Epidemiology of gastric and esophageal cancer (2000)

Rak želuca je drugi najcesci rak u svijetu, ali svuda u postupnom padu. U Hrvatskoj je na trecem mjestu na ljestvici incidencije, iza raka pluca i debelog crijeva. Između 1968.i 1997. godine broj novodijagnosticiranih bolesnika se smanjio sa 1647 (37,9/100 000) na 1276 (26,7/100 000).Rak jednjaka je pak u porastu. Broj novih slucajeva je porastao sa 107 (2,5/100 000) u 1968. na 250 u1997. (5,2/100 000). U incidenciji raka probavnih organa jednjak je na sestom mjestu. I rak jednjaka i rak želuca cesci su u muskaraca.
Unatoc postupnom smanjenju incidencije raka želuca u svijetu zadnjih 90 godina, petogodisnje preživljenje nije se poboljsalo, najvise zbog toga sto se nije promjenio stadij pri otkrivanju karcinoma, a tu su i razlike u odnosu na intestinalni i difuzni tip karcinoma. Za određivanje stadija bolesti koristi se endoskopska i konvencionalna ultrasonografija, CT i magnetna rezonancija (može se ukljuciti i laparaskopija, laparskopska ultrasonografija i evaluacija abdominalnog lavata uz imunohistokemijsko određivanje slobodnih tumorskih stanica). Važan prognosticki stadij je dob, lokacija tumora (na žalost proporcija bolesnika s tumorom kardije raste), stadij tumora, tumorska angiogeneza, makroskopski tip rasta, velicina tumora, vaskularna mikroinvazija i odnos rak-stroma, RAS-protein, gen p53, receptori za cimbenike rasta, proteoliticki cimbenici i antigeni povezani s proliferacijom, razina infiltracije tumora NK stanicama.
Unutra Hrvatske za rak želuca postoje cak cetverostruke razlike u visini incidencije između podrucja s visokom stopom (zagorsko, varaždinsko i brodsko podrucje) I podrucja s niskom stopom (sibensko, lickoi zadrasko). Prehrana ima važnu ulogu u etiologiji raka želuca, a posebice jako zasoljena hrana , susena i pržena s malo povrca i voca. Govori se i o ulozi infekcije H. pylori. U nekim je istraživanjima nađeno da južna podrucja Hrvatske imaju nižu pravalenciju infekcije tom bakterijom od sjevernih podrucja. Najvažnije mjere u prevenciji raka želuca su promjene prehrane i kontrola infekcija H. pylori.
Zadnjih 30 godina incidencija raka jednjaka (adenokarcinom) je u porastu u mnogim zemljama svijeta. Ultrazvuk, CT, magnetna rezonancija (odnosno kombinacija endoskopske i konvacionalne magnetske rezonancije) dijagnosticke su metode za određivanje stadija prosirenosti. S ukupnima preživljenjem koreliraju lokalizacijea , velicina tumora , prisutnost metastastatski limfnih cvorovas te ekspresija Ki-67 LI i p53, tumorska angiogeneza, neki imunoloski cimbenici, gubitak tjelesne težine (posebice bolesnika na kemoterapiji). Iako Hrvatska spada u zemlje s nižom stopom ucestalosti raka jednjaka, stope su smrtnosti za muskarce vise nego u vecine južnoeuropskih susjeda. Unutar Hrvatske stope su vise za sjeverna, kontinentalna podrucja, nego južna, mediternska. Je li rijec o utjecaju mediteranske prehrane kao i kod raka želuca, može se samo pretpoostaviti. Osnovni rizicni cimbenici za rak jednjaka su alkohol, duhan, prahrana siromasna nekim mikronutrijentima, naki faktori okolisa, infekcijski agensi (papiloma virusi i gljivice). Stoga su mjere prevencije smanjenje pusenja, prehrana s mnogo svježeg povrca i voca,umjereno pijenje alkohola, te sto ranije postavljanje dijagnoze.