקון מס׳ 55|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_347844.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 533|תיקון מס׳ 56|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_382391.pdf}}, {{ח:תיבה|572|חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_382405.pdf}}, {{ח:תיבה|1008|תיקון מס׳ 58|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_389356.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 114|תיקון מס׳ 8 לחוק שירותי הסעד|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_489215.pdf}}, {{ח:תיבה|680|תיקון מס׳ 60|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_501308.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ט, 142|תיקון מס׳ 61|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_528244.pdf}}, {{ח:תיבה|330|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-2783.pdf}}; {{ח:תיבה|ק״ת תש״ף, 1038|תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (עבודת נשים)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8461.pdf}}, {{ח:תיבה|1140|תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (עבודת נשים) (ביטול)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8493.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשפ״א, 236|תיקון מס׳ 62|https://fs.knesset.gov.il/23/law/23_lsr_593575.pdf}}, {{ח:תיבה|358|תיקון מס׳ 225 והוראת שעה לחוק הביטוח הלאומי|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_603272.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 758|תיקון מס׳ 63|https://fs.knesset.gov.il/24/law/24_lsr_622710.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 106|חוק התוכנית לסיוע כלכלי (הוראת שעה – חרבות ברזל)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3514351.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 212|תיקון מס׳ 65|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_5526355.pdf}}, {{ח:תיבה|781|חוק התוכנית לסיוע כלכלי (הוראת שעה – חרבות ברזל)|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_8007291.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|עבודות אסורות ועבודות מוגבלות|תיקון: תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} שר העבודה רשאי, בתקנות, לאסור או להגביל העסקת עובדת בעבודה פלונית, בתהליך ייצור פלוני או במקום עבודה פלוני שהעבודה בהם עלולה, לדעתו, לפגוע במיוחד בבריאות האשה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (עבודות אסורות, עבודות מוגבלות ועבודות מסוכנות)|תקנות עבודת נשים (עבודות אסורות, עבודות מוגבלות ועבודות מסוכנות), התשס״א–2001}}.}}

{{ח:סעיף|2|תנאים לעבודת לילה|תיקון: תשכ״ג, תשל״ג, תשמ״ו־2, תשע״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} שר העבודה והרווחה רשאי לקבוע בתקנות, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, תנאים להעסקת עובדת בלילה, הדרושים לדעתו לענין בריאותה או בטיחותה; תקנות כאמור יכול שיהיו דרך כלל או לגבי סוגים של עבודות או תפקידים, וכן ניתן לקבוע בהן חובה על מעסיק למסור הודעה על העסקת עובדת בלילה.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (תנאים לעבודת לילה)|תקנות עבודת נשים (תנאים לעבודת לילה), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:תת|(ב)}} ”לילה“ – פרק זמן של אחת עשרה שעות ובהן השעות שבין 24:00 ובין 06:00, ובחקלאות שעות שבין 24:00 ובין 05:00.
{{ח:תת|(ג)}} לא יסרב מעסיק לקבל אישה לעבודה בשל כך בלבד שהיא הודיעה עם קבלתה לעבודה שאינה מסכימה מטעמים משפחתיים לעבוד בלילה; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על סוגי מקומות עבודה שקבע שר העבודה והרווחה בתקנות וכן על שירותים, מקומות, עבודות ותפקידים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בשירותי המדינה שפירט שר העבודה בתקנות, לאחר שנוכח, כי עבודת לילה של עובדת בשירותים אלה היא חיונית למדינה ואינה עלולה לפגוע במיוחד בבריאות האשה;
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (עבודת לילה בשירותי המדינה)|תקנות עבודת נשים (עבודת לילה בשירותי המדינה), תשט״ז–1955}}.}}
{{ח:תתת|(2)}} במקום שמטפלים בחולים או בנכים, במוסדות החלמה ובמוסדות לטיפול בזקנים או בילדים;
{{ח:תתת|(3)}} בעתונות, להוציא הדפסת עתונים;
{{ח:תתת|(4)}} בבתי אוכל, בבתי מלון, בבתי קפה ובתי עינוג כמשמעות שעשועים ציבוריים {{ח:חיצוני|חוק רישוי עסקים#סעיף 3|בפקודת השעשועים הציבוריים, 1935}};
{{ח:תתת|(5)}} בעבודה הקשורה במישרין לטיפול בבעלי חיים;
{{ח:תתת|(6)}} בתפקידי הנהלה, או בתפקיד הדורש מידה מיוחדת של אמון אישי, כשאין העבודה עבודת כפיים;
{{ח:תתת|(7)}} כשתנאי העבודה ונסיבותיה אינם מאפשרים למעסיקה כל פיקוח על הזמן שבו נעשית העבודה;
{{ח:תתת|(8)}} בשירותי תעופה וים;
{{ח:תתת|(9)}} בסוכנויות נסיעות או תיירות שבנמלי תעופה וים או בועידות בין־לאומיות.
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:הערה|(נמחק).}}

{{ח:סעיף|3|סמכות בית הדין לעבודה|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:תת|(א)}} לבית דין אזורי לעבודה תהיה סמכות יחודית לדון בתובענות שעילתן בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(ג)}}.
{{ח:תת|(ב)}} לא יזדקק בית דין אזורי לעבודה לתובענה כאמור סעיף קטן (א), שהוגשה לאחר שחלפו שלושה חדשים מיום היווצר העילה.

{{ח:סעיף|4|סירוב לעבוד בלילה|תיקון: תשכ״ד, תשמ״ו־2, תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} עובדת במקום עבודה שבו לא עבדו קודם לכן בלילה, שנדרשה לעבוד בלילה, רשאית להודיע למעסיקה בכתב, לא יאוחר משלושה ימים מיום הדרישה, כי אין היא מסכימה לעבוד בלילה.

{{ח:סעיף|4א|תחולה על הורה עצמאי|תיקון: תשפ״ב}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיפים 2(ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 3|3}} {{ח:פנימי|סעיף 4|ו־4}} החלות על אישה לגבי עבודה בלילה, יחולו, בשינויים המחויבים, גם על עובדת, עובד, מועמדת לעבודה או מועמד לעבודה, לפי העניין, שהם הורה עצמאי, לגבי עבודה בשעות שבין 24.00 ובין 07.30; בסעיף זה, ”הורה עצמאי“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק סיוע למשפחות שבראשן הורה עצמאי|בחוק סיוע למשפחות שבראשן הורה עצמאי, התשנ״ב–1992}}, ובלבד שלילד שבהחזקתו הנמצא עימו טרם מלאו 12 שנים.

{{ח:סעיף|5||תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|6|תקופת לידה והורות|תיקון: תשל״ג, תשל״ד, תשל״ד־2, תשמ״ו, תש״ן, תש״ן־3, תשנ״א, תשנ״ב, תשנ״ז, תשנ״ח־2, תשנ״ט, תשס״א־2, תשס״ב, תשס״ג, תשס״ד, תשס״ד־2, תשס״ד־4, תשס״ה־2, תשס״ז־3, תשס״ז־6, תשס״ז־7, תשס״ז־8, תש״ע־2, תשע״ב, תשע״ד, תשע״ד־3, תשע״ו־3, תשע״ז־2, תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} עובדת שקרובה ללדת יתן לה מעסיקה תקופת לידה והורות ולא יעסיקנה בתוך תקופת הלידה וההורות.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} תקופת הלידה וההורות היא עשרים ושישה שבועות, מהם שבעה שבועות או פחות מזה, כרצון העובדת, לפני יום הלידה המשוער, והשאר אחרי יום הלידה.
{{ח:תתת|(2)}} עובדת רשאית לקצר את תקופת הלידה וההורות, ובלבד שתקופת הלידה וההורות לא תפחת מחמישה עשר שבועות, או מתקופה כאמור בתוספת הארכות של תקופת הלידה וההורות, אם מימשה את זכותה להאריכה לפי סעיפים קטנים (ב1), (ג) ו־(ד) (להלן – הארכות).
{{ח:תתת|(3)}} עובדת שהודיעה על רצונה לקצר את תקופת הלידה וההורות כאמור בפסקה (2), לא יוכל המעסיק לדחות את החזרתה לעבודה למשך יותר משלושה שבועות מיום שהודיעה כאמור.
{{ח:תתת|(4)}} שר התעשייה המסחר והתעסוקה רשאי לקבוע הוראות לעניין מתן הודעה על קיצור תקופת הלידה וההורות כאמור בסעיף קטן זה, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות להודעה למי שהעובדת עבדה אצלו לפני תקופת הלידה וההורות, ולמעסיק אחר.
{{ח:תתת|(5)}} הוראות פסקאות (1) עד (4) לא יחולו על עובדת שעבדה לפני יציאתה לתקופת לידה והורות פחות משנים עשר חודשים אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה; תקופת הלידה וההורות של עובדת כאמור היא חמישה עשר שבועות, מהם שבעה שבועות או פחות מזה, כרצון העובדת, לפני יום הלידה המשוער והשאר אחרי יום הלידה.
{{ח:תת|(ב1)}} עובדת שחלתה ואושפזה בבית חולים תוך תקופת הלידה וההורות כאמור בסעיפים קטנים (ב) ו־(ג), לתקופה העולה על שבועיים, זכאית לאלה:
{{ח:תתת|(1)}} להאריך את תקופת הלידה וההורות לתקופה שלא תעלה על תקופת האשפוז אך לא יותר מארבעה שבועות; הוראות פסקה זו יחולו גם לגבי עובדת שתקופת אשפוזה, כאמור ברישה של סעיף קטן זה, אינה רצופה; בסעיף זה, ”אשפוז“ – שהות של אדם בבית חולים במשך 12 שעות לפחות לשם קבלת טיפול רפואי;
{{ח:תתת|(2)}} לפצל את תקופת הלידה וההורות כך ששלושה שבועות או יותר יהיו תכוף לאחר הלידה ויתרת החופשה תחל במהלך תקופת האשפוז או עם סיומה;
{{ח:תת}} לא יהיה תוקף לזכאות לפי סעיף קטן זה אלא אם כן הודיעה העובדת על מימושה בדרך, ובמועד ולמי שקבע שר העבודה והרווחה בתקנות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הודעה על הארכת חופשת לידה או פיצולה בשל אשפוז היולדת או ילדה)|תקנות עבודת נשים (הודעה על הארכת חופשת לידה או פיצולה בשל אשפוז היולדת או ילדה), התשנ״ט–1999}}.}}
{{ח:תת|(ג)|(1)}} עובדת שילדה בלידה אחת יותר מילד אחד זכאית להאריך את תקופת הלידה וההורות בשלושה שבועות נוספים בעד כל ילד נוסף שילדה באותה לידה, החל בילד השני;
{{ח:תתת|(2)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ח) {{ח:פנימי|סעיף 7|וסעיף 7(ג3)}} ומהוראות כל דין, עובד שבת זוגו ילדה בלידה אחת יותר מילד אחד יהיה רשאי לממש, בתוך תקופת הלידה וההורות של בת זוגו, החל מיום הלידה ואילך, תקופה אחת רצופה של לפחות שבעה ימים ולכל היותר שבועיים – מתוך שלושת השבועות האמורים בפסקה (1), בעד כל ילד נוסף שנולד באותה לידה, לצורך טיפול בילדו במקום בת זוגו ובהסכמתה.
{{ח:תת|(ד)}} עובדת שהילד אשר ילדה חייב להישאר בבית החולים או לחזור לבית החולים לאישפוז, תוך תקופת הלידה וההורות כאמור בסעיפים קטנים (ב), (ב1) או (ג), לתקופה העולה על שבועיים, זכאית לאלה:
{{ח:תתת|(1)}} להאריך את תקופת הלידה וההורות לתקופה שלא תעלה על תקופת האשפוז, אך לא ביותר מעשרים שבועות; הוראות פסקה זו יחולו גם לגבי עובדת שתקופת אשפוזו של הילד אשר ילדה, כאמור ברישה של סעיף קטן זה, אינה רצופה;
{{ח:תתת|(2)}} לפצל את תקופת הלידה וההורות כך ששלושה שבועות או יותר יהיו תכוף לאחר הלידה ויתרת החופשה תחל במהלך תקופת האשפוז או עם סיומה;
{{ח:תת}} לא יהיה תוקף לזכאות לפי סעיף קטן זה אלא אם כן העובדת הודיעה על מימושה בדרך, ובמועד ולמי שקבע שר העבודה והרווחה בתקנות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הודעה על הארכת חופשת לידה או פיצולה בשל אשפוז היולדת או ילדה)|תקנות עבודת נשים (הודעה על הארכת חופשת לידה או פיצולה בשל אשפוז היולדת או ילדה), התשנ״ט–1999}}.}}
{{ח:תת|(ד1)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ד2)}} הזכאות להארכת תקופת הלידה וההורות לפי סעיפים קטנים (ב1) עד (ד) היא מצטברת, ובלבד שכל ההארכות לפי סעיפים קטנים (ב1)(1) ו־(ד)(1) לא יעלו יחד על עשרים שבועות.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב) מותר לקצר את תקופת הלידה וההורות, בהסכמת העובדת ובאישור שבכתב מאת רופא, אם הנולד איננו בחיים או שהעובדת הסכימה שילדה יאומץ לפי {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק אימוץ ילדים, התשמ״א–1981}}, או שהיא אם נושאת כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)|בחוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד), התשנ״ו–1996}} (להלן – אם נושאת), ובלבד שהתקופה תכלול לפחות שלושה שבועות שאחרי הלידה ואולם לגבי עובדת שהסכימה שילדה יאומץ או לגבי עובדת שהיא אם נושאת, לא יהיה תוקף לזכאותה לפי סעיף קטן זה אלא אם כן הודיעה על הסכמתה לקצר את תקופת הלידה וההורות בדרך, במועד ולמי שקבע שר התעשיה המסחר והתעסוקה, בהתייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הודעה על הסכמה לקיצור תקופת חופשת הלידה)|תקנות עבודת נשים (הודעה על הסכמה לקיצור תקופת חופשת הלידה), התשע״ד–2014}}.}}
{{ח:תת|(ו)}} שר העבודה רשאי לנקוב בתקנות עבודות מסויימות שבהן תהא תקופת הלידה וההורות שלפני יום הלידה המשוער פרק זמן שקבע בתקנות ושלא יעלה על שבעה שבועות.
{{ח:תת|(ז)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ז1)|(1)}} עובד שבת זוגו ילדה, ומתקיימים לגביו כל התנאים המפורטים להלן, ייתן לו מעסיקו תקופת לידה והורות בהתאם להוראות פסקה (2):
{{ח:תתתת|(א)}} הילד נמצא עמו ובהחזקתו;
{{ח:תתתת|(ב)}} הילד נמצא בטיפולו הבלעדי של העובד מחמת נכות או מחלה של בת הזוג ורופא אישר בכתב כי בשל הנכות או המחלה כאמור בת הזוג אינה מסוגלת לטפל בילד.
{{ח:תתת|(2)}} על זכאותו של עובד לתקופת לידה והורות לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיפים קטנים (ב), (ג) ו־(ד), ואולם תקופת הלידה וההורות של העובד תחל ביום שבו החלו להתקיים לגביו התנאים האמורים בפסקה (1), ותקופתה תהיה למשך יתרת תקופת הלידה וההורות של בת הזוג שלא נוצלה על ידה עד ליום האמור, וכל עוד מתקיימים לגבי העובד התנאים האמורים, ולעניין עובד שבת זוגו אינה זכאית לתקופת לידה והורות לפי סעיף זה – למשך יתרת התקופה שהיתה בת זוגו בתקופת לידה והורות אילו היתה זכאית לה לפי סעיף זה.
{{ח:תתת|(3)}} יצא עובד לתקופת לידה והורות לפי סעיף קטן זה, אין בכך כדי לדחות, להאריך או לקצר את תקופת הלידה וההורות של בת זוגו.
{{ח:תתת|(4)}} שר התעשיה המסחר והתעסוקה, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע כללים לביצוע הוראות פסקה (1), ובין השאר, כללים בדבר חובת מסירת הודעה למעסיק על ידי העובד.
{{ח:תת|(ח)|(1)}} עובד שאשתו ילדה, ייתן לו מעסיקו תקופת לידה והורות חלקית, בתקופת הלידה וההורות שנותרה מתום ששת השבועות הראשונים שלאחר יום הלידה, אם התקיימו כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} אשתו זכאית לתקופת לידה והורות והיא הסכימה בכתב לוותר על חלק מתקופת הלידה וההורות המגיעה לה בתקופה שנותרה מתום ששת השבועות הראשונים שלאחר יום הלידה, וזאת על אף הוראות סעיף קטן (ב)(2); ולעניין אישה שהיא עובדת עצמאית – היא זכאית לדמי לידה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, והסכימה בכתב לחזור לעסוק במשלח ידה בתקופה שנותרה כאמור, שהיתה מגיעה לה אילו היתה זכאית לתקופת לידה והורות;
{{ח:תתתת|(ב)}} אשתו עבדה או עסקה במשלח ידה בתקופה האמורה בפסקת משנה (א).
{{ח:תתת|(1א)}} תקופת הלידה וההורות החלקית של עובד שהתקיימו לגביו הוראות פסקה (1), לא תעלה על חמישה עשר שבועות, בתוספת הארכות, אם התקיימו לגביו גם על אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הוא עבד אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה פחות משנים עשר חודשים עד יציאתו לתקופת לידה והורות;
{{ח:תתתת|(ב)}} אשתו עבדה שנים עשר חודשים לפחות אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה לפני יציאתה לתקופת לידה והורות; ולעניין אישה שהיא עובדת עצמאית – עסקה במשלח ידה שנים עשר חודשים לפחות לפני המועד שבו היתה יוצאת לתקופת לידה והורות, אילו היתה זכאית לתקופת לידה והורות.
{{ח:תתת|(1ב)|(א)}} עובד שאשתו ילדה ייתן לו מעסיקו תקופת לידה והורות של שבעה ימים במהלך תקופת הלידה וההורות של אשתו, ובלבד שהיא הסכימה בכתב לוותר על דמי הלידה שהיא זכאית להם בעד השבוע האחרון של פרק הזמן שבעדו היא זכאית לדמי לידה לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 50|סעיפים 50}} {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 51|ו־51 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.
{{ח:תתתת|(ב)}} על אף האמור בסעיף קטן (ב)(2), יצא עובד לתקופת לידה והורות כאמור בפסקת משנה (א) זכאית אשתו לחזור לעבודתה בשבוע האחרון כאמור בפסקת המשנה האמורה, למעט אם היא זכאית לדמי לידה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 50|סעיף 50(א)(2) לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.
{{ח:תתתת|(ג)}} אין בתקופת לידה והורות לפי פסקה זו כדי לשנות את אורך תקופת הלידה וההורות שנקבעה בסעיף קטן (ב)(1).
{{ח:תתתת|(ד)}} אין בהוראות פסקה זו כדי לגרוע מהוראות פסקאות (1) ו־(1א) ומהוראות סעיף קטן (ז1), {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג3)}} {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג)|וחוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג), התש״ס–2000}}.
{{ח:תתת|(2)}} שר התעשיה המסחר והתעסוקה יקבע כללים לביצוע הוראות פסקה (1), ובין השאר, כללים בדבר חובת מסירת הודעה למעסיק על ידי שני בני הזוג.
{{ח:תתת|(3)}} שר התעשיה המסחר והתעסוקה יקבע, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, נסיבות מיוחדות שבהתקיימן יהיה עובד זכאי לתקופת לידה והורות לפי הוראות סעיף קטן זה, אף אם לא התקיים האמור בפסקה (1)(ב).
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (חופשת לידה חלקית לעובד שאשתו ילדה)|תקנות עבודת נשים (חופשת לידה חלקית לעובד שאשתו ילדה), התשנ״ט–1999}}.}}
{{ח:תת|(ט)}} היעדרות מעבודה לרגל תקופת לידה והורות לפי הוראות סעיף זה לא תפגע בזכויות התלויות בוותק אצל המעסיק.

{{ח:סעיף|6א||תיקון: תשל״ב, תשנ״ח, תשס״ד, תשס״ז, תשע״א, תשע״א־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|6ב||תיקון: תשנ״ו, תשס״ד, תשס״ז, תשס״ז־8, תשע״א־2}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|7|זכות להיעדר מהעבודה|תיקון: תשכ״ד, תשל״ו, תשמ״ח, תש״ן, תש״ן־2, תשנ״ח־3, תש״ס, תשס״ז־8, תשס״ח־4, תש״ע־2, תשע״ד־3, תשע״ו־2, תשע״ו־3, תשע״ז, תשע״ז־2, תשע״ז־3, תשע״ח, תשע״ט, תשפ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} עובדת שהפילה רשאית להיעדר מעבודתה שבוע לאחר ההפלה, ואם אישר רופא כי מצב בריאותה מחמת ההפלה מחייב שתיעדר זמן רב יותר – הזמן שקבע הרופא, אך לא יותר מששה שבועות.
{{ח:תת|(ב)}} דין העדר מכוח סעיף קטן (א) כדין העדר מפאת מחלה.
{{ח:תת|(ג)}} עובדת רשאית להיעדר מעבודתה:
{{ח:תתת|(1)}} בחדשי ההריון, אם אישר רופא בכתב כי מצבה הרפואי לרגל ההריון מחייב זאת ובמידה שאישר; דין היעדרות לפי פסקה זו כדין היעדרות מפאת מחלה, אלא אם כן העובדת זכאית לגמלה לשמירת הריון לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 59|סעיף 59 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, בעבור תקופה זו, או שהיא זכאית לתשלום בשל ההיעדרות מכוח דין אחר, הסכם קיבוצי או חוזה עבודה; היעדרות מכוח פסקה זו לא תפגע בזכויות התלויות בוותק של העובדת אצל מעסיקה;
{{ח:תתת|(1א)}} בחודשי ההיריון, אם אישר רופא בכתב, על גבי טופס שנקבע בתקנות, כי סוג העבודה, מקום ביצוע העבודה או אופן ביצוע העבודה מסכנים את העובדת בשל היותה בהיריון, או את עוברה; דין היעדרות לפי פסקה זו כדין חופשה ללא תשלום, ואולם היעדרות לפי פסקה זו לא תפגע בזכויות התלויות בוותק של העובדת אצל מעסיקה; הוראות פסקה זו לא יחולו עם מעסיקה של העובדת מצא לה עבודה חלופית מתאימה;
{{ח:תתת|(1ב)}} בחודשי ההיריון, אם אישר רופא בכתב, על גבי טופס שנקבע בתקנות, כי בשל סוג העבודה, מקום ביצוע העבודה או אופן ביצוע העבודה, נבצר מהעובדת לבצע את עבודתה בשל היותה בהיריון; דין היעדררות לפי פסקה זו כדין חופשה ללא תשלום, ואולם היעדרות לפי פסקה זו לא תפגע בזכויות התלויות בוותק של העובדת אצל מעסיקה; הוראות פסקה זו לא יחולו אם מעסיקה של העובדת מצא לה עבודה חלופית מתאימה;
{{ח:תתת|(1ג)}} מתום תקופת הלידה וההורות, ועד תום שישה חודשים מיום הלידה, בתקופה שבה היא מניקה, בהתקיים כל אלה:
{{ח:תתתת|(1)}} העובדת הודיעה למעסיקה שהיא מניקה;
{{ח:תתתת|(2)}} העסקתה נאסרה בתקופה שבה היא מניקה בשל ההנקה, לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}};
{{ח:תתתת|(3)}} מעסיקה של העובדת לא מצא לה עבודה חלופית מתאימה;
{{ח:תתתת|(4)}} העובדת אינה רשאית להיעדר מעבודתה לפי סעיף קטן (ד);
{{ח:תתת}} היעדרה של עובדת מעבודתה לפי פסקה זו דינו כדין חופשה ללא תשלום, וזמן היעדרה לא יבוא במניין לגבי זכויות התלויות בוותק;
{{ח:תתת|(2)}} מתום תקופת הלידה וההורות עד תום ששה חדשים מאותו יום, אם אישר רופא כי מצבה עקב הלידה מחייב זאת ובמידה שאישר; דין היעדרות לפי פסקה זו כדין היעדרות מפאת מחלה.
{{ח:תתת|(3)}} מתום תקופת הלידה וההורות עד תום ארבעה חדשים מאותו יום – שעה אחת ביום, שתיקרא שעת הורות, בתנאי שהיא מועסקת במשרה מלאה כנהוג במקום העבודה של העובדת או שהיא מועסקת במשרה שהיקפה 174 שעות בחודש לפחות, לפי הנמוך; ההיעדרות המותרת על פי פסקה זו היא בנוסף להפסקות על־פי {{ח:חיצוני|חוק שעות עבודה ומנוחה|חוק שעות עבודה ומנוחה, התשי״א–1951}}, ואין מנכים אותה משכר עבודתה. לעניין סעיף זה, עובד שמועסק במשרה מלאה כאמור או שמועסק במשרה שהיקפה 174 שעות בחודש לפחות, לפי הנמוך, יהיה רשאי לממש את הזכות לשעת ההורות לבדו או לסירוגין עם בת זוגו, בהתקיים התנאים המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 7ב|בסעיף 7ב}}.
{{ח:תתת|(4)|(א)}} בתקופה, שבה היא עוברת טיפולי פוריות לרבות טיפולי הפריה חוץ־גופית, אם אישר הרופא המטפל בכתב כי הטיפול מחייב זאת ובמידה שאישר, ובלבד שהודיעה על כך למעסיקה מראש; דין היעדרות לפי פסקה זו כדין היעדרות מפאת מחלה. שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע בתקנות הוראות לעניין תקופת ההיעדרות כאמור.
{{ח:תתתת|(ב)}} בזקיפת ימי היעדרות לפי פסקת משנה (א) זכאית עובדת להביא בחשבון, לפי בחירתה, גם חלקי ימים שבהם נעדרה כאמור.
{{ח:תתתת|(ג)}} היעדרות של חלקי ימים לפי פסקה זו לא תעלה על 40 שעות בשנה לעובדת המועסקת במשרה מלאה כנהוג במקום העבודה או על החלק היחסי מ־40 שעות כאמור, בהתאם לשיעור חלקיות המשרה; שיעור חלקיות המשרה יחושב כיחס שבין שעות העבודה של העובדת בחודש ובין מספר שעות העבודה בחודש במשרה מלאה כנהוג במקום העבודה, או 182 שעות, לפי הנמוך.
{{ח:תתתת|(ד)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה#סעיף 2|בסעיף 2(א) לחוק דמי מחלה, התשל״ו–1976}}, עובדת זכאית לתשלום דמי מחלה בשל היעדרות הנכללת במכסת השעות האמורה בפסקת משנה (ג) ביום הראשון להיעדרה; התשלום בעד חלקי ימי היעדרות לעניין זה יחושב לפי היחס שבין שעות ההיעדרות ובין שעות העבודה של העובדת באותו יום אילולא נעדרה.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (היעדרות בשל טיפולי הפריה ופריון)|תקנות עבודת נשים (היעדרות בשל טיפולי הפריה ופריון), התשנ״א–1990}}.}}
{{ח:תתת|(5)}} בתקופה שבה היא שוהה במקלט לנשים מוכות באישור המחלקה לשירותים חברתיים או משרד העבודה והרווחה, ובלבד שהתקופה לא תעלה על שישה חודשים בתקופת שנים עשר החודשים שלאחר תחילת שהייתה במקלט כאמור; העדרה של עובדת מעבודתה לפי פסקה זו דינה כדין חופשה בלא תשלום, וזמן העדרה לא יבוא במנין לגבי זכויות התלויות בוותק; הוראות פסקה זו יחולו על עובדת שעבדה אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה תקופה של שישה חודשים רצופים או יותר; לענין פסקה זו –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”אישור“ – הפניה מראש או אישור בדיעבד;
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מחלקה לשירותים חברתיים“ – כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק שירותי הסעד|בחוק שירותי הסעד, התשי״ח–1958}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”מקלט לנשים מוכות“ – מקום שבו שוהה אישה מוכה מחשש לחייה או לחיי ילדה, לרבות מקום כאמור שאינו נתמך בידי המדינה או רשות מקומית;
{{ח:תתת}} לא יהיה תוקף לזכאות לפי פסקה זו אלא אם כן הודיעה העובדת על מימושה למעסיק בדרך ובמועד שקבע שר העבודה והרווחה.
{{ח:תתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הודעה על שהייה במקלט לנשים מוכות)|תקנות עבודת נשים (הודעה על שהייה במקלט לנשים מוכות), התשס״א–2000}}.}}
{{ח:תתת|(6)|(א)}} בתקופה שבה בן זוגה שוהה בשירות מילואים, כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירות המילואים|בחוק שירות המילואים, התשס״ח–2008}} – שעה אחת ביום, החל ביום הראשון לשירות המילואים, ובלבד שמתקיימים התנאים המפורטים להלן:
{{ח:תתתתת|(1)}} תקופת המילואים של בן הזוג לא תפחת מחמישה ימים רצופים;
{{ח:תתתתת|(2)}} לעובדת ילד שטרם מלאו לו 13 שנים הנמצא עמה;
{{ח:תתתתת|(3)}} העובדת מועסקת במשרה מלאה לפי הנהוג במקום עבודתה;
{{ח:תתתתת|(4)}} העובדת הודיעה למעסיקה על מימוש הזכות לפי פסקה זו והציגה לפניו אישור המעיד על שירות המילואים של בן זוגה; שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים רשאי לקבוע הוראות נוספות לעניין הודעה כאמור.
{{ח:תתתת|(ב)}} עובדת אינה זכאית להיעדר מעבודתה לפי פסקה זו בימים שבהם היא נעדרת מעבודה בשל מימוש הזכות לשעת הורות לפי הוראות פסקה (3) או לפי הנהוג במקום עבודתה בעניין שעת הורות כאמור, או לפי הנהוג במקום עבודתה בעניין קיצור שעות עבודתה בשל הורות; היתה העובדת זכאית להיעדר מעבודתה כאמור פחות משעה אחת ביום, תהיה זכאית להיעדר מעבודתה לפי פסקה זו ביתרת הזמן שבין ההסדר הנהוג במקום עבודתה כאמור ובין שעה אחת.
{{ח:תתתת|(ג)}} הוראות פסקה זו יחולו גם על עובד שבת זוגו שוהה בשירות מילואים, בשינויים המחויבים.
{{ח:תתתת|(ד)}} על אף האמור בפסקה זו, רשאי ראש רשות ביטחון, בהחלטה מנומקת בכתב, לקבוע כי הוראות פסקה זו לא יחולו על חלק מעובדי אותה הרשות, בשל צורך מבצעי חיוני; החלטה כאמור תעמוד בתוקפה לתקופה שלא תעלה על שבעה ימים ויהיה ניתן להאריכה בתקופות נוספות שלא יעלו על שבעה ימים כל אחת; לעניין זה, ”רשות ביטחון“ – שירות הביטחון הכללי, המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר או הרשות הארצית לכבאות והצלה.
{{ח:תתתת|(ה)}} ההיעדרות המותרת בהתאם להוראות פסקה זו היא נוסף על הפסקות על פי {{ח:חיצוני|חוק שעות עבודה ומנוחה|חוק שעות עבודה ומנוחה, התשי״א–1951}}, ואין מנכים אותה משכר עבודה.
{{ח:תת|(ג1)}} הוראות סעיף קטן (ג)(4) תחול גם על עובד העובר טיפולי פוריות.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (היעדרות בשל טיפולי הפריה ופריון)|תקנות עבודת נשים (היעדרות בשל טיפולי הפריה ופריון), התשנ״א–1990}}.}}
{{ח:תת|(ג2)|(1)}} עובד רשאי להיעדר מעבודתו בהתקיים האמור בפסקה מפסקאות משנה (א) או (ב), ולתקופה כמפורט בהן:
{{ח:תתתת|(א)}} בת זוגו של העובד החליטה לפצל את תקופת הלידה וההורות לפי הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ב1)(2)}} – למשך התקופה שבה היא מאושפזת ושבה פוצלה תקופת הלידה וההורות כאמור אך לא יותר מארבעה שבועות;
{{ח:תתתת|(ב)}} לעובד נולד ילד והילד נמצא עמו ובהחזקתו הבלעדית (בפסקת משנה זו – החזקה בלעדית) – מהיום שבו הילד נמצא בהחזקתו הבלעדית וכל עוד הוא נמצא בהחזקה כאמור, למשך יתרת תקופת הלידה וההורות של היולדת שלא נוצלה על ידה עד ליום האמור, ולעניין יולדת שאינה זכאית לתקופת לידה והורות לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} – למשך יתרת תקופת הלידה וההורות שלה היתה זכאית אילו חלו לגביה הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|הסעיף האמור}}.
{{ח:תתת|(2)}} לא יהיה תוקף לזכאות לפי סעיף קטן זה אלא אם כן הודיע העובד על מימושה למעסיקו בדרך ובמועד שקבע שר התעשיה המסחר והתעסוקה.
{{ח:תתת|(3)}} היעדרות של עובד מעבודתו לפי פסקה (1) דינה כדין חופשה ללא תשלום, ואולם היעדרות כאמור לא תפגע בזכויות התלויות בוותק של העובד אצל מעסיקו.
{{ח:תתת|(4)}} עובד שנעדר מעבודתו לפי פסקה (1) והתייצב לעבודה לפני תום תקופת הלידה וההורות שלו, או הביע את רצונו לחזור לעבודה כאמור, לא יוכל המעסיק לדחות את החזרתו לעבודה יותר משבועיים מיום שהתייצב או הביע את רצונו לחזור.
{{ח:תתת|(ג3)}} עובד רשאי להיעדר מעבודתו עד חמישה ימים מהיום שלאחר יום הלידה של בת זוגו; דין היעדרות לפי פסקה זו כמפורט להלן:
{{ח:תתתת|(1)}} לעניין שלושת ימי ההיעדרות הראשונים – כדין חופשה שנתית, ואם אין לעובד ימי חופשה המגיעים לו – כדין חופשה ללא תשלום;
{{ח:תתתת|(2)}} לעניין שני ימי ההיעדרות הנותרים – כדין היעדרות מפאת מחלה; לעניין עובד הזכאי לדמי מחלה לפי {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה|חוק דמי מחלה, התשל״ו–1976}}, יראו את ימי העדרו לפי פסקת משנה זו כיום השני והשלישי למחלתו לפי {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה#סעיף 2|סעיף 2 לחוק האמור}}; ימי ההיעדרות לפי פסקת משנה זו יבואו בחשבון במניין ימי ההיעדרות שהעובד זכאי להם לפי {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג)|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג), התש״ס–2000}}.
{{ח:תת|(ג4)|(1)}} עובד שעבד אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה שנה לפחות והילד שבת זוגו ילדה אושפז בבית החולים לאחר הלידה לתקופה העולה על שבועיים, רשאי להיעדר עד 20 ימי היעדרות, אף אם אינם רצופים, במהלך תקופת האשפוז של הילד ובתוך תקופת הלידה וההורות של בת הזוג לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו או על חשבון ימי החופשה המגיעים לו, לפי בחירתו.
{{ח:תתת|(2)}} ימי ההיעדרות של עובד כאמור בפסקה (1), שזקף ימי היעדרות לפי הוראות אותה פסקה ולפי הוראות סעיף קטן (ג3) על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו, יימנו לעניין הוראות {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה#סעיף 2|סעיף 2(א) לחוק דמי מחלה, התשל״ו–1976}}, ברצף מהיום הראשון שבו נעדר על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו, אף אם ההיעדרויות לא היו רצופות.
{{ח:תתת|(3)}} בזקיפת ימי היעדרות לפי הוראות פסקה (1) זכאי עובד להביא בחשבון, לפי בחירתו, גם חלקי ימים שבהם נעדר לפי הוראות סעיף קטן זה; חלקי ימים לעניין זה יחושבו לפי היחס שבין שעות ההיעדרות ובין שעות העבודה של העובד באותו יום אילולא נעדר.
{{ח:תתת|(4)}} ימי ההיעדרות לפי סעיף קטן זה לא יובאו בחשבון במניין ימי ההיעדרות שהעובד זכאי להם לפי סעיף קטן (ג3) ולפי {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג)|חוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג), התש״ס–2000}}.
{{ח:תתת|(5)}} היעדרות לפי סעיף קטן זה תתאפשר אם העובד מסר למעסיקו אישור רפואי בדבר אשפוז הילד וכן חתם על הצהרה כי בימי ההיעדרות שהה עם הילד שאושפז או עם ילדיו האחרים.
{{ח:תת|(ד)|(1)}} עובדת רשאית להיעדר מהעבודה, מתום תקופת הלידה וההורות, מספר חדשים כרבע מספר החדשים שבהם עבדה אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה, אך לא יותר משנים עשר חדשים מיום הלידה וחלק של חודש לא יבוא במנין ואולם ממספר החודשים שתהיה העובדת רשאית להיעדר בהתאם לפסקה זו, יופחתו מספר השבועות שבהם עלתה תקופת הלידה וההורות שנוצלה על ידי העובדת לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ב)(1)}}, על חמישה עשר שבועות, או על תקופה של חמישה עשר שבועות, בתוספת הארכות.
{{ח:תתת|(2)}} העדרה של העובדת מעבודתה מכוח פסקה (1) דינה כדין חופשה ללא תשלום, וזמן העדרה לא יבוא במנין לגבי זכויות התלויות בותק.
{{ח:תתת|(3)}} עובדת שנעדרה מעבודתה מכוח פסקה (1) והתייצבה לעבודה לפני תום תקופת הלידה וההורות שלה, או הביעה רצונה לחזור לעבודה כאמור, לא יוכל המעסיק לדחות את חזרתה לעבודה יותר מארבעה שבועות מיום שהתייצבה או הביעה רצונה לחזור.
{{ח:תת|(ד1)}} הוראות סעיף קטן (ד) יחולו, בשינויים המחוייבים, על עובד, ובלבד שנתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בת זוגו הועסקה כעובדת במשך ששה חדשים רצופים לפחות בסמוך לפני תחילת העדרותו מהעבודה בהתאם להוראות סעיף קטן (ד).
{{ח:תתת|(2)}} הילד נמצא בהחזקתו הבלעדית, או בטיפולו הבלעדי מחמת נכות או מחלה של בת זוגו.
{{ח:תת|(ד2)}} נעדר אחד מבני־הזוג מן העבודה כאמור בסעיף קטן (ד) או (ד1), לפי הענין, לא יחולו הוראות אותם סעיפים קטנים על בן־הזוג השני; אולם, אם נעדר אחד מבני הזוג תקופה קצרה מהאמור בסעיפים קטנים (ד) או (ד1) לפי הענין, רשאי בן זוגו להעדר מהעבודה על פי הוראות אותם סעיפים קטנים למשך יתרת התקופה האמורה.
{{ח:תת|(ד3)}} לענין חישוב תקופת העבודה הרצופה כאמור בסעיף קטן (ד1), יראו כעבודה גם תקופת הפסקה בעבודה שבה נמשכים יחסי עבודה.
{{ח:תת|(ד4)}} שר העבודה והרווחה רשאי לקבוע בתקנות, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, הוראות בדבר חובת מסירת הודעות למעסיק לענין סעיף זה, מאת בני־הזוג או אחד מהם ותוצאות אי מסירת הודעות כאמור.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (חובת מסירת הודעות למעביד)|תקנות עבודת נשים (חובת מסירת הודעות למעביד), התשמ״ט–1988}}.}}
{{ח:תת|(ה)|(1)}} בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ג)(1), רשאית עובדת להיעדר מעבודתה, ללא ניכוי משכר עבודתה, לשם פיקוח רפואי במשך חדשי ההריון ובדיקות רפואיות שגרתיות הקשורות בהריון הנעשים על ידי רופא נשים או הנעשים בתחנה לבריאות האם והילד שאישר משרד הבריאות (להלן – התחנה), לרבות בדיקות שגרתיות כאמור הנערכות מחוץ לתחנה על פי הפניית התחנה; בפסקה זו, ”רופא נשים“ – רופא מורשה בעל תואר מומחה ביילוד ובגינקולוגיה שניתן לו על פי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|פקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל״ז–1976}} (להלן – הפקודה), או רופא מורשה המתמחה לקראת קבלת התואר האמור, במוסד מוכר לפי {{ח:חיצוני|פקודת הרופאים|הפקודה}}, בפיקוחו של רופא בעל התואר האמור.
{{ח:תתת|(2)}} תקופת ההיעדרות מהעבודה כאמור בפסקה (1) לא תעלה על 40 שעות במשך חודשי הריונה, לעובדת המועסקת במשרה מלאה כנהוג במקום העבודה או על החלק היחסי מ־40 שעות כאמור, בהתאם לשיעור חלקיות המשרה; שיעור חלקיות המשרה יחושב כיחס שבין שעות העבודה של העובדת בחודש ובין מספר שעות עבודה בחודש במשרה מלאה כנהוג במקום העבודה, או 182 שעות, לפי הנמוך.
{{ח:תתת|(3)}} שר העבודה רשאי, באישור ועדת העבודה של הכנסת, לקבוע בתקנות –
{{ח:תתתת|(א)}} הוראות לביצוע פסקאות (1) ו־(2);
{{ח:תתתת|(ב)}} לגבי סוגי עובדות ובאזורים שיקבע – מספר שעות אחר להיעדרות עובדת מעבודתה כאמור ובלבד שלא יפחת מהאמור בפסקה (2);
{{ח:תתתת|(ג)}} הוראות משלימות בדבר זכותה של אשה העובדת אצל יותר ממעסיק אחד להיעדר מעבודתה כאמור בפסקה (1) כאילו היתה עובדת אצל מעסיק אחד לענין האמור בפסקה (2).

{{ח:סעיף|7א|הפרשות לקופת גמל בתקופת לידה והורות ובשמירת הריון|תיקון: תשס״ד, תשס״ה־3, תשס״ז־8, תשע״ד־3, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} עובד או עובדת הזכאים לדמי לידה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}} (בסעיף זה – דמי לידה), או עובדת הזכאית לגמלת שמירת הריון לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|החוק האמור}} (בסעיף זה – גמלת שמירת הריון), והם ומעסיקם או המעסיק בלבד, נהגו לשלם תשלומים לקופת גמל, ימשיך המעסיק לשלם תשלומים כאמור בעד התקופה שבעדה שולמו דמי הלידה או גמלת שמירת ההריון, לפי הענין, ובלבד שהעובדת או העובד שילמו בעד התקופה האמורה את התשלומים החלים עליהם, אם חלים, להבטחת הזכויות האמורות, והכל בשיעורים ולפי שכר העבודה כאילו הוסיפו העובדת או העובד לעבוד בתקופה האמורה; בסעיף קטן זה, ”קופת גמל“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)|בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס״ה–2005}}.
{{ח:תת|(ב)}} האמור בסעיף קטן (א) יחול על המעסיק שהעובדת או העובד עבדו אצלו שישה חודשים לפחות בתכוף לפני תחילת ההריון של העובדת או של בת זוגו של העובד, לפי העניין, ולענין תשלומים בתקופת הזכאות לדמי לידה – אם נוסף על כך התקיימו יחסי עבודה ביניהם בכל תקופת ההריון.
{{ח:תת|(ג)}} השר, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, יקבע מועדים וכללים לתשלום הסכומים האמורים בסעיף קטן (א); בתקנות כאמור רשאי השר לקבוע כללים שונים למעסיק ולעובדת או לעובד.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (מועדים וכללים לתשלומים לקופת גמל)|תקנות עבודת נשים (מועדים וכללים לתשלומים לקופת גמל), התשס״ח–2008}}.}}

{{ח:סעיף|7ב|התנאים למימוש הזכות לשעת הורות על ידי בן זוג|תיקון: תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} עובד רשאי לממש את הזכות לשעת הורות לבדו או לסירוגין עם בת זוגו, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7|בסעיף 7(ג)(3)}}, בהתקיים התנאים המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} בת הזוג נתנה את הסכמתה למימוש הזכות לשעת ההורות לסירוגין עם בן זוגה או על ידי בן זוגה;
{{ח:תתת|(2)}} כל אחד מבני הזוג מסר למעסיקו, לא יאוחר מ־21 ימים לפני תום תקופת הלידה וההורות, הצהרה חתומה לפי {{ח:פנימי|תוספת 1|הטופס שבתוספת הראשונה}} שבה הודיע על הבחירה לממש את הזכות לשעת הורות עם בן הזוג (בסעיף זה – הצהרה); מסרו בני הזוג הצהרה במועד מאוחר יותר – יהיה העובד רשאי לממש את זכותו 21 ימים לאחר מסירת ההצהרה;
{{ח:תתת|(3)}} בהצהרה יפרט כל אחד מבני הזוג את מספר הימים ואת הימים המסוימים בשבוע העבודה שבהם יממש את שעת ההורות;
{{ח:תתת|(4)|(א)}} מימוש הזכות לשעת הורות ייעשה על פי ההצהרה, ואולם העובדת ומעסיקה ובן זוגה ומעסיקו רשאים, לפי העניין, להסכים ביניהם, לפי הצורך ובאופן חד־פעמי, על מימוש הזכות לשעת ההורות באופן שונה מזה שמסרו עליו בהצהרה.
{{ח:תתתת|(ב)}} שינוי קבוע במימוש הזכות לשעת ההורות שמסרו העובדת ובן זוגה בהצהרה, לאחר שנמסרה הצהרה כאמור בסעיף זה, ייעשה בהצהרה נוספת שתימסר למעסיק בהתאם להוראות סעיף זה, בשינויים המחויבים, 21 ימים מראש, ולעניין בני זוג שלפחות אחד מהם עובד במשמרות – חודש מראש;
{{ח:תתת|(5)}} מכסת שעות ההורות ששני בני הזוג זכאים לממש לפי הוראות סעיף זה לא תעלה על מכסת שעות ההורות שהעובדת היתה זכאית לממש לבדה.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} על אף האמור בסעיף קטן (א), עובדת ובן זוגה שאחד מהם עובד בעבודה במשמרות בענף מהענפים המנויים {{ח:פנימי|תוספת 2|בתוספת השנייה}} רשאים לממש את הזכות לשעת הורות לסירוגין כך שכל אחד מבני הזוג יממש את הזכות לפרקי זמן שלא יפחתו משלושה שבועות כל אחד; העובד שעובד במשמרות ומעסיקו רשאים להסכים ביניהם על חלוקה אחרת לסירוגין לפרקי זמן קצרים יותר.
{{ח:תתת|(2)}} שר הכלכלה והתעשייה, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את {{ח:פנימי|תוספת 2|התוספת השנייה}}.
{{ח:תתת|(3)}} בסעיף קטן זה, ”עבודה במשמרות“ – עבודה שמכסת העבודה היומית המלאה בה היא 20 שעות לפחות שנחלקות לשתי משמרות לפחות.
{{ח:תת|(ג)}} שר הכלכלה והתעשייה, לאחר התייעצות עם ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ועם ארגוני מעסיקים שהם לדעת השר יציגים ונוגעים בדבר ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות הנוגעות בין השאר לעניין –
{{ח:תתת|(1)}} חלוקה אחרת של מימוש הזכות לשעת ההורות בין בני הזוג, ובכלל זה לעניין אופן שינוי החלוקה;
{{ח:תתת|(2)}} חלוקת מימוש הזכות לשעת ההורות לפי סוגי עובדים וסוגי מקומות עבודה;
{{ח:תתת|(3)}} אופן הדיווח ודרך הדיווח למעסיק על ידי בני הזוג.

{{ח:סעיף|8|איסור העסקה בתקופת לידה והורות|תיקון: תשס״ז־8, תשע״ד־3, תשע״ו־3}}
{{ח:ת}} לא יעסיק מעסיק עובדת או עובד בידעו שהם בתקופת לידה והורות.

{{ח:סעיף|9|הגבלת פיטורים|תיקון: תשכ״ד, תש״ן, תשנ״ח, תש״ס, תש״ס־2, תשס״א, תשס״ו, תשס״ז־2, תשס״ז־5, תשס״ז־8, תשס״ז־9, תשס״ח, תשס״ח־3, תש״ע, תשע״ד־2, תשע״ד־3, תשע״ו־3, תשפ״א, תשפ״א־2, תשפ״ד, תשפ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפטר מעסיק עובדת שהיא בהריון וטרם יצאה לתקופת לידה והורות אלא בהיתר מאת שר העבודה והרווחה, ולא יתיר השר פיטורים כאמור אם הפיטורים הם, לדעתו, בקשר להריון; הוראות סעיף קטן זה יחולו הן על עובדת קבועה והן על עובדת ארעית או זמנית ובלבד שהעובדת עבדה אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה ששה חדשים לפחות.
{{ח:תת|(ב)}} היה המעסיק קבלן כוח אדם והעובדת הועסקה אצלו בפועל במשך שישה חודשים לפחות יראו, לענין סעיף קטן (א), גם הפסקה זמנית של העסקתה כפיטורים; בסעיף זה, ”קבלן כוח אדם“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם#סעיף 1|בסעיף 1 לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ״ו–1996}}.
{{ח:תת|(ב1)|(1)}} לעניין עובדת של קבלן כוח אדם המועסקת אצל מעסיק בפועל במשך שישה חודשים לפחות, יחולו הוראות אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} לא יגרום מעסיק בפועל לכך שקבלן כוח אדם יפטר עובדת בהיריון בניגוד להוראות סעיף זה;
{{ח:תתתת|(ב)}} פוטרה עובדת בהיריון בניגוד להוראות סעיף זה, חזקה היא שהמעסיק בפועל הוא שגרם לפיטורים, אלא אם כן הוכיח אחרת;
{{ח:תתתת|(ג)}} בקשה להיתר לפי סעיף קטן (א) תוגש הן בידי המעסיק בפועל והן בידי קבלן כוח האדם.
{{ח:תתת|(2)}} הוראות סעיף קטן זה באות להוסיף על החובות והאיסורים החלים על קבלן כוח אדם כמעסיק לפי כל דין.
{{ח:תתת|(3)}} בסעיף קטן זה, ”מעסיק בפועל“ ו”קבלן כוח אדם“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם|בחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ״ו–1996}}.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} לא יפטר מעסיק עובדת או עובד בתקופת לידה והורות או בימי היעדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(2) או (ג2)}}, ולא ייתן הודעת פיטורים למועד החל בתקופות האמורות.
{{ח:תתת|(1א)}} לא יפטר מעסיק עובדת או עובד בתקופה של 60 ימים לאחר תום תקופת הלידה וההורות או לאחר תום ימי ההיעדרות, כאמור בפסקה (1), לפי העניין, ולא ייתן הודעת פיטורים למועד החל בתקופה האמורה, אלא בהיתר מאת שר התעשיה המסחר והתעסוקה; השר לא יתיר פיטורים לפי פסקה זו אלא אם כן שוכנע כי מתקיימים כל אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} הפיטורים אינם בקשר ללידה, לתקופת הלידה וההורות או להיעדרות כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} עסקו של המעסיק חדל לפעול או שהמעסיק הוכרז כפושט רגל לפי {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי|פקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש״ם–1980}}, ואם הוא תאגיד – ניתן צו פירוק לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 8א|פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ״ג–1983}}; לעניין זה, ”חדל לפעול“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9ב|בסעיף 9ב}}.
{{ח:תתת|(2)}} לא יפטר מעסיק עובד או עובדת, בימי העדרם מהעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(1ג), (ד)(1) או (ד1)}} או במשך תקופה של שישים ימים לאחר תום ההיעדרות כאמור, ולא יתן הודעת פיטורים למועד החל בתקופות האמורות, אלא בהיתר מאת שר התעשיה המסחר והתעסוקה, ולא יתיר השר פיטורים לפי פסקה זו אם הם לדעתו בקשר ללידה או להיעדרות כאמור.
{{ח:תתת|(2א)}} {{ח:הערה|(פקעה).}}
{{ח:תתת|(2ב)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 23.7.2025 עד יום 31.5.2026):}}
{{ח:תתתת|(א)}} הוציא מעסיק עובד או עובדת לחופשה ללא תשלום במהלך התקופה הקובעת, לתקופה רצופה של 12 ימים לפחות שחלה כולה או חלקה ב־60 הימים כאמור בפסקה (1א) או (2), לא תובא תקופת החופשה ללא תשלום במניין 60 הימים; בפסקה זו, ”התקופה הקובעת“ – התקופה שמיום י״ז בסיוון התשפ״ה (13 ביוני 2025) עד יום כ״ח בסיוון התשפ״ה (24 ביוני 2025); לעניין זה לא יראו עד שני ימי עבודה, שבהם עבדו העובד או העובדת במהלך התקופה הקובעת, כהפסקה ברצף ימי החופשה ללא תשלום.
{{ח:תתתת|(ב)}} על אף האמור בפסקאות (1א) ו־(2), השר רשאי להתיר פיטורים של עובד או עובדת שהוצאו לחופשה ללא תשלום כאמור בפסקת משנה (א), אם שוכנע כי הפיטורים אינם בקשר ללידה, לתקופת הלידה וההורות או להיעדרות כאמור בפסקה (1א) או (2), ובלבד שחלפו 60 ימים מתום תקופת הלידה וההורות או ההיעדרות.
{{ח:תתת|(3)}} במניין ימי הודעה מוקדמת לפיטורים לא יבואו התקופות האמורות בפסקאות (1), (1א) ו־(2).
{{ח:תת|(ד)}} לא יפטר מעסיק עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות בימי העדרה מעבודתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(5)}} או במשך תקופה של 150 ימים לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, ולא ייתן הודעת פיטורים למועד החל בתקופות האמורות, אלא בהיתר מאת שר העבודה והרווחה, ולא יתיר השר פיטורים כאמור אם הפיטורים הם, לדעתו, בקשר לשהייה במקלט; במנין ימי הודעה מוקדמת לפיטורים, לא יבואו התקופות האמורות בסעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} לא יפטר מעסיק עובדת העוברת טיפולי הפריה חוץ גופית או עובד או עובדת העוברים טיפולי פוריות, בימי העדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(4) או (ג1)}}, לפי העניין, או במשך תקופה של 150 ימים לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, אלא בהיתר מאת שר התעשייה המסחר והתעסוקה, ולא יתיר השר פיטורים כאמור אם הפיטורים הם, לדעתו, בקשר עם היעדרות כאמור או עם טיפולים כאמור; הוראת סעיף קטן זה תחול לגבי עובד או עובדת העוברים טיפולים כאמור בפסקה זו לקראת שתי לידות לכל היותר, בתקופת העסקתם אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה, ואם עברו טיפולים כאמור לקראת הולדת ילדים מבני זוג קודמים – גם לקראת שתי לידות עם בן הזוג הנוכחי;
{{ח:תתת|(2)}} הוראת פסקה (1) לא תחול על מעסיק, לגבי עובד או עובדת כאמור, שחלפו שנתיים מהיום הראשון להיעדרותם מעבודה אצלו או באותו מקום עבודה, לפי הפסקה האמורה.
{{ח:תתת|(3)}} הוראות פסקה (1) יחולו גם על עובדת או עובד שלא נעדרו מעבודה, בתקופת הטיפולים כאמור באותה פסקה, או במשך תקופה של 150 ימים לאחר מועד תחילת טיפולי הפוריות או טיפולי ההפריה החוץ־גופית, לפי המאוחר, כפי שאישר הרופא המטפל בכתב, ובלבד שהעובדת או העובד, לפי העניין, הודיעו למעסיק על הטיפולים לא יאוחר משלושה ימי עבודה ממועד מתן ההודעה המוקדמת לפיטורים, ואם לא ניתנה הודעה מוקדמת לפיטורים – ממועד הפיטורים, ומסרו למעסיק אישור רופא כאמור בתוך 14 ימים מאותו מועד, לפי העניין; הוראות פסקה זו יחולו הן על עובדת או עובד קבועים והן על עובדת או עובד ארעיים או זמניים, ובלבד שעבדו אצל אותו מעסיק או באותו מקום עבודה שישה חודשים לפחות; שר התעשייה המסחר והתעסוקה רשאי, בהתייעצות עם שר הבריאות ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, לקבוע סוגים של טיפולי פוריות שהוראות פסקה זו לא יחולו עליהם.
{{ח:תת|(ו)}} לא יפטר מעסיק עובדת בימי היעדרה מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(א)}} ולא ייתן הודעת פיטורים למועד החל בתקופה האמורה; במניין ימי הודעה מוקדמת לפיטורים לא תבוא התקופה האמורה בסעיף קטן זה.
{{ח:תת|(ז)}} בסעיף זה, ”פיטורים“ – לרבות אי־חידוש חוזה עבודה לתקופה קצובה שהוא אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חוזה עבודה לתקופה קצובה של שנים עשר חודשים או יותר;
{{ח:תתת|(2)}} חוזה עבודה לתקופה קצובה הפחותה משנים עשר חודשים, שהאריך או שחידש העסקה קודמת שהיתה סמוך לפני תחילת תוקפו של החוזה.

{{ח:סעיף|9א|איסור פגיעה בהיקף משרה או בהכנסה|תיקון: תשנ״ח, תשס״ז־8, תשע״ד־3, ק״ת תש״ף, ק״ת תש״ף־2, תשפ״ה־2}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפגע מעסיק בהיקף המשרה או בהכנסה של עובדת או עובד שחלה הגבלה על פיטוריהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, בתקופה שבה חלה ההגבלה כאמור, אלא בהיתר מאת שר התעשיה המסחר והתעסוקה, ולא יתיר השר פגיעה כאמור אם היא לדעתו בקשר לעילה שבשלה חלה אותה הגבלה.
{{ח:תת|(א1)}} {{ח:הערה|(הוראת שעה מיום 23.7.2025 עד יום 31.5.2026):}} לעניין סעיף זה לא יראו היעדרות של עובד או עובדת בתקופה הקובעת כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(ג)(2ב)(א)}}, מחמת הוראה מההוראות כאמור {{ח:חיצוני|חוק הגנה על עובדים בשעת חירום#סעיף 2|בסעיף 2(א) או (ב)(1) לחוק הגנה על עובדים בשעת חירום, התשס״ו–2006}}, שבשלה חל איסור לפטר את העובד או העובדת בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק הגנה על עובדים בשעת חירום#סעיף 2|אותו סעיף}}, כפגיעה בהיקף המשרה או בהכנסה של העובד או העובדת.
{{ח:תת|(ב)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פגיעה“, בהיקף המשרה – למעט שינוי זמני בהיקף המשרה לפי בקשה שיזמו העובדת או העובד בשל מצבם הרפואי לפי אישור בכתב מאת רופא;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”פגיעה“, בהכנסה, למעט –
{{ח:תתת|(1)}} פגיעה בהכנסה החלה במקום העבודה מכוח דין או הסכם קיבוצי;
{{ח:תתת|(2)}} פגיעה ברכיב השכר המשולם לעובדת או לעובד בהתאם לתפוקת עבודתם ובלבד שהפגיעה בתפוקתם של העובדת או העובד לא נגרמה מסיבות התלויות במעסיק;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(בוטלה).}}

{{ח:סעיף|9ב|היתר לגבי עובדת בהריון – תחילת תוקף|תיקון: תשס״ד־3, תשס״ז־8, תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} החליט שר התעשיה המסחר והתעסוקה לתת היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)}} או {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיף 9א}} לגבי עובדת בהיריון, לא יינתן ההיתר לגבי התקופה שקדמה ליום מתן ההחלטה בבקשה להיתר, ואולם רשאי הוא לתת את ההיתר למועד הקודם ליום מתן ההחלטה, אם התקיים האמור באחת מהפסקאות (1) עד (5) וכאמור בהן, לפי הענין:
{{ח:תת|(1)}} המעסיק הוכיח כי לא ידע ולא היה עליו לדעת ביום הפיטורים או ביום הפגיעה בהיקף המשרה או בהכנסה, לפי הענין, שהעובדת בהריון, ולדעת השר לא יהיה זה צודק לתת את ההיתר רק מיום מתן ההחלטה בבקשה להיתר; לענין פסקה זו, ”יום הפיטורים“, ”יום הפגיעה בהיקף המשרה או בהכנסה“ – היום שבו היו אמורים הפיטורים או הפגיעה בהיקף המשרה או בהכנסה, לפי ענין, להיכנס לתוקפם אלמלא הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 9א|או 9א}};
{{ח:תת|(2)}} המעסיק הוכיח כי התקיימו נסיבות חמורות, ולדעת השר לא יהיה זה צודק לתת את ההיתר רק מיום מתן ההחלטה בבקשה להיתר, ובלבד שההיתר לא יינתן לגבי תקופה שקדמה ליום הגשת הבקשה להיתר;
{{ח:תת|(3)}} המעסיק הוכיח כי הוא הוכרז פושט רגל לפי {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי|פקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש״ם–1980}}, ואם הוא תאגיד – כי ניתן צו פירוק לפי {{ח:חיצוני|חוק החברות#חלק 8א|פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ״ג–1983}}, ובלבד שההיתר לא יינתן לגבי תקופה שקדמה ליום הגשת הבקשה להיתר, או ליום ההכרזה או מתן צו הפירוק, לפי הענין, המוקדם מביניהם;
{{ח:תת|(4)}} המעסיק הוכיח כי עסקו חדל לפעול, ובלבד שההיתר לא יינתן לגבי תקופה שקדמה ליום שבו חדל העסק לפעול או ליום הגשת הבקשה להיתר, המאוחר מביניהם;
{{ח:תת|(5)}} המעסיק הוכיח כי עסקו חדל לפעול בשל נסיבות לא צפויות שכתוצאה מהן לא היתה לו אפשרות לבקש היתר לפני שהעסק חדל לפעול, ובלבד שלא יינתן היתר לגבי תקופה שקדמה ליום שבו חדל העסק לפעול;
{{ח:ת}} לענין פסקאות משנה (4) ו־(5), ”חדל לפעול“ – הפסקת פעילות שאינה זמנית.

{{ח:סעיף|9ג|תחולת הוראות על הורה מאמץ, הורה מיועד והורה במשפחת אומנה|תיקון: תשע״א־2, תשע״ב, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אם נושאת“ ו”הורה מיועד“ – כהגדרתם {{ח:פנימי|סעיף 9ה|בסעיף 9ה(א)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הורה במשפחת אומנה“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9ו|בסעיף 9ו(א)}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הורה מאמץ“ – כהגדרתו {{ח:פנימי|סעיף 9ד|בסעיף 9ד(א)}}.
{{ח:תת|(ב)}} ההוראות לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיפים 6(א), (ב), (ג), (ד) ו־(ט)}}, {{ח:פנימי|סעיף 7|7(ג)(3) ו־(ד)}}, {{ח:פנימי|סעיף 7א|7א}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8}}, {{ח:פנימי|סעיף 9|9(א) עד (ג) ו־(ז)}}, {{ח:פנימי|סעיף 9א|9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|ו־9ב}}, יחולו על הורה מאמץ, על הורה מיועד ועל הורה במשפחת אומנה, והכל בשינויים המחויבים וכן בשינויים ובהתאמות המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 9ד|בסעיפים 9ד עד 9ו}}, וכל עוד לא הופסק הליך האימוץ או האומנה או היריונה של האם הנושאת, לפי העניין.
{{ח:תת|(ג)|(1)}} היו שני בני הזוג הורים מאמצים, הורים מיועדים או הורים במשפחת אומנה, יחולו הוראות הסעיפים המנויים בסעיף קטן (ב) רק על אחד משני בני הזוג, לפי בחירתם; ואולם לעניין תקופת לידה והורות לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, והזכות להיעדרות לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(3) ו־(ד)}}, אם נעדר אחד מבני הזוג למשך תקופה קצרה מהאמור באותם סעיפים, לפי העניין, רשאי בן זוגו להיעדר מהעבודה, על פי הוראות אותם סעיפים, למשך יתרת התקופה האמורה.
{{ח:תתת|(2)}} היה בן זוגו של הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה עובד עצמאי, יחולו הוראות הסעיפים המנויים בסעיף קטן (ב) על ההורה המאמץ, על ההורה המיועד או על ההורה במשפחת אומנה, בתקופה שבה בן זוגו שהוא עובד עצמאי לא נעדר מעבודתו בשל הליך האימוץ או האומנה או בשל היריונה של האם הנושאת, או לצורך הטיפול בילד, לפי העניין.

{{ח:סעיף|9ד|שינויים והתאמות בתחולת ההוראות על הורה מאמץ|תיקון: תשע״א־2, תשע״ד־3, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הודעה על כוונה לאמץ“ – הודעת עובדת או עובד, על כך שקיבלו הודעה מאת עובד סוציאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק האימוץ}} ולפיה הם עתידים לקבל לביתם ילד למטרת אימוץ במועד שנקבע באותה הודעה, ולעניין אימוץ בין־ארצי לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק אימוץ ילדים}} (בחוק זה – אימוץ בין־ארצי) – על כך שקיבלו הודעה מאת עמותה מוכרת ולפיה נמצא במדינת חוץ ילד המתאים לאימוץ בידם;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הורה מאמץ“ – עובד או עובדת המקבלים לביתם ילד שגילו אינו עולה על עשר, למטרת אימוץ לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק אימוץ ילדים}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק אימוץ ילדים“ – {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק אימוץ ילדים, התשמ״א–1981}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יום קבלת ילד לביתו של הורה מאמץ“ – יום מסירת הילד להורה המאמץ, באמצעות עובד סוציאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק האימוץ}} בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים#סעיף 12|סעיף 12 לחוק אימוץ ילדים}} או באמצעות עמותה מוכרת בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים#סעיף 28טז|סעיף 28טז לחוק האמור}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עובד סוציאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק האימוץ}}“ ו”עמותה מוכרת“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|בחוק אימוץ ילדים}}.
{{ח:תת|(ב)}} ההוראות לפי הסעיפים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיף 9ג(ב)}} יחולו על הורה מאמץ, בשינויים המחויבים וכן בשינויים ובהתאמות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יום הלידה ייחשב כיום קבלת הילד לביתו של ההורה המאמץ;
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ב)(1) סיפה ו־(5) סיפה}}, מועד תחילתה של תקופת הלידה וההורות הוא ביום קבלת הילד לביתו של ההורה המאמץ;
{{ח:תתת|(3)|(א)}} הורה מאמץ רשאי להיעדר מעבודתו לצורך נסיעות למדינת חוץ למטרת אימוץ בין־ארצי, ובלבד שעמותה מוכרת אישרה בכתב, לגבי כל אחת מהנסיעות כאמור, כי היא דרושה למטרת האימוץ הבין־ארצי;
{{ח:תתתת|(ב)}} תקופות ההיעדרות מהעבודה לפי פסקת משנה (א) יהיו בהתאם לאמור בכל אחד מהאישורים האמורים באותה פסקת משנה, ובלבד שתקופת ההיעדרות המצטברת לא תעלה על 45 ימים לאותו הליך אימוץ;
{{ח:תתתת|(ג)}} לא יהיה תוקף לזכאות לפי פסקה זו, אלא אם כן העובדת או העובד הודיעו על מימושה בדרך, במועד ולמי שקבע שר התעשייה המסחר והתעסוקה בהתייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים;
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הודעה בדבר היעדרות מעבודה לצורך נסיעה לחו"ל למטרת אימוץ בין-ארצי)|תקנות עבודת נשים (הודעה בדבר היעדרות מעבודה לצורך נסיעה לחו״ל למטרת אימוץ בין־ארצי), התשע״ד–2014}}.}}
{{ח:תתתת|(ד)}} היעדרו של הורה מאמץ מעבודתו לפי פסקה זו דינו כדין חופשה בלא תשלום, וזמן היעדרו לא יבוא במניין לגבי הזכויות התלויות בוותק;
{{ח:תתתת|(ה)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9ג|סעיף 9ג(ג)}}, נעשה הליך האימוץ הבין־ארצי בידי שני בני זוג, יהיו שניהם זכאים להיעדרות מעבודה לפי פסקה זו, ובתקופת ההיעדרות לפי פסקה זו יחולו על שניהם הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיפים 9(א) עד (ב1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 9א|9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|ו־9ב}} החלות על עובדת שהיא בהיריון;
{{ח:תתת|(4)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7א|סעיף 7א(ב)}}, חובת המעסיק לשלם תשלומים לקופת גמל בעד התקופה שבעדה שולמו דמי לידה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7א|בסעיף 7א(א)}}, תחול לעניין הורה מאמץ הזכאי לדמי לידה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, אם התקיימו בינו לבין מעסיקו יחסי עבודה במשך חמישה עשר חודשים לפחות לפני יום קבלת הילד לביתו של ההורה המאמץ;
{{ח:תתת|(5)|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיפים 9(א) עד (ב1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 9א|9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|ו־9ב}} החלות על עובדת שהיא בהיריון, יחולו על עובדת או עובד שמסרו הודעה על כוונה לאמץ ממועד מסירת ההודעה כאמור עד יום קבלת הילד לביתם או עד תום תשעה חודשים מהמועד שבו קיבלו הודעה מאת עובד סוציאלי לפי {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים|חוק האימוץ}} או מאת עמותה מוכרת כאמור בהגדרה ”הודעה על כוונה לאמץ“, לפי המוקדם;
{{ח:תתתת|(ב)}} על אף הוראות פסקת משנה (א), אישרה הרשות המרכזית כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק אימוץ ילדים#סעיף 28ב|בסעיף 28ב לחוק אימוץ ילדים}} כי על פי הנתונים שהובאו לפניה, העובדת או העובד שמסרו הודעה על כוונה לאמץ נמצאים בשלבים מתקדמים של הליך אימוץ בין־ארצי של ילד מסוים אשר נמצא בעבורם במדינת חוץ וכי השלמת ההליכים מתעכבת בשל גורמים שאינם תלויים בעובדת או בעובד או בעמותה המוכרת שבאמצעותה מתבצע הליך האימוץ, יחולו הוראות הסעיפים המנויים בפסקת המשנה האמורה על העובדת או העובד, עד יום קבלת הילד לביתם; לא יהיה תוקף לזכאות לפי פסקת משנה זו, אלא אם כן העובדת או העובד הודיעו על מימושה בדרך, במועד ולמי שקבע שר התעשייה המסחר והתעסוקה בהתייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים;
{{ח:תתתת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הודעה על הארכת התקופה המוגנת בשל עיכוב הליך אימוץ בין-ארצי)|תקנות עבודת נשים (הודעה על הארכת התקופה המוגנת בשל עיכוב הליך אימוץ בין־ארצי), התשע״ד–2014}}.}}
{{ח:תתת|(6)}} {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(ג)}} –
{{ח:תתתת|(א)}} בפסקה (1), המילים ”או בימי היעדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(2) או (ג2)}}“ – לא ייקראו;
{{ח:תתתת|(ב)}} בפסקה (1א), המילים ”או לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בפסקה (1)}}, לפי העניין,“ – לא ייקראו;
{{ח:תתתת|(ג)}} בפסקה (2), במקום ”לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(1ג), (ד)(1) או (ד1)}}“ יקראו ”לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ד)(1)}}“.

{{ח:סעיף|9ה|שינויים והתאמות בתחולת ההוראות על הורה מיועד|תיקון: תשע״א־2, תשע״ד־3, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אם נושאת“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)|בחוק הסכמים לנשיאת עוברים}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הודעה על היריונה של אם נושאת“ – הודעת עובדת או עובד על כך שהאם הנושאת שעמה חתמו על הסכם לנשיאת עוברים, היא בהיריון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הורה מיועד“ – עובדת או עובד המקבלים למשמורתם ילד, כהורים מיועדים, לפי הוראות {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)#סעיף 10|סעיף 10 לחוק הסכמים לנשיאת עוברים}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הסכם לנשיאת עוברים“ – הסכם שאושר לפי {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)#סעיף 5|סעיף 5 לחוק הסכמים לנשיאת עוברים}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”חוק הסכמים לנשיאת עוברים“ – {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד), התשנ״ו–1996}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יום קבלת ילד למשמורת ההורה המיועד“ – יום מסירת הילד, על ידי האם הנושאת, למשמורת ההורה המיועד, בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד)#סעיף 10|סעיף 10(ג) לחוק הסכמים לנשיאת עוברים}}.
{{ח:תת|(ב)}} ההוראות לפי הסעיפים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיף 9ג(ב)}} יחולו על הורה מיועד, בשינויים המחויבים וכן בשינויים ובהתאמות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} יום הלידה ייחשב כיום שבו נולד הילד;
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ב)(1) סיפה ו־(5) סיפה}}, מועד תחילתה של תקופת הלידה וההורות הוא ביום קבלת הילד למשמורת ההורה המיועד;
{{ח:תתת|(3)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7א|סעיף 7א(ב)}}, חובת המעסיק לשלם תשלומים לקופת גמל בעד התקופה שבעדה שולמו דמי לידה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7א|בסעיף 7א(א)}}, תחול לעניין הורה מיועד הזכאי לדמי לידה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, אם ההורה המיועד עבד אצל המעסיק שישה חודשים לפחות בתכוף לפני תחילת היריונה של האם הנושאת והתקיימו בין ההורה המיועד לבין מעסיקו יחסי עבודה במשך כל תקופת היריונה של האם הנושאת;
{{ח:תתת|(4)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיפים 9(א) עד (ב1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 9א|9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|ו־9ב}} החלות על עובדת שהיא בהיריון, יחולו על עובדת או עובד שמסרו הודעה על היריונה של האם הנושאת ממועד מסירת ההודעה כאמור עד יום קבלת הילד למשמורת ההורה המיועד;
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:פנימי|סעיף 9|בסעיף 9(ג)}} –
{{ח:תתתת|(א)}} בפסקה (1), המילים "או בימי העדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(2) או (ג2)}} – לא ייקראו;
{{ח:תתתת|(ב)}} בפסקה (1א), המילים ”או לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בפסקה (1)}}, לפי העניין“ – לא ייקראו;
{{ח:תתתת|(ג)}} בפסקה (2), במקום ”לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(1ג), (ד)(1) או (ד1)}}“ יקראו ”לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ד)(1)}}“.

{{ח:סעיף|9ו|שינויים והתאמות בתחולת ההוראות על הורה במשפחת אומנה|תיקון: תשע״א־2, תשע״ו, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הודעה על כוונה לשמש הורה במשפחת אומנה“ – הודעת עובדת או עובד, על כך שקיבלו הודעה מאת מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך ולפיה העובדת או העובד עתידים לקבל לביתם ילד, למטרת אומנה, לתקופה העולה על שישה חודשים, במועד שנקבע באותה הודעה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הורה במשפחת אומנה“ – עובדת או עובד שהם הורים במשפחת אומנה כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק אומנה לילדים|בחוק אומנה לילדים, התשע״ו–2016}}, המקבלים לביתם ילד שגילו אינו עולה על עשר, למטרת אומנה, לתקופה העולה על שישה חודשים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”יום קבלת ילד לביתו של הורה במשפחת אומנה“ – יום מסירת הילד להורה במשפחת אומנה, באמצעות הגורם שהוסמך לכך בידי שר הרווחה והשירותים החברתיים או בידי מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך.
{{ח:תת|(ב)}} ההוראות לפי הסעיפים המנויים {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיף 9ג(ב)}} יחולו על הורה במשפחת אומנה, בשינויים המחויבים וכן בשינויים ובהתאמות המפורטים להלן, ובלבד שחלפה שנה לפחות מתום תקופת לידה והורות קודמת או מתום תקופת היעדרות קודמת מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ד)}}, לפי המאוחר, של ההורה במשפחת אומנה או של בן זוגו שהוא הורה באותה משפחת אומנה:
{{ח:תתת|(1)}} יום הלידה ייחשב כיום קבלת הילד לביתו של ההורה במשפחת אומנה;
{{ח:תתת|(2)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6(ב)(1) ו־(5) סיפה}} –
{{ח:תתתת|(א)}} מועד תחילתה של תקופת הלידה וההורות הוא ביום קבלת הילד לביתו של ההורה במשפחת אומנה;
{{ח:תתתת|(ב)}} תקופת הלידה וההורות של הורה במשפחת אומנה אשר קיבל לביתו ילד שמלאו לו שלוש שנים לפחות היא ארבעה שבועות מיום קבלת הילד לביתו של ההורה במשפחת אומנה;
{{ח:תתת|(3)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 7א|סעיף 7א(ב)}}, חובת המעסיק לשלם תשלומים לקופת גמל בעד התקופה שבעדה שולמו דמי לידה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 7א|בסעיף 7א(א)}}, תחול לעניין הורה במשפחת אומנה הזכאי לדמי לידה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי|חוק הביטוח הלאומי, [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}, אם התקיימו בינו לבין מעסיקו יחסי עבודה במשך חמישה עשר חודשים לפחות לפני יום קבלת הילד לביתו של ההורה במשפחת אומנה;
{{ח:תתת|(4)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיפים 9(א) עד (ב1)}}, {{ח:פנימי|סעיף 9א|9א}} {{ח:פנימי|סעיף 9ב|ו־9ב}} החלות על עובדת שהיא בהיריון, יחולו על עובדת או עובד שמסרו הודעה על כוונה לשמש הורה במשפחת אומנה ממועד מסירת ההודעה כאמור עד יום קבלת הילד לביתם או עד תום תשעה חודשים מהמועד שבו קיבלו הודעה מאת מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך כאמור בהגדרה ”הודעה על כוונה לשמש הורה במשפחת אומנה“, לפי המוקדם.

{{ח:סעיף|9ז|הודעה על הפסקת הליך אימוץ או אומנה או על הפסקת היריון של אם נושאת|תיקון: תשע״א־2, תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} עובדת או עובד יודיעו למעסיקם על כל אחד מאלה, לפי העניין, סמוך למועד התרחשותו:
{{ח:תת|(1)}} הפסקת הליך אימוץ שלגביו מסרו העובדת או העובד למעסיק הודעה על כוונה לאמץ כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 9ד|בסעיף 9ד(א)}}, ולעניין אימוץ בין־ארצי – הפסקת הליך אימוץ באמצעות העמותה המוכרת שממנה קיבלו העובדת או העובד הודעה כאמור בסיפה של ההגדרה האמורה;
{{ח:תת|(2)}} הפסקת היריונה של אם נושאת שלגביו מסרו העובדת או העובד למעסיק הודעה על היריונה של אם נושאת כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 9ה|בסעיף 9ה(א)}};
{{ח:תת|(3)}} הפסקת אומנה שלגביה מסרו העובדת או העובד למעסיק הודעה על כוונה לשמש הורה במשפחת אומנה כהגדרתה {{ח:פנימי|סעיף 9ו|בסעיף 9ו(א)}}.

{{ח:סעיף|10|עבודה בשעות נוספות ובמנוחה השבועית ועבודת לילה|תיקון: תשמ״ו־2, תשנ״ח, תשס״ז־8, תשס״ח־2, תשע״ד־3, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} עובדת שהיא בחודש החמישי להריונה תודיע על כך למעסיקה, ומשעשתה כן, או משנודע על כך למעסיק בדרך אחרת, לא יעסיקנה בשעות נוספות ובמנוחה השבועית מהחודש החמישי להריון ואילך, אף אם היה רשאי או הותר לעשות זאת על פי {{ח:חיצוני|חוק שעות עבודה ומנוחה|חוק שעות עבודה ומנוחה, תשי״א–1951}}; הוא הדין לגבי עבודת לילה, אם העובדת הודיעה למעסיקה בכתב, כי אין היא מסכימה לעבוד עבודת לילה.
{{ח:תת|(ב)}} על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאי מעסיק להעסיק עובדת בהריון, בשעות נוספות או במנוחה השבועית, אם העובדת הסכימה לכך בכתב ומסרה למעסיקה אישור רפואי של רופא מומחה ביילוד ובגינקולוגיה, כי אין מניעה להעסיקה בשעות נוספות או במנוחה השבועית, ובכפוף לתנאי האישור.
{{ח:תת|(ג)}} מעסיק לא יעסיק עובדת שילדה בעבודת לילה, או במנוחה השבועית אף אם היה רשאי או הותר לו לעשות זאת על פי {{ח:חיצוני|חוק שעות עבודה ומנוחה|חוק שעות עבודה ומנוחה, התשי״א–1951}}, במשך ארבעה חודשים מתום תקופת הלידה וההורות, אלא אם כן הסכימה העובדת לכך בכתב; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על סוגי מקומות עבודה שנקבעו בתקנות ועל שירותים, על מקומות, על עבודות ועל תפקידים, הכל לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(ג)}}.
{{ח:תת|(ד)}} בסעיף זה, ”עבודת לילה“ – עבודה ששתי שעות ממנה, לפחות, הן בתחום השעות שבין 22:00 ובין 06:00.

{{ח:סעיף|11|פנקס העובדות|תיקון: תשע״ד־3, תשע״ו־3}}
{{ח:תת|(א)}} מעסיק חייב לנהל פנקס שבו יירשמו ביחס לכל עובדת פרטים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} השם ושם המשפחה;
{{ח:תתת|(2)}} הכתובת;
{{ח:תתת|(3)}} תיאור עבודתה;
{{ח:תתת|(4)}} תאריך תחילת העבודה;
{{ח:תתת|(5)}} תקופת הלידה וההורות;
{{ח:תתת|(6)}} תקופת העדרה מהעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}};
{{ח:תתת|(7)}} כל פרט אחר שנקבע בתקנות.
{{ח:תת|(ב)}} שר העבודה יקבע, בהודעה שתפורסם ברשומות, את סוגי המעסיקים שעליהם יחול סעיף זה, ורשאי הוא לקבוע כאמור שהפנקס יהיה חלק מפנקס אחר שהמעסיק חייב לנהלו על פי חוק ששר העבודה ממונה על ביצועו.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמה {{ח:חיצוני|הודעה בדבר סוגי המעבידים החייבים לנהל פנקס לרישום עובדות|הודעה בדבר סוגי המעבידים החייבים לנהל פנקס לרישום עובדות}} (י״פ תשי״ח, 1052).}}

{{ח:סעיף|12|פרסום הוראות החוק|תיקון: תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} מעסיק {{ח:פנימי|סעיף 11|שסעיף 11}} חל עליו יביא לידיעת הנשים המועסקות אצלו את הוראות חוק זה, כולן או מקצתן, הכל כפי שנקבע בתקנות.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (הצגת תמצית החוק)|תקנות עבודת נשים (הצגת תמצית החוק), תשי״ח–1958}}.}}

{{ח:סעיף|13|סמכויות פיקוח|תיקון: תשס״ז־8, תשע״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} שר התעשיה המסחר והתעסוקה ימנה מפקחים, מבין עובדי משרדו, לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתמנה מפקח כאמור בסעיף קטן (א) אלא אם כן קיבל הכשרה מתאימה כפי שהורה שר התעשיה המסחר והתעסוקה, בהתייעצות עם השר לביטחון פנים.
{{ח:תת|(ג)}} לשם מילוי תפקידיו רשאי מפקח שמונה לפי הוראות סעיף קטן (א) (להלן – מפקח) –
{{ח:תתת|(1)}} לדרוש ממעסיק או ממעסיק בפועל, מעובד שלהם או מאדם שפעל מטעמם או בעבורם, מידע ומסמכים בכל עניין הנוגע לחוק זה;
{{ח:תתת|(2)}} להיכנס בכל עת סבירה, למקום שיש לו יסוד להניח כי מועסקים בו בני אדם, או כי בו מתנהל עסקו של המעסיק או של המעסיק בפועל, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא לפי צו של שופט.
{{ח:תת|(ד)}} התעורר חשד לביצוע עבירה לפי הוראות חוק זה, רשאי מפקח לחקור אדם שלדעתו קשור לביצוע עבירה כאמור, או עשוי להיות לו מידע לגביה, וכן לתפוס כל חפץ, לרבות מסמך, הקשור לביצוע עבירה כאמור; על חקירה לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 2|סעיפים 2}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)#סעיף 3|ו־3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)}}, ועל דבר שנתפס לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#פרק 4|הפרק הרביעי לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ״ט–1969}}.
{{ח:תת|(ה)}} בסעיף זה, ”מעסיק בפועל“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם|בחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ״ו–1996}}.

{{ח:סעיף|13א|סמכות שיפוט ותרופות|תיקון: תשס״ו־2, תשע״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} לבית הדין האזורי לעבודה תהא סמכות ייחודית לדון בהליך אזרחי בשל הפרת הוראות לפי חוק זה, והוא רשאי –
{{ח:תתת|(1)}} לפסוק פיצויים אף אם לא נגרם נזק של ממון, בשיעור שייראה לו בנסיבות הענין;
{{ח:תתת|(2)}} ליתן צו מניעה או צו עשה, אם ראה שהענקת פיצויים בלבד לא תהא צודקת; בבואו להוציא צו כאמור יביא בית הדין בחשבון, בין השאר, את השפעת הצו על יחסי העבודה במקום העבודה ואת האפשרות שעובד אחר ייפגע, ולגבי פיטורים הנובעים מצמצומים בעבודה גם את הוראותיו של הסכם קיבוצי החל על הצדדים; הוראות פסקה זו כוחן יפה על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה)#סעיף 3|בסעיף 3(2) לחוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), התשל״א–1970}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} מצא בית הדין האזורי לעבודה כי העובד או העובדת שהגישו תובענה, פוטרו בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, יפסוק פיצויים שסכומם לא יפחת מ־150% מהשכר שהיה מגיע להם במהלך התקופה המזכה; ואולם רשאי בית הדין, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לפסוק פיצויים בסכום אחר שיקבע; לענין חישוב השכר לפי סעיף קטן זה, יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פיצויי פיטורים#סעיף 13ב|סעיף 13ב לחוק פיצויי פיטורים, התשכ״ג–1963}}, ותקנות לפי {{ח:חיצוני|חוק פיצויי פיטורים#סעיף 13|סעיף 13 לחוק האמור}}.
{{ח:תתת|(2)}} לענין סעיף קטן זה, ”התקופה המזכה“ – תקופה שתחילתה ביום הפיטורים או ביום שבו המעסיק ידע או שהיה עליו לדעת על קיומה של העילה להגבלת הפיטורים, לפי המאוחר, וסיומה במועד המוקדם מבין אלה:
{{ח:תתתת|(א)}} תום התקופה שבה חלה הגבלת הפיטורים כאמור;
{{ח:תתתת|(ב)}} אם ניתן היתר פיטורים לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}} – יום תחילת תוקפו של ההיתר;
{{ח:תתתת|(ג)}} אם העובד או העובדת הוחזרו לעבודה – יום החזרה לעבודה.

{{ח:סעיף|13ב|זכות תביעה|תיקון: תשס״ו־2}}
{{ח:ת}} תובענות בשל הפרת הוראות לפי חוק זה יכול שיוגשו בידי –
{{ח:תת|(1)}} העובד או העובדת;
{{ח:תת|(2)}} ארגון העובדים היציג באותו מקום עבודה, ובאין ארגון עובדים כאמור – ארגון העובדים שהעובד או העובדת חברים בו;
{{ח:תת|(3)}} ארגון העוסק בקידום זכויותיהם של מי שחוק זה בא להגן עליהם, ובלבד שהעובד או העובדת הסכימו לכך בכתב.

{{ח:סעיף|13ג|זכות התערבות בתובענות|תיקון: תשס״ו־2}}
{{ח:ת}} בתובענות בשל הפרת הוראות חוק זה רשאי בית הדין לעבודה לתת לארגון כאמור {{ח:פנימי|סעיף 13ב|בסעיף 13ב(2) או (3)}} להשמיע את דברו, בדרך שיורה.

{{ח:סעיף|13ד|ערעור|תיקון: תשס״ז־8}}
{{ח:ת}} הרואה עצמו נפגע מהחלטת שר התעשיה המסחר והתעסוקה לעניין מתן היתר לפי הוראות חוק זה, רשאי לערער עליה לפני בית דין אזורי לעבודה, בתוך 45 ימים מהיום שבו הגיעה ההחלטה לידיעתו.

{{ח:סעיף|14|עונשין|תיקון: תשמ״ו־2, תשס״ה, תשס״ו־2, תשס״ז־4, תשס״ז־8, תשס״ז־9, תשס״ח־2, תש״ע, תשע״א־2, תשע״ד־2, תשע״ד־3, תשע״ו־3, תשפ״א}}
{{ח:תת|(א)}} מי שעשה אחד מאלה, דינו – מאסר שישה חודשים או כפל הקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (בחוק זה – חוק העונשין):
{{ח:תתת|(1)}} העסיק עובדת בעבודה, בתהליך ייצור או במקום עבודה, שנאסרו או שהוגבלו לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}};
{{ח:תתת|(2)}} העסיק עובדת בעבודת לילה בלא לספק לה את התנאים הנדרשים לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(א)}};
{{ח:תתת|(3)}} סירב לקבל לעבודה בשל כך שהודיעה עם קבלתה לעבודה כי אינה מסכימה, מטעמים משפחתיים, לעבוד בלילה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2(ג)}};
{{ח:תתת|(4)}} העסיק עובדת או עובד בתקופת הלידה וההורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, או העסיק הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה בתקופת הלידה וההורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 6|הסעיף האמור}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(5)}} העסיק עובדת או עובד בידעו שהם בתקופת לידה והורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|סעיף 8}}, או העסיק הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה בידעו שהם בתקופת לידה והורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 8|הסעיף האמור}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(6)}} פיטר, בלא היתר, עובדת שהיא בהריון וטרם יצאה לתקופת לידה והורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(א)}}, או פיטר, בלא היתר, הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|הסעיף האמור}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(6א)}} גרם לפיטורי עובדת של קבלן כוח אדם בהיותה בהיריון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ב1)}}, או גרם לפיטורי הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה שהוא עובד של קבלן כוח אדם, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|הסעיף האמור}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(7)}} פיטר עובדת או עובד בתקופת לידה והורות או בימי היעדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(2) או (ג2)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)(1)}}, או פיטר הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה בתקופת לידה והורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)(1)}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(8)}} פיטר, בלא היתר, עובדת או עובד בתקופה של 60 ימים לאחר תום תקופת הלידה וההורות או לאחר תום ימי ההיעדרות לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(2) או (ג2)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)(1א)}}, או פיטר, בלא היתר, הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה בתקופה של 60 ימים לאחר תום תקופת הלידה וההורות, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)(1א)}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(9)}} פיטר, בלא היתר, עובדת או עובד בימי היעדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(1ג), (ד)(1) או (ד1)}} או במשך תקופה של 60 ימים שלאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)(2)}}, או פיטר, בלא היתר, הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה בימי היעדרם מהעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ד)(1)}} או במשך תקופה של שישים ימים שלאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ג)(2)}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(10)}} פיטר, בלא היתר, עובדת ששהתה במקלט לנשים מוכות, בימי היעדרה מעבודתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(5)}}, או במשך תקופה של 150 ימים לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ד)}};
{{ח:תתת|(11)}} פיטר, בלא היתר, עובדת או עובד שעברו טיפולי פוריות או טיפולי הפריה חוץ־גופית, לפי העניין, לקראת שתי הלידות, בימי היעדרם מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(ג)(4) או (ג1)}}, או במשך תקופה של 150 ימים שלאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ה)(1)}}, או עובדים כאמור שחלה הגבלה על פיטוריהם בתקופת הטיפולים או במשך תקופה של 150 ימים לאחרר מועד תחילת הטיפולים, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ה)(3)}};
{{ח:תתת|(12)}} פיטר עובדת בימי היעדרה מעבודה לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7(א)}}, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9(ו)}};
{{ח:תתת|(13)}} פגע, בלא היתר, בהיקף המשרה או בהכנסה של עובדת או עובד שחלה הגבלה על פיטוריהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, בתקופה שבה חלה אותה הגבלה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיף 9א}}, או פגע, בלא היתר, בהיקף המשרה או בהכנסה של הורה מאמץ, הורה מיועד או הורה במשפחת אומנה שחלה הגבלה על פיטוריהם לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}, בתקופה שבה חלה אותה הגבלה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 9א|סעיף 9א}} כפי שהוחלו {{ח:פנימי|סעיף 9ג|בסעיפים 9ג עד 9ו}};
{{ח:תתת|(14)}} העסיק עובדת שהיא בחודש החמישי להיריונה ואילך, בשעות נוספות, במנוחה השבועית, או בעבודת לילה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(א)}}.
{{ח:תתת|(15)}} העסיק עובדת שילדה בעבודת לילה או במנוחה השבועית, בלא הסכמתה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 10|סעיף 10(ג)}}.
{{ח:תת|(ב)}} המפריע למפקח במילוי תפקידיו לפי חוק זה, דינו – מאסר שישה חודשים.
{{ח:תת|(ג)}} עבירות לפי סעיף קטן (א)(1) ו־(2) הן מסוג העבירות של אחריות קפידה.

{{ח:סעיף|15|אחריות נושא משרה|תיקון: תשס״ז־8}}
{{ח:תת|(א)}} נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירה לפי חוק זה בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – הקנס האמור {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין}}; בסעיף זה, ”נושא משרה“ – מנהל פעיל בתאגיד, שותף למעט שותף מוגבל, ופקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.
{{ח:תת|(ב)}} נעברה עבירה לפי חוק זה בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח שעשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.

{{ח:סעיף|16|ראיות|תיקון: תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} אשה הנמצאת במקום בזמן שנעשית בו עבודה או פועלות בו מכונות – להוציא זמן הפסקות לסעודה – רואים אותה כמועסקת באותו מקום באותו תהליך ייצור ובאותה שעה, אם לא הוכח ההיפך.

{{ח:סעיף|17||תיקון: תשל״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|18|דין אגודה שיתופית|תיקון: תשס״ד, תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} לענין {{ח:פנימי|סעיף 1|הסעיפים 1}}, {{ח:פנימי|סעיף 6|6}}, {{ח:פנימי|סעיף 7|7}} {{ח:פנימי|סעיף 7א|ו־7א}} רואים אגודה שיתופית כמעסיקה של חבריה.

{{ח:סעיף|19|המדינה כמעסיק|תיקון: תשע״ד־3}}
{{ח:ת}} לענין חוק זה דין עובד המדינה כדין כל עובד אחר.

{{ח:סעיף|20|ביצוע ותקנות}}
{{ח:ת}} שר העבודה ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (עבודות בקרינה מייננת)|תקנות עבודת נשים (עבודות בקרינה מייננת), תשל״ט–1979}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (תנאים לעבודת לילה)|תקנות עבודת נשים (תנאים לעבודת לילה), התשמ״ו–1986}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות עבודת נשים (עבודות אסורות, עבודות מוגבלות ועבודות מסוכנות)|תקנות עבודת נשים (עבודות אסורות, עבודות מוגבלות ועבודות מסוכנות), התשס״א–2001}}.}}

{{ח:סעיף|21|חובת התייעצות|תיקון: תשמ״ו־2}}
{{ח:ת}} שר העבודה לא יתקין תקנות על פי {{ח:פנימי|סעיף 1|הסעיפים 1}} {{ח:פנימי|סעיף 2|ו־2}} ולא יפרסם הודעה על פי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(ב)}}, אלא לאחר התייעצות עם ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה וכן עם ארגוני המעבידים הרפרזנטטיביים במדינה שלדעת השר הם נוגעים בדבר.

{{ח:סעיף|22|העברת סמכויות}}
{{ח:תת|(א)}} שר העבודה רשאי להעביר לאחר את הסמכויות הנתונות לו על פי חוק זה, חוץ מן הסמכות להתקין תקנות, ליתן היתר כללי ולפרסם הודעה על פי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11(ב)}}.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על העברת סמכויות על פי סעיף קטן (א) תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|22א|פרסום מידע על זכויות לפי חוק זה|תיקון: תשס״ז־8}}
{{ח:תת|(א)}} שר התעשיה המסחר והתעסוקה יפרסם מידע על זכויות לפי חוק זה בדרכים אלה, כולן או חלקן:
{{ח:תתת|(1)}} פרסום באמצעי התקשורת;
{{ח:תתת|(2)}} הפצת עלוני מידע;
{{ח:תתת|(3)}} הפעלת מוקד מידע שבו ינתן מענה טלפוני לפניות הציבור בנושא זכויות לפי חוק זה;
{{ח:תתת|(4)}} פרסום מידע באתר האינטרנט של משרד המתעשיה המסחר והתעסוקה.
{{ח:תת|(ב)}} שר התעשיה המסחר והתעסוקה ידווח לוועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, ב־1 בינואר של כל שנה, על ביצוע הוראות סעיף זה בשנה שקדמה לה.

{{ח:סעיף|23|שמירת זכויות}}
{{ח:ת}} חוק זה אינו בא למעט מכל זכות הנתונה לעובד לפי חוק, הסכם קולקטיבי, חוזה עבודה או נוהג.

{{ח:סעיף|24|הוראות מעבר|תיקון: תשע״ד־3}}
{{ח:תת|(א)}} לענין {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#סעיף 50|סעיף 4(2) שבתוספת השביעית לחוק הביטוח הלאומי, תשי״ד–1953}}, רואים גם את מי שטרם מלאו לה 18 שנה כעובדת שפקודת העבדתן של נשים, 1945, חלה עליה.
{{ח:תת|(ב)}} כל עוד לא הותקנו תקנות לפי {{ח:פנימי|סעיף 1|סעיף 1}}, לא תועסק עובדת בעבודות, בתהליכי ייצור או במקומות עבודה במפורט בחלק 1 שבתוספת לפקודת העבדתן של נשים, 1945.

{{ח:סעיף|25|ביטול}}
{{ח:ת}} פקודת העבדתן של נשים, 1945 – בטלה.

{{ח:קטע2|תוספת 1|תוספת ראשונה|תיקון: תשע״ו־3}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 7ב|סעיף 7ב}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{ממורכז|'''הצהרה על מימוש הזכות לשעת הורות לעניין {{ח:פנימי|סעיף 7ב|סעיף 7ב לחוק עבודת נשים, התשי״ד–1954}}'''}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} אני הח״מ
{{ח:תת}} {{טורים שווים|{{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|שם פרטי ומשפחה}}|{{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|מס׳ זהות}}|{{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|מען}}}}
{{ח:ת}} שעובד/ת במקום עבודה {{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|(שם המעסיק/העסק)}}
{{ח:ת}} מצהיר/ה כי אממש את הזכות לשעת הורות יחד עם בן/בת זוגי, בימים . . . . . . . . . . . . בשבוע (סה״כ . . . . . . . . . . . ימים בשבוע)*.
{{ח:ת}} {{מוקטן|* לגבי מקומות עבודה שבהם החלוקה היא שונה, לפי פרקי הזמן הקבועים לעניין אותו מקום}}
{{ח:ת}} אני מצהיר/ה כי לא איעדר מהעבודה, מכוח זכאותי לשעת הורות, בימים שלהלן, שבהם ייעדר בן זוגי מהעבודה מכוח זכאותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 7ב|סעיף 7ב לחוק}}; הצהרתי זו אמת ואני מתחייב/ת לנהוג לפיה.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{מוקטן|למילוי על ידי בן הזוג השני:}}
{{ח:ת}} אני הח״מ
{{ח:תת}} {{טורים שווים|{{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|שם פרטי ומשפחה}}|{{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|מס׳ זהות}}|{{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|מען}}}}
{{ח:ת}} שעובד/ת במקום עבודה {{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|(שם המעסיק/העסק)}}
{{ח:ת}} מצהיר/ה כי אממש את הזכות לשעת הורות יחד עם בן/בת זוגי, בימים . . . . . . . . . . . . . . בשבוע (סה״כ . . . . . . . . . . . . . . . . ימים בשבוע)*.
{{ח:ת}} {{מוקטן|* לגבי מקומות עבודה שבהם החלוקה היא שונה, לפי פרקי הזמן הקבועים לעניין אותו מקום}}
{{ח:ת}} אני מצהיר/ה כי לא איעדר מהעבודה, מכוח זכאותי לשעת הורות, בימים שלהלן, שבהם ייעדר בן זוגי מהעבודה מכוח זכאותו לפי {{ח:פנימי|סעיף 7ב|סעיף 7ב לחוק}}; הצהרתי זו אמת ואני מתחייב/ת לנהוג לפיה.

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}} {{טורים שווים ממורכז | {{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|תאריך}} | {{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|חתימת הורה 1}} | {{טקסט תחתי|. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .|חתימת הורה 2}}}}

{{ח:קטע2|תוספת 2|תוספת שנייה|תיקון: תשע״ו־3}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 7ב|סעיף 7ב}})}}}}

{{ח:סעיף*|1||עוגן=תוספת 2 פרט 1}}
{{ח:ת}} ענף התעשייה.

{{ח:סעיף*|2||עוגן=תוספת 2 פרט 2}}
{{ח:ת}} ענף המלונאות.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ג׳ באב תשי״ד (2 באוגוסט 1954).}}
* '''משה שרת'''
ראש הממשלה
* '''גולדה מאירסון'''
שרת העבודה
* '''יצחק בן־צבי'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
{{חוקי ביטחון סוציאלי|כנסת=2001135}}

[[קטגוריה:בוט חוקים]]