תקנות בריאות העם (צוות סיעודי במרפאות)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות בריאות העם (צוות סיעודי במרפאות), התשמ״א–1981}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״א, 1339|תקנות בריאות העם (צוות סיעודי במרפאות)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4262.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ז, 630|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7770.pdf}}, {{ח:תיבה|1201|תיקון מס׳ 2|https://olaw.org.il/takanot/takanot-7824.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם#סעיף 34|סעיף 65ג}} {{ח:חיצוני|פקודת בריאות העם|לפקודת בריאות העם, 1940}} (להלן – הפקודה), ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר הבריאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המשרד“ – משרד הבריאות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – המנהל הכללי של המשרד, לרבות מי שהמנהל אצל לו בכתב את סמכויותיו לפי תקנות אלה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האגף“ – אגף הסיעוד במשרד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סגל סיעודי“ – אחיות מוסמכות, אחיות מעשיות ומטפלות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשם“ – מי שמינהו המנהל הכללי של המשרד להיות רשם הסגל הסיעודי, לרבות סגן רשם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפנקס“ – פנקס לרישום סגל סיעודי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מורשה לעסוק בסיעוד“ – מי שרשום בפנקס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחלה מסכנת“ –
{{ח:תתת|(1)}} מחלת נפש;
{{ח:תתת|(2)}} מחלה העלולה לסכן בריאות בני אדם שבטיפולו של מורשה לעסוק בסיעוד;
{{ח:תתת|(3)}} מחלה או כושר לקוי העלולים לשלול מאדם את היכולת לעסוק בסיעוד, לחלוטין, זמנית או חלקית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”ועדה רפואית“ – ועדה שמונתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|תקנה 13(ב)(1)}}.

{{ח:סעיף|2|פנקס}}
{{ח:ת}} הרשם ינהל את הפנקס ויקבע את דרכי ניהולו והפרטים שיירשמו בו.

{{ח:סעיף|3|ייחוד המקצוע}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעסוק אדם ולא יועסק בסיעוד במרפאה אלא אם הוא מורשה לעסוק בסיעוד או בעל היתר זמני לפי {{ח:פנימי|סעיף 12|תקנה 12}}, ובהתאם לתקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} אין בתקנה זו כדי למנוע תלמיד סיעוד לעסוק בסיעוד כאמור, בפיקוחו של מורשה לעסוק בסיעוד.

{{ח:סעיף|4|תנאים לרישום}}
{{ח:ת}} זכאי להיות רשום בפנקס אזרח ישראלי או תושב ישראל שגילו למעלה מ־18 שנים, שהוכיח להנחת דעתו של המנהל כי הוא בעל השכלה בסיעוד וכי יש לו ידיעה בסיסית, לפחות, בעברית.

{{ח:סעיף|5|השכלה בסיעוד|תיקון: תשע״ז}}
{{ח:תת|(א)}} לצורך הרישום בפנקס כאחות מוסמכת ייחשב כבעל השכלה בסיעוד מי שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל תעודה המעידה שעבר בהצלחה את בחינות הבגרות הנערכות מטעם משרד החינוך והתרבות או בפיקוחו, או תעודה שמשרד החינוך והתרבות מכיר בה כשוות ערך לה;
{{ח:תתת|(2)}} הוא סיים לימודי סיעוד לאחיות מוסמכות בבית ספר לסיעוד בישראל, שהכיר בו המנהל, בקורס שהמנהל אישר אותו ובהתאם לתכנית שהמנהל קבע, הכל לענין תקנת משנה זו;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עמד בבחינות ממשלתיות לאחיות מוסמכות שעורך האגף.
{{ח:תת|(ב)}} לצורך הרישום בפנקס כאחות מעשית ייחשב כבעל השכלה בסיעוד מי שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא סיים כתה י׳ בישראל במוסד חינוך מוכר כמשמעותו {{ח:חיצוני|חוק לימוד חובה|בחוק לימוד חובה, התש״ט–1949}}, או שהוא בעל השכלה שמשרד החינוך והתרבות או המנהל מכירים בה כשוות ערך לה;
{{ח:תתת|(2)}} הוא סיים לימודי סיעוד לאחיות מעשיות במוסד בישראל שהמנהל הכיר בו, בקורס שהמנהל אישר ובהתאם לתכנית שהמנהל קבע, הכל לענין תקנת משנה זו;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עמד בבחינות ממשלתיות לאחיות מעשיות שעורך האגף.
{{ח:תת|(ג)}} לצורך הרישום בפנקס כמטפלת ייחשב כבעל השכלה בסיעוד מי שנתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא בעל השכלה כמפורט בתקנת משנה (ב)(1);
{{ח:תתת|(2)}} הוא סיים לימודי סיעוד למטפלות במוסד בישראל שהמנהל הכיר בו, בקורס שהמנהל אישר ובהתאם לתכנית שהמנהל קבע, הכל לענין תקנת משנה זו;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עמד בבחינות ממשלתיות למטפלות שעורך האגף.
{{ח:תת|(ג1)}} לצורך הרישום בפנקס במדור השתלמות מוכרת ייחשב כבעל השכלה בסיעוד מי שהתקיימו בו כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} הוא רשום בפנקס במדור אחות מוסמכת;
{{ח:תתת|(2)}} הוא סיים השתלמות מוכרת בנושא, במשך זמן ובמקום שהכירה בהם האחות הראשית, הכול בהתאם לתכנית לימודים שקבע האגף;
{{ח:תתת|(3)}} הוא עמד בבחינות ממשלתיות שערך האגף ובמתכונת שקבע.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להכיר בתעודה שניתנה מחוץ לישראל כהוכחה מספקת על השכלה בסיעוד, בתנאים או בסייגים או בלעדיהם, ולקבוע בחינות מיוחדות ותקופת אימון מיוחד למי שרכש את השכלתו בסיעוד מחוץ לישראל.

{{ח:סעיף|6|תקופת אימון מתקדם}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי לאשר לבית ספר לסיעוד כי בתכנית הלימודים שלו תיכלל תקופת אימון מתקדם (סטאז׳) בתנאי לסיום הלימודים בו.

{{ח:סעיף|7|מומחיות מוכרת}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל, לאחר התיעצות בהסתדרות האחיות והאחים בישראל, רשאי בצו –
{{ח:תתת|(1)}} לקבוע שענף פלוני בסיעוד יהיה מומחיות מוכרת;
{{ח:תתת|(2)}} לקבוע למומחיות מוכרת תנאים לענין הכשרה, בחינה, תואר ותעודה;
{{ח:תתת|(3)}} לייחד פעולות מסויימות בסיעוד לבעלי מומחיות מוכרת;
{{ח:תתת|(4)}} להורות שיירשמו בפנקס בעלי תואר של מומחיות מוכרת.
{{ח:תת|(ב)}} מיום שיוחדה פעולה לבעלי מומחיות מוכרת, או מיום לאחריו שנקבע בצו, לא יעסוק מורשה לעסוק בסיעוד במרפאה בפעולה שיוחדה כאמור אלא אם הוא רשום בפנקס כבעל אותה מומחיות.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנה זו רשאי המנהל להורות שמורשה לעסוק בסיעוד שעסק בענף סיעוד לפני שנקבע כמומחיות מוכרת, יהיה רשאי להמשיך בעיסוקו עם או בלי התואר, בתנאים ובהגבלות שיחליט, לרבות בדבר התקופה שבה יהיה רשאי להמשיך בעיסוקו ובדבר הכשרה ובחינה.
{{ח:תת|(ד)}} אין בתקנה זו כדי למנוע מתמחה מלעסוק בפעולה כאמור בפיקוח של בעל מומחיות מוכרת.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסם {{ח:חיצוני|צו בריאות העם (קביעת מומחיות מוכרת בתחום הטיפול התומך)|צו בריאות העם (קביעת מומחיות מוכרת בתחום הטיפול התומך), התשס״ט–2009}}.}}

{{ח:סעיף|8|הגשת בקשה לרישום}}
{{ח:תת|(א)}} בקשה לרישום בפנקס תוגש לרשם, באמצעות לשכת הבריאות המחוזית באזור מגוריו של המבקש או מדור הרישום שבאגף, בצירוף העתק מאומת מהמסמכים המעידים על השכלה בסיעוד, תעודה המעידה על אזרחות ישראלית לפי {{ח:חיצוני|חוק האזרחות#סעיף 15|סעיף 15 לחוק האזרחות, התשי״ב–1952}}, או תעודה של משרד הפנים על מעמדו של המבקש בישראל לפי {{ח:חיצוני|חוק הכניסה לישראל|חוק הכניסה לישראל, התשי״ב–1952}}.
{{ח:תת|(ב)}} הרשם רשאי לדרוש פרטים ומסמכים נוספים ואחרים ממבקש רישום.

{{ח:סעיף|9|תעודה על רישום}}
{{ח:ת}} מי שנרשם בפנקס יהא זכאי לקבל תעודה המעידה על רישומו בפנקס.

{{ח:סעיף|10|בדיקת מסמכים}}
{{ח:ת}} הרשם רשאי, בכל עת, לדרוש ממורשה לעסוק בסיעוד שיציג לפניו, תוך זמן סביר שקבע, את המסמכים שעל יסודם נרשם בפנקס.

{{ח:סעיף|11|דחיית בקשת רישום}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להורות שלא לרשום בפנקס אדם, אף אם נתמלאו התנאים האמורים {{ח:פנימי|סעיף 4|בתקנה 4}}, אם המבקש הורשע בעבירה שיש עמה קלון או שיש בה כדי להראות שהוא חסר האחריות הדרושה לעיסוק בסיעוד, וטרם חלפו עשר שנים אחרי שרצה את ענשו או אחרי שנסתיימה תקופת התנאי לפי {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 52|סעיף 52(ב) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}, הכל לפי הענין ולפי המאוחר יותר, ובלבד שנתן הזדמנות למבקש לטעון טענותיו.

{{ח:סעיף|12|היתר זמני}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי –
{{ח:תת|(1)}} לתת היתר זמני לתקופה שימצא לנכון לעסוק בסיעוד, לרבות במומחיות מוכרת, למי שאיננו אזרח ישראלי או תושב ישראל ומבלי שיירשם בפנקס, אם הוא –
{{ח:תתת|א.}} מוזמן לישראל למילוי תפקיד מסויים בסיעוד – בהגבלה לאותו תפקיד;
{{ח:תתת|ב.}} בא לישראל ברשיון לישיבת ביקור – לתקופת רשיונו, ובתוספת כל תנאי שהמנהל יראה לנכון;
{{ח:תת|(2)}} לתת היתר לאזרח ישראלי או לתושב ישראל, המבקש רישום כאחות מוסמכת, לעסוק בסיעוד כאחות מעשית, עד להשלמת ההליכים ומילוי התנאים הדרושים לרישומו בפנקס בהתאם למעמדו המקצועי;
{{ח:תת|(3)}} לבטל את ההיתר הזמני.

{{ח:סעיף|13|בדיקה רפואית}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל רשאי לדרוש בדיקת כשרו הגופני או הנפשי של מבקש רישום או של מורשה לעסוק בסיעוד והתייצבותו לפני ועדה רפואית.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} לשם בדיקת הכושר כאמור ימנה המנהל, מינוי כללי או מיוחד, ועדה רפואית של שלושה רופאים או שלושה פסיכיאטרים, לפי הענין;
{{ח:תתת|(2)}} הועדה תגיש את ממצאיה ומסקנותיה בכתב למנהל.
{{ח:תת|(ג)}} לא יירשם מבקש הרישום בפנקס כל עוד לא התייצב ונבדק, אם דרש זאת המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להתלות את רישומו של מורשה לעסוק בסיעוד עד שייבדק, אם דרש זאת המנהל; ההתליה תפורסם בדרך שהמנהל ימצא לנכון.
{{ח:תת|(ה)|(1)}} נוכח המנהל כי מחלה מסכנת של מורשה לעסוק בסיעוד גורמת לסכנה תכופה עד שאין לחכות לסיום ההליכים בועדה הרפואית, רשאי הוא להתלות את רישומו בפנקס עד להחלטה סופית לפי {{ח:פנימי|סעיף 14|תקנה 14}}, וזאת לתקופה עד שלושה חדשים, ובלבד שיעביר את הענין בסמוך למתן ההחלטה בדבר ההתליה לטיפולה של ועדה רפואית;
{{ח:תתת|(2)}} לא סיימה הועדה הרפואית את ההליכים, עד תום תקופת ההתליה, רשאי המנהל, בהסכמת הועדה הרפואית, להמשיכם לשלושה חדשים נוספים.

{{ח:סעיף|14|החלטת הרשם}}
{{ח:ת}} קבעה הועדה הרפואית כי מבקש רישום או מורשה לעסוק בסיעוד אינו מסוגל לעסוק בסיעוד, לחלוטין או לשעה, מחמת מחלה מסכנת, או כי הוא מסוגל לעסוק בסיעוד בהגבלות או בתנאים מסויימים, יורה המנהל לרשם לסרב לרשמו בפנקס, ואם הוא רשום בפנקס – למחקו או לאסור או להגביל עיסוקו, בהתאם להמלצות הועדה הרפואית; אסר הרשם או הגביל עיסוק כאמור – יציין זאת בפנקס.

{{ח:סעיף|15|אמצעי משמעת}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי, בצו חתום בידו, להורות לרשם לבטל רישום של מורשה לעסוק בסיעוד (להלן – הנקבל) או להתלותו לתקופה קצובה, על יסוד קובלנה בכתב שהוגשה לו, אם נוכח כי הנקבל עשה אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} התנהג בדרך שאינה הולמת את מקצוע הסיעוד;
{{ח:תת|(2)}} השיג את רישומו במצג שוא;
{{ח:תת|(3)}} גילה חוסר יכולת, חוסר אחריות או רשלנות חמורה במילוי תפקידו;
{{ח:תת|(4)}} הורשע בעבירה שיש עמה קלון או שיש בה כדי להראות שהוא חסר האחריות הדרושה לעסוק בסיעוד;
{{ח:תת|(5)}} לא הציג בפני הרשם מסמכים בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 10|לתקנה 10}}.

{{ח:סעיף|16|הליכי דיון המשמעת}}
{{ח:תת|(א)}} המנהל לא יצווה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בתקנה 15}}, אלא לאחר שנתן לנקבל הזדמנות להגיש הגנתו בכתב ולטעון טענותיו לפני ועדה שמינה המנהל, בין דרך קבע ובין לענין פלוני; הועדה תהיה של שלושה, שביניהם שניים לפחות מורשים לעסוק בסיעוד הרשומים בפנקס כאחיות מוסמכות ומהם אחות מוסמכת אחת לפחות, מתוך רשימה שתגיש לו הסתדרות האחיות והאחים בישראל; לא הגישה הסתדרות זו רשימה תוך חדשיים לאחר שקיבלה דרישה להגישה, ימנה המנהל אחות מוסמכת שתיראה לו; הועדה תגיש דין וחשבון בכתב למנהל.
{{ח:תת|(ב)}} לענין תקנת משנה (א) רואים נקבל כאילו ניתנה לו הזדמנות להגיש הגנה בכתב, אם שלושים ימים לפחות לפני מתן הצו לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|תקנה 15}}, הומצאה לו אישית, או בדואר רשום לפי מען מגוריו הקבוע, הודעה המפרטת את מהות הקובלנה ואת הכוונה לצוות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בתקנה 15}}.
{{ח:תת|(ג)}} על אף האמור בתקנת משנה (א) רשאי נקבל לוותר, בכתב, על הקמת ועדה שתדון בענינו; ויתר הנקבל כאמור, יהיה המנהל רשאי לצוות כאמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בתקנה 15}} גם אם לא מינה ועדה.

{{ח:סעיף|17|מחיקת רישום}}
{{ח:תת|(א)}} בנוסף לאמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בתקנה 15}}, רשאי הרשם למחוק רישום מהפנקס אם –
{{ח:תתת|(1)}} ביקש מורשה לעסוק בסיעוד למחקו ממנו;
{{ח:תתת|(2)}} נוכח כי מורשה לעסוק בסיעוד אינו רשאי לשבת בישראל.
{{ח:תת|(ב)}} נפטר מורשה לעסוק בסיעוד – ימחוק הרשם את רישומו בפנקס.

{{ח:סעיף|18|החזרת תעודה}}
{{ח:ת}} בוטל רישומו של מורשה לעסוק בסיעוד או הותלה או הוגבל עיסוקו, יחזיר לרשם את התעודה שקיבל בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 9|לתקנה 9}} באמצעות לשכת בריאות מחוזית; הוגבל עיסוקו, יהא זכאי לקבל תעודה המעידה על רישומו בפנקס בציון הגבלת עיסוקו.

{{ח:סעיף|19|ערר}}
{{ח:תת|(א)}} הנפגע מהחלטה של המנהל לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|תקנות 11}}, {{ח:פנימי|סעיף 13|13(ה)}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}} {{ח:פנימי|סעיף 15|או 15}} רשאי לערור עליה בכתב לפני השר תוך שלושים ימים מהיום שבו נמסרה לו הודעה על החלטתו של המנהל.
{{ח:תת|(ב)}} ביקש אדם להירשם בפנקס ולא רשמו הרשם תוך ששה חדשים מיום שקיבל את כל הפרטים והמסמכים הדרושים, רשאי הוא לערור על כך לפני השר תוך ששים ימים לאחר תום ששת החדשים האמורים.
{{ח:תת|(ג)}} בערר לפי תקנה זו רשאי השר לתת הוראות כפי שיראה לנכון.
{{ח:תת|(ד)}} אין בהגשת ערר לפי תקנה זו כדי לעכב את ביצועה של החלטת המנהל, אלא אם הורה השר אחרת בכתב.

{{ח:סעיף|19א|אגרות|תיקון: תשע״ז־2}}
{{ח:תת|(א)}} בעד תעודה המעידה על רישום בפנקס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 9|בתקנה 9}}, תשולם אגרה בסכום כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות אגרות בריאות#תוספת 2 פרט 28|בפרט 28 בתוספת השנייה לתקנות אגרות בריאות, התשמ״ט–1989}} (להלן – תקנות האגרות).
{{ח:תת|(ב)}} בעד היתר זמני כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בתקנה 12(1) ו־(2)}}, תשולם אגרה בסכום כמפורט {{ח:חיצוני|תקנות אגרות בריאות#תוספת 2 פרט 28|בפרט 28 בתוספת השנייה לתקנות האגרות}}.

{{ח:סעיף|20|שמירת דינים}}
{{ח:ת}} אין בתקנות אלה כדי לגרוע מכוחו של כל דין.

{{ח:סעיף|21|הוראות מעבר}}
{{ח:תת|(א)}} מי שהכיר בו המשרד כאחות מוסמכת, כאחות מעשית או כמטפלת, לפי הענין, ערב תחילתן של תקנות אלה ויש בידו תעודה על כך, יראו אותו כמי שרשום בפנקס עם תחילתן ואת התעודה שבידו כתעודה שניתנה לפי {{ח:פנימי|סעיף 9|תקנה 9}}.
{{ח:תת|(ב)}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בתקנה 3}} אין בתקנות אלה כדי לפגוע במי שמוסד רפואי ציבורי הכיר בו לפני תחילת תקנות אלה, בתיאום עם הסתדרות האחיות והאחים בישראל, כרשאי לעסוק בו בסיעוד והמשיך לעסוק בו וכל עוד הוא עוסק בו כאמור, {{ח:פנימי|סעיף 13|ותקנות 13}}, {{ח:פנימי|סעיף 14|14}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15}}, {{ח:פנימי|סעיף 16|16}} {{ח:פנימי|סעיף 19|ו־19}} יחולו עליו בשינויים המחוייבים.
{{ח:תת|(ג)}} {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(ב)(1) ו־(ג)(1)}} לא תחול על מי שהתחיל את לימודיו במוסד כאמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנה 5(ב)(2) או (ג)(2)}} לפני יום ט״ו באייר התש״ם (1 במאי 1980).
{{ח:תת|(ד)}} {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(א)(1)}} לא תחול על מי שרשום בפנקס כאחות מעשית או כמטפלת עם תחילתן של תקנות אלה לפי תקנת משנה (א) ונתקבל ללימודי סיעוד כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנה 5(א)(2)}} לא יאוחר מיום כ״ט באלול התשמ״א (28 בסמפטמבר 1981), ועל מי שהחל בלימודי סיעוד לאחיות מוסמכות כמפורט {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנה 5(א)(2)}} לפני כ׳ באלול התש״ם (1 בספטמבר 1980).

{{ח:חתימות|כ״ו באדר ב׳ התשמ״א (1 באפריל 1981)}}
* '''אליעזר שוסטק'''
שר הבריאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]