תקנות הגנת הצומח (שימוש באלפא כלורלוז)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הגנת הצומח (שימוש באלפא כלורלוז), תשל״ו–1976}}
{{ח:קטע3||תקנות שימוש באלפא כלורלוז}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשל״ו, 1438|תקנות הגנת הצומח (שימוש באלפא כלורלוז)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-3515.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצומח#סעיף 2|סעיפים 2}}, {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצומח#סעיף 4|4}}, {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצומח#סעיף 5|5}} {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצומח#סעיף 7|ו־7}} {{ח:חיצוני|חוק הגנת הצומח|לחוק הגנת הצומח, תשט״ז–1956}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל האגף להגנת הצומח במשרד החקלאות או מי שהסמיך לענין תקנות אלה, כולן או מקצתן;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יצרן“ – אדם המייצר או המייבא תכשירים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדביר“ – בעל היתר לקטילת מכרסמים מאת ועדה לפי {{ח:חיצוני|חוק הסדרת העיסוק בהדברה תברואית#פרק ב|תקנה 30 לתקנות רישוי עסקים (הדברת מזיקים), תשל״ה–1975}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פתיון“ – גרעינים או פירות מטופלים באלפא כלורלוז שריכוזו אינו עולה על 4%;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תכשיר“ – תערובת של חמרים כימיים המכילה אלפא כלורלוז בכל ריכוז שהוא, למעט פתיון.

{{ח:סעיף|2|מכירת תכשיר על־ידי היצרן}}
{{ח:תת|(א)}} לא יעסוק יצרן במכירת תכשיר, אלא אם ניתן לו רשיון בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)#סעיף 9|לתקנה 22 לתקנות הגנת הצומח (הסדר מכירת תכשירים כימיים), תשכ״ז–1967}}, ובהתאם לתנאיו.
{{ח:תת|(ב)}} לא ימכור יצרן תכשיר אלא למדביר שמסר לו היתר לפי {{ח:פנימי|סעיף 3|תקנה 3}}.
{{ח:תת|(ג)}} יצרן יעביר למנהל את ההיתרים שנמסרו לו בכל חודש, במכתב בדואר רשום עד החמישי בחודש שלאחריו.

{{ח:סעיף|3|רכישת תכשירים בהיתר}}
{{ח:תת|(א)}} לא יקנה מדביר, לא יחזיק ולא יעביר תכשיר אלא לפי היתר בכתב מאת המנהל (להלן – ההיתר), ובהתאם לתנאיו.
{{ח:תת|(ב)}} מדביר המבקש היתר, יפרט בבקשתו את מטרת השימוש, כמות התכשיר, ושם המשק שבו ישתמש בתכשיר.
{{ח:תת|(ג)}} לא יתן המנהל היתר למדביר אלא אם, לדעתו של המנהל, יש לו הידע בהכנת פתיון ובנקיטת אמצעי זהירות בהכנתו, והמנהל שוכנע שיש בידו ערובה מספקת לכיסוי כל נזק העלול להיגרם לבריאות אדם ובעלי־חיים בעקבות הכנת הפתיון והשימוש בו.

{{ח:סעיף|4|פרטי ההיתר}}
{{ח:ת}} בהיתר כאמור {{ח:פנימי|סעיף 3|בתקנה 3}} יצויינו פרטים אלה:
{{ח:תת|(1)}} שם הקונה ומענו;
{{ח:תת|(2)}} מטרת השימוש;
{{ח:תת|(3)}} כמות התכשיר;
{{ח:תת|(4)}} פירוט המקומות שבהם ישתמש בתכשיר.

{{ח:סעיף|5|הפעלת פתיון}}
{{ח:ת}} לא יפזר אדם פתיון אלא בחצר המשק או בשטחים חקלאיים ובאופן כדלקמן:
{{ח:תת|(1)}} בחצר המשק יפוזר הפתיון להדברת מכרסמים וציפורים מזיקות, הפתיון יונח על גבי מגשים, שקיות נילון, משטחי בטון או משטחים נקיים אחרים המאפשרים איסוף הפתיון;
{{ח:תת|(2)}} בשטחים חקלאיים יפוזר הפתיון להדברת ציפורים מזיקות בלבד ובכמות שלא תעלה על 1000 גרם לדונם; הגרעינים יפוזרו בצורה אחידה על פני השטח ולא בערימות;
{{ח:תת|(3)}} פתיונות פירות יש להניח על מגשים מעל לנוף הצמחים ובגובה של לא פחות מ־1.70 מטר מעל פני הקרקע.

{{ח:סעיף|6|שלט אזהרה}}
{{ח:תת|(א)}} בעת פיזור הפתיונות יש להציג במקומות שצוינו {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנה 5}} שלט אזהרה שיהיה בצורה, בנוסח ובגודל שנקבע {{ח:חיצוני|תקנות הגנת הצומח (שימוש בפלורואצטאמיד)#תוספת|בתוספת לתקנות הגנת הצומח (שימוש בפלורואצטאמיד), תשכ״ח–1967}}.
{{ח:תת|(ב)}} שלט האזהרה לא יוסר מהשטח, אלא לאחר איסוף הכלים או המגשים שבהם השתמשו לפיזור ולא לפני תום עשרים ואחד ימים מיום פיזור הפתיון.

{{ח:סעיף|7|איסורים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפזר אדם פתיונות אלא בהתאם לאמור בתקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} לא יפזר אדם פתיונות במקומות המשמשים מעבר לבני אדם.
{{ח:תת|(ג)}} לא יערים אדם פתיונות בערמות אלא על פי היתר בכתב מאת המנהל.
{{ח:תת|(ד)}} פתיונות גרעינים יהיו צבועים בצבע תכלת בהיר כאזהרה.

{{ח:סעיף|8|החסנה}}
{{ח:ת}} לא יחזיק אדם מלאי של תכשיר או פתיון אלא במחסן בארון המיועד להחסנת חמרים רעילים בלבד, הסגור מכל צדדיו, נעול על מסגר, ומוגן בפני כל מגע אדם ובעלי־חיים; המחסין תכשיר או פתיון יציב במקום ההחסנה שלט אזהרה מתאים, במקום נראה לעין ושעליו מסומנים בצבע אדום גולגולת ושתי עצמות מצטלבות וכן המלים ”סכנה רעל“.

{{ח:סעיף|9|אריזת תכשירים וסימונם}}
{{ח:ת}} תכשיר לא יימכר אלא באריזות סגורות שעליהן מודבקת תווית שבה מצויינים דרכי השימוש ואמצעי הזהירות.

{{ח:סעיף|10|היתר מיוחד לגבי חיות בר}}
{{ח:ת}} על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 5|בתקנות 5}} {{ח:פנימי|סעיף 7|ו־7}} רשאי המנהל, במקרה מתאים, לתת למדביר היתר מיוחד לפיזור פתיון אף להדברת חיות בר, וזאת בתנאים שקבע המנהל.

{{ח:סעיף|11|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתן של תקנות אלה ביום העשירי לאחר פרסומן.

{{ח:סעיף|12|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות הגנת הצומח (שימוש באלפא כלורלוז), תשל״ו–1976“.

{{ח:חתימות|כ״ו באדר ב׳ תשל״ו (28 במרס 1976)}}
* '''אהרן אוזן'''
שר החקלאות
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]