חוק הפרשנות

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק הפרשנות, התשמ״א–1981}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2000510}} {{ח:תיבה|ס״ח תשמ״א, 302|חוק הפרשנות|https://fs.knesset.gov.il/9/law/9_lsr_209361.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ן, 90|תיקון לחוק מימי חופין|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_210794.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״א, 30|חוק שנת הכספים|https://fs.knesset.gov.il/12/law/12_lsr_211706.pdf}}; {{ח:תיבה|תשנ״ד, 358|תיקון מס׳ 39 לחוק העונשין (חלק מקדמי וחלק כללי)|https://fs.knesset.gov.il/13/law/13_lsr_203772.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:קטע2||תוכן עניינים}}

{{ח:פנימי|פרק א|פרק א׳: תחולה}}

{{ח:פנימי|פרק ב|פרק ב׳: פירוש מלים וביטויים}}

{{ח:פנימי|פרק ג|פרק ג׳: פירוש הסמָכוֹת}}

{{ח:פנימי|פרק ד|פרק ד׳: דין חיקוקים}}

{{ח:פנימי|פרק ה|פרק ה׳: שונות}}

{{ח:קטע2|פרק א|פרק א׳: תחולה}}

{{ח:סעיף|1|תחולת החוק וסייגיה|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:ת}} חוק זה יחול לגבי כל חיקוק והוראת מינהל, אף אם ניתנו לפני תחילתו, אם אין הוראה אחרת לענין הנדון ואם אין בענין הנדון או בהקשרו דבר שאינו מתיישב עם חוק זה; אולם על מלים וביטויים למעט ”חטא“, ”עוון“ ו”פשע“, שבחיקוקים והוראות מינהל שניתנו לפני תחילת חוק זה לא יחול {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיף 3}} אלא יוסיפו לחול ההגדרות {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות#סעיף 1|שבסעיף 1 לפקודת הפרשנות}}.

{{ח:סעיף|2|תחולת הגדרות שבחיקוק}}
{{ח:ת}} מונח שהוגדר בחיקוק – משמעו כהגדרתו, והגדרה זו תחול גם על תקנות שהותקנו לפי אותו חיקוק, וכל צורה דקדוקית הנגזרת מהמונח תתפרש לפי אותה משמעות, הכל אם אין הוראה אחרת לענין הנדון ואם אין בענין הנדון או בהקשרו דבר שאינו מתיישב עם אותה הגדרה.

{{ח:קטע2|פרק ב|פרק ב׳: פירוש מלים וביטויים}}

{{ח:סעיף|3|משמעותם של מלים וביטויים|תיקון: תש״ן, תשנ״א, תשנ״ד}}
{{ח:ת}} המלים והביטויים הבאים להלן – משמעותם כמפורש בצידם:
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”בכתב“ – לרבות בכל דרך אחרת של הצגת אותיות, ספרות או סימנים בצורה הנראית לעין או הניתנת לפענוח חזותי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”דין“ – כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} חיקוק;
{{ח:תתת|(2)}} דינים דתיים – בין שבעל פה ובין שבכתב – כפי תקפם במדינה;
{{ח:תתת|(3)|(א)}} אקט של הפרלמנט הבריטי או דבר המלך במועצתו או חלק מהם, או תקנות לפיהם, ודיני המשפט המקובל ועקרוני היושר של אנגליה, כפי תקפם במדינה;
{{ח:תתתת|(ב)}} דינים עותומניים כפי תקפם במדינה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוראת מינהל“ – הוראה או מינוי – לרבות הודעה, מודעה, רשיון, היתר וכיוצא באלה – שניתנו בכתב מכוח חוק ואינם בני־פעל תחיקתי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפרה“, לענין דרישה או הוראה – אף אי־קיומה במשמע;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק“ – חוק של הכנסת או פקודה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חטא“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חיקוק“ – חוק או תקנה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חלוט“, לענין פסק דין או החלטה של בית משפט – שאין עליהם עוד ערעור או ערר או השגה כיוצא בהם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”יום“ – תקופה מחצות הלילה עד חצות הלילה שלאחריו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מחוז“ – אחד המחוזות המינהליים ששטח המדינה מחולק להם בידי הממשלה על פי חוק;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|הממשלה פרסמה {{ח:חיצוני|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ולנפות ותיאורי גבולותיהם|הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ולנפות ותיאורי גבולותיהם}} (י״פ תשי״ז, 761).}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מיטלטלין“ או ”טובין“ – נכסים מוחשיים שאינם מקרקעין;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מימי חופין“ – רצועת ים פתוח לאורך חופי המדינה, ברוחב שנים עשר מילים ימיים מנקודת שפל המים שבחוף;
{{ח:תת}} {{ח:הערה|לפי {{ח:חיצוני|חוק מימי חופין#סעיף 1|סעיף 1(ב) לחוק מימי חופין, תשי״ז–1956}} ההגדרה ”מימי חופין“ חלה גם על חיקוקים שניתנו לפני תחילתו של חוק זה.}}
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מקרקעין“ – קרקע, כל הבנוי עליה והנטוע בה וכל דבר אחר המחובר אליה חיבור של קבע, זולת מחוברים הניתנים להפרדה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נציג היועץ המשפטי לממשלה“ או ”בא כוח היועץ המשפטי לממשלה“ – פרקליט בפרקליטות המדינה על שלוחותיה או מי שהיועץ המשפטי לממשלה הסמיכו להיות נציגו או בא־כוחו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”נקבע“ – נקבע בחיקוק שבו מצוי ביטוי זה או בתקנות שניתנו לפיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”עוון“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פשע“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק העונשין|בחוק העונשין, התשל״ז–1977}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”פקודה“ – פקודה שניתנה לפני הקמת המדינה או פקודה של מועצת המדינה הזמנית;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”קונסול“ או ”נציג קונסולרי“ – קונסול כללי, קונסול, סגן קונסול וכל המוסמך למלא תפקידו של אחד מאלה, וכן סוכן קונסולרי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות מקומית“ – עיריה, מועצה מקומית, ועד מקומי או איגוד ערים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנה“ ו”חודש“ – לפי הלוח הגריגוריאני, ואם צויינה תחילת תקופתם או סופה לפי הלוח העברי בלבד – לפי הלוח העברי;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”שנת כספים“ – תקופה מאחד בינואר של שנה פלונית עד שלושים ואחד בדצמבר של אותה שנה; על אף האמור {{ח:פנימי|סעיף 1|בסעיף 1}} תחול הגדרה זו גם על חיקוקים והוראות מינהל שניתנו לפני תחילתו של חוק זה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תאגיד“ – גוף משפטי, כשר לחיובים, לזכויות ולפעולות משפטיות;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תפישה“, לענין מקרקעין – לרבות השימוש, ההחזקה או ההנאה שלא כעובד או כפקיד בלבד או לשם השגחה או שמירה בלבד;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תצהיר“ – הצהרה בכתב שניתנה ואומתה באחת הדרכים הקבועות לכך בחיקוק;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”תקנה“ – הוראה שניתנה מכוח חוק והיא בת־פעל תחיקתי.

{{ח:סעיף|4|אדם}}
{{ח:ת}} מקום שמדובר באדם – אף חבר־בני־אדם במשמע, בין שהוא תאגיד ובין שאינו תאגיד.

{{ח:סעיף|5|יחיד ורבים}}
{{ח:ת}} האמור בלשון יחיד – אף לשון רבים במשמע, וכן להיפך.

{{ח:סעיף|6|זכר ונקבה}}
{{ח:ת}} האמור בלשון זכר – אף לשון נקבה במשמע, וכן להיפך.

{{ח:סעיף|7|הכלל אינו מעין הפרט דוקא}}
{{ח:ת}} המלים ”או“, ”אחר“ או ביטוי דומה להן – להבדיל מן המפורט שלפניהן הן באות ולא להקיש לו, זולת אם יש עמן המלים ”דומה“ או ”כיוצא בזה“ או ביטוי אחר שמשמעו היקש.

{{ח:סעיף|8|”עד...“}}
{{ח:ת}} הביטוי ”עד...“ לענין זמן או לענין מובאה – משמעו עד ועד בכלל.

{{ח:סעיף|9|”לפי“}}
{{ח:ת}} הביטוי ”לפי“, לענין חיקוק פלוני, או ביטוי כיוצא בו – משמעו גם לפי תקנות שהותקנו מכוחו של החיקוק.

{{ח:סעיף|10|תקופות}}
{{ח:תת|(א)}} מקום שנקבעה תקופה קצובה במספר ימים או שבועות מיום פלוני, אותו יום לא יבוא במנין.
{{ח:תת|(ב)}} תקופה קצובה במספר חדשים או שנים לאחר אירוע פלוני תסתיים בחדשה האחרון ביום שמספרו בחודש כמספר יום האירוע, ואם היה החודש חסר אותו יום – ביום האחרון של החודש.
{{ח:תת|(ג)}} במנין ימי תקופה יבואו גם ימי מנוחה, פגרה או שבתון שעל פי חיקוק, זולת אם הם הימים האחרונים שבתקופה.

{{ח:קטע2|פרק ג|פרק ג׳: פירוש הסמָכוֹת}}

{{ח:סעיף|11|מקום שלא נקבע זמן}}
{{ח:ת}} הסמכה או חיוב לעשות דבר, בלי קביעת זמן לעשייתו – משמעם שיש סמכות או חובה לעשותו במהירות הראויה ולחזור ולעשותו מזמן לזמן ככל הנדרש לפי הנסיבות.

{{ח:סעיף|12|סמכות לפטור}}
{{ח:ת}} הסמכה ליתן פטור, הקלה, הנחה וכיוצא באלה – משמעה הסמכה ליתן אותם אף במקצת או בתנאים.

{{ח:סעיף|13|מינוי והסמכה – כיצד}}
{{ח:תת|(א)}} מקום שניתנה סמכות למנות אדם, להסמיכו או להטיל עליו חובה – מותר לעשות כן בנקיבת שמו או בנקיבת שם משרתו.
{{ח:תת|(ב)}} מינוי אדם, הסמכתו או הטלת חובה עליו בנקיבת שם משרתו בלבד – משמעם מינוי, הסמכה או חיוב של מי שממלא את המשרה מזמן לזמן.

{{ח:סעיף|14|סמכות מינוי}}
{{ח:ת}} הסמכה לעשות מינוי – משמעה גם הסמכה להתלות את תקפו, לבטלו, לפטר את מי שנתמנה או להשעותו מתפקידו.

{{ח:סעיף|15|סמכות התקנה}}
{{ח:ת}} הסמכה להתקין תקנות או ליתן הוראת מינהל – משמעה גם הסמכה לתקנן, לשנותן, להתלותן או לבטלן בדרך שהותקנו התקנות או ניתנה ההוראה.

{{ח:סעיף|16|סמכות מינוי גוף}}
{{ח:ת}} הסמכה למנות גוף של מספר חברים – משמעה גם הסמכה למנות לו יושב ראש ולמנות ממלא מקום לכל חבר שלו.

{{ח:סעיף|17|סמכויות עזר}}
{{ח:תת|(א)}} הסמכה לעשות דבר או לדון בענין פלוני או להכריע בו – משמעה גם הסמכה לקבוע נוהל עבודה וסדרי דיונים ככל שאלה לא נקבעו בחיקוק.
{{ח:תת|(ב)}} הסמכה לעשות דבר או לכפות עשייתו – משמעה גם מתן סמכויות עזר הדרושות לכך במידה המתקבלת על הדעת.

{{ח:סעיף|18|סמכות בהשגה ובערר}}
{{ח:ת}} הסמכה לדון ולהכריע בערר או בהשגה אחרת על החלטה של רשות – משמעה גם הסמכה לאשר את ההחלטה בשינויים או בלא שינוי, לבטלה ולהחליט החלטה אחרת במקומה או להחזיר את הענין עם הוראות לרשות שהחליטה.

{{ח:סעיף|19|שמירת סמכויות וחובות}}
{{ח:ת}} מתן סמכות או הטלת חובה לפי חיקוק אחד, אין בהם כשהם לעצמם כדי לגרוע מסמכות שניתנה או חובה שהוטלה לפי חיקוק אחר.

{{ח:סעיף|20|פעולת מספר בני אדם}}
{{ח:ת}} פעולה שהוטלה על מספר בני אדם כשרה אם נעשתה בידי רובם.

{{ח:קטע2|פרק ד|פרק ד׳: דין חיקוקים}}

{{ח:סעיף|21|שעת תחילה}}
{{ח:ת}} שעת תחילת תקפו של חיקוק היא בשעה 00.01 של יום תחילתו.

{{ח:סעיף|22|סייגים לכוחו של ביטול|תיקון: תשנ״ד}}
{{ח:ת}} ביטולו של דין אין כוחו יפה –
{{ח:תת|(1)}} להחיות דבר שלא היה לו תוקף בשעה שהביטול נכנס לתקפו;
{{ח:תת|(2)}} להשפיע על פעולה קודמת של הדין המבוטל או על מה שנעשה לפיו;
{{ח:תת|(3)}} להשפיע על זכות או חיוב שלפי הדין המבוטל.

{{ח:סעיף|23|תקנות ומינויים לפי חיקוק שבוטל}}
{{ח:ת}} משבוטל חיקוק, בטלים עמו התקנות והמינויים שנעשו מכוחו; אולם מקום שהחיקוק המבטל קובע הוראות במקום המבוטלות – התקנות והמינויים שנעשו מכוח ההוראות המבוטלות יעמדו בתקפם עד שיבוטלו בתקנות ובמינויים מכוח החיקוק המבטל.

{{ח:סעיף|24|הנוסח המחייב}}
{{ח:ת}} הנוסח המחייב של כל דין הוא הנוסח שבשפה שבה הוא ניתן; אולם בדין שניתן באנגלית לפני הקמת המדינה ונקבע לו נוסח חדש לפי {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט#סעיף 16|סעיף 16 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}} – הנוסח החדש מחייב.

{{ח:סעיף|25|פירושם של אזכורים}}
{{ח:ת}} אזכור של חיקוק בחיקוק אחר – כוונתו לחיקוק המאוזכר כנוסחו בשעה שנזקקים לו, לרבות הוראות שנוספו בו והוראות שבאו במקומו בחיקוק אחר.

{{ח:סעיף|26|סטיה מטופס}}
{{ח:ת}} טופס שנקבע בחיקוק – סטיה קלה ממנו, שאין בה כדי לפגוע בעיקר או להטעות, אינה פוסלת את הנעשה לפיו.

{{ח:קטע2|פרק ה|פרק ה׳: שונות}}

{{ח:סעיף|27|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת הראיות|בפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל״א–1971}}.}}

{{ח:סעיף|28|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק נכסי המדינה|בחוק נכסי המדינה, התשי״א–1951}}.}}

{{ח:סעיף|29|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|חוק החוזים (חלק כללי)|בחוק החוזים (חלק כללי), התשל״ג–1973}}.}}

{{ח:סעיף|30|}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|הנוסח שולב {{ח:חיצוני|פקודת סדרי השלטון והמשפט|בפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש״ח–1948}}.}}

{{ח:סעיף|31|ביטול}}
{{ח:ת}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות|פקודת הפרשנות}}, למעט {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות#סעיף 16|סעיפים 16(2) ו־(4)}}, {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות#סעיף 17|17}}, {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות#סעיף 19|19}} {{ח:חיצוני|פקודת הפרשנות#סעיף 42|ו־42}} – בטלה.

{{ח:סעיף|32|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה ביום ג׳ בתשרי התשמ״ב (1 באוקטובר 1981).

{{ח:סעיף|33|פרסום}}
{{ח:ת}} חוק זה יפורסם תוך שלושים ימים מיום קבלתו בכנסת.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ט״ז באייר התשמ״א (20 במאי 1981).}}
* '''מנחם בגין'''
ראש הממשלה
* '''יצחק נבון'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]