פקודת ביטוח רכב מנועי

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], תש״ל–1970}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000835}} '''נוסח ישן:''' {{ח:תיבה|ע״ר 1947, תוס׳ 1, 41|פקודת ביטוח כלי רכב של מנוע (סיכוני צד שלישי)|https://fs.knesset.gov.il/0/law/0_lsr_562466.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ח, 2|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_209431.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 43|תיקון מס׳ 2|https://fs.knesset.gov.il/6/law/6_lsr_209430.pdf}}.

'''נוסח חדש:''' {{ח:תיבה|דמ״י תש״ל, 320|פקודת ביטוח רכב מנועי (סיכוני צד שלישי) [נוסח חדש]|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_vn_525720.pdf}}; {{ח:תיבה|ס״ח תשל״ב, 3|ת״ט|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_ec_317401.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ג, 201|תיקון|https://fs.knesset.gov.il/7/law/7_lsr_209429.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ה, 237|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209261.pdf}}; {{ח:תיבה|תשל״ז, 2|תיקון מס׳ 3|https://fs.knesset.gov.il/8/law/8_lsr_209428.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ג, 42|תיקון מס׳ 4 לחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|https://fs.knesset.gov.il/10/law/10_lsr_209252.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ה, 17|תיקון מס׳ 5 לחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|https://fs.knesset.gov.il/11/law/11_lsr_210249.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 2|תיקון מס׳ 8 לחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210801.pdf}}, {{ח:תיבה|96|ת״ט|https://olaw.org.il/laws/law-1345.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ה, 82|חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211073.pdf}}, {{ח:תיבה|110|חוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211100.pdf}}, {{ח:תיבה|325|חוק יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (תיקוני חקיקה והוראות שונות)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_211177.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ז, 14|חוק ביטוח רכב מנועי (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211372.pdf}}, {{ח:תיבה|206|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211666.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ח, 13|חוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש משותף בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211450.pdf}}, {{ח:תיבה|285|חוק ביטוח רכב ופיצוי נפגעי תאונות דרכים (מבטח משטחי האחריות האזרחית הפלסטינית) (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211531.pdf}}, {{ח:תיבה|316|תיקון לחוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש משותף בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה)|https://fs.knesset.gov.il/14/law/14_lsr_211544.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ס, 59, 59|תיקון לחוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300220.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״א, 111, 111|תיקון מס׳ 2 לחוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת והסדרים לתקופת מעבר)|https://fs.knesset.gov.il/15/law/15_lsr_300313.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 546|תיקון מס׳ 15|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299790.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 124|חוק הנהיגה הספורטיבית|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299729.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ח, 413|תיקון מס׳ 17|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300662.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ט, 192|חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו־2010)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301061.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 1020|תיקון מס׳ 19|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301161.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 200|תיקון מס׳ 20|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301430.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ו, 1261|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה)|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_348687.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ח, 80|תיקון מס׳ 22|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_456413.pdf}}, {{ח:תיבה|719|תיקון מס׳ 23|https://fs.knesset.gov.il/20/law/20_lsr_502440.pdf}}; {{ח:תיבה|תשפ״ד, 157|תיקון מס׳ 9 לחוק פסיקת ריבית והצמדה|https://fs.knesset.gov.il/25/law/25_lsr_3568695.pdf}}.

''הארכת הוראת שעה:'' {{ח:תיבה|ק״ת תשע״ב, 974|הארכת תוקף השתתפות עצמית|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7104.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: חובת הביטוח}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: מבטחים, פוליסות ותעודות}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: חבויות בביטוח}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: זכויות צד שלישי בפשיטת רגל או בפירוק}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: עבירות ועונשין}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: פרשנות}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשל״ה, תשמ״ג, תשנ״ה, תשנ״ה־2, תשנ״ה־3, תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשנ״ח־3, תשס״ח, תשפ״ד}}
{{ח:ת}} בפקודה זו –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזור“ – הישובים והאתרים הצבאיים כמשמעותם בהסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האזורים“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית|בחוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית, התשנ״ה–1995}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שדה התעופה“ – {{ח:הערה|(פקעה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בעל“, לענין רכב שיש עליו הסכם שכירות או הסכם של מקח־אגב־שכירות – האדם המחזיק ברכב מכוח ההסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דרך ציבורית“ – {{ח:הערה|(בוטלה);}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דמי פיגורים“ ו”ריבית שקלית“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ההסכם“ – הסכם הביניים הישראלי–פלסטיני בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה, שנחתם בוושינגטון בין מדינת ישראל לבין ארגון השחרור הפלסטיני, ביום ד׳ בתשרי התשנ״ו (28 בספטמבר 1995), לרבות נספחיו והמסמכים שנלוו אליו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המועצה“ – המועצה הפלסטינית שתכונן בהתאם להסכם, ועד לכינונה – הרשות הפלסטינית כמשמעותה בהסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חבות טעונת ביטוח“ – חבות שיש לכסותה בפוליסה, כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבטח“ – חברה, אגודה שיתופית או חַתָּם המורשים לפי {{ח:פנימי|סעיף 7|סעיף 7}} לעסוק בעסקי ביטוח רכב מנועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבטח מהאזור“ – מי שהרשויות המוסמכות לכך באזור הרשוהו לעסוק בעסקי ביטוח רכב מנועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מבטח משטחי האחריות האזרחית הפלסטינית“ – מי שהרשויות המוסמכות מטעם המועצה הפלסטינית הרשוהו לעסוק בעסקי ביטוח רכב מנועי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נוהג“ – לרבות הגאי של רכב מנועי שיש בו אדם מיוחד להיגויו, וכל אדם אחר המועסק בנהיגת אותו רכב;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עסק לביטוח רכב מנועי“ – עסק של עשיית חוזי ביטוח מפני אבדן רכב מנועי או נזק לרכב מנועי, או נזק הבא מן השימוש ברכב מנועי או עקב השימוש בו, ובכלל זה סיכוני צד שלישי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פוליסה“ – לרבות כתב כיסוי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רכב מנועי“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|בחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל״ה–1975}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הרשות“ – שר האוצר, או אדם או חבר־בני־אדם ששר האוצר מינה אותם בהודעה ברשומות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שטחי האחריות האזרחית הפלסטינית“ – יהודה והשומרון וחבל עזה, למעט הישובים והאתרים הצבאיים כמשמעותם בהסכם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תצהיר“ – אמרה בכתב שניתנה בשבועה, בהן־צדק או בהצהרה, לפי {{ח:חיצוני|פקודת השבועות|פקודת השבועות, 1936}}, ואם ניתנה בחוץ־לארץ – אמרה בכתב שניתנה בשבועה או בהן־צדק על פי דיני המקום שבו ניתנה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: חובת הביטוח}}

{{ח:סעיף|2|חובת פוליסה|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:תת|(א)}} בכפוף להוראות פקודה זו, לא ישתמש אדם – ולא יגרום ולא יניח שאדם אחר ישתמש – ברכב מנועי, אלא אם יש על שימושו שלו או של האדם האחר באותו רכב פוליסה בת־תוקף לפי דרישותיה של פקודה זו.
{{ח:תת|(ב)}} העובר על הוראות סעיף קטן (א), דינו – מאסר שלושה חדשים או קנס 750 לירות, ורשאי בית המשפט, בנוסף לכל עונש אחר, לפסול אותו מקבל או מהחזיק רשיון נהיגה כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 36א|בסעיף 36א לפקודת התעבורה}}, או לפסלו מקבל או מהחזיק רשיון רכב לסוג מסויים של רכב או לרכב מסויים, לתקופה שלא תפחת משנים עשר חודש, זולת אם ראה להורות על פסילה לתקופה קצרה יותר מנסיבות מיוחדות שיפרש בפסק הדין; תחילת הפסילה וחישוב תקופתה יהיו כאמור {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 42|בסעיף 42 לפקודת התעבורה}}.
{{ח:תת|(ג)}} מי שנפסל עקב הרשעה לפי סעיף זה יראוהו לענין {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} כאילו נפסל לפי הוראותיה.

{{ח:סעיף|3|הדרישה לגבי פוליסה|תיקון: תשל״ה, תשמ״ה, תשנ״א, תשנ״ה, תשנ״ה־2, תשנ״ח, תשנ״ח־2, תשנ״ח־3, תשס״ט}}
{{ח:תת|(א)}} פוליסה לפי דרישותיה של פקודה זו היא פוליסה שהוציא מבטח שהיה מורשה בשעת הוצאתה והיא מבטחת את –
{{ח:תתת|(1)}} בעל הרכב והנוהג בו – מפני כל חבות שהם עשויים לחוב לפי {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, תשל״ה–1975}} (להלן – החוק), ומפני חבות אחרת שהם עשויים לחוב בשל נזק גוף שנגרם לאדם על ידי השימוש ברכב מנועי או עקב השימוש בו; לענין זה, ”נזק גוף“ ו”שימוש ברכב מנועי“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|בחוק}};
{{ח:תתת|(2)}} בעל הרכב הנוהג בו וכל אדם הנוהג בו בהתר ממנו – מפני נזק גוף שנגרם להם בתאונות דרכים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|בחוק}}.
{{ח:תת|(ב)}} המבוטח בביטוח לפי סעיף קטן (א)(2) יהא זכאי לפיצוי כפי שהיה זכאי לקבל נפגע אחר לפי {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|החוק}}.
{{ח:תת|(ג)}} פוליסה לפי דרישותיה של פקודה זו, כאמור בסעיף קטן (א), תכסה אף מפני כל חבות בשל נזק גוף שנגרם לאדם, כולל הנוהג ברכב, בתאונת דרכים אשר אירעה באזור או בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, או באזורים, הכל לפי הדין החל במקום התאונה.
{{ח:תת|(ד)}} פוליסה המכסה, על פי הדין החל באזור או בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, מפני חבות טעונת ביטוח בשל תאונת דרכים שאירעה בישראל, ושהוצאה בידי מבטח מהאזור או משטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, לפי הענין, לכלי רכב הרשום או החייב ברישום לפי הדין באזור או בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, לפי הענין, יראוה כפוליסה לפי דרישותיה של פקודה זו, ויחולו הוראות פקודה זו, בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} על אף הוראות סעיף זה {{ח:פנימי|סעיף 12|וסעיף 12}}, פוליסה לפי דרישותיה של פקודה זו אינה כוללת כיסוי לתושב כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ״ד–1994}} (להלן – חוק ביטוח בריאות ממלכתי), בשל שירותי בריאות הכלולים {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#תוספת 2|בתוספת השניה}} או בצו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 8|סעיף 8(ז) לחוק האמור}}, ובלבד שהוא זכאי להם לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|אותו חוק}};
{{ח:תתת|(2)}} אין באמור בפסקה (1), כדי לגרוע מהכיסוי לתושב בתקופת המתנה לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 58|סעיף 58 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי}}, לחייל {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי|שחוק ביטוח בריאות ממלכתי}} אינו חל עליו לפי {{ח:חיצוני|חוק ביטוח בריאות ממלכתי#סעיף 55|סעיף 55 לחוק האמור}} ולמי שזכאי בשל האירוע שיצר חבות לגמלה לפי {{ח:חיצוני|חוק הביטוח הלאומי#פרק ה|פרק ה׳ לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ״ה–1995}}.

{{ח:סעיף|3א|השתתפות עצמית – הוראת שעה|תיקון: תשס״ח, ק״ת תשע״ב, תשע״ו}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(תוקף הוראת השעה הוארך לצמיתות).}}
{{ח:תת|(א)}} על אף הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(ב)}}, רשאית הרשות, בהסכמת שר המשפטים לתת הוראות המחייבות מבטח או המתירות לו לכלול בחוזה ביטוח, באופן ובתנאים שתורה, אחת או יותר מתניות אלה:
{{ח:תתת|(1)}} זכותו של המבטח לנכות דמי השתתפות עצמית מהפיצויים שלהם זכאי הנוהג ברכב בעד אבדן השתכרות או בעד נזק שאינו נזק ממון, בסכום שלא יעלה על הסכום הכולל של הפיצויים כאמור;
{{ח:תתת|(2)}} חובתו של מבוטח לשלם דמי השתתפות עצמית למבטח אם שילם המבטח פיצויים לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3(א)}}, ובלבד שדמי ההשתתפות העצמית לא יעלו על הסכום הכולל של הפיצויים כאמור; ואולם אם נפגע המבוטח בתאונת הדרכים, לא ישלם דמי השתתפות עצמית לפי פסקת משנה זו וינוכו דמי השתתפות עצמית מהפיצויים שלהם הוא זכאי, לפי הוראות פסקה (1).
{{ח:תת|(ב)}} בהוראות לפי סעיף קטן (א) תכלול הרשות עניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סכום ההשתתפות העצמית המרבי, ויכול שיהיה שונה לכלי רכב מסוגים שונים;
{{ח:תתת|(2)}} הוראות לעניין הפחתת דמי הביטוח.
{{ח:תת|(ג)}} הוראות הרשות לפי סעיף קטן (א) יכול שיינתנו לכלל המבטחים, לסוג מסוים מהם או למבטח מסוים, ויראו אותן כהוראות שניתנו לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#סעיף 2|סעיף 2(ב) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}}, לרבות לעניין עיצום כספי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#פרק ט1|פרק ט׳1}} ופרסום הוראות לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#סעיף 111א|סעיף 111א, לחוק האמור}}.
{{ח:תת|(ד)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יקבע הוראות בעניינים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מתכונת הגילוי למבוטח, בפוליסה ובתעודת ביטוח, בדבר דמי השתתפות עצמית ותנאיהם;
{{ח:תתת|(2)}} סוגי כלי הרכב שלגביהם ניתן לכרות חוזה ביטוח לפי סעיף קטן (א);
{{ח:תתת|(3)}} מקרים שבהם לא תיכלל בחוזה הביטוח תניה לעניין דמי השתתפות עצמית של הנוהג ברכב.
{{ח:תת|(ה)}} שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים שבהם זכאי הנוהג ברכב, גם אם אינו המבוטח, לבחור שלא תיכלל לגביו תניה בדבר השתתפות עצמית.
{{ח:תת|(ו)}} על הפרת הוראות שנקבעו לפי סעיפים קטנים (ד) ו־(ה) תהא הרשות רשאית להטיל עיצום כספי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#פרק ט1|פרק ט׳1 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ״א–1981}}, ויהיו נתונות לה, לעניין זה, סמכויות הממונה כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)|בחוק האמור}}, לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח)#סעיף 92א|סעיף 92א(ג) לאותו חוק}}.
{{ח:תת|(ז)}} נתנה הרשות הוראות לפי סעיף קטן (א), יידע מבטח מבוטח בדבר זכותו לכרות חוזה ביטוח שאינו כולל תניה מהתניות לפי סעיף קטן (א) ויאפשר לו לכרות חוזה ביטוח כאמור; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי להטיל על מבטח חובה להתקשר בחוזה ביטוח.
{{ח:תת|(ח)}} נוכו דמי ההשתתפות העצמית מפיצויים בעד אבדן השתכרות כאמור בסעיף קטן (א), לא יראו לעניין {{ח:חיצוני|חוק דמי מחלה#סעיף 11|סעיף 11 לחוק דמי מחלה, התשל״ו–1976}}, את הסכום שנוכה כאמור, כתשלום על פי חיקוק בעד תקופת אי־כושר לעבודה מטעמי בריאות.
{{ח:תת|(ט)}} למבוטח או לנוהג ברכב ששילם דמי השתתפות עצמית או שנוכו מהפיצויים שלהם הוא זכאי דמי השתתפות עצמית, כאמור בסעיף קטן (א), לא תהיה עילת תביעה לפי {{ח:חיצוני|פקודת הנזיקין|פקודת הנזיקין [נוסח חדש]}}, בשל דמי ההשתתפות העצמית.
{{ח:תת|(י)}} בסעיף זה, ”מבוטח“ – מי שכרת חוזה ביטוח עם המבטח ושמו נקוב בתעודת הביטוח כבעל הפוליסה.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות ביטוח רכב מנועי (השתתפות עצמית) (הוראת שעה)|תקנות ביטוח רכב מנועי (השתתפות עצמית) (הוראת שעה), התשס״ט–2008}}.}}

{{ח:סעיף|4||תיקון: תשס״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|5||תיקון: תשס״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|6|רכב {{ח:פנימי|סעיף 2|שסעיף 2}} לא חל עליו|תיקון: תשס״ח, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} לא יחול –
{{ח:תתת|(1)}} לגבי רכב מנועי שהוא רכוש המדינה, ובלבד שהמדינה התירה את השימוש בו או שהשימוש בו הוא לצורכי המדינה;
{{ח:תתת|(2)}} לגבי רכב מנועי שמשתמש בו שוטר או אדם אחר לפי הוראותיו, לצורכי המשטרה;
{{ח:תתת|(3)}} לגבי רכב מנועי שמשתמש בו עובד שירות הביטחון הכללי או אדם אחר לפי הוראותיו, לצורכי שירות הביטחון הכללי;
{{ח:תתת|(4)}} לגבי רכב מנועי שמשתמש בו עובד המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים או אדם אחר לפי הוראותיו, לצורכי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
{{ח:תת|(ב)}} שר האוצר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע, בצו, שימושים נוספים ברכב מנועי שהוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} לא יחולו לגביהם, אם מצא כי אין הצדקה להחיל לגביהם את חובת קיומה של פוליסה בת־תוקף.

{{ח:סעיף|6א|חובת פיצוי|תיקון: תשל״ה, תשנ״ה, תשס״ח}}
{{ח:ת}} מי שפטור מחובת ביטוח לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}} יהא חייב לתת כל פיצוי שמבטח היה חייב לתת אילו היתה קיימת פוליסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: מבטחים, פוליסות ותעודות}}

{{ח:סעיף|7|הרשאת מבטחים|תיקון: תשנ״ז, תש״ס, תשס״א, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} הרשות רשאית, בהודעה ברשומות, להרשות חברה, אגודה שיתופית או חתם שהוא חבר בהתאחדות חתמים המאושרת על ידי הרשות, לעסוק בעסקי ביטוח רכב מנועי, ובלבד שלא תיתן הרשאה כאמור אלא אם יציבותם הכספית של החברה, האגודה או החתם מניחה דעתה.
{{ח:תת|(ב)}} חדלה יציבותו הכספית של מבטח מורשה להניח דעתה של הרשות, רשאית היא, בהודעה ברשומות, להפקיע את ההרשאה שניתנה לו להודיע שאין הוא מורשה עוד לעסוק מכוח סעיף זה בעסקי ביטוח, ותקפה של ההודעה יהיה מן היום והשעה המפורשים בה.
{{ח:תת|(ג)}} הרשאה לפי סעיף זה יראו אותה כמותנית גם בכך שמבטח, שקיבל את ההרשאה ופועל מכוחה, יפעל גם בהתאם להסדר לביטוח כל משתמש ברכב מנועי שלא הצליח לרכוש פוליסה באופן ישיר אצל מבטח, כפי שיקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, והכל בתנאים ועל פי תעריפים שייקבעו לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ד)}} המנגנון לקביעת תעריפי הביטוח למשתמש ברכב מנועי שלא הצליח לרכוש פוליסה באופן ישיר אצל מבטח במסגרת הפול כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לעניין אבנר)|בחוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לעניין אבנר), התשנ״ז–1997}} (בחוק זה – הפול), או במסגרת הסדר לפי הוראות סעיף קטן (ג), ייקבע בידי שר האוצר, בהתבסס על מידע לגבי הסיכונים בענף ביטוח רכב מנועי, ובהתאם לכללים שיקבע באישור ועדת הכספים של הכנסת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות ביטוח רכב מנועי (הסדר ביטוח שיורי ומנגנון לקביעת התעריף)|תקנות ביטוח רכב מנועי (הסדר ביטוח שיורי ומנגנון לקביעת התעריף), התשס״א–2001}}.}}

{{ח:סעיף|7א|מרכיב ההעמסה בתעריף הביטוח|תיקון: תשע״א, תשע״ב, תשע״ח־2}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”אופנוע“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים#סעיף 3|בסעיף 3(ג) לחוק}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”מרכיב ההעמסה“ – הסכום שעל מבוטח שלא במסגרת הפול לשלם כתוצאה מעלויות ההשתתפות של מבטח במסגרת הפול;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עלות אספקת השירותים“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים#סעיף 12ד|בסעיף 12ד לחוק}};
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”עלות הסיכון הטהור“ – חלק מתעריף ביטוח שאינו כולל רווח, הוצאות ועלות אספקת שירותים, למעט הוצאות ליישוב תביעות כפי שהוגדרו בתכנית הסטטיסטית, המתבסס על ניסיון התביעות בעבר של ענף ביטוח רכב מנועי שחלה לגביו חובה לרכוש ביטוח לפי פקודה זו, כולו, לרבות ניסיון התביעות בפול, בתוספת אומדן של תשלומים עתידיים בשל אותן תביעות ובהתחשב במגמות המשפיעות על שכיחות התביעות ועל עלותן;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”תכנית סטטיסטית“ – תכנית שאישרה הרשות, המגדירה את האופן שבו על מבטח לקדד ולהעביר את המידע על הפרמיות והתביעות לכל אחד ממאגרי המידע, הכוללת בין השאר את פרטי המידע, אופן הגשתם, דרישות האיכות לגביהם ולוחות הזמנים לדיווח של כל מבטח.
{{ח:תת|(ב)}} קבעה הרשות תעריפי ביטוח לפול, יהיה מרכיב ההעמסה הצפוי למימון העלות לביטוח אופנועים במסגרת הפול בין 5.5 אחוזים ל־8 אחוזים מעלות הסיכון הטהור, ואולם בשנתיים שמיום י״ח בתמוז התשע״ח (1 ביולי 2018), במקום ”ל־8 אחוזים“ יקראו ”ל־8.5 אחוזים“.

{{ח:סעיף|8|איסור להתנות פוליסה בביטוח נוסף}}
{{ח:תת|(א)}} מבטח שנתבקש להוציא פוליסה לפי דרישות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, כולן או מקצתן, לא יתנה הוצאתה בעשיית ביטוח נוסף בינו לבין המבקש.
{{ח:תת|(ב)}} מבטח המפר הוראת סעיף קטן (א) דינו – קנס 5,000 לירות.

{{ח:סעיף|9|תעודת ביטוח|תיקון: תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מבטח שהוציא פוליסה לפי דרישות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, כולן או מקצתן, יוציא בו בזמן תעודת אישור (בפקודה זו – תעודת ביטוח) בהתאם לטופס שנקבע ובציון הפרטים שנקבעו, ואפשר לקבוע טפסים שונים ופרטים שונים למקרים שונים ולנסיבות שונות; ניתן להוציא תעודת ביטוח באמצעים אלקטרוניים.
{{ח:תת|(א1)}} המבטח ימציא למבוטח את תעודת הביטוח שהוציא; הרשות רשאית לתת הוראות לגבי אופן המצאת תעודות הביטוח למבוטחים.
{{ח:תת|(ב)}} מקום שבפוליסה אחת מכוסים כלי רכב אחדים, יוציא המבטח תעודת ביטוח נפרדת לכל אחד מכלי הרכב המכוסים בפוליסה.
{{ח:תת|(ג)}} לא יוציא מבטח תעודת ביטוח אלא לתקופה שבה היתה קיימת פוליסה בת־תוקף.
{{ח:תת|(ד)}} מבטח המפר הוראה מהוראות סעיף זה, דינו – קנס 5,000 לירות.
{{ח:תת|(ה)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}
{{ח:תת|(ו)}} מבטח ישמור עותק של תעודת הביטוח שהוציא, באמצעים אלקטרוניים או בדרך אחרת שאישרה הרשות, ורשאית הרשות לתת הוראות לעניין השמירה של תעודות ביטוח בידי מבטח.

{{ח:סעיף|10||תיקון: תשס״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11||תיקון: תשס״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|11א|מאגרי מידע|תיקון: תשנ״ז, תש״ס־2, תשס״א־2, תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים ושר התחבורה, רשאי לקבוע הוראות בדבר הקמה וניהול של מאגר מידע אשר ישמש להערכת עלות הסיכונים בענף ביטוח רכב מנועי ושל מאגר מידע אשר ישמש לאיתור מקרי הונאה או מרמה בתחום ביטוח רכב מנועי (בחוק זה – מאגרי המידע); מידע לפי סעיף זה יימסר גם לרשות, לפי דרישתה.
{{ח:תת|(ב)}} תקנות לפי סעיף זה יכללו, בין השאר, הוראות בדבר –
{{ח:תתת|(1)}} פרטי מידע שחובה על מבטח למסור לכל אחד ממאגרי המידע; פרטי המידע כאמור לא יכללו פרטים בדבר דתם, לאומם או מוצאם של המבוטחים;
{{ח:תתת|(2)}} פרטי המידע שימסור מבוטח למבטח, לצורך מילוי חובת המבטח על פי סעיף זה;
{{ח:תתת|(3)}} תשלומים שעל מבטחים לשלם למימון ההקמה והתפעול של מאגרי המידע, שייקבעו בין היתר בהתחשב בחלקו היחסי של כל מבטח בענף בהתאם לנתוני השנה הקודמת ובהתחשב באיכות ובמועדי הדיווח למאגרים, וכן תנאים ומועדים לביצוע התשלומים כאמור.
{{ח:תת|(ג)}} בכפוף להוראות סעיף קטן (א) בענין מסירת מידע לרשות, שימוש במידע הכולל פרטים מזהים של המבוטחים, שנמסר לכל אחד ממאגרי המידע לפי הוראות סעיף זה לרבות מסירת מידע מכל אחד מהם, ייעשה למטרות, בדרך ועל פי כללים שיקבע שר האוצר בהסכמת שר המשפטים בתקנות.
{{ח:תת|(ד)}} תקנות לפי סעיפים קטנים (א) עד (ג) טעונות אישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.

{{ח:סעיף|11ב|עיצום כספי|תיקון: תש״ס־2, תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} מבטח, שלא מסר מידע למאגרי המידע על פי הוראת {{ח:פנימי|סעיף 11א|סעיף 11א}} והתקנות לפיו, יהיה חייב בעיצום כספי בשיעור הקנס הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 61|בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}} (להלן – חוק העונשין), ובעיצום כספי בשיעור החלק החמישים שלו לכל חודש שבו נמשכה ההפרה מהמועד שבו היה עליו למסור את המידע למאגרי המידע.
{{ח:תת|(ב)}} בהפרה חוזרת ייתוסף על העיצום הכספי, שניתן היה להטיל בשלה כאמור בסעיף קטן (א) רישה, סכום השווה למחצית העיצום האמור; לענין זה, ”הפרה חוזרת“ – הפרה כאמור בסעיף קטן (א) בתוך שנה מיום ההפרה הקודמת של ההוראה האמורה, ואם נמשכה ההפרה האמורה – מן היום האחרון שבו נמשכה.
{{ח:תת|(ג)}} העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום הדרישה לתשלומו, ואם הוגש ערעור, ובית המשפט הדן בערעור הורה על עיכוב תשלומו, לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.

{{ח:סעיף|11ג|דרישת העיצום הכספי ותשלומו|תיקון: תש״ס־2}}
{{ח:תת|(א)}} עיצום כספי לפי {{ח:פנימי|סעיף 11ב|סעיף 11ב}} ישולם לפי דרישת הרשות, בתוך 30 ימים מיום קבלתה; הדרישה תוצא לאחר שהודע למבטח שאליו נועדה על הכוונה להוציאה, וניתנה לו הזדמנות נאותה להשמיע את דברו.
{{ח:תת|(ב)}} על דרישה כאמור בסעיף קטן (א) ניתן לערער לפני בית משפט שלום; אין בהגשת ערעור כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי זולת אם בית המשפט הורה אחרת.
{{ח:תת|(ג)}} ערעור על דרישה לתשלום עיצום כספי יוגש לבית המשפט בתוך 15 ימים מיום קבלתה.

{{ח:סעיף|11ד|ערעור|תיקון: תש״ס־2, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} על החלטת בית המשפט בערעור ניתן לערער ברשות, ובית המשפט ידון בערעור בשופט אחד.
{{ח:תת|(ב)}} התקבל ערעור, יוחזר העיצום הכספי ותתווסף עליו ריבית שקלית, מיום תשלומו ועד יום החזרתו, ויחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק פסיקת ריבית והצמדה|חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ״א–1961}}, לעניין ריבית זו, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ג)}} שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות סדרי דין לערעור לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|11ה|ריבית שקלית ודמי פיגורים|תיקון: תש״ס־2, תשפ״ד}}
{{ח:תת|(א)}} לא שולם העיצום הכספי במועד, ייתוספו עליו לתקופת הפיגור ריבית שקלית ודמי פיגורים.
{{ח:תת|(ב)}} עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה ועל גבייתו תחול {{ח:חיצוני|פקודת המסים (גביה)|פקודת המסים (גביה)}}.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: חבויות בביטוח}}

{{ח:סעיף|12|פוליסה מחייבת על אף כל דין|תיקון: תשל״ה, תשס״ח, ק״ת תשע״ב}}
{{ח:ת}} המוציא פוליסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} יהא חב, על אף האמור בכל דין ובכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 3א|סעיף 3א}}, לשפות את המבוטחים הנקובים בה בשל חבות שהפוליסה אמורה לכסותה, וכן לפצות את המבוטח הנוהג ברכב או את הנוהג בהיתר ממנו על נזק גוף שנגרם להם בתאונת דרכים כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|בחוק}}.

{{ח:סעיף|13|שינוי בעלות ברכב אינו פוטר|תיקון: תשל״ב, תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מבטח שהוציא פוליסה לכיסוי חבות טעונת־ביטוח – בין שהמבוטח היה חייב באותו ביטוח ובין שהיה פטור ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, בין שאותה חבות היתה טעונה כיסוי ובין שהיתה פטורה ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|הסיפא לסעיף 3}} – ואירע מאורע הנותן עילה לחבות כזאת אחרי שהמבוטח העביר את הבעלות ברכב לאדם אחר (להלן – הבעל החדש), לא תישמע טענה מצד המבטח שהוא פטור מכיסוי החבות עקב ההעברה כאמור, אלא אם הוכיח אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} שלא ידע על ההעברה וכי היה נמנע, מנימוקים סבירים, לבטח את הבעל החדש;
{{ח:תתת|(2)}} שקיים ביטוח אחר לכיסוי החבות.
{{ח:תת|(ב)}} נמנעה טענה מצד המבטח כאמור בסעיף קטן (א), יחייבו הוראות הפוליסה שהוצאה למבוטח גם את הבעל החדש.

{{ח:סעיף|14|תנאים שאין להם תוקף כלפי צד שלישי|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:תת|(א)}} תנאי בפוליסה שהוצאה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} האומר, שאם לאחר המקרה המשמש עילה לתביעה על פי הפוליסה ייעשה או לא ייעשה דבר פלוני כמפורש בתנאי, לא תנבע מן הפוליסה שום חבות או שתחדל חבות שנבעה ממנה – אין לו תוקף לגבי תביעות בשל חבות טעונת־ביטוח.
{{ח:תת|(ב)}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|15|הגבלות שאין להן תוקף כלפי צד שלישי|תיקון: תשל״ז}}
{{ח:ת}} מקום שהוצאה פוליסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, לא יהיה תוקף, לגבי חבות טעונת ביטוח, לשום דבר בפוליסה הבא להגביל את ביטוחם של המבוטחים בה על סמך אחת הנסיבות האלה:
{{ח:תת|(1)}} הגיל או המצב הגופני או הנפשי של הנוהגים ברכב או משך היותם בעלי רישיון;
{{ח:תת|(2)}} מצב הרכב;
{{ח:תת|(3)}} מספר האנשים המוסעים ברכב;
{{ח:תת|(4)}} משקלם וטיבם הפיסי של הטובין המובלים ברכב;
{{ח:תת|(5)}} הזמנים והשטחים שבהם משתמשים ברכב;
{{ח:תת|(6)}} כוחות־הסוס של הרכב או שוויו;
{{ח:תת|(7)}} מכשיר מיוחד המובל ברכב;
{{ח:תת|(8)}} מציאותם של סימני זיהוי מיוחדים על הרכב, שאינם סימני הזיהוי שמציאותם חובה לפי פקודה זו או לפי {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}}.

{{ח:סעיף|16|סכום ששולם על אף הגבלה ניתן להיפרע|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:ת}} שום דבר האמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בסעיף 15}} לא יחייב מבטח לשלם בשל חבותו של אדם כל סכום שאינו לשם הפטר מלא או חלקי מאותה חבות.

{{ח:סעיף|17|חובתו של נתבע למסור פרטים על ביטוחו|תיקון: תשל״ב, תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} אדם הנתבע בשל חבות טעונת ביטוח – בין שהמבוטח היה חייב באותו ביטוח ובין שהיה פטור ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, בין שאותה חבות היתה טעונה כיסוי ובין שהיתה פטורה ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|הסיפה לסעיף 3}} – חייב, לפי דרישה מאת האדם התובע או משמו, להודיע אם הוא מבוטח או לא מבוטח מפני אותה חבות בפוליסה, או שהיה מבוטח כאמור אילו המבטח לא ביטל את הפוליסה מעיקרה או הפקיעה; ואם הוא מבוטח או היה יכול להיות מבוטח כאמור – ימסור את הפרטים בדבר הפוליסה כפי שהם מפורטים בתעודת הביטוח שהוצאה לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|סעיף 9}}.
{{ח:תת|(ב)}} המפר, ללא הצדק סביר, הוראות סעיף זה, או המוסר במזיד הודעה כוזבת בתשובה לדרישה האמורה, יאשם בעבירה.

{{ח:סעיף|18|הליכים מסויימים שאינם משפיעים על זכות צד שלישי}}
{{ח:ת}} מקום שהוצאה פוליסה לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}}, וקרה למבוטח בה אחד המקרים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיפים 29}} {{ח:פנימי|סעיף 30|או 30}}, לא ישפיע המקרה, על אף האמור בפקודה זו, על שום חבות טעונת ביטוח של המבוטח; אולם שום דבר האמור בסעיף זה לא יפגע בזכויות כנגד המבטח שהעניקה הפקודה לאדם שכלפיו נוצרה אותה חבות.

{{ח:סעיף|19|זכות הניזוק להיפרע מן המבטח|תיקון: תשל״ב, תשל״ג, תשל״ה, תשס״ח}}
{{ח:ת}} ניתן פסק דין נגד מבוטח בשל חבות טעונת ביטוח ואותה חבות מכוסה על ידי ביטוח – בין שהמבוטח היה חייב באותו ביטוח ובין שהיה פטור ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, בין שהחבות היתה טעונה כיסוי ובין שהיתה פטורה ממנו לפי הסיפה {{ח:פנימי|סעיף 3|לסעיף 3}} – ישלם המבטח לבני־האדם הזכאים ליהנות מפסק הדין כל סכום שיש לשלמו בשל אותה חבות, לרבות מה שיש לשלם בשל הוצאות המשפט ובשל ריבית המשתלמת על אותו סכום מכוח כל דין בענין הריבית בפסקי דין, אף אם הוא זכאי לבטל את הפוליסה מעיקרה או להפקיעה או כבר ביטלה או הפקיעה, והכל בכפוף {{ח:פנימי|סעיף 22|לסעיפים 22 עד 24}}.
{{ח:ת}} ”מבטח“, לענין סעיף זה – לרבות הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים לפי {{ח:חיצוני|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים|חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, תשל״ה–1975}}.

{{ח:סעיף|20|זכות הניזוק לתבוע יחד}}
{{ח:ת}} אין בהוראות {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}} כדי למנוע את הניזוק מלתבוע את המבטח יחד עם המבוטח.

{{ח:סעיף|21|כשאין המבוטח יכול להיתבע|תיקון: תשל״ב, תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} קיים ביטוח של חבות טעונת ביטוח – בין שהמבוטח היה חייב באותו ביטוח ובין שהיה פטור ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, בין שאותה חבות היתה טעונה כיסוי ובין שהיתה פטורה ממנו לפי הסיפה {{ח:פנימי|סעיף 3|לסעיף 3}} – ואירע מאורע הנותן עילה לחבות כזאת, אלא שאי אפשר לתבוע את המבוטח או ליתן פסק דין נגדו מחמת אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} הרכב שבאמצעותו נגרם המאורע היה בבעלות של מדינת־חוץ או של האומות המאוחדות, או שהיה בבעלות אדם שאין לתבעו מחמת חסינותו או שאדם כאמור נהג ברכב;
{{ח:תתת|(2)}} המבוטח הוא בן־זוגו של הנפגע;
{{ח:תת}} ישלם המבטח לניזוק או לשאיריו מה שהיה חייב לשלם לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}} אילו היה ניתן פסק דין נגד המבוטח.
{{ח:תת|(ב)}} היה ביטוח בשל חבות לנזקי רכוש ונתקיימו הנסיבות האמורות בסעיף קטן (א), ישלם המבטח לניזוק או לשאיריו מה שהיה חייב לשלם למבוטח לפי תנאי הפוליסה.

{{ח:סעיף|22||תיקון: תשל״ה}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|23|תנאי לחיוב המבטח לפי פסק דין}}
{{ח:ת}} המבטח לא יהיה חייב לשלם לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19}} בשל פסק דין שניתן, אם לא הודיעו לו על הגשת התובענה לבית המשפט לפני שהוגשה או תוך שבעה ימים לאחר שהוגשה או אם ביצועו של פסק הדין מעוכב מחמת ערעור.

{{ח:סעיף|24|כשבטלה הפוליסה לפני המאורע|תיקון: תשל״ג, תשע״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מבטח לא יהיה חייב לשלם לפי {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיפים 19}} {{ח:פנימי|סעיף 21|או 21(א)}} בקשר לחבות, אם לפני המאורע שגרם למוות או לחבלת הגוף שמהם נובעת החבות בוטלה הפוליסה בהסכמה הדדית או בתוקף הוראה שבפוליסה; אולם לא יהיה לביטול תוקף כלפי הניזוק או שאיריו אלא כעבור עשרים ואחד יום לאחר שניתנה לבעל הפוליסה הודעה בכתב על הביטול.
{{ח:תת|(ב)}} ניתנה ההודעה בדואר רשום עם אישור מסירה, יראו את התאריך המסומן באישור המסירה כתאריך מתן ההודעה; הומצאה תעודת הביטוח לבעל הפוליסה באמצעים אלקטרוניים, רשאי המבטח להמציא הודעה על הביטול באמצעים אלקטרוניים, ובלבד שווידא שבעל הפוליסה קיבל את ההודעה, ויראו את תאריך וידוא הקבלה כתאריך מתן ההודעה.

{{ח:סעיף|25||תיקון: תשל״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|26||תיקון: תשל״ג}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|27||תיקון: תשע״ח}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|28|חובה לשלם הוצאות בית חולים|תיקון: תשל״ב, תשנ״ה, תשס״ח}}
{{ח:תת|(א)}} מקום שחבות טעונת ביטוח מכוסה על ידי ביטוח – בין שהמבוטח היה חייב באותו ביטוח ובין שהיה פטור ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, בין שאותה חבות היתה טעונה כיסוי ובין שהיתה פטורה ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|הסיפה לסעיף 3}} – והאדם שמת או שנחבל קיבל – לפי ידיעת המבטח – טיפול בבית חולים בשל החבלה שנגרמה לו, ישלם המבטח לבית החולים את ההוצאות שהוציא באופן סביר במתן הטיפול, בתנאי שהסכום שעל המבטח לשלמו לא יעלה על ההוצאות שהוציא בית החולים בשל הטיפול בו כחולה־פנים במשך 180 יום או כחולה־חוץ במשך שנה.
{{ח:תת|(ב)}} הזכויות לפי סעיף זה אינן גורעות מזכויות אחרות של בית החולים, אולם –
{{ח:תתת|(1)}} בית חולים הזכאי לתשלום לפי סעיף זה וגם על פי זכות אחרת, לא יגבה בעד אותו טיפול סכום העולה על המגיע לו לפי סעיף זה או על פי הזכות האחרת, הכל לפי הסכום הגדול יותר;
{{ח:תתת|(2)}} במידה שמבטח שילם לפי סעיף זה, יהיה פטור מלשלם בעד אותו טיפול על פי חבות אחרת כדין, ובמידה ששילם בעד אותו טיפול לפי חבות אחרת, יהיה פטור מלשלם לפי סעיף זה;
{{ח:תתת|(3)}} במידה שהמבטח שילם לבית חולים לפי סעיף זה, יהיה פטור מלשלם בעד אותו טיפול לאדם אחר, ובמידה ששילם לאדם אחר הזכאי לאותו תשלום, יהיה פטור מלשלם לפי סעיף זה.
{{ח:תת|(ג)}} לענין סעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”בית חולים“ – מוסד בישראל המטפל טיפול רפואי או ניתוחי בחולי־פנים ואינו מתנהל לשם רווחים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הוצאות סבירות“ –
{{ח:תתתת|(1)}} באדם שטיפלו בו כחולה־פנים, לכל יום של אשפוזו בבית החולים – סכום שהוא הממוצע של ההוצאה היומית על כל חולה־פנים להחזקת בית החולים וחבר עובדיו ולהחזקת החולים שבו ולטיפול בהם;
{{ח:תתתת|(2)}} באדם שטיפלו בו כחולה־חוץ – ההוצאות הסבירות שהוציא בית החולים למעשה.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: זכויות צד שלישי בפשיטת רגל או בפירוק}}

{{ח:סעיף|29|כשהמבוטח פשט את הרגל או מתפרק|תיקון: תשל״ב, תשס״ח}}
{{ח:ת}} מקום שאדם מבוטח מפני חבות טעונת ביטוח – בין שהיה חייב באותו ביטוח ובין שהיה פטור ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 6|סעיף 6}}, בין שהחבות היתה טעונה כיסוי ובין שהיתה פטורה ממנו לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|הסיפה לסעיף 3}} – וקרה אחד המקרים האלה:
{{ח:תת|(1)}} המבוטח הוכרז פושט רגל, או בא לידי פשרה או סידור עם נושיו בהליכי פשיטת רגל;
{{ח:תת|(2)}} המבוטח הוא חברה או אגודה שיתופית, וניתן נגדה צו פירוק או שנתמנה לה כדין כונס נכסים או מנהל לעסקיה או למפעלה, או שבעלי איגרות חוב שלה המבוטחות בשעבוד צף קמו והחזיקו, בעצמם או על ידי אחרים מטעמם, בנכסים שלה הכלולים בשעבוד או נתונים לו;
{{ח:תת|(3)}} המבוטח הוא חברה ונתקבלה בה החלטה על פירוקה מרצון, –
{{ח:ת}} ולפני אחד המקרים האמורים או לאחריו נעשה המבוטח חב כלפי צד שלישי – זכויותיו של המבוטח כלפי המבטח, לפי החוזה לגבי אותה חבות, יעברו ויוקנו, על אף האמור בכל דין, לצד השלישי שכלפיו נוצרה אותה חבות.

{{ח:סעיף|30|כשנתמנה מנהל עזבון לנכסי המבוטח}}
{{ח:ת}} ניתן צו לפי {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי#חלק ג פרק י|סעיף 112 לפקודת פשיטת רגל, 1936}}, לניהול עזבונו של חייב לפי דיני פשיטת רגל, והיה על הנפטר חוב בר־הוכחה בפשיטת רגל בשל חבות שהיה מבוטח מפניה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיף 29}} – זכויותיו כלפי המבטח, לפי החוזה לגבי אותה חבות, יעברו ויוקנו, על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי|באותה פקודה}}, לאדם אשר לו מגיע החוב.

{{ח:סעיף|31|הזכות לפי {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיפים 29}} {{ח:פנימי|סעיף 30|ו־30}} אינה ניתנת להתנאה}}
{{ח:ת}} כל דבר בחוזה ביטוח מפני חבות כלפי צד שלישי, הבא, במישרין או בעקיפין, לבטל את החוזה, או לשנות זכויותיהם של הצדדים לפיו, אם יקרה אחד המקרים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיפים 29}} {{ח:פנימי|סעיף 30|או 30}} – אין לו תוקף.

{{ח:סעיף|32|יישוב חבויות הדדיות לאחר העברה}}
{{ח:ת}} משעברו זכויות לפי {{ח:פנימי|סעיף 29|סעיפים 29}} {{ח:פנימי|סעיף 30|או 30}} יהיה המבטח חב כלפי צד שלישי, בכפוף להוראות {{ח:פנימי|סעיף 37|סעיף 37}}, ככל שהיה חב כלפי המבוטח, אולם –
{{ח:תת|(1)}} אם היתה חבותו של המבטח כלפי המבוטח עולה על חבותו של המבוטח כלפי הצד השלישי, לא יפגע שום דבר האמור בפקודה זו בזכויותיו של המבוטח כלפי המבטח ביחס לעודף;
{{ח:תת|(2)}} ואם היתה חבותו של המבטח כלפי המבוטח פחותה מחבותו של המבוטח כלפי הצד השלישי, לא יפגע שום דבר האמור בפקודה זו בזכויותיו של הצד השלישי כלפי המבוטח ביחס ליתרה.

{{ח:סעיף|33|מבוטח שהוא גם מבטח}}
{{ח:ת}} לענין פקודה זו, ”חבות כלפי צד שלישי“ של מבוטח לפי חוזה ביטוח אינה כוללת חבותו כלפיו בתור מבטח לפי חוזה ביטוח אחר.

{{ח:סעיף|34|חובה למסור ידיעות לצד שלישי}}
{{ח:ת}} קרה לאדם או לתאגיד אחד המקרים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 29|בסעיפים 29}} {{ח:פנימי|סעיף 30|או 30}}, ונמצא מי שטוען שהאדם או התאגיד חבים כלפיו – יהיו הם, או הנציג החוקי או יורש, או הנאמן, או המפרק, או כונס הנכסים או מנהל העסקים, או המחזיק בנכסים – הכל לפי המקרה – חייבים למסור לטוען, לפי דרישתו, כל ידיעה העשויה באופן סביר להיות דרושה לטוען כדי לקבוע אם עברו והוקנו לו זכויות לפי פקודה זו וכדי לאכוף זכויות אלה; וכל דבר שבחוזה ביטוח הבא, במישרין או בעקיפין, לבטל את החוזה או לשנות זכויותיהם של הצדדים לפיו, אם תימסר ידיעה כאמור, או הבא לאסור או למנוע באופן אחר את מסירת הידיעה – אין לו תוקף.

{{ח:סעיף|35|חובתו של מבטח למסור ידיעות}}
{{ח:ת}} היתה הידיעה הנדרשת לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיף 34}} מגלה שיש יסוד סביר להניח, כי עברו לטוען, לפי פקודה זו, זכויות כנגד מבטח פלוני, יהיה אותו מבטח חייב בחובה המוטלת לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיף 34}} על הנזכרים בו.

{{ח:סעיף|36|זכות העיון בתעודות והעתקתן}}
{{ח:ת}} החובה למסור ידיעות המוטלת לפי {{ח:פנימי|סעיף 34|סעיף 34}} כוללת גם את החובה להתיר את העיון בכל חוזי ביטוח, שוברות של פרמיות ותעודות אחרות הנוגעות לענין, המצויים ברשותו של האדם שעליו מוטלת החובה האמורה, וקבלת העתקים מהם.

{{ח:סעיף|37|סידור בין מבטח למבוטח}}
{{ח:ת}} מבוטח שהיה לפושט רגל או שהוא חברה או אגודה שיתופית שניתן עליה צו פירוק או חברה שקיבלה החלטה להתפרק מרצון – שום הסכם שנעשה בין המבטח ובין המבוטח לאחר שחב כלפי צד שלישי ולאחר שהתחילו פשיטת הרגל או הפירוק, ושום ויתור או המחאה או כל העברה אחרת שנעשו בידי המבוטח, או כל תשלום ששולם לו לאחר שהתחילו פשיטת הרגל או הפירוק, לא יהיה בכוחם לבטל את הזכויות שעברו לצד השלישי לפי פקודה זו או לפגוע בהן, אלא הזכויות יעמדו בעינן כאילו אותם הסכם, ויתור, המחאה, העברה או תשלום לא היו מעולם.

{{ח:סעיף|38|סייג לתחולת הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}}}}
{{ח:ת}} הוראות {{ח:פנימי|פרק ה|פרק זה}} לא יחולו על חברה המתפרקת מרצון רק לשם שינוי מבנה או לשם התמזגות עם חברה אחרת, או על מקרה שחל עליו {{ח:חיצוני|פקודת הפיצויים לעובדים#סעיף 9|סעיף 9(1), (2) ו־(4) לפקודת הפיצויים לעובדים, 1947}}.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: עבירות ועונשין}}

{{ח:סעיף|39|חובת הנוהג להציג תעודת ביטוח|תיקון: תשל״ה, תשע״ח}}
{{ח:ת}} הנוהג רכב מנועי חייב למסור לשוטר, לפי דרישתו, את שמו ומענו, וכן את שמו ומענו של בעל הרכב, ולהציג לפניו לבדיקה, לרבות באמצעים אלקטרוניים, את תעודת הביטוח השייכת לענין, או כל ראיה אחרת שנקבעה לשמש עדות שהרכב אינו נהוג, או לא היה נהוג, תוך הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}} (להלן – תעודתו), ואם לא עשה כן יאשם בעבירה.

{{ח:סעיף|40|חובת הנוהג להודיע על תאונה|תיקון: תשל״ה}}
{{ח:ת}} בכל מקרה שבגלל מציאותו של רכב מנועי אירעה תאונה שגרמה פגיעה בגופו של אדם אחר, והנוהג ברכב לא הציג אותה שעה את תעודתו לפני שוטר או לפני אדם אחר שדרש ממנו מטעמים סבירים לעשות כן, חייב הוא למסור על התאונה לתחנת משטרה בהקדם האפשרי, ועל כל פנים תוך 24 שעות לאחר התאונה, ולהציג שם את תעודתו, ואם לא עשה כן יאשם בעבירה; ואולם לא יורשע אדם לפי סעיף זה על אי הצגת תעודתו, אם תוך חמישה ימים לאחר התאונה הציג אותה בעצמו בתחנת המשטרה שנקב אותה בשעה שנמסר על התאונה.

{{ח:סעיף|41|חובת בעל רכב למסור פרטים}}
{{ח:ת}} בעל רכב מנועי חייב, לפי דרישתו של שוטר, למסור את כל הפרטים שידרוש ממנו לאחת המטרות המפורשות להלן, ואם לא עשה כן יאשם בעבירה:
{{ח:תת|(1)}} קביעת זהותו של הנוהג ברכב, הנדרש להציג תעודתו לפי {{ח:פנימי|סעיף 39|סעיף 39}};
{{ח:תת|(2)}} בירור העובדה אם הרכב היה, או לא היה, נהוג תוך הפרת הוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, כשהנוהג בו נדרש להציג תעודתו לפי {{ח:פנימי|סעיף 39|סעיפים 39}} {{ח:פנימי|סעיף 40|או 40}}.

{{ח:סעיף|42|הונאה}}
{{ח:ת}} אדם שעשה אחד המעשים המנויים להלן בכוונה להונות, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס 3,000 לירות:
{{ח:תת|(1)}} שינה תעודת ביטוח – לרבות כל תעודה שהוצאה מכוח תקנות לפי פקודה זו וניתן להביאה כראיה במקום תעודת ביטוח – או השתמש בתעודה כאמור, או השאילה לאחר לשם השימוש בה, או הניח לאחר להשתמש בה;
{{ח:תת|(2)}} עשה או החזיק תעודה הדומה לתעודה כאמור עד כדי להונות.

{{ח:סעיף|43|השגת תעודה בטענה כוזבת}}
{{ח:ת}} אדם המוסר הודעה כוזבת או מעלים ידיעה חשובה כדי להשיג בכך תעודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 42|בסעיף 42}}, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס 3,000 לירות.

{{ח:סעיף|44|הוצאת תעודה כוזבת}}
{{ח:ת}} המוציא תעודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 42|בסעיף 42}}, כשהוא יודע שהיא כוזבת בפרט חשוב, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס 3,000 לירות.

{{ח:סעיף|45|סמכות לתפוס תעודה כוזבת}}
{{ח:ת}} שוטר שיש לו יסוד סביר להניח שתעודה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 42|בסעיף 42}}, שהוצגה לפניו לפי הוראות פקודה זו על ידי הנוהג ברכב מנועי, היא תעודה שעברו לגביה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|סעיפים 42–44}}, רשאי לתפוס את התעודה, ומשנתפסה יוזמן האדם שממנו נתפסה לבוא לפני בית משפט השלום – זולת אם כבר נאשם בעבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 42|הסעיפים האמורים}} – וליתן הסבר על החזקת התעודה, ובית המשפט יורה מה לעשות בה ויפסוק הוצאות בית המשפט כפי שתחייב מידת הצדק באותו ענין.

{{ח:סעיף|46|סירוב להזדהות וזיהוי כוזב}}
{{ח:ת}} הנוהג ברכב מנועי שעבר עבירה על הוראות פקודה זו או על התקנות לפיה, וסירב למסור לשוטר, לפי דרישתו, את שמו ומענו, או מסר שם או מען כוזבים – יאשם בעבירה; בעל הרכב יהא חייב, לפי דרישתו של שוטר, למסור לו כל ידיעה שברשותו העשויה להביא לזיהויו ולתפיסתו של הנוהג, ואם לא עשה כן יאשם בעבירה.

{{ח:סעיף|47|אחריותם של הנוהג והבעל לעבירות ברכב}}
{{ח:ת}} השתמשו ברכב מנועי שלא נתקיימה בו הוראה מהוראות פקודה זו או כל תקנה לפיה, או שהשתמשו בו במצב או באופן שיש בהם הפרת הוראה כאמור, או שנעשה בקשר עמו מעשה או מחדל שיש בהם הפרת הוראה כאמור – יאשמו בעבירה, אם אין הוראה מפורשת אחרת בפקודה זו –
{{ח:תת|(1)}} הנוהג ברכב בשעת העבירה, זולת אם נעברה לא מחמת מעשה, מחדל או התרשלות מצידו;
{{ח:תת|(2)}} גם בעל הרכב, בין שנכח בשעת העבירה ובין שלא נכח, זולת אם נעברה העבירה שלא בהסכמתו ולא מחמת מעשה או מחדל מצידו והוא נקט כל אמצעי הזהירות הסבירים כדי למנוע עבירה.

{{ח:סעיף|48|עונש כללי}}
{{ח:ת}} כל המפר במעשה או במחדל הוראה מהוראות פקודה זו או כל תקנה לפיה, דינו, באין עונש אחר מפורש – מאסר שלושה חדשים או קנס 3,000 לירות.

{{ח:סעיף|49|צו על אכיפת ביצוע}}
{{ח:ת}} נדרש אדם, מכוח סמכות שניתנה בפקודה זו או בתקנה לפיה, לעשות מעשה או לחדול מעשותו, ולא קיים את הדרישה, יהא בית המשפט שהרשיע אותו רשאי, בנוסף לעונש שיטיל עליו, לצוות על האדם לקיים את הדרישה ורשאי הוא להוסיף לצו כל תנאי בנוגע לזמן או לאופן של הפעולה או לענין אחר, ככל שיראה נחוץ לאכיפת קיומה של הדרישה.

{{ח:סעיף|50|הפרת צו אכיפה}}
{{ח:ת}} כל המפר צו לפי {{ח:פנימי|סעיף 49|סעיף 49}} רשאי בית המשפט, לפי שיקול דעתו, להטיל עליו כעונש תשלום סכום שלא יעלה על 15 לירות לכל יום של הפרה מכאן ואילך, או מאסר עד שיקיים את אשר הפר; ובלבד שלא יחוב אדם על הפרה כאמור בתשלום סכומים העולים בסך הכל על 750 לירות, או בתקופות מאסר העולות בסך הכל על שני חדשים, בנוסף על כל קנס או מאסר שהוא עשוי לחוב בהן בדרך אחרת.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: הוראות שונות|תיקון: תשס״ו}}

{{ח:סעיף|51|תקנות|תיקון: תשנ״ה}}
{{ח:ת}} שר האוצר רשאי להתקין תקנות הבאות לקבוע כל דבר הניתן לקביעה לפי פקודה זו וכל הדרוש לביצועה בכלל, ומבלי לגרוע מכלליותה של הוראה זו רשאי הוא במיוחד להתקין תקנות בדבר –
{{ח:תת|(1)}} טפסים שישמשו לצרכי פקודה זו;
{{ח:תת|(2)}} בקשות למתן תעודות ביטוח וכל תעודה אחרת שנקבעה ודרך הוצאתן, ניהול רישומן של תעודות, מסירת פרטים מהן וידיעות בקשר עמן, ומסירת העתקים של תעודות ביטוח לרשות הרישוי כמשמעותה {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה#סעיף 1|בסעיף 1 לפקודת התעבורה}};
{{ח:תת|(3)}} הוצאת העתקים מתעודות הביטוח ומן התעודות האחרות אם אבדו או נשחתו;
{{ח:תת|(4)}} שמירתן, הצגתן, ביטולן והחזרתן של תעודות הביטוח ושל התעודות האחרות;
{{ח:תת|(5)}} החלתה של הוראה מהוראות פקודה זו על רכב מנועי הרשום בחוץ־לארץ שהובא לישראל לתקופה מוגבלת לפי הוראות {{ח:חיצוני|פקודת התעבורה|פקודת התעבורה}} או כל תקנה לפיה, בכפוף לכל שינוי והתאמה של אותה הוראה כפי שראה לקבוע;
{{ח:תת|(6)}} שיטת הפנקסנות שמבטחים חייבים לנהל והדו״חות שעליהם להגיש;
{{ח:תת|(7)}} ביצוע הוראות ההסכם הנוגעות לביטוח רכב מנועי.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|הוראות הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תנאי חוזה לביטוח חובה של רכב מנועי)|הוראות הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תנאי חוזה לביטוח חובה של רכב מנועי), התש״ע–2010}}.}}

{{ח:סעיף|51א|סייג לתחולה על כלי תחרותי|תיקון: תשס״ו}}
{{ח:ת}} הוראות פקודה זו לא יחולו לגבי שימוש בכלי תחרותי שניתן עליו רישיון כלי תחרותי, למעט שימוש בכלי כאמור בעת נהיגה ספורטיבית בקטע קישור או בעת נהיגה שאינה נהיגה ספורטיבית, שהותרה לפי {{ח:חיצוני|חוק הנהיגה הספורטיבית#סעיף 12|סעיף 12(ד) לחוק הנהיגה הספורטיבית, תשס״ו–2005}}; לענין זה, ”כלי תחרותי“, ”נהיגה ספורטיבית“, ”רישיון כלי תחרותי“ ו”קטע קישור“ – כמשמעותם {{ח:חיצוני|חוק הנהיגה הספורטיבית|בחוק הנהיגה הספורטיבית, התשס״ו–2005}}.

{{ח:סעיף|52|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של נוסח חדש זה ביום כ״ז בסיון תש״ל (1 ביולי 1970).

{{ח:חתימות|נקבע בועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת ביום י׳ באדר ב׳ תש״ל (18 במרס 1970).}}
* '''שלמה הלל'''
שר המשטרה
ממלא מקום שר המשפטים
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]