חוק רישוי שירותי התעופה

{{ח:התחלה}}
{{ח:כותרת|חוק רישוי שירותי התעופה, תשכ״ג–1963}}

{{ח:פתיח-התחלה}}
{{ח:מאגר|2001190}} {{ח:תיבה|ס״ח תשכ״ג, 104|חוק רישוי שירותי התעופה|https://fs.knesset.gov.il/5/law/5_lsr_209805.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ה, 132|חוק רשות התעופה האזרחית|https://fs.knesset.gov.il/16/law/16_lsr_299642.pdf}}; {{ח:תיבה|תשס״ו, 318|חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006)|https://fs.knesset.gov.il/17/law/17_lsr_300065.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״א, 902|חוק הטיס|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301172.pdf}}; {{ח:תיבה|תשע״ב, 421|חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה)|https://fs.knesset.gov.il/18/law/18_lsr_301013.pdf}}.
{{ח:סוגר}}
{{ח:מפריד}}

{{ח:סעיף|1|הגדרות|תיקון: תשס״ו, תשע״א}}
{{ח:ת}} בחוק זה –
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפעלה“, לעניין כלי טיס – שימוש בכלי טיס למטרת טיסה, ובכלל זה גרימה או הרשאה לשימוש כאמור;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הפעלה מסחרית“ – הפעלת כלי טיס לצורכי עסק שעיקרו הסעת נוסעים, הובלת טובין או מתן שירות, באמצעות כלי טיס, בתמורה;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק הטיס“ – {{ח:חיצוני|חוק הטיס|חוק הטיס, התשע״א–2011}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק רשות התעופה האזרחית“ – {{ח:חיצוני|חוק רשות התעופה האזרחית|חוק רשות התעופה האזרחית, התשס״ה–2006 {{ח:הערה|[צ״ל: התשס״ה–2005]}}}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”חוק זה“ – לרבות התקנות שהותקנו על פיו;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”היתר הפעלה“ – כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 8ג|בסעיף 8ג}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המנהל“ – מנהל רשות התעופה האזרחית, או עובד הרשות האמורה שהוא הסמיך לעניין חוק זה, כולו או חלקו, בהתאם להוראות {{ח:פנימי|סעיף 19|סעיף 19(ב)}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”המפעיל“, בכלי טיס – לרבות הבעלים, השוכר או המטיס של כלי הטיס;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל זר“ – בעל כלי טיס או שוכר של כלי טיס, שלא מתקיים בו האמור בפסקאות (1) או (2) להגדרה ”מפעיל ישראלי“;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”מפעיל ישראלי“ – בעל כלי טיס או שוכר של כלי טיס, שמתקיים בו אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} לעניין יחיד – הוא תושב קבע בישראל שאין לו מקום עסקים עיקרי מחוץ לישראל, או אזרח ישראלי שיש לו מקום עסקים עיקרי בישראל;
{{ח:תתת|(2)}} לעניין תאגיד – הוא התאגד בישראל, אין לו מקום עסקים עיקרי מחוץ לישראל, והשליטה בו היא בידי אזרח ישראלי או תושב קבע בישראל, או בידי אדם אחר בהתאם להוראות אמנה בין־לאומית בענייני תעופה, שישראל צד לה; בפסקה זו, ”שליטה“ – כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק ניירות ערך|בחוק ניירות ערך, התשכ״ח–1968}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רישיון“ – רישיון הפעלה מסחרית כמשמעותו {{ח:פנימי|סעיף 2|בסעיף 2}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”רשות התעופה האזרחית“ – רשות התעופה האזרחית שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק רשות התעופה האזרחית|חוק רשות התעופה האזרחית}};
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”השר“ – שר התחבורה והבטיחות בדרכים;
{{ח:ת|סוג=הגדרה}} ”הוועדה המקצועית“ – הוועדה שהוקמה לפי {{ח:פנימי|סעיף 8א|סעיף 8א}}.

{{ח:סעיף|2|רישיון הפעלה מסחרית|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} מפעיל ישראלי לא יפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית, אלא אם כן בידו רישיון לכך מאת השר, ובהתאם לתנאי הרישיון.

{{ח:סעיף|3|תנאי הרשיון|תיקון: תשס״ו, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי לקבוע ברישיון תנאים לגבי כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} דבר הקשור בהפעלת כלי הטיס ובשירותים הדרושים להפעלתו;
{{ח:תתת|(2)}} השירותים המוצעים באמצעות כלי הטיס;
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(4)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(5)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(6)}} היעדים שאליהם או מהם מותר לבעל הרישיון לפעול;
{{ח:תתת|(7)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(8)}} תעריפי דמי הנסיעה, דמי ההובלה ותשלומים אחרים שיידרשו והבאתם לידיעת הציבור;
{{ח:תתת|(9)}} הטסתם של נוסעים שאורגנו או התארגנו בקבוצות;
{{ח:תתת|(10)}} הדרכים והאמצעים שבהם יבטיח בעל הרשיון תשלום פיצויים בעד נזק, לרבות נזק לצד שלישי, שנגרם עקב הפעלת כלי הטיס;
{{ח:תתת|(11)}} {{ח:הערה|(נמחקה);}}
{{ח:תתת|(12)}} תנאים שתכליתם שמירה על הדדיות עם מדינה אחרת הנוגעת בדבר.
{{ח:תת|(א1)}} קביעת תנאים ברישיון לפי הוראות סעיף קטן (א), שלא בהתאם לבקשה שהגיש מבקש הרישיון או קביעת תנאים כאמור בהתאם לבקשה שהגיש מבקש הרישיון שיש בהם כדי לפגוע בתחרות בענף התעופה האזרחית ובקידומה, ברווחת ציבור המשתמשים או בתועלת המשק, תיעשה בהתייעצות עם שר התיירות ולאחר קבלת חוות דעתה של הוועדה המקצועית.
{{ח:תת|(ב)}} השר רשאי, לפי שיקול דעתו, לשנות את תנאי הרשיון, להוסיף עליהם, לבטלם או להשעות את תקפם לתקופה שיקבע (בסעיף זה – שינוי תנאים), ובלבד ששינוי תנאים שלא לפי בקשה מאת בעל הרישיון וכן דחיית בקשתו של בעל רישיון, כולה או חלקה, לשינוי כאמור, ייעשו בהתייעצות עם שר התיירות ולאחר קבלת חוות דעתה של הוועדה המקצועית.
{{ח:תת|(ג)}} השר יפעיל את סמכויותיו לפי סעיף זה, ככל הניתן בנסיבות הענין, באופן שלא יפגע בתחרות בענף התעופה האזרחית ובקידומה, לטובת רווחת ציבור המשתמשים ולתועלת המשק.

{{ח:סעיף|4|בקשה לרשיון וחידושו|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} השר רשאי, בתקנות, לקבוע הוראות המסדירות דרכי מתן רשיון, חידושו, תקופת תקפו, תנאיו, צורתו, כללי החזקתו וכן את האגרות שישולמו בעד מתן הרשיון או חידושו.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (רשיונות להפעלת כלי טיס והשכרתם)|תקנות רישוי שירותי התעופה (רשיונות להפעלת כלי טיס והשכרתם), תשכ״ד–1963}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (בתי ספר להוראת טיס)|תקנות רישוי שירותי התעופה (בתי ספר להוראת טיס), תשל״א–1971}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (טיסות שכר) 1982|תקנות רישוי שירותי התעופה (טיסות שכר), התשמ״ב–1982}}.}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (טיסות שכר)|תקנות רישוי שירותי התעופה (טיסות שכר), התשפ״ג–2023}}.}}

{{ח:סעיף|5|סירוב למתן רשיון|תיקון: תשס״ו, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} השר, בהתייעצות עם שר התיירות ולאחר קבלת חוות דעתה של הוועדה המקצועית, רשאי לסרב לתת רשיון, אם ראה בין השאר אחת מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מתן הרשיון עלול לפגוע בהסדר משק התעופה או בתיכנונו;
{{ח:תתת|(2)}} מתן הרשיון עלול לפגוע בבטחון המדינה;
{{ח:תתת|(3)}} מתן הרשיון אינו תואם הסכם בין־לאומי בעניני תעופה אזרחית שבין ישראל לבין מדינת־חוץ או הסכם שבין חברה ישראלית לבין חברת־חוץ שאושר על ידי השר לענין חוק זה, או שהרשיון עשוי לפגוע בביצועם של הסכמים כאמור;
{{ח:תתת|(4)}} אין ברשותו של מבקש הרשיון ציוד וצוות מתאימים ומספיקים, או שאין הוא מסוגל לנהל את מבצעיו באופן שיבטיח דרגה גבוהה ביותר של בטיחות, רציפות, סדירות, יעילות או נוחות לציבור;
{{ח:תתת|(5)}} הטיסה עשויה לפגוע בבטיחות הציבור, בבריאותו, או בבטיחות הטיס, או שיש בה כדי לסכן את הציבור בדרך אחרת;
{{ח:תתת|(6)}} מתן הרישיון עלול להביא לתחרות בלתי הוגנת בענף התעופה האזרחית בשל קביעת מחיר לשירותי תעופה הנמוך מן המחיר ההוגן.
{{ח:תת|(ב)}} השר יפעיל את סמכויותיו לפי סעיף קטן (א), ככל הניתן בנסיבות הענין, באופן שלא יפגע בתחרות בענף התעופה האזרחית ובקידומה, לטובת רווחת ציבור המשתמשים ולתועלת המשק.

{{ח:סעיף|6|סמכות לסייג מתן רשיון|תיקון: תשע״א, תשע״ב}}
{{ח:ת}} השר רשאי, בתקנות, לקבוע סוגים של הפעלות מסחריות שלא יינתן עליהן רשיון או שיינתן בהגבלות ובסייגים שיקבע, באם הוא סבור שהאיסור, ההגבלה או הסייג דרושים מחמת נימוק מן הנימוקים לפי {{ח:פנימי|סעיף 5|סעיף 5}} או להסדרת ענין מן המפורטים {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3}}.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (פטור מרישיון הפעלה מסחרית)|תקנות רישוי שירותי התעופה (פטור מרישיון הפעלה מסחרית), התשע״ח–2018}}.}}

{{ח:סעיף|7||תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} {{ח:הערה|(בוטל).}}

{{ח:סעיף|8|התליית רשיון וביטולו|תיקון: תשס״ו, תשע״ב}}
{{ח:ת}} השר, בהתייעצות עם שר התיירות ולאחר קבלת חוות דעתה של הוועדה המקצועית, רשאי להתלות רשיון או לבטלו אם ראה אחת מאלה:
{{ח:תת|(1)}} לא נתמלא תנאי מתנאי הרשיון או הוראה מהוראות כל דין החל על הפעלת כלי הטיס;
{{ח:תת|(2)}} אין הפעלת כלי הטיס מתנהלת בבטיחות, ביעילות, בהכשרה או בהתחשבות הראויה בצרכי הציבור;
{{ח:תת|(3)}} קיים נימוק מן הנימוקים שבגללם רשאי השר לסרב לתת רשיון לפי חוק זה.

{{ח:סעיף|8א|הוועדה המקצועית|תיקון: תשס״ו, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} מוקמת בזה ועדה מקצועית שתפקידה לחוות את דעתה בכל עניין הנוגע לרישיונות ולהיתרי הפעלה, שלגביו נדרשת חוות דעתה לפי הוראות חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} חברי הוועדה המקצועית יהיו המפורטים להלן:
{{ח:תתת|(1)}} המנהל הכללי של משרד התחבורה;
{{ח:תתת|(2)}} המנהל;
{{ח:תתת|(3)}} המנהל הכללי של משרד התיירות;
{{ח:תתת|(4)}} המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה;
{{ח:תתת|(5)}} הממונה על התקציבים במשרד האוצר.
{{ח:תת|(ג)}} כל אחד מהמנויים בסעיף קטן (ב) רשאי למנות נציג מטעמו מבין העובדים הבכירים במשרדו, שיהיה חבר הוועדה המקצועית במקומו.
{{ח:תת|(ד)}} בדיוני הוועדה המקצועית הנוגעים לחוות דעת בעניין היתרי הפעלה, ישתתף, במקום המנהל, נציגו כאמור בסעיף קטן (ג).

{{ח:סעיף|8ב|סייג לחובת ההיוועצות|תיקון: תשס״ו, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 5|5}} {{ח:פנימי|סעיף 8|ו־8}} לענין התייעצות בשר התיירות יחולו לגבי רישיון להפעלה של כלי טיס גדול לשם הסעת נוסעים בהפעלה מסחרית.
{{ח:תת|(ב)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3}}, {{ח:פנימי|סעיף 5|5}} {{ח:פנימי|סעיף 8|ו־8}} לענין קבלת חוות דעת מהוועדה המקצועית יחולו לגבי רישיון להפעלה של כלי טיס גדול לשם הסעת נוסעים או הובלת טובין בהפעלה מסחרית.
{{ח:תת|(ג)}} בסעיף זה, ”כלי טיס גדול“ – כלי טיס שמשקלו המרבי המורשה להמראה עולה על 5,700 קילוגרמים.

{{ח:סעיף|8ג|היתר הפעלה|תיקון: תשע״א, תשע״ב}}
{{ח:תת|(א)}} בלי לגרוע מהוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}}, מפעיל ישראלי ומפעיל זר של כלי טיס לא יפעילו כלי טיס בהפעלה מסחרית לשם הסעת נוסעים או הובלת טובין בתמורה, מישראל, אליה או בשטחה (בסעיף זה – הפעלה בישראל), אלא אם כן בידם היתר לכך מאת המנהל (בחוק זה – היתר הפעלה) ובהתאם לתנאי ההיתר; היתר הפעלה יינתן לתקופה קצובה, לכל יעד שהמפעיל מורשה לטוס אליו.
{{ח:תת|(א1)|(1)}} המנהל לא ייתן היתר הפעלה, אלא אם כן התחייב מבקש ההיתר למנות אדם מטעמו לשם סיוע לנוסעים לממש את זכויותיהם בהתאם להוראות {{ח:חיצוני|חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה)|חוק פיצוי וסיוע}}, בכל טיסה שהוא מפעיל, שיהיה נוכח בשדה התעופה שלוש שעות לפחות לפני מועד ההמראה המתוכנן של הטיסה, ועד תום 30 דקות לאחר המראתה.
{{ח:תתת|(2)}} החובה למנות אדם לפי הוראות פסקה (1) תחול גם בשדה תעופה מחוץ לישראל, לגבי טיסה לישראל, ובלבד שהונפק לנוסע כרטיס טיסה הלוך ושוב לטיסה מישראל ואליה, לרבות טיסה הכוללת חניית ביניים.
{{ח:תתת|(3)}} בסעיף קטן זה –
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חוק פיצוי וסיוע“ – {{ח:חיצוני|חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה)|חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה), התשע״ב–2012}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”חניית ביניים“ ו”נותן שירותי סוכנות נסיעות“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה)|בחוק פיצוי וסיוע}};
{{ח:תתת|סוג=הגדרה}} ”כרטיס טיסה הלוך ושוב“ – כהגדרתו {{ח:חיצוני|חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה)#סעיף 3|בסעיף 3(ג) לחוק פיצוי וסיוע}}.
{{ח:תת|(ב)|(1)}} המנהל לא ייתן היתר הפעלה למפעיל זר, אלא אם כן מינה המפעיל נציג בישראל מטעמו, המורשה לפעול בשמו בהליכים לפי חוק זה ולפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס|חוק הטיס}}, וכן לקבל בשמו ובעבורו כתבי בי־דין בכל הליך.
{{ח:תתת|(2)}} בעל היתר הפעלה יודיע למנהל על החלפת נציגו בנציג אחר או על כל שינוי בפרטי הנציג; המנהל רשאי להורות לבעל היתר הפעלה להחליף את נציגו.
{{ח:תתת|(3)}} רשות התעופה האזרחית תפרסם באתר האינטרנט שלה את פרטי הנציגים של מפעילים זרים, ותעביר פרטים אלה לרשות שדות התעופה שהוקמה לפי {{ח:חיצוני|חוק רשות שדות התעופה|חוק רשות שדות התעופה, התשל״ז–1977}}, לצורך פרסומם באתר האינטרנט של רשות שדות התעופה.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי לקבוע בהיתר הפעלה תנאים להפעלה בישראל לגבי כל אלה:
{{ח:תתת|(1)}} כלי הטיס שבעל ההיתר מורשה להפעיל;
{{ח:תתת|(2)}} סוגי השירותים המוצעים באמצעות כלי הטיס;
{{ח:תתת|(3)}} מספר הנוסעים או משקל המטען שבעל ההיתר מורשה להוביל;
{{ח:תתת|(4)}} קיבולת המושבים או קיבולת המטען בכלי הטיס;
{{ח:תתת|(5)}} תדירות השירותים שיינתנו ולוח הזמנים לנתינתם;
{{ח:תתת|(6)}} הפעלת כלי טיס שאינם בבעלות המפעיל;
{{ח:תתת|(7)}} תנאים שתכליתם שמירה על הדדיות עם מדינה אחרת הנוגעת בדבר;
{{ח:תתת|(8)}} כל תנאי אחר שקבע השר לעניין זה.
{{ח:תת|(ד)}} השר רשאי לקבוע סוגי הפעלות מסחריות שלא נדרש לגביהן היתר הפעלה, ובלבד שבידי המפעיל רישיון הפעלה אווירית לפי {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 18|סעיף 18 לחוק הטיס}}, או רישיון מקביל מהרשות המוסמכת במדינת המפעיל כהגדרתה {{ח:חיצוני|חוק הטיס|בחוק האמור}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (פטור מהיתר הפעלה)|תקנות רישוי שירותי התעופה (פטור מהיתר הפעלה), התשע״ט–2018}}.}}
{{ח:תת|(ה)}} השר רשאי לקבוע הוראות לעניין הדרכים למתן היתר הפעלה, חידושו, תקופת תוקפו, תנאיו, צורתו, כללי החזקתו וכן הוראות לעניין אגרות שישולמו בעד מתן ההיתר או חידושו.
{{ח:תת|(ו)}} הוראות {{ח:פנימי|סעיף 3|סעיפים 3(א1) עד (ג)}}, {{ח:פנימי|סעיף 5|5}}, {{ח:פנימי|סעיף 8|8}} {{ח:פנימי|סעיף 8ב|ו־8ב}} החלות לגבי רישיון, יחולו לגבי היתר הפעלה, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:
{{ח:תתת|(1)}} סמכות הנתונה לפי הסעיפים האמורים לשר, תהיה נתונה למנהל;
{{ח:תתת|(2)}} סמכות הנתונה לפי הסעיפים האמורים לשר התיירות, תהיה נתונה למי ששר התיירות הסמיכו לעניין זה.

{{ח:סעיף|9|מינוי מפקח וסמכויותיו|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי למנות מפקח לענין חוק זה (להלן – המפקח).
{{ח:תת|(ב)}} מפקח או מי שהוסמך על ידיו לענין זה רשאי להיכנס לכל מקום, למעט מקום המשמש למגורים, על מנת לבדוק אם נתקיימו הוראות חוק זה והוראות {{ח:חיצוני|פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)#סעיף 26|הסעיפים 19–22 לפקודת הפרוצידורה הפלילית (מאסר וחיפושים)}} יחולו על כניסה כאמור, בתיאומים לפי הענין.
{{ח:ת}} {{ח:הערה|ראו {{ח:חיצוני|תקנות הטיס (חובת הטסת מפקחים בתובלה אוירית)|תקנות הטיס (חובת הטסת מפקחים בתובלה אוירית), תש״ם–1980}}.}}

{{ח:סעיף|10|איסור להפריע למפקח}}
{{ח:תת|(א)}} לא יפריע אדם למפקח ולא ימנע אותו מהשתמש בסמכויותיו ולמלא תפקידו לפי חוק זה.
{{ח:תת|(ב)}} העובר על הוראות סעיף זה, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס 1,000 לירות.

{{ח:סעיף|10א|עיצום כספי|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} בסעיף זה –
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”הסכום הבסיסי“ – סכום כמפורט להלן, לפי העניין:
{{ח:תתתת|(1)}} לגבי מי שהפעיל כלי טיס גדול בטיסה בין־לאומית – 100,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(2)}} לגבי מי שהפעיל כלי טיס בינוני או כלי טיס קטן בטיסה בין־לאומית, או מי שהפעיל כלי טיס גדול בטיסה פנים־ארצית – 50,000 שקלים חדשים;
{{ח:תתתת|(3)}} לגבי מי שהפעיל כלי טיס שלא כאמור בפסקאות (1) ו־(2) – 25,000 שקלים חדשים;
{{ח:תת|סוג=הגדרה}} ”כלי טיס גדול“, ”כלי טיס בינוני“ ו”כלי טיס קטן“ – כהגדרתם {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 144|בסעיף 144 לחוק הטיס}}.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות סעיף זה, בסכום השווה ל־150 אחוזים מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} מפעיל ישראלי שהפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית שנדרש לגביה רישיון, בלא רישיון, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 2|סעיף 2}};
{{ח:תתת|(2)}} מפעיל ישראלי או מפעיל זר שהפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית שנדרש לגביה היתר הפעלה, בלא היתר הפעלה, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 8ג|סעיף 8ג}}.
{{ח:תת|(ג)}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות סעיף זה בגובה הסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} בעל רישיון שהפר תנאי מתנאי רישיונו המפורט {{ח:פנימי|סעיף 3|בסעיף 3(א)(1) עד (12)}};
{{ח:תתת|(2)}} בעל היתר הפעלה שהפר תנאי מתנאי היתר ההפעלה המפורט {{ח:פנימי|סעיף 8ג|בסעיף 8ג(ג)(1) עד (7)}}.
{{ח:תת|(ד)}} המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות סעיף זה, בסכום השווה ל־50 אחוזים מהסכום הבסיסי, על בעל היתר הפעלה שעשה אחד מאלה:
{{ח:תתת|(1)}} החליף את נציגו ולא הודיע על כך למנהל, או לא הודיע למנהל על שינוי בפרטי הנציג, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 8ג|סעיף 8ג(ב)}};
{{ח:תתת|(2)}} הפר את הוראות המנהל בדבר החלפת נציג שמונה מטעמו, בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 8ג|סעיף 8ג(ב)}};
{{ח:תתת|(3)}} הפר תנאי מתנאי ההיתר שנקבע לפי {{ח:פנימי|סעיף 8ג|סעיף 8ג(ג)(8)}}.
{{ח:תת|(ה)}} מפעיל ישראלי שהפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית שנדרש לגביה גם רישיון וגם היתר הפעלה, ובאותה הפעלה הפר תנאי ברישיון שנקבע גם כתנאי בהיתר ההפעלה, או הפר תנאי ברישיון לעניין היעד שאליו או ממנו מותר לו לפעול ובאותה הפעלה הפעיל כלי טיס בלא היתר הפעלה לאותו יעד, יוטל עליו עיצום כספי אחד בשל הפרות כאמור, לפי הגבוה.
{{ח:תת|(ו)|(1)}} המנהל אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסעיפים קטנים (ב) עד (ד), אלא לפי הוראות פסקה (2).
{{ח:תתת|(2)}} השר, בהסכמת שר המשפטים, יקבע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להפחית את סכום העיצום הכספי הקבוע בסעיף זה, בשיעורים שיקבע.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (הפחתה של סכום עיצום כספי ופריסת תשלומים)|תקנות רישוי שירותי התעופה (הפחתה של סכום עיצום כספי ופריסת תשלומים), התשע״א–2011}}.}}
{{ח:תת|(ז)}} על עיצום כספי לפי סעיף זה יחולו הוראות {{ח:חיצוני|חוק הטיס#סעיף 150|סעיף 150}} והוראות {{ח:חיצוני|חוק הטיס#פרק י סימן ב|סימן ב׳ בפרק י׳ לחוק הטיס}}, בשינויים המחויבים.
{{ח:תת|(ח)}} על אף האמור {{ח:חיצוני|חוק רשות התעופה האזרחית#סעיף 8|בסעיף 8(ב) לחוק רשות התעופה האזרחית}}, המנהל אינו רשאי לאצול את סמכויותיו לפי סעיף זה.

{{ח:סעיף|11|עונשין|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)|(1)}} המפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית מן המדינה או אליה ללא רשיון בר־תוקף לפי חוק זה, דינו – מאסר שנה אחת או קנס 50,000 לירות; המפעילו כאמור שלא בהתאם לתנאי הרשיון, דינו – מאסר ששה חדשים או קנס 20,000 לירות.
{{ח:תתת|(2)}} המפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית בתוך שטח המדינה ללא רשיון בר־תוקף לפי חוק זה או שלא בהתאם לתנאי הרשיון, דינו – מאסר שלושה חדשים או קנס 10,000 לירות.
{{ח:תתת|(3)}} {{ח:הערה|(נמחקה).}}
{{ח:תת|(ב)}} בהטלת עונש לפי סעיף זה יתן בית המשפט את דעתו, בין השאר, על הישנות הטיסות שבוצעו ועל מספר הנוסעים שהוטסו, שלא בהתאם לחוק זה.
{{ח:תת|(ג)}} היה הנאשם בעבירה לפי סעיף זה חבר בני־אדם המואגד בחוץ־לארץ ושאיננו רשום בישראל על פי כל דין, מותר למסור כל הזמנה וכל מסמך אחר לענין הליכים לפי חוק זה למורשהו המוסמך בישראל, ובאין מורשה כאמור – לקברניט של כלי הטיס, וכל מסירה כאמור תיראה כמסירה כדין לחבר בני־האדם האמור.

{{ח:סעיף|12|אחריות בעלים מרשים ומשכירים}}
{{ח:ת}} נעברה עבירה לפי {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} על ידי עובד, סוכן או בא־כוח כשהוא פועל בתחום תפקידיו, או על ידי שוכר כלי הטיס, יואשם בעבירה גם מעבידו או מרשהו של העבריין, או בעל כלי הטיס, או המשכיר, הכל לפי הענין, אם לא הוכיח שנים אלה:
{{ח:תת|(1)}} שהעבירה נעברה שלא בידיעתו;
{{ח:תת|(2)}} שהוא נקט בכל האמצעים הסבירים להבטחת שמירתו של חוק זה.

{{ח:סעיף|13|צו עיכוב וערבות ע״י בית־המשפט|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} ראה בית המשפט המחוזי כי יש יסוד להניח שנעברה עבירה על ידי הפעלת כלי טיס בניגוד להוראות {{ח:פנימי|סעיף 11|סעיף 11}} וכי כלי הטיס עומד להיות מוצא מן הארץ ועיכובו דרוש כדי להבטיח את גביית הקנס שהחשוד בעבירה עשוי להתחייב בו על פי פסק דין מאחר שאין לו רכוש בארץ, רשאי בית המשפט, על פי בקשת השר, לצוות על עיכוב כלי הטיס בדרך שיורה בית המשפט, וכן להורות על שחרור כלי הטיס שעוכב כאמור בערבות שלא תעלה על סכום הקנס שנקבע לאותה עבירה.
{{ח:תת|(ב)}} בית המשפט רשאי לצוות כאמור אף שלא בפני החשוד בעבירה, אם היה סבור שהנסיבות מצדיקות זאת.

{{ח:סעיף|14|צו עיכוב וערבות על ידי השר|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} ראה השר כי נתקיימו התנאים שבהם רשאי בית המשפט לצוות על עיכוב כלי הטיס וכי המצב מחייב פעולה דחופה, רשאי הוא לצוות על עיכוב תכוף של כלי הטיס בדרך שיורה, ורשאי הוא להורות על שחרור כלי הטיס שעוכב כאמור בערבות שלא תעלה על סכום הקנס שנקבע לאותה עבירה.

{{ח:סעיף|15|ביטול צו עיכוב של השר|תיקון: תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} צו עיכוב על פי {{ח:פנימי|סעיף 14|סעיף 14}} בטל בתום 5 ימים מיום שניתן, זולת אם לפני אותו מועד הוגש לבית המשפט המחוזי, שבתחום שיפוטו ניתן הצו, בקשה לאישורו.
{{ח:תת|(ב)}} הרואה עצמו נפגע על ידי צו עיכוב שניתן על ידי השר או על ידי צו של בית המשפט, שניתן שלא בפניו, רשאי, לא יאוחר מהיום החמישי לאחר שהצו הגיע לידיעתו וכל עוד לא הוגשה הבקשה לאישורו, לבקש את ביטולו מבית המשפט שנתן את הצו או שבתחומו ניתן הצו, הכל לפי הענין.
{{ח:תת|(ג)}} בדיון בבקשות לפי סעיף זה, רשאי בית המשפט לאשר את הצו, בשינויים או בלי שינויים, לבטלו או להחליט בדרך אחרת.

{{ח:סעיף|16|פקיעת צו עיכוב}}
{{ח:תת|(א)}} ניתן צו עיכוב לפי חוק זה ותוך שלושים יום מיום שניתן או מיום שאושר, הכל לפי המועד המאוחר יותר, לא הוגשה תביעה פלילית על העבירה שבגללה עוכב כלי הטיס, בטל צו העיכוב, ואם ניתנה ערבות לשחרור כלי הטיס, תוחזר למי שנתנה.
{{ח:תת|(ב)}} הוגשה תביעה פלילית כאמור, יפקע צו העיכוב עם גמר דינו של הנאשם ואם הוטל עליו קנס – עם תשלום הקנס, זולת אם הורה בית המשפט על דרך אחרת.

{{ח:סעיף|17|פיצויים|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} צו עיכוב שניתן שלא כדין על ידי השר ובטל כאמור {{ח:פנימי|סעיף 15|בסעיף 15(א)}} – מי שנגרם לו נזק ממון על ידיו זכאי לתשלום פיצויים מאת אוצר המדינה.

{{ח:סעיף|18|המרה|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} נוכח השר כי אדם עבר על הוראה מהוראות חוק זה, רשאי הוא בהסכמתו של האדם, להמיר בכופר כסף את העונש שנקבע לאותה עבירה בחוק זה; הוגשה תביעה פלילית, אין לקבל כופר כל עוד לא נתן היועץ המשפטי לממשלה הסכמתו להפסקת ההליכים.

{{ח:סעיף|19|אצילת סמכויות והסמכה|תיקון: תשס״ה, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} השר רשאי לאצול לעובד מעובדי משרדו, לרבות למנהל ולעובדי רשות התעופה האזרחית, כל סמכות מסמכויותיו לפי חוק זה, למעט הסמכות לפי {{ח:פנימי|סעיף 15|הסעיפים 15}} {{ח:פנימי|סעיף 18|ו־18}} והסמכות להתקין תקנות בנות פעל תחיקתי.
{{ח:תת|(ב)}} המנהל רשאי להסמיך עובד מעובדי רשות התעופה האזרחית בסמכויותיו לפי חוק זה, כולן או חלקן; הודעה על הסמכה כאמור, ובכלל זה פירוט העניינים שלגביהם ניתנה ההסמכה, תפורסם ברשומות.

{{ח:סעיף|20|שמירת סמכויות וחובות אחרות}}
{{ח:ת}} סמכות לפי חוק זה אינה גורעת מסמכות לפי חיקוק אחר, וקיום חובה לפי חוק זה אינו גורע מקיום חובה לפי חיקוק אחר.

{{ח:סעיף|21|רשיונות קיימים}}
{{ח:ת}} רשיון בר־תוקף שניתן בהתאם {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (רשיונות להפעלת כלי טיס והשכרתם)|לתקנות הטיס (רשיונות לשימוש בכלי טיס בשירותי תעופה), תשט״ז–1956}}, דינו כדין רשיון שניתן על פי חוק זה, אולם תקפו יפקע לא יאוחר משנה מיום תחילתו של חוק זה.

{{ח:סעיף|22|תחולה על המדינה|תיקון: תשע״א}}
{{ח:ת}} הוראות חוק זה יחייבו גם את המדינה; אולם השר רשאי לפטור טיסה או סוג טיסות המופעלים על ידי המדינה מהוראות חוק זה.

{{ח:סעיף|23|ביצוע ותקנות|תיקון: תשס״ו, תשע״א}}
{{ח:תת|(א)}} השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, לפי הצעת רשות התעופה האזרחית או בהתייעצות עמה, להתקין תקנות לביצועו; תקנות לעניין אגרות המוטלות לפי חוק זה טעונות אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת.
{{ח:תת|(ב)}} שר המשפטים רשאי להתקין תקנות בדבר סדרי דין להליכים לפי {{ח:פנימי|סעיף 13|הסעיפים 13}}, {{ח:פנימי|סעיף 15|15}} {{ח:פנימי|סעיף 16|ו־16}}.
{{ח:תת}} {{ח:הערה|פורסמו {{ח:חיצוני|תקנות רישוי שירותי התעופה (סדרי דין לענין צו עיכוב)|תקנות רישוי שירותי התעופה (סדרי דין לענין צו עיכוב), תשל״ח–1977}}.}}
{{ח:תת|(ג)}} לא יותקנו תקנות לפי חוק זה שיש בהן כדי לפגוע, במידה העולה על הנדרש, בתחרות בענף התעופה האזרחית ובקידומה, ברווחת ציבור המשתמשים או בתועלת המשק.

{{ח:סעיף|24|תחילה}}
{{ח:ת}} תחילתו של חוק זה כתום ששה חדשים מיום קבלתו בכנסת.

{{ח:חתימות|נתקבל בכנסת ביום ג׳ בתמוז תשכ״ג (25 ביוני 1963).}}
* '''לוי אשכול'''
ראש הממשלה
* '''ישראל בר־יהודה'''
שר התחבורה
* '''שניאור זלמן שזר'''
נשיא המדינה
{{ח:סוגר}}
{{ח:סוף}}
[[קטגוריה:בוט חוקים]]