תקנות הטיס (חקירת תאונות ותקריות לכלי טיס)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הטיס (חקירת תאונות ותקריות לכלי טיס), התשמ״ד–1984}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשמ״ד, 1938|תקנות הטיס (חקירת תאונות ותקריות לכלי טיס)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4664.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ו, 898|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-4932.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ט, 535|תיקון מס׳ 2 [צ״ל: תיקון]|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5169.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ג, 472|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-6223.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 168|סעיף 30}} {{ח:חיצוני|חוק הטיס|לחוק הטיס, 1927}}, אני מתקין תקנות אלה:

{{ח:מפריד}}
{{ח:הערה|התקנות הותקנו מכח סמכות חוק הטיס, 1927 ושומרות על תוקפן בהתאם {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 197|לסעיף 197 לחוק הטיס, התשע״א–2011}}.}}
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: כללי}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: הודעות בדבר תאונה או תקרית}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: סמכויות החוקר הראשי והמנהל}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: מינוי החוקר הראשי, חוקרים וועדות חקירה וסמכויותיהם}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: השתתפות נציגים בחקירה}}

{{ח:פנימי|פרק ו|פרק ו׳: דיווח}}

{{ח:פנימי|פרק ז|פרק ז׳: נקיטת אמצעים למניעת תאונות ותקריות}}

{{ח:פנימי|פרק ח|פרק ח׳: הוראות שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: כללי}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשמ״ו, תשמ״ט}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת}} -”בעל כלי טיס“ – לרבות מפעיל ושוכר של כלי טיס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הארגון“ – הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”האמנה“ – אמנת התעופה האזרחית הבינלאומית שנחתמה בשיקגו ב־7 בדצמבר, 1944, על תיקוניה במידה שישראל הצטרפה לתיקונים אלה:
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”החוקר הראשי“ – אדם שהשר מינהו לשמש חוקר ראשי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בתקנה 12}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – ראש מינהל התעופה האזרחית במשרד התחבורה או מי שהוא הסמיכו לענין תקנות אלה;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק רשות התעופה האזרחית#סעיף 17|סעיף 17 לחוק רשות התעופה האזרחית, התשס״ה–2005}}, סמכויות ראש מינהל התעופה האזרחית במשרד התחבורה הועברו למנהל רשות התעופה האזרחית.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התחבורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוקר“ – אדם שהחוקר הראשי מינהו לשמש כחוקר תאונות ותקריות לכלי טיס כאמור {{ח:פנימי|סעיף 14|בתקנה 14}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)|בתקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ״ב–1981}} (להלן – תקנות ההפעלה);
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס ישראלי“ – כלי טיס הרשום בפנקס רישום כלי הטיס בישראל או כלי טיס אחר שחכרו אזרח ישראלי או תאגיד ישראלי ואשר המדינה בה הוא רשום העבירה לישראל, לפי הוראות האמנה, את תפקידיה וחובותיה כמדינת הרישום לגביו, כולם או מקצתם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת האירוע“ – המדינה שבשטחה אירעו התאונה או התקרית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת הייצור“ – המדינה האחראית על תיעוד הכושר האוירי של האב־טיפוס של כלי הטיס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת המפעיל“ – המדינה שבה מצוי מקום עסקו העיקרי של מפעיל כלי הטיס, או אם אין לו מקום כזה – מקום מושבו הקבוע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מדינת הרישום“ – המדינה שבה רשום כלי הטיס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל“ – אדם או תאגיד העוסקים בהפעלת כלי טיס על פי רשיון שניתן לכך כדין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נזק חמור“ – נזק או קלקול מבנה המשפיעים על חוזק המבנה, הביצועים או תכונות הטיסה של כלי הטיס, המחייבים, באורח רגיל, תיקון גדול או החלפת הרכיבים שניזוקו או נתקלקלו, למעט השתקת מנוע, נזק המוגבל למנוע בלבד, כיפוף של מעטים וכיסוייהם, כיפוף בציפוי, חורים קטנים או שקעים קלים בציפוי או בבד, נזק ללהבי המדחף בשעת הסעת כלי הטיס על הקרקע, נזק לצמיגים, לאבזרי המנוע, לבלמים או לקצוות הכנפיים ונזק לאנטנות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”סיבה“ – מעשה, מחדל, אירוע או תנאי, או צירוף של אלה, שגרמו לתאונה או לתקרית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פציעה קשה“ – פציעה שנגרמה לאדם בתאונה –
{{ח:תתת|(1)}} המצריכה אישפוזו לתקופה של למעלה מ־48 שעות, שתחילתה בתוך שבעה ימים מיום הפציעה;
{{ח:תתת|(2)}} שתוצאתה שבר של כל עצם (למעט שבר פשוט של אצבעות או של האף);
{{ח:תתת|(3)}} שתוצאתה חתכים הגורמים לדימום חמור או לנזק בעצב, בשריר או בגיד;
{{ח:תתת|(4)}} שתוצאתה פגיעה באבר פנימי;
{{ח:תתת|(5)}} שתוצאתה כוויות מדרגה שניה או שלישית או כוויות של למעלה מחמישה אחוזים משטח הגוף;
{{ח:תתת|(6)}} כתוצאה מחשיפתו לחמרים מזהמים או לקרינת חומר רדיואקטיבי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאונה“ – אירוע בכלי טיס הקשור בהפעלתו והמתרחש בפרק הזמן שבין רגע עלייתו של אדם לכלי הטיס בכוונה לטוס בו עד לרדתו מכלי הטיס ושבו אירע אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} אדם נהרג או נפצע פציעה קשה כתוצאה מאחד מאלה:
{{ח:תתתת|(א)}} היותו בכלי הטיס;
{{ח:תתתת|(ב)}} מגע ישיר עם כלי הטיס או עם כל חלק שניתק מכלי הטיס;
{{ח:תתתת|(ג)}} חשיפה ישירה להתפרצות הדף סילון מכלי הטיס;
{{ח:תתת}} פרט למקרים שבהם נובעת הפגיעה מסיבות טבעיות שנגרמו לאדם בידיו או בידי אחרים או שנגרמו לנוסע סמוי שהתחבא באזור בכלי הטיס אשר דרך כלל אינו פתוח לשימוש הנוסעים או אנשי הצוות;
{{ח:תתת|(2)}} נגרם לכלי הטיס נזק חמור;
{{ח:תתת|(3)}} כלי הטיס נעדר או שלא ניתן להגיע אליו; כלי טיס ייחשב נעדר כאשר החיפושים הרשמיים אחריו הופסקו ולא נמצאו שבריו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תיקון גדול“ – כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)|בתקנות ההפעלה}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקרית“ – אירוע, שאינו תאונה, הקשור בהפעלת כלי טיס, והמתרחש בפרק הזמן שבין רגע עלייתו של אדם לכלי הטיס בכוונה לטוס בו עד הרגע בו ירד אדם כאמור מכלי הטיס, המשפיע או עשוי להשפיע על בטיחות הטיסה.

{{ח:סעיף|2|חקירה ומטרתה|תיקון: תשס״ג}}
{{ח:תת|(א)}} חקירת תאונה או תקרית היא הליך הכולל איסוף מידע וניתוחו, הסקת מסקנות לרבות קביעת הסיבות, ומתן המלצות לשיפור רמת בטיחות הטיסה.
{{ח:תת|(ב)}} המטרה היחידה של חקירה כאמור היא מניעת תאונות ותקריות בעתיד ואין תכליתה קביעת אשמה או אחריות.

{{ח:סעיף|3|תחולה}}
{{ח:ת}} תקנות אלה חלות על כלי טיס אזרחי ישראלי באשר הוא ועל כלי טיס אזרחי שאינו ישראלי הנמצא בשטחה של המדינה, לפי הענין.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: הודעות בדבר תאונה או תקרית}}

{{ח:סעיף|4|הודעה על תאונה או תקרית|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} הודעה על תאונה או על תקרית שבה מעורב כלי טיס תימסר במהירות האפשרית לחוקר הראשי בידי אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מי שהיה טייס־מפקד של כלי הטיס בזמן התאונה או התקרית, ואם נבצר ממנו – בידי בעליו של כלי הטיס בזמן התאונה או התקרית;
{{ח:תתת|(2)}} הממונה על יחידת פיקוח תעבורה אוירית שבתחום פיקוחה אירעה התאונה או התקרית, או שדבר התאונה או התקרית הובא לידיעתו בידי מי שחייב בדיווח כאמור לפי פסקה (1);
{{ח:תתת|(3)}} בידי אדם אחר שהיה עד לתאונה או לתקרית.
{{ח:תת|(ב)}} נמסרה הודעה על תאונה לפי תקנה זו יעבירה החוקר הראשי במהירות האפשרית למנהל ולשר.

{{ח:סעיף|5|ההודעה}}
{{ח:תת|(א)}} בהודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4}} יצויינו פרטים מלאים ככל האפשר, בכל הנוגע לאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לאומיותו, פרטי רישומו וסוגו של כלי הטיס;
{{ח:תתת|(2)}} שם בעל כלי הטיס וכן שם מפעילו או שוכרו, אם יש כאלה;
{{ח:תתת|(3)}} שם הטייס – מפקד של כלי הטיס;
{{ח:תתת|(4)}} תאריך וזמן (GMT) של אירוע התאונה או התקרית;
{{ח:תתת|(5)}} מקום אירוע התאונה או התקרית ביחס לנקודה גיאוגרפית ידועה ונקודת הציון שלו;
{{ח:תתת|(6)}} מקום הימצא כלי הטיס בעת מסירת ההודעה ותיאור פני השטח;
{{ח:תתת|(7)}} נקודת היציאה של כלי הטיס ונקודת היעד הקרובה;
{{ח:תתת|(8)}} שמות האנשים שנהרגו או נפצעו ואלה שנשארו בלתי־נפגעים;
{{ח:תתת|(9)}} מהות התאונה או התקרית ופרטים על הנזק לכלי הטיס ועל כל נזק אחר שנגרם;
{{ח:תתת|(10)}} שמו ומענו של מוסר ההודעה.
{{ח:תת|(ב)}} נמסרה ההודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4}} בעל־פה, תימסר או תישלח בדואר לחוקר הראשי הודעה בכתב שתכלול את כל הפרטים כאמור בתקנת משנה (א), במהירות האפשרית, אך לא יאוחר מ־24 שעות לאחר אירוע התאונה או התקרית.
{{ח:תת|(ג)}} פרטים שלא נודעו בשעת מסירת ההודעה כאמור בתקנות משנה (א) ו־(ב) יועברו לאחר מכן, עם היוודעם.
{{ח:תת|(ד)}} החוקר הראשי רשאי לקבל הודעה גם כאשר שמו ומענו של מוסר ההודעה לא פורטו; ביקש מוסר ההודעה ששמו ומענו לא יפורסמו, רשאי החוקר הראשי להיענות לבקשתו, אם שוכנע שיש בכך כדי לקדם את החקירה.

{{ח:סעיף|6|הודעה על תאונה לכלי טיס זר}}
{{ח:תת|(א)}} אירעה בשטח ישראל תאונה לכלי טיס שאינו ישראלי, ימסור החוקר הראשי הודעה בדבר התאונה במהירות האפשרית לרשויות המוסמכות של כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} מדינת הרישום;
{{ח:תתת|(2)}} מדינת המפעיל;
{{ח:תתת|(3)}} מדינת הייצור.
{{ח:תת|(ב)}} ההודעה כאמור תכלול את הפרטים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(א)}} במידה שניתן למסור אותם מיד, אולם לא תתעכב מסירת ההודעה בשל פרטים חלקיים או חסרים; ההודעה תכלול, בראשיתה, את סימן הזיהוי ACCID.
{{ח:תת|(ג)}} פרטים נוספים שלא נכללו בהודעה כאמור ומידע אחר הקשור בתאונה יימסרו לרשויות המוסמכות של המדינות האמורות בתקנת משנה (א) במועד המוקדם ביותר האפשרי.

{{ח:סעיף|7|קבלת הודעה על תאונה לכלי טיס}}
{{ח:תת|(א)}} קיבל החוקר הראשי הודעה על תאונה שאירעה מחוץ לישראל לכלי טיס ישראלי, לכלי טיס המופעל בידי מפעיל ישראלי או לכלי טיס שיוצר בישראל ושמשקלו המורשה להמראה הוא מעל 100,000 ק״ג, ימסור לרשויות המוסמכות של מדינת האירוע כל מידע המצוי ברשותו והקשור בכלי הטיס ובצוות האויר שהיה מעורב בתאונה; כן יודיע החוקר הראשי אם בכוונתו להיות מיוצג בחקירה ואת שם נציגו ומועד הגעתו.
{{ח:תת|(ב)}} קיבל החוקר הראשי הודעה על תאונה שאירעה לכלי טיס שיוצר בישראל, ושמשקלו המורשה להמראה הוא מעל 100,000 ק״ג, ימסור לרשויות המוסמכות של מדינת האירוע את שם נציגו ואת מועד הגעתו; היה משקלו המורשה להמראה פחות מ־100,000 ק״ג, יודיע החוקר הראשי אם בכוונתו למנות נציג, את שמו ומועד הגעתו.

{{ח:סעיף|8|הודעה של נציג ישראלי בחוץ לארץ}}
{{ח:ת}} הגיעה לנציג דיפלומטי או קונסולרי של ישראל ידיעה על תאונה או תקרית במדינת־חוץ בה היה מעורב כלי טיס ישראלי או כלי טיס שמדינת הייצור שלו היא ישראל, ימסור הנציג, במהירות האפשרית, הודעה שתכיל את הפרטים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|תקנה 5(א)}} לידי החוקר הראשי וישלח אליו דין וחשבון על הידוע לו לגבי התאונה או התקרית.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: סמכויות החוקר הראשי והמנהל}}

{{ח:סעיף|9|איסור הפעלת כלי טיס}}
{{ח:תת|(א)}} אירעה תאונה או תקרית, רשאי החוקר הראשי, בהודעה לבעל כלי הטיס להורות על איסור הפעלת כלי הטיס, בתנאים שיורה, או על עיכובו, לפי הענין.
{{ח:תת|(ב)}} בעל כלי הטיס שנמסרה לו הודעה כאמור ימלא אחר הוראות החוקר הראשי הכלולות בה.

{{ח:סעיף|10|טיפול בכלי טיס ובכל דבר העשוי לשמש ראיה|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} אירעה תאונה או תקרית, לא יגש אדם לכלי טיס, לא יביא לידי שינוי במצב כלי הטיס ובכל חפץ או דבר העשויים לשמש ראיה בחקירה, לא יבצע בהם תיקון ולא יורידם מכלי הטיס, אלא אם כן נתן החוקר הראשי או יושב ראש הועדה שמונתה לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|תקנה 15}}, או יושב ראש צוות שמונה לפי {{ח:פנימי|סעיף 16|תקנה 16}} היתר לכך או אם דרוש לעשות כן להצלת כלי הטיס או להצלת חיי אדם, בעל־חיים, דברי דואר או חפצים אחרים, או כדי למנוע סכנה או הפרעה לטיסה.

{{ח:סעיף|11|התליית רשיון|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} המנהל רשאי להתלות רשיונו של עובד טיס שהיה מעורב בתאונה או בתקרית עד להשלמת החקירה, אם הדבר חיוני לדעתו לבטיחות הטיסה; עובד טיס שרשיונו הותלה כאמור רשאי לערור על החלטת המנהל בפני ועדת הערר לרישוי שלפי {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (רשיונות לעובדי טיס)#סעיף 51|תקנה 51 לתקנות הטיס (רשיונות לעובדי טיס), התשמ״א–1981}} (להלן – תקנות הרשיונות), והוראות {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (רשיונות לעובדי טיס)|התקנות האמורות}} יחולו על הערר בשינויים לפי העניין.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: מינוי החוקר הראשי, חוקרים וועדות חקירה וסמכויותיהם}}

{{ח:סעיף|12|מינוי החוקר הראשי ותפקידיו}}
{{ח:תת|(א)}} השר ימנה חוקר ראשי לענין תקנות אלה.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי למנות ממלא מקום לחוקר הראשי אשר ימלא את תפקידיו של החוקר הראשי בעת היעדרו, או כאשר נבצר ממנו למלא את תפקידו.
{{ח:תת|(ג)}} החוקר הראשי יהיה ממונה על חקירת תאונות ותקריות לכלי טיס; במילוי תפקידיו ובהפעלת סמכויותיו יהיה החוקר הראשי בלתי תלוי בגורמי תעופה אחרים.
{{ח:תת|(ד)}} תפקידיו של החוקר הראשי יהיו –
{{ח:תתת|(1)}} איסוף כל מידע הקשור בתאונה או בתקרית, רישומו וניתוחו;
{{ח:תתת|(2)}} קביעת הסיבות לתאונה או לתקרית, ככל שהדבר אפשרי;
{{ח:תתת|(3)}} עריכת דו״ח החקירה הסופי הכולל המלצות שתכליתן מניעת תאונות ותקריות לכלי טיס בעתיד;
{{ח:תתת|(4)}} מעקב אחר יישום המסקנות וההמלצות;
{{ח:תתת|(5)}} הפקת לקחים מתאונות ומתקריות שאירעו בעבר בישראל או מחוצה לה.
{{ח:תת|(ה)}} הודעה על מינוי חוקר ראשי וממלא מקומו תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|13|סמכויותיו של החוקר הראשי}}
{{ח:תת|(א)}} החוקר הראשי רשאי לבקר בכל מקום אשר, לדעתו, יש לבקר בו לצורך החקירה וכן לנקוט אמצעים לשמירה על מקום התאונה או התקרית, על כלי הטיס המעורב או על חלק ממנו ועל מסמך או חפץ ועל כל דבר העשוי לשמש ראיה – במצבם לאחר התאונה או התקרית – כל עוד נחוץ הדבר להשלמת החקירה.
{{ח:תת|(ב)}} מינה השר ועדה לחקירת תאונה בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 15|לתקנה 15}}, יעביר החוקר הראשי לועדה את כל הממצאים וכל חומר החקירה שבידו ולא יזקק עוד לסמכויותיו לפי תקנה זו לענין אותה חקירה.
{{ח:תת|(ג)}} לא יפריע אדם לחוקר הראשי ולא ימנע אותו להשתמש בסמכויותיו או למלא את תפקידיו לפי תקנות אלה.

{{ח:סעיף|14|מינוי חוקרים וסמכויותיהם}}
{{ח:תת|(א)}} החוקר הראשי רשאי למנות חוקרים לתאונות ותקריות לכלי טיס לפי תנאי כשירות שקבע באישור השר ולתת להם תעודה המעידה על תפקידם וסמכויותיהם; תנאי הכשירות יפורסמו ברשומות.
{{ח:תת|(ב)}} לחוקרים שמונו כאמור בתקנת משנה (א) יהיו כל הסמכויות הנתונות לחוקר ראשי לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|תקנה 13}}, ויהיו להם התפקידים של החוקר הראשי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בתקנה 12(ד)(1) עד (3)}}.

{{ח:סעיף|15|מינוי ועדת חקירה ציבורית}}
{{ח:תת|(א)}} אירעה תאונה, ולדעת השר טובת הציבור מחייבת מינוי ועדה ציבורית לחקירתה, רשאי הוא למנות ועדה המורכבת משלושה אנשים או יותר (להלן – ועדה) ולהורות לה על חקירת התאונה במהירות האפשרית, בהתאם לנסיבות.
{{ח:תת|(ב)}} הודעה על מינוי ועדה תפורסם ברשומות ותימסר לבעל כלי הטיס ולמעורבים בתאונה.
{{ח:תת|(ג)}} לועדה יהיו הסמכויות של חוקר ראשי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 13|בתקנה 13}}, ויהיו לה התפקידים של חוקר ראשי כאמור {{ח:פנימי|סעיף 12|בתקנה 12(ד), (1) עד (3)}}.

{{ח:סעיף|16|חקירת תאונה או תקרית|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:ת}} אירעה תאונה או תקרית, רשאי החוקר הראשי למנות צוות המורכב מחוקר אחד או יותר (להלן – צוות) ולהורות לו על חקירת התאונה או התקרית במהירות האפשרית, בהתאם לנסיבות.

{{ח:סעיף|17|הודעה על חקירה}}
{{ח:ת}} החוקר הראשי, ועדה או צוות (להלן – החוקרים) רשאים לפרסם בדרך הנראית להם הודעה על ניהול החקירה; בהודעה יצויין כי כל אדם היודע דבר הקשור בתאונה או בתקרית נדרש למסור פרטים בקשר לסיבות ולנסיבות של התאונה או התקרית במקום ובזמן שיפורטו בהודעה.

{{ח:סעיף|18|פרוטוקול}}
{{ח:ת}} יושב ראש ועדה או צוות ינהל פרוטוקול מישיבת הועדה או הצוות; היושב ראש יקרא כל הודעה שגבו הועדה או הצוות או שנמסרו להם, לפני מוסר ההודעה, וזה יאשר בחתימת ידו כי אכן נקראה ההודעה לפניו; סירב לחתום – יצויין הדבר בפרוטוקול.

{{ח:סעיף|19|הודעה על ביצוע עבירה}}
{{ח:תת|(א)}} נודע לחוקרים במהלך החקירה או שהחוקרים חושדים כי נעברה עבירה על הוראות כל דין, ימסרו הודעה על כך לחוקר הראשי.
{{ח:תת|(ב)}} נמסרה הודעה כאמור לחוקר הראשי, יעבירה במהירות האפשרית למשטרת ישראל, ואם העבירה היא על הוראות {{ח:חיצוני|חוק הטיס (בטחון בתעופה האזרחית)|חוק הטיס (בטחון בתעופה האזרחית), התשל״ז–1977}} – גם לקצין הבטחון של משרד התחבורה; היתה העבירה על הוראות {{ח:חיצוני|חוק הטיס|חוק הטיס, 1927}}, או על {{ח:חיצוני|חוק רישוי שירותי התעופה|חוק רישוי שירותי התעופה, התשכ״ג–1963}}, או על תקנות שהותקנו על פיהם – יעביר ההודעה גם למנהל.
{{ח:תת|(ג)}} החוקר הראשי יודיע לחשוד בעבירה על העברת ההודעה כאמור בתקנת משנה (ב).

{{ח:סעיף|20|גילוי מידע}}
{{ח:תת|(א)}} קבע החוקר הראשי כי גילוי מידע מן המפורט להלן ישפיע לרעה על אפשרות השגת מידע לענין החקירה המתנהלת באותה עת או חקירה אחרת בעתיד, לא יימסר המידע לכל מטרה זולת למטרת חקירת תאונה או תקרית;
{{ח:תתת|(1)}} עדויות או הצהרות של האחראים לבטיחות הפעלת כלי הטיס;
{{ח:תתת|(2)}} תקשורת בין האחראים לבטיחות הפעלת כלי הטיס;
{{ח:תתת|(3)}} מידע רפואי או אישי הקשור בבני אדם שהיו מעורבים בתאונה או בתקרית;
{{ח:תתת|(4)}} רישומי קול תא־הטייס ותעתיקים מרישומים אלה;
{{ח:תתת|(5)}} דעות שהובעו במהלך ניתוח המידע, לרבות המידע על רישומי הטיסה.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה לועדה או לצוות בקשה לגילוי מידע כאמור בתקנת משנה (א) יעבירוה לחוקר הראשי לקבלת החלטה בענין כאמור.

{{ח:סעיף|21|הנוהל בישיבות הועדה או הצוות}}
{{ח:ת}} הודעה או הצוות רשאים –
{{ח:תת|(1)}} לנהל את ישיבותיהם ולקבוע את סדרי עבודתם בעצמם, במידה שלא נקבעו בתקנות אלה;
{{ח:תת|(2)}} להרשות נוכחות קהל בישיבות או בחלק מהן או להורות שהישיבות או חלק מהן יהיו סגורות לקהל, לפי שיקול דעתם;
{{ח:תת|(3)}} לפסוק למי שהיה נוכח בישיבותיהם לפי דרישתם סכום כסף שהוציא עקב הופעתו.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: השתתפות נציגים בחקירה}}

{{ח:סעיף|22|השתתפות נציגי מדינות חוץ}}
{{ח:תת|(א)}} אירעה בשטח ישראל תאונה לכלי טיס שאינו ישראלי, רשאים נציגי מדינת הרישום ומדינת המפעיל להשתתף בחקירה.
{{ח:תת|(ב)}} אירעה בשטח ישראל תאונה לכלי טיס כלשהו, רשאים נציגי מדינת הייצור, או מדינה שהמציאה, לפי בקשת החוקר הראשי, מידע, שירותים או שירותי מומחים, להשתתף בחקירה אם קבעו החוקרים כי השתתפות נציגים כאמור בחקירה עשוייה לסייע בחקירה או לתרום להעלאת רמת הבטיחות.
{{ח:תת|(ג)}} מדינה שאזרחיה נהרגו בתאונה שאירעה בשטח ישראל, רשאית לפי בקשתה למנות נציגים שישתתפו בחקירה, אם הוכיחה, להנחת דעתו של החוקר הראשי, כי השתתפות נציגיה עשויה לסייע בחקירה; השתתפות נציגי מדינה כאמור תוגבל לאלה:
{{ח:תתת|(1)}} ביקור באתר התאונה;
{{ח:תתת|(2)}} קבלת המידע העובדתי הקשור בתאונה;
{{ח:תתת|(3)}} מתן סיוע ומידע בקשר לזיהוי הנספים;
{{ח:תתת|(4)}} קבלת עותק מן הדו״ח הסופי.

{{ח:סעיף|23|השתתפות נציגי ישראל}}
{{ח:תת|(א)}} ביקשה מדינת האירוע מישראל השתתפות נציגיה בהיותה מדינת הרישום או מדינת המפעיל, בחקירת תאונה לכלי טיס שמשקלו המורשה להמראה הוא מעל 2250 ק״ג, ימנה החוקר הראשי נציג או נציגים כאמור, שישתתפו בחקירה.
{{ח:תת|(ב)}} ביקשה מדינת האירוע מישראל השתתפות נציגיה בהיותה מדינת הייצור, בחקירת תאונה לכלי טיס שמשקלו המורשה להמראה הוא מעל 100,000 ק״ג, ימנה החוקר הראשי נציג או נציגים כאמור, שישתתפו בחקירה.

{{ח:קטע2|פרק ו|פרק ו׳: דיווח}}

{{ח:סעיף|24|דו״ח ראשוני}}
{{ח:תת|(א)}} לאחר תחילת החקירה ואיסוף הנתונים הראשוניים בדבר תאונה, יכין החוקר הראשי דין וחשבון ראשוני, שייערך במתכונת שהמליץ עליה הארגון בספר העזר לדיווח על תאונות ותקריות (DOC 9156 – AN/900).
{{ח:תת|(ב)}} החוקר הראשי יעביר את הדין וחשבון הראשוני אם נערך על ידי ועדה שמינה השר, לשר ולמנהל, או למנהל אם נערך על ידי צוות שהוא מינה; כן רשאי החוקר הראשי לפרסם את הדין וחשבון הראשוני בדרך שתיראה לו, אלא אם כן עלול פרסומו לפגוע בבטחון המדינה או ביחסי החוץ שלה.
{{ח:תת|(ג)}} היה מעורב בתאונה כלי טיס שמשקלו המורשה להמראה הוא מעל 5700 ק״ג, או אם השתתף בחקירה נציג של מדינת חוץ, ימציא החוקר הראשי את הדין וחשבון הראשוני גם לכל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} למדינת הרישום או למדינת האירוע, אם הדבר ישים;
{{ח:תתת|(2)}} למדינת ישראל;
{{ח:תתת|(3)}} למדינת הייצור;
{{ח:תתת|(4)}} לכל מדינה שהמציאה מידע, שירותים או מומחים;
{{ח:תתת|(5)}} לכל מדינה שנציגה השתתף בחקירה;
{{ח:תתת|(6)}} לארגון.
{{ח:תת|(ד)}} הדין וחשבון הראשוני יומצא כאמור בתקנת משנה (ג) באחת השפות הרשמיות של הארגון, תוך שלושים ימים מיום התאונה, אלא אם כן הומצא בתוך תקופה זו דין וחשבון נתוני התאונה כאמור {{ח:פנימי|סעיף 25|בתקנה 25}}; קשורים בתאונה נושאים המשפיעים במישרין על הבטיחות – יישלח הדין וחשבון הראשוני מיד לאחר קבלת המידע ובדרך המהירה ביותר האפשרית.

{{ח:סעיף|25|דין וחשבון נתונים}}
{{ח:ת}} אירעה תאונה לכלי טיס שמשקלו המורשה להמראה הוא מעל 2250 ק״ג והתאונה נחקרה בישראל, יכינו החוקרים דין וחשבון נתוני התאונה, במתכונת המומלצת על ידי הארגון בספר העזר לדיווח על תאונות ותקריות (AC 9156 – AN/900); הדין וחשבון יועבר לחוקר הראשי שימציא עותק ממנו לארגון.

{{ח:סעיף|26|דין וחשבון סופי}}
{{ח:תת|(א)}} הדין וחשבון הסופי של החוקרים ייערך במתכונת המומלצת על ידי הארגון, לפי התוספת לנספח 13 לאמנה, אלא אם כן מצאו החוקרים כי נסיבות התאונה או התקרית מצדיקות מתכונת שונה בפרטים מסויימים.
{{ח:תת|(ב)}} הדין וחשבון הסופי יומצא לחוקר הראשי, ואליו יצורפו הפרוטוקול וההודעות שגבו החוקרים או שנמסרו להם.
{{ח:תת|(ג)}} החוקר הראשי ימציא את הדין וחשבון הסופי –
{{ח:תתת|(1)}} לשר;
{{ח:תתת|(2)}} למנהל;
{{ח:תתת|(3)}} לכל אלה, אם ישים –
{{ח:תתתת|(א)}} המדינה שיזמה את החקירה;
{{ח:תתתת|(ב)}} מדינת הרישום;
{{ח:תתתת|(ג)}} מדינת המפעיל;
{{ח:תתתת|(ד)}} מדינת הייצור;
{{ח:תתתת|(ה)}} המדינה שאזרחיה נהרגו בתאונה, אם נציגיה השתתפו בחקירה;
{{ח:תתתת|(ו)}} כל מדינה שסיפקה מידע, שירותים או מומחים בקשר עם התאונה;
{{ח:תתת|(4)}} לארגון – אם לדעתו יש בממצאי הדין וחשבון הסופי השלכה על בטיחות התעופה האזרחית במדינות אחרות.
{{ח:תת|(ד)}} הדין וחשבון הסופי יפורסם בקרב הציבור הרחב בידי החוקר הראשי, ואם מונתה ועדה – בידי השר, בדרך הנראית להם כמועילה ביותר, אלא אם כן פרסום הדין וחשבון כולו או חלקו עלול לפגוע בבטחון המדינה או ביחסי החוץ שלה.

{{ח:סעיף|27|פרסום דין וחשבון חקירה שהתבצעה מחוץ לישראל}}
{{ח:ת}} הומצא לחוקר הראשי דין וחשבון סופי מאת מדינה שחקרה את התאונה, לא יפורסם הדין וחשבון בכל דרך שהיא ללא הסכמה מפורשת של הרשויות המוסמכות של אותה מדינה, אלא אם כן פורסם הדין וחשבון קודם לכן בידי אותה מדינה.

{{ח:קטע2|פרק ז|פרק ז׳: נקיטת אמצעים למניעת תאונות ותקריות}}

{{ח:סעיף|28|נקיטת אמצעי ביניים}}
{{ח:תת|(א)}} המליצו החוקרים, בשלב משלבי החקירה, על נקיטת צעדי ביניים למניעת תאונות ותקריות לכלי טיס בנסיבות דומות לאלה הנחקרות, תועברנה ההמלצות לחוקר הראשי, שימציאן ללא דיחוי למנהל.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל יבצע, ללא דיחוי, את המלצות הביניים של החוקרים, אלא אם כן קבע כי אין מקום לבצע את ההמלצות, כולן או מקצתן, מנימוקים שיירשמו ויועברו באמצעות החוקר הראשי לחוקרים.
{{ח:תת|(ג)}} החוקר הראשי רשאי לערור על החלטת המנהל בפני השר; החלטתו של השר תהיה החלטת גמר.

{{ח:סעיף|29|ישום המלצות החוקרים}}
{{ח:תת|(א)}} הגישו החוקרים את הדין וחשבון הסופי, ונכללו בו המלצות לנקיטת אמצעים למניעת תאונות ותקריות לכלי טיס, יבוצעו ההמלצות בידי המנהל במועדים שהמליצו עליהם החוקרים, ואם לא המליצו על מועדים כאמור – במועדים שיקבע המנהל כסבירים לביצועם; המנהל ידווח על ביצוע ההמלצות לחוקר הראשי.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי שלא לבצע את המלצות החוקרים, כולן או מקצתן, אם קבע תוך שלושים ימים מהיום שהומצאו לו, כי אין מקום לבצען, מנימוקים שיירשמו ויועברו לחוקר הראשי.
{{ח:תת|(ג)}} החוקר הראשי רשאי לערור בפני השר על החלטת המנהל שלא לבצע המלצות החוקרים, החלטתו של השר תהיה החלטת גמר.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להורות לכל אדם שהמלצות דין וחשבון סופי מתייחסות אליו, לבצע את ההמלצות בדרך של נקיטת אמצעים למניעת תאונות ותקריות לכלי טיס, לאחר שנתן לאותו אדם זכות לטעון טענותיו בפניו; אדם כאמור רשאי לערור בפני השר על הוראת המנהל והחלטתו של השר תהיה החלטת גמר.

{{ח:סעיף|30|העברת הדין וחשבון למשטרה ולקצין בטחון}}
{{ח:ת}} נגרמה או נתאפשרה התאונה או התקרית בשל אי־מילוי אחר הוראות כל דין, יעביר החוקר הראשי את הדין וחשבון הסופי למשטרת ישראל או לקצין הבטחון במשרד התחבורה, לפי הענין.

{{ח:סעיף|31|סמכות לבטל, להתרות וכד׳|תיקון: תשמ״ו}}
{{ח:תת|(א)}} מצא המנהל, על סמך הדין וחשבון הסופי, כי יש מקום לבטל או להתלות רשיון, תעודה, מסמך או הסמכה הנוגעים לטיס של כל אדם, או כי יש מקום להעיר, לנזוף או להזהיר כל אדם הקשור בתאונה או בתקרית או לרשום ציון כלשהו במסמכים הנוגעים לאותו אדם, יעשה זאת לפי שיקול דעתו.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי להבטיח למוסר הודעה לפי {{ח:פנימי|סעיף 4|תקנה 4}}, או למוסר עדות בפני חוקר, ועדה או צוות, לפי בקשתו, שלא יינקטו נגדו אמצעים כאמור בתקנת משנה (א), אם החוקר הראשי המליץ בפניו לעשות כן, ואם שוכנע שיש בכך כדי להבטיח את מטרת החקירה.

{{ח:סעיף|32|סמכויות לגבי הדין וחשבון הסופי}}
{{ח:ת}} בתקופת כהונתם של החוקרים וגם לאחר שהגישו דין וחשבון בהתאם {{ח:פנימי|סעיף 25|לתקנה 25}}, רשאים השר או החוקר הראשי, לפי הענין, להורות על כל אחד מאלה:
{{ח:תת|(1)}} סגירת תיק החקירה או הפסקתה, אם נראה לו מועיל לעשות כן לטובת הציבור;
{{ח:תת|(2)}} חידוש חקירה שהופסקה, אם נתגלו עובדות חדשות שלא היו ידועות אז;
{{ח:תת|(3)}} חקירה נוספת או השלמת חקירה בידי אותם חוקרים או בידי חוקרים אחרים.

{{ח:סעיף|33|עיכוב מסמכים וחפצים לאחר השלמת הדין וחשבון}}
{{ח:תת|(א)}} לאחר הגשת דין וחשבון רשאי החוקר הראשי, תוך שלושה חדשים ממועד סיום החקירה, להורות כי מסמכים, חפצים ודברים אחרים אשר עוכבו בידי החוקרים, ישארו בעיכובם עד לסיום הליכי החקירה או הבירור בפני כל בית משפט, זולת אם הורה בית המשפט אחרת.
{{ח:תת|(ב)}} לא הורה החוקר הראשי כאמור, יוחזרו המסמכים והחפצים לידי האדם שאצלו היו ערב עיכובם, זולת אם הורה בית־משפט אחרת.

{{ח:קטע2|פרק ח|פרק ח׳: הוראות שונות}}

{{ח:סעיף|34|עונשין}}
{{ח:ת}} העובר על הוראה מהוראות תקנות אלה, דינו – ששה חדשי מאסר או קנס שלא יעלה על הקבוע {{ח:חיצוני|חוק העונשין#סעיף 40|בסעיף 40(2) לחוק העונשין, התשל״ז–1977}}.

{{ח:סעיף|35|ביטול}}
{{ח:ת}} תקנות הטיס (ועדות לחקירת תאונות ותקריות לכלי טיס), התשכ״ט–1969 – בטלות.

{{ח:חתימות|ג׳ בסיון התשמ״ד (3 ביוני 1984)}}
* '''חיים קורפו'''
שר התחבורה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]