תקנות הפיקוח על מעונות (החזקת חוסים במעונות ללוקים בשכלם)

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|תקנות הפיקוח על מעונות (החזקת חוסים במעונות ללוקים בשכלם), תשכ״ז–1967}}
{{ח:קטע3||תקנות בדבר החזקת חוסים במעונות ללוקים בשכלם}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:תיבה|ק״ת תשכ״ז, 1490|תקנות הפיקוח על מעונות (החזקת חוסים במעונות ללוקים בשכלם)|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2003.pdf}}, {{ח:תיבה|3068|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2090.pdf}}; {{ח:תיבה|תשכ״ט, 1852|ת״ט|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2419.pdf}}; {{ח:תיבה|תש״ל, 2155|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-2601.pdf}}; {{ח:תיבה|תשמ״ז, 513|תיקון|https://olaw.org.il/takanot/takanot-5009.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:מבוא}}
בתוקף סמכותי לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מעונות#סעיף 2|סעיפים 2(ב)}} {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מעונות#סעיף 12|ו־12}} {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מעונות|לחוק הפיקוח על מעונות, תשכ״ה–1965}}, אני מתקין תקנות אלה:
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות}}
{{ח:ת}} בתקנות אלה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”לוקה בשכלו“ – מי שלקה בכושר שכלי נמוך מן הממוצע וליקוי זה מקורו בתקופת ההתפתחות ובעטיו מוגבל כשרו להתנהגות מסתגלת;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מעון“ – מעון רגיל כמשמעותו {{ח:חיצוני|תקנות הפיקוח על מעונות (בקשה לרשיון)|בתקנות הפיקוח על מעונות (בקשה לרשיון), תשכ״ה–1965}}, המיועד ללוקים בשכלם;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מוסד רפואי מוּכר“ – מוסד רפואי או רופא ששר הסעד, בהתייעצות עם שר הבריאות, קבע אותו כמוסד רפואי לצורך תקנות אלה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוסה“ – קטין או בגיר הלוקה בשכלו.

{{ח:סעיף|2|תנאים לרשיון}}
{{ח:ת}} לא יינתן רשיון לניהול מעון לפי {{ח:חיצוני|חוק הפיקוח על מעונות#סעיף 2|סעיף 2(א) לחוק}} אלא אם נתקיימו לגביו התנאים שבתקנות אלה.

{{ח:סעיף|3|דאגה לחוסים}}
{{ח:תת|(א)}} במעון יספקו לחוסים השוכנים בו –
{{ח:תתת|(1)}} כל צרכיהם הגופניים והנפשיים וידאגו להם במסירות ויקיימו תנאים שיבטיחו להם התפתחות תקינה ובריאה;
{{ח:תתת|(2)}} ארוחות בהתאם לצרכיהם ולא פחות מאשר ארבע ארוחות ליום, מהן לפחות אחת מבושלת; הרכב המזון וטיבו יהיו כפי ששר הסעד יודיע בחוזר שישלח למעונות.
{{ח:תת|(ב)}} במעון ידאגו שהחוסים השוכנים בו ילבשו לבוש מתאים, תקין ונקי בהתאם לצרכים בעונות השנה.
{{ח:תת|(ג)}} במעון ידאגו לנקיון גופם ולבושם של החוסים השוכנים בו.
{{ח:תת|(ד)}} במעון ידאגו לקיום קשרים בין החוסים השוכנים בו לבין בני משפחותיהם.

{{ח:סעיף|4|קביעת סדר יום ועריכת סידורים מתאימים|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} במעון ייקבע סדר יום לימי חול, לימי המנוחה השבועיים ולחגים, שיבטיח זמנים סבירים לשינה, לאכילה, ללימודים, להכנת שיעורים, למלאכה, לעבודה, לאימון ולחינוך, לפעולות נופש ותרבות – הכל לפי יכולתם וכשרם של החוסים ולפי תכנית קידום אישית.
{{ח:תת|(ב)}} לא יאוחר משלושה חדשים לאחר כניסת החוסה למעון ייעשו סידורים מתאימים לקביעת תכנית קידום אישית עבורו, בידי צוות שיכלול את אלה: מנהל המעון, רופא המעון, הרכז החינוכי ואם הבית (להלן – הצוות); התכנית תיבדק אחת לשנה לפחות בידי הצוות בהשתתפות המפקח על המעון.

{{ח:סעיף|5|חופשה}}
{{ח:ת}} המעון יהיה פתוח לחוסים כל ימות השנה; חופשה לחוסים תיקבע באישור המפקח.

{{ח:סעיף|6|קבלת חוסים למעון|תיקון: תשכ״ז, תש״ל}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתקבל חוסה למעון אלא אם הוא מתאים לסוגי החוסים שבעבורם ניתן רשיון לניהולו.
{{ח:תת|(ב)}} לא יתקבל חוסה למעון אלא אם נשלח אליו על ידי הורו או אפוטרופסו או על ידי מי שמוסמך לכך על פי דין.
{{ח:תת|(ג)}} לא יתקבל חוסה למעון אלא אם אישרה את קבלתו ועדת קבלה שמונתה על ידי שר הסעד; ועדת הקבלה תהיה של שלושה: מנהל המעון, רופא וכשיר לעבודה סוציאלית (להלן – הועדה); יושב־ראש הועדה ימונה על ידי שר הסעד מבין חבריה.
{{ח:תת|(ד)}} לא תדון הועדה בקבלת חוסה למעון אלא אם הומצאה לה החלטה של ועדת אבחון שמינתה לענין {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול במפגרים)|חוק הסעד (טיפול במפגרים), תשכ״ט–1969}}, או שלושה אלה:
{{ח:תתת|(1)}} חוות דעת רפואית שניתנה על ידי מוסד רפואי מוכר על מצב בריאותו והמעידה כי אין החוסה נגוע במחלה מידבקת;
{{ח:תתת|(2)}} חוות דעת של פסיכולוג המעידה על הליקוי בשכלו של החוסה;
{{ח:תתת|(3)}} תסקיר פקיד סעד שנתמנה לענין {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול במפגרים)|חוק הסעד (טיפול במפגרים), תשכ״ט–1969}}, המעיד על הצורך בהשמתו במעון.
{{ח:תת|(ה)}} על אף האמור בתקנות משנה (ג) ו־(ד), רשאי המפקח לאשר קבלת חוסה למעון, אם הוא סבור כי טובת החוסה דורשת כי יתקבל למעון שאליו הוגשה בקשה להתקבל.
{{ח:תת|(ו)}} לא יתקבל חוסה למעון שבו ניתן חינוך דתי אלא אם הוא בן אותה דת.
{{ח:תת|(ז)}} על אף האמור בתקנת משנה (ו), אם היו הורי החוסה או אפוטרופסו או פקיד סעד לפי {{ח:חיצוני|חוק הסעד (טיפול במפגרים)|חוק הסעד (טיפול במפגרים), תשכ״ט–1969}}, או מנהל המעון שבו ניתן חינוך דתי ושאליו עומד חוסה בן דת אחרת להתקבל, סבורים כי טובת החוסה דורשת כי יתקבל למעון האמור, יפנו בכתב למפקח בבקשה להרשות את קבלת החוסה; היה המפקח סבור כי טובת החוסה מחייבת את קבלתו למעון שאליו הוגשה בקשה להתקבל, רשאי הוא לאשר את קבלתו.

{{ח:סעיף|7|אמצעי משמעת ובטחון}}
{{ח:תת|(א)}} מנהל מעון ינקוט באמצעים סבירים ומתאימים כדי להבטיח כי כל חוסה היוצא את תחומי המעון, על דעת המנהל, יגיע למחוז חפצו בשלום.
{{ח:תת|(ב)}} על עריכת טיולים, קייטנות ורחיצה בים או בבריכה של חוסי המעון, יחולו הוראות המנהל הכללי של משרד החינוך והתרבות.
{{ח:תת|(ג)}} אמצעי המשמעת במעון יהיו אמצעי משמעת חינוכיים בלבד; לא תונהג במעון שיטה של ענשים גופניים, שלילת מזון או כליאה כאמצעי משמעת ולא יוענש חוסה עונש אחר כלשהו העלול לפגוע בשלומו הגופני או הנפשי.
{{ח:תת|(ד)}} למרות האמור בתקנת משנה (ג) רשאי מנהל המעון להורות על בידודו של חוסה או על הגבלת תנועתו, כאשר החוסה עלול לסכן את עצמו או את זולתו או עלול לגרום נזק חמור לרכוש.
{{ח:תת|(ה)}} לא יוחזק חוסה בבידוד ולא תוגבל תנועתו למעלה מ־12 שעות בלי אישור מוסד רפואי מוּכר.
{{ח:תת|(ו)}} הוראה על בידוד של חוסה או על הגבלת תנועתו תירשם בתיק האישי של החוסה ויצויינו הנימוקים להוראה; על בידוד מעל שש שעות תינתן הודעה למפקח.

{{ח:סעיף|8|סביבה}}
{{ח:ת}} מעון יימצא באזור המתאים לייעודו.

{{ח:סעיף|9|מבנה}}
{{ח:תת|(א)}} המעון ייבנה מחמרים יציבים ובלתי חדירים לרטיבות; הוא יהיה אטום בפני חדירת חרקים ומכרסמים; הקירות והגג יהיו אטומים במידה מספקת בפני חום וקור ולא יהיו עשויים מחומר דליק.
{{ח:תת|(ב)}} מבני המעון יוחזקו במצב נקי ותקין.
{{ח:תת|(ג)}} רצפות המבנה יהיו עשויות חומר קשה וחלק הניתן לשטיפה.
{{ח:תת|(ד)}} הפתחים החיצוניים יהיו ניתנים לסגירה.
{{ח:תת|(ה)}} שטח החלונות בכל חדר מגורים, חדר אוכל ומטבח לא יפחת משמינית שטח הרצפה ולא יפחת ממטר מרובע.
{{ח:תת|(ו)}} החלונות בחדרי המגורים ובחדרי האוכל ובמטבח יפנו החוצה.
{{ח:תת|(ז)}} חדרי השירותים והמגורים יהיו מאווררים ומוארים כראוי, ומוסקים לפי הצורך בהתאם לעונות השנה.

{{ח:סעיף|10|חדרי שינה ומגורים|תיקון: תשמ״ז}}
{{ח:תת|(א)}} גובה חדרי המגורים לא יפחת מ־2.5 מטר.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} בחדרי שינה המיועדים למספר חוסים יוקצה שטח של לא פחות מ־4 מטרים מרובעים לכל חוסה; בחישוב השטח לא יובאו בחשבון ארונות קיר;
{{ח:תתת|(2)}} שטחו של חדר שינה ליחיד לא יפחת משמונה מטרים מרובעים.
{{ח:תת|(ג)}} לא ישוכנו בחדר אחד יותר מארבעה חוסים או, באישור בכתב ומראש מאת המפקח, ששה חוסים לכל היותר.
{{ח:תת|(ד)}} המרחק בין המיטות לא יפחת מ־90 ס״מ.
{{ח:תת|(ה)}} חדרי השינה יהיו מעל לפני הקרקע.
{{ח:תת|(ו)}} חוסים וחוסות מגיל 6 ומעלה יהיו בחדרי שינה נפרדים.
{{ח:תת|(ז)}} חוסים וחוסות מגיל 13 ומעלה יהיו במבנים נפרדים.
{{ח:תת|(ח)}} לכל חוסה תהיה מיטה נפרדת וכלי מיטה שיכללו: מזרון, סדין, ציפוי לשמיכה, כיסוי למיטה, שעוונית ושמיכות, הכל לפי הצורך.
{{ח:תת|(ט)}} בכל חדר שינה יימצא מיתקן המיועד להחסנת חפציו האישיים של כל חוסה וכן כסאות או שרפרפים ושולחן המיועד לשימושם של שוכני החדר, הכל לפי צרכיהם האישיים של החוסים.
{{ח:תת|(י)}} למרות כל האמור בסעיף זה ינהגו בחוסים הרתוקים למיטותיהם דרך קבע לפי הוראות מוסד רפואי מוּכר.

{{ח:סעיף|11|חדר אוכל}}
{{ח:תת|(א)}} בכל מעון יוקצה חדר, שאינו משמש לשינה, לחדר אוכל לחוסים שאינם מרותקים למיטתם דרך קבע.
{{ח:תת|(ב)}} בחדר האוכל יוקצה שטח של מטר מרובע אחד לפחות לכל סועד.
{{ח:תת|(ג)}} השולחנות בחדר האוכל יהיו מצופים מחומר הניתן לשטיפה.
{{ח:תת|(ד)}} שולחן בחדר האוכל יהיה מיועד ל־6 חוסים לכל היותר.
{{ח:תת|(ה)}} ליד חדר האוכל יימצאו, במרחק סביר ממנו, כיורים לרחיצת הידיים, וחדרי נוחיות.

{{ח:סעיף|12|מטבח}}
{{ח:תת|(א)}} בכל מעון יהיה מטבח ששטחו כמפורט להלן:
{{ח:תת}}

במעון המאכסן חוסים שמספרם	שטח המטבח במ״ר

13 – 25	14

16 – 50	20

51 – 75	26

76 – 100	32

101 – 200	52

מעל 200 – 52 בתוספת 0.15 מ״ר לכל חוסה מעל למאתיים הראשונים.

{{ח:תת|(ב)}} גובה המטבח לא יפחת מ־2.5 מטרים.
{{ח:תת|(ג)}} קירות המטבח יהיו מצופים עד לגובה 1.5 מטר בחומר המאפשר שטיפתם.

{{ח:סעיף|13|ציוד מטבח}}
{{ח:תת|(א)}} במעון ישתמשו בכלי אוכל המתאימים לתקן הישראלי שנקבע להם על ידי מכון התקנים הישראלי.
{{ח:תת|(ב)}} במטבח או סמוך לו יוקצה מקום מיוחד לשטיפת כלים ולשמירתם הנאותה.
{{ח:תת|(ג)}} במעון תימצא יחידת קירור בגודל מתאים ליכולת תפוסתו של המעון, לשם החסנת המזון.
{{ח:תת|(ד)}} יוקצה סמוך למטבח מקום מיוחד, סגור ומאוורר, להחסנת מצרכי מזון מעל הרצפה.

{{ח:סעיף|14|חדרי שירותים ונקיון}}
{{ח:תת|(א)}} מספר כלי התברואה במבני המגורים שבמעון יהיה לפי מספר החוסים השוכנים בו כמפורט {{ח:פנימי|תוספת|בתוספת}}.
{{ח:תת|(ב)}} חדרי הנוחיות יימצאו בתוך המבנה במרחק סביר מחדרי המגורים.
{{ח:תת|(ג)}} במעון שבו שוכנים חוסים משני המינים יהיו כלי התברואה נפרדים ככל האפשר לפי היחס המספרי בין שני המינים.
{{ח:תת|(ד)}} במעון יוצבו פחי אשפה המספיקים להבטחת הנקיון של המעון.
{{ח:תת|(ה)}} בכל מעון יימצא מיתקן מרכזי סגור לשמירתה התקינה של האשפה והרקתה.
{{ח:תת|(ו)}} במעון ידאגו לסילוק האשפה.

{{ח:סעיף|15|מרפאה}}
{{ח:תת|(א)}} במעון שבו שוכנים עד 40 חוסים ייקבע מקום שישמש מרפאה ושבו יימצא הציוד הבא:
{{ח:תתת|(1)}} ארון לתרופות ולמכשירים;
{{ח:תתת|(2)}} ארון קיר לציוד עזרה ראשונה;
{{ח:תתת|(3)}} כרטסת בריאות;
{{ח:תתת|(4)}} כיור וברז מים;
{{ח:תתת|(5)}} מיתקן לחימום המקום;
{{ח:תתת|(6)}} מיתקן להרתחה.
{{ח:תת|(ב)}} במעון שבו שוכנים חוסים שאינם מרותקים דרך קבע למיטה במספר העולה על 40, ייקבע חדר מיוחד, ששטחו 10 מטרים מרובעים לפחות, למרפאה.
{{ח:תת|(ג)}} במרפאה כאמור בתקנת משנה (ב) יימצא הציוד האמור בתקנת משנה (א) ונוסף לו גם הציוד הבא:
{{ח:תתת|(1)}} ספת בדיקה;
{{ח:תתת|(2)}} פרגוד;
{{ח:תתת|(3)}} מדרגות המאפשרות עליה לספה;
{{ח:תתת|(4)}} מאזניים לשקילת בני אדם ומד־גובה;
{{ח:תתת|(5)}} שולחן כתיבה;
{{ח:תתת|(6)}} כסאות במספר מספיק;
{{ח:תתת|(7)}} שטיח או מחצלת לרצפה.

{{ח:סעיף|16|חדרי בידוד}}
{{ח:תת|(א)}} במעון שמספר החוסים השוכנים בו אינו עולה על 50 ייקבעו חדרים מיוחדים שישמשו בעת הצורך כחדרי בידוד או חדרי חולים.
{{ח:תת|(ב)}} במעון שמספר החוסים ששוכנים בו עולה על 50 ייקבעו שני חדרים מיוחדים שישמשו כחדרי בידוד וחדר{{ח:הערה|י}} חולים.
{{ח:תת|(ג)}} במעון שבו שוכנים חוסים משני המינים לא יוחזקו בחדר בידוד אחד חוסים משני המינים.
{{ח:תת|(ד)}} לחדרי חולים או לחדרי בידוד יהיו צמודים כיורי רחצה, בתי שימוש ומקלחת שישמשו את המאושפזים בהם בלבד.

{{ח:סעיף|17|החסנת בגדים|תיקון: תשכ״ט}}
{{ח:תת|(א)}} במעון שתפוסתו עד 25 חוסים יוקצה מקום מיוחד שישמש כמחסן להחסנת בגדים וכבסים.
{{ח:תת|(ב)}} במעון שתפוסתו יותר מ־25 חוסים יוקצה חדר מיוחד שישמש כמחסן להחסנת בגדים וכבסים.
{{ח:תת|(ג)}} ייעשו סידורים במעון להחסנת הכבסים המלוכלכים בנפרד.
{{ח:תת|(ד)}} במעון ייקבע מקום מיוחד להחסנת נעליים.

{{ח:סעיף|18|תאורה}}
{{ח:ת}} במעון תהיה תאורה חשמלית מספקת.

{{ח:סעיף|19|מים חמים}}
{{ח:ת}} במעון יהיו מים חמים במידה מספקת לרחיצת החוסים.

{{ח:סעיף|20|טיפול רפואי}}
{{ח:תת|(א)}} המעון יספק לחוסים בו את השירותים הרפואיים הבאים:
{{ח:תתת|(1)}} בדיקה רפואית שגרתית אחת ל־6 חדשים;
{{ח:תתת|(2)}} טיפול רפואי ופיקוח רפואי כללי;
{{ח:תתת|(3)}} טיפול שיגרתי בשיניים;
{{ח:תתת|(4)}} טיפול מיוחד כגון פיזיותרפיה או טיפול בליקויי דיבור;
{{ח:תתת|(5)}} אשפוז חוסים חולים;
{{ח:תתת|(6)}} מתן עזרה ראשונה;
{{ח:תתת|(7)}} ביצוע חיסונים על פי כל דין או על פי הוראת מוסד רפואי מוסמך;
{{ח:תתת|(8)}} אחזקת המרפאה ודאגה לסדרים בה ולחמרי הרפואה שבה;
{{ח:תתת|(9)}} קשר עם חולים הנמצאים מחוץ למעון;
{{ח:תתת|(10)}} ניהול כרטסת בריאות;
{{ח:תתת|(11)}} רישום תרופות.
{{ח:תת|(ב)}} מנהל מעון ימציא למפקח אישור ממוסד רפואי מוּכר על סיפוק השירותים המנויים בתקנת משנה (א).

{{ח:סעיף|21|תנאים רפואיים להעסקת עובדים}}
{{ח:תת|(א)}} לא יתקבל עובד לעבודה במעון אלא לאחר שנבדק על ידי מוסד רפואי מוּכר והציג אישור שאינו חולה לא בשחפת פעילה ולא במחלה מידבקת אחרת ושאין הוא נושא טפילים של מחלה מידבקת כלשהי.
{{ח:תת|(ב)}} חובת הבדיקה והמצאת האישור כאמור בתקנת משנה (א) יחולו גם על בני משפחת העובד המתגוררים אתו בין כתלי המעון.
{{ח:תת|(ג)}} לא יועסק במעון עובד החולה במחלת נפש או החולה באחת המחלות הנזכרות בתקנת משנה (א).
{{ח:תת|(ד)}} עובד במעון שחלה יפסיק את עבודתו עד שימציא אישור רפואי המוכיח כי הוא אינו מסכן את בריאות שוכני המעון.
{{ח:תת|(ה)}} כל עובד חייב להמציא אחת לשנה אישור מאת מוסד רפואי מוּכר שאינו חולה לא בשחפת פעילה ולא במחלה מידבקת אחרת.
{{ח:תת|(ו)}} לא יתגורר במעון בן משפחה של עובד אם הוא לוקה במחלת נפש או במחלה מידבקת העלולה לסכן את בריאות שוכני המעון.
{{ח:תת|(ז)}} נוסף לבדיקות האחרות ייבדק כל עובד מטבח אחת לשנה בדיקות תרבית וצואה.
{{ח:תת|(ח)}} לא יועסק עובד אשר נקיון גופו ולבושו אינם מניחים את הדעת או עובד שעל גופו נמצאים חטטים או פצעים פתוחים או מוגלתיים אלא אם הם מכוסים בתחבושת בלתי חדירה.

{{ח:סעיף|22|פטור}}
{{ח:ת}} שר הסעד רשאי לפטור, לתקופה שהוא יקבע, מעון שלא מתקיימות בו הוראות תקנות אלה, כולן או מקצתן, אם לדעתו מתנהל המעון בצורה שאינה פוגעת בשלומם הגופני והנפשי של החוסים בו.

{{ח:סעיף|23|השם}}
{{ח:ת}} לתקנות אלה ייקרא ”תקנות הפיקוח על מעונות (החזקת חוסים במעונות ללוקים בשכלם), תשכ״ז–1967“.

{{ח:קטע2|תוספת|תוספת}}
{{ח:קטע4||{{ח:הערה|({{ח:פנימי|סעיף 14|תקנה 14}})}}}}

{{ח:סעיף*}}
{{ח:ת}}

מספר האסלות	מספר הכיורים	מספר המקלחות

במעון שמספר החוסים בו עד 13	2	2	2

לכל 8 נוספים	1	1	1

{{ח:ת}}

מספר המשתנות

במעון שמספר החוסים בו עד 50	3

לכל 30 נוספים תוספת של	1

{{ח:ת}}

מספר האמבטיות

לכל 50 חוסים במעון	1

היו בין ה־50 הראשונים לפחות 25 למטה מגיל 6	2

לכל 50 נוספים למטה מגיל 6	2

לכל 50 נוספים מעל לגיל 6	1

{{ח:ת}} לחוסים הרתוקים למיטותיהם או שאינם מסוגלים לשרת את עצמם דרך קבע יהיו כלי התברואה במספר שייקבע על ידי מוסד רפואי מוּכר.

{{ח:חתימות|י״ט בטבת תשכ״ז (1 בינואר 1967)}}
* '''יוסף בורג'''
שר הסעד
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]