תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (משק הגז – החלפת ספק גז)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (משק הגז – החלפת ספק גז), התשנ״א–1991}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשנ״א, 1123|תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (משק הגז – החלפת ספק גז)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5376.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ג, 863|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5524.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 873|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5598.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 1773|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5701.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 1371|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7839.pdf}}.

''עדכון סכומים:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשע״ט, 1582|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8129.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ף, 378|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-8319.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״א, 1424|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9065.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ב, 1511|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-9868.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ג, 727|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-10474.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 1041|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11019.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ה, 733|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-11644.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ו, 555|הודעה|https://olaw.org.il/takanot/takanot-12168.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)#סעיף 19|סעיף 19}} {{ח:חיצוני|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|לחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה), התשמ״ט–1989}} (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות והוראות משלימות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשנ״ה, תשע״ז}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”גז“, ”ספק גז“ ו”צרכן גז“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)#פרק ד|בפרק ד׳ לחוק}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום“ – ימים א׳ עד ה׳, למעט מועד ממועדי ישראל המפורטים {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|בסעיף 18א(א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}, וערביהם, ויום העצמאות או חגי עדה אחרת כפי שהודיע ספק הגז בבקשה לקבלת רישיון ספק גז, שהם ימי מנוחה למי שאינו יהודי לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 18א|הסעיף האמור}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז יוצא“ – ספק הגז שצרכן הגז החליט לסיים את חוזה הספקת הגז עמו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ספק גז נכנס“ – ספק הגז שצרכן הגז החליט להתקשר עמו בחוזה להספקת גז;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מכל גז“ – כלי קיבול המשמש לאחסון גז, בין שהכלי בצורת צובר או מכל;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מערכת גז מרכזית“ – מערכת להספקת גז, שבאמצעותה מסופק גז לשני צרכני גז או יותר;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ציוד מושאל“ – ציוד שעל פי החוזה בין ספק הגז לצרכן הגז מצוי בבעלות ספק הגז ומושאל לצרכן גז לצורך הספקת גז או לשימוש בו, לרבות מכל גז;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הממונה“ – מנהל מינהל הגז במשרד האנרגיה והתשתית או מי שהוא הסמיכו בכתב לענין תקנות אלה.

{{ח:סעיף|2|הודעה על סיום חוזה|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} צרכן גז יחיד, בעל מקרקעין או מחזיק במקרקעין שאינם בית משותף, כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#פרק ו|בפרקים ו׳}} {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#פרק ו1|ו־ו׳1 לחוק המקרקעין, התשכ״ט–1969}}, אשר מיתקן הגז שלו קשור למערכת גז מרכזית, רשאי להחליט על סיום החוזה שלו להספקת גז שנחתם עם ספק הגז היוצא, לפי הקבוע בתקנה זו.
{{ח:תת|(ב)}} צרכני גז, בעלי דירות בבית משותף, שמערכת הגז שבו קשורה למערכת גז מרכזית, המשרתת שני בתים משותפים או יותר, רשאים להחליט על סיום כל החוזים שנחתמו בין צרכני הגז באותו בית משותף ובין ספק הגז היוצא, כאמור {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 59ה|בסעיף 59ד לחוק המקרקעין{{ח:הערה|,}} התשכ״ט–1969}}.
{{ח:תת|(ג)}} צרכן גז שהחליט לפי {{ח:חיצוני|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)|החוק}} לסיים את החוזה שלו להשאלת ציוד ולהספקת גז עם ספק הגז היוצא (להלן – החוזה), יתן הודעה בכתב על כך לספק הגז היוצא (להלן – ההודעה).
{{ח:תת|(ד)}} ההודעה תהיה חתומה בידי צרכן הגז והיא תכלול את שם צרכן הגז ומספר החוזה אצל ספק הגז היוצא, או לחלופין את שם הצרכן ומספר תעודת הזהות שלו, המען של הצרכן, וכן כל פרט מזהה אחר של צרכן הגז, הנוגע לענין.
{{ח:תת|(ה)}} ההודעה יכול שתימסר לספק הגז היוצא בין באופן אישי ובין על ידי שלוח, בין בדואר רשום ובין בדרך אחרת; נמסרה ההודעה לספק גז היוצא באופן אישי, יאשר ספק הגז את קבלת ההודעה בחתימתו או בהטבעת חותמת על גביה, בציון תאריך המסירה; הודעה שנשלחה בדואר רשום יראו אותה כאילו נמסרה לספק הגז, בתום 7 ימים ממועד שליחתה בדואר.

{{ח:סעיף|2א|רשימת צרכני גז במערכת גז מרכזית|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:ת}} ספק גז חייב, לבקשת צרכן גז, הקשור למערכת גז מרכזית, למסור לו, בכתב, רשימה של שמות וכתובות צרכני גז הקשורים לאותה מערכת גז מרכזית, תוך 15 ימים ממועד מסירת הבקשה.

{{ח:סעיף|3|פירוק מכלי גז וציוד מושאל וסילוקם|תיקון: תשנ״ג, תשנ״ה, תשע״ז, [הודעות]}}
{{ח:תת|(א)}} ספק גז יוצא שקיבל הודעה מצרכן גז על סיום החוזה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה 2(ג)}}, חייב לפרק ולפנות, על חשבונו, את מכלי הגז והציוד המושאל השייך לו, בתוך חמישה ימים ממועד מסירת ההודעה, ובלבד שהודיע לצרכן הגז יומיים מראש על מועד הפירוק. הוראה זו תחול, בשינויים המחוייבים, גם על הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 2|תקנה 2(ב)}}, ובלבד שהמועד לפירוק מתקני מערכת הגז המרכזית שאינם שייכים לבעלי הדירות, כאמור {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 59ה|בסעיף 59ה לחוק המקרקעין, התשכ״ט–1969}}, יהיה בתוך 15 ימים ממסירת ההודעה.
{{ח:תת|(ב)}} לא פירק ספק הגז היוצא מכלי גז וציוד מושאל ולא סילקם כאמור בתקנת משנה (א), רשאי צרכן הגז לעשות כן באמצעות ספק הגז הנכנס שעמו התקשר או באמצעות מי שמוסמך לבצע עבודות גז כמשמעותן {{ח:חיצוני|חוק הגז הפחמימני המעובה|בחוק הגז (בטיחות ורישוי), התשמ״ט–1989}}, ובלבד שמכלי הגז והציוד המושאל יועברו לאחר פירוקם למקום המיועד לאחסון ציוד לפי {{ח:חיצוני|חוק הגז הפחמימני המעובה|החוק האמור}}; ספק הגז הנכנס, ואם מכלי הגז והציוד המושאל פורקו באמצעות מי שמוסמך לבצע עבודות גז כאמור – הצרכן, יודיע לספק הגז היוצא, בכתב, על פירוק מכלי הגז והציוד המושאל ועל מקום אחסונם בתוך יומיים ממועד הפירוק וספק הגז היוצא ייטול את מכלי הגז והציוד שפורקו תוך עשרה ימים ממסירת הודעה על פירוקם.
{{ח:תת|(ג)}} נגרם נזק לרכוש כתוצאה מפירוק מכלי הגז והציוד המושאל, בין בידי ספק הגז היוצא ובין בידי ספק הגז הנכנס, חייב מי שגרם לנזק להחזיר את המצב לקדמותו.
{{ח:תת|(ד)}} ספק גז יוצא שקיבל הודעה מספק גז נכנס על פירוק מכלי הגז והציוד המושאל ועל מקום אחסונם, ולא נטל את מכלי הגז בתוך עשרה ימים ממועד מסירת ההודעה על פירוקם לפי תקנת משנה (ב), ישלם לספק הגז הנכנס 4 שקלים חדשים לכל חודש או חלק ממנו {{ח:הערה|(נכון לשנת 2017; בשנת 2026, 4.73 ש״ח לכל חודש או חלק ממנו)}}, בעד אחסון של כל מכל; לא נטל ספק הגז היוצא את מכלי הגז בתוך 6 חודשים ממועד פירוקם, ספק הגז הנכנס יעבירם לגריטה לאחר שרוקנו מגז.
{{ח:תת|(ה)}} התשלום בעד אחסון של כל מכל, לפי תקנת משנה (ד), יתעדכן ב־1 בינואר של כל שנה (להלן – יום העדכון) לפי שיעור עליית המדד החדש לעומת המדד היסודי; לעניין זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המדד“ – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המדד החדש“ – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”המדד היסודי“ – המדד שפורסם בחודש ספטמבר 2015.
{{ח:תת|(ו)}} מנהל מינהל הדלק יפרסם בהודעה ברשומות ובאתר האינטרנט של משרד התשתיות הלאומיות האנרגיה והמים את סכום התשלום בעד אחסון של כל מכל, כפי שהתעדכן לפי תקנה זו.

{{ח:סעיף|4|פעולה באמצעות שלוח}}
{{ח:תת|(א)}} כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה 2(ג)}}, מסירת הודעה לספק הגז היוצא מטעם צרכן גז יכולה להיעשות באמצעות שלוח או ספק הגז הנכנס שעמו החליט צרכן הגז להתקשר לאחר סיום החוזה עם ספק הגז היוצא (להלן – השלוח), ובלבד שהשלוח יעשה את כל הפעולות שצרכן הגז אמור לעשות על פי תקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} שלוח כאמור בתקנת משנה (א) יפעל על סמך יפוי כוח, בכתב, מאת צרכן הגז, ויחולו עליו כל הזכויות והחובות לענין תקנות אלה שיש לצרכן גז לרבות הזכות לפרק מכלי גז וציוד מושאל במקרה שספק הגז היוצא לא עשה הדבר, והזכות לקבל מספק הגז היוצא את החזר התשלום בעד מכלי הגז והציוד המושאל (להלן – דמי פיקדון); במקרה האמור יחזיר הספק היוצא את דמי הפקדון לשלוח.

{{ח:סעיף|5|החזרת דמי הפקדון|תיקון: תשנ״ג, תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} ספק גז שקיבל מצרכן גז הודעה על סיום החוזה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 2|בתקנה 2}}, יחזיר את דמי הפקדון בתוספת מע״מ כחוק כפי שהוא בתוקף במועד ההחזרה של הפקדון לא יאוחר מתום שלושים ימים ממועד קבלת ההודעה.
{{ח:תת|(ב)}} החזר דמי הפיקדון יחושב לפי הקבוע {{ח:חיצוני|צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (קביעת רמת פיקוח ומחירים מרביים לפיקדון בעד ציוד גז)|בצו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים ({{ח:הערה|קביעת רמת פיקוח ו}}מחירים מרביים לפיקדון בעד ציוד גז), התשע״ו–2015}}.
{{ח:תת|(ג)}} הפקיד צרכן הגז בידי ספק הגז היוצא ערובה אחרת שאיננה פקדון כספי, תוחזר לו או לשלוחו הערובה שנתן.
{{ח:תת|(ד)}} צרכן שלא הפקיד בידי ספק הגז היוצא פקדון כספי או ערובה אחרת אינו זכאי להחזר, אולם על ספק הגז היוצא הראיה שלא שולם הפקדון.

{{ח:סעיף|5א|אי החזרת דמי הפקדון במועד|תיקון: תשנ״ד, תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} על דמי פקדון שלא הוחזרו במועד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנה 5}} תיתוסף בעד כל שבוע או חלק משבוע שלאחר המועד הקבוע לתשלום דמי הפיקדון – תוספת של 1% מדמי הפיקדון (להלן – הפיצויים).
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט שאליו הוגשה תביעה לתשלום דמי פקדון רשאי להפחית את הפיצויים או לבטלם אם ראה כי דמי הפקדון לא שולמו במועד בשל טעות כנה או בשל סיבה שלספק הגז היוצא לא היתה שליטה עליה או עקב חילוקי דעות בדבר עצם קיום החוב, שיש בהם ממש לדעת בית המשפט, ובלבד שהסכום שלא היה שנוי במחלוקת שולם במועדו.

{{ח:סעיף|6|מכלי גז המכילים גז}}
{{ח:תת|(א)}} פירק ספק גז יוצא מכלי גז שצרכן הגז שילם לספק הגז בעד הגז שבתוכם, זכאי צרכן הגז לקבל מספק הגז היוצא זיכוי מתאים בעד הגז שבמכלים.
{{ח:תת|(ב)}} הזיכוי בעד גז שנותר במכלים שפורקו כאמור בתקנת משנה (א) יחושב על פי כמות הגז שנותרה במכל הגז לאחר שקילתו ועל בסיס מחיר הגז שגובה ספק הגז היוצא במועד פירוק המכלים; סכום הזיכוי ישולם לא יאוחר מן המועד הקבוע להחזרת הפקדון על פי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|7|קיזוז חוב מדמי פקדון}}
{{ח:ת}} ספק גז רשאי לקזז מדמי הפקדון המגיעים לצרכן גז על פי תקנות אלה, חוב שוטף בעד מכלי גז שסופקו עד ליום בו הסתיים החוזה בין הצדדים.

{{ח:סעיף|8|העברת מערכת גז|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:תת|(א)}} ספק גז נכנס חייב לבדוק את מערכת הגז של צרכן גז יחיד או מערכת גז מרכזית ולוודא את תקינותה לפי תקן ישראלי מס׳ 158, קודם שהוא מתחיל לספק גז לצרכן הגז.
{{ח:תת|(ב)}} החל במועד הספקת הגז בידי ספק גז נכנס, אחראי הספק האמור לתקינות מערכת הגז של צרכן גז יחיד או מערכת גז מרכזית.
{{ח:תת|(ג)}} הימנעות ספק גז מלפרק מכלי גז או ציוד המושאל, אינה פוטרת אותו מהחובה להחזיר לצרכן הגז או לשלוח את דמי הפקדון ויתר התשלומים המגיעים לצרכן הגז על פי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|8א|תחולה|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בתקנה 9(1)}}, יחולו תקנות אלה, לפי הענין, על הספקת גז לצרכן גז יחיד או באמצעות מערכת גז מרכזית לשני צרכני גז או יותר, לרבות צרכנים של שני בתים משותפים או יותר.

{{ח:סעיף|9|סייג לתחולה}}
{{ח:ת}} תקנות אלה לא יחולו על –
{{ח:תת|(1)}} מערכת גז מרכזית בבית משותף כמשמעותה {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין#סעיף 59ה|בחוק המקרקעין (תיקון מס׳ 13), התשנ״א–1991}}, {{ח:חיצוני|חוק המקרקעין (החלפת ספק גז בבית משותף)|וחוק המקרקעין (החלפת ספק גז בבית משותף), התשנ״א–1991}};
{{ח:תת|(2)}} על צרכן גז תעשייתי, מוסדי או מסחרי המקבל גז בצובר, שבמיתקני ההספקה המשרתים אותו השקיע ספק הגז כספים בלא לגבות מצרכן הגז דמי פקדון.

{{ח:סעיף|10|איסור גביית עמלה|תיקון: תשנ״ג}}
{{ח:ת}} לא ייגבו עמלה או תשלום אחר מכל סוג שהוא בעד מעבר צרכן גז מספק גז יוצא לספק גז נכנס בהתאם לתקנות אלה.

{{ח:סעיף|11|אחריות לביצוע}}
{{ח:ת}} הממונה אחראי לביצוע תקנות אלה והוא רשאי לתת הוראות משלימות לצורך כך.

{{ח:סעיף|12|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} תקנות אלה באות להוסיף על הוראות כל דין.

{{ח:סעיף|13|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה בתום שלושים ימים ממועד פרסומן ברשומות.

{{ח:חתימות|י״ג באב התשנ״א (24 ביולי 1991)}}
* '''יובל נאמן'''
שר האנרגיה והתשתית
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]