Municipal waste, environmental justice, right to the city and the irregular economy: Valuing the work of informal waste pickers in the Catalan recycling sector (2020)

Durant els darrers 50 anys, la implementació de sistemes integrats de gestió de residus gestionats pels municipis a Europa ha comportat la professionalització del sector, deixant poc marge per al sector informal del reciclatge. No obstant això, des de l’última dècada han sorgit nous grups socials, generalment immigrants, que han trobat en aquest sector una nova forma de vida. En moltes ciutats catalanes, la recollida informal de residus és una activitat cada vegada més present, que proporciona ingressos econòmics a persones que no poden treballar en el sector laboral formal, ja sigui per la seva condició de manca de ciutadania o per trobar-se en situacions d’exclusió social.\n\n\t\t\t\t Tot i que els treballadors informals del reciclatge són presents a tot Catalunya, hi ha poc coneixement, especialment en el món acadèmic, sobre la seva prevalença, sobre la contribució del seu treball a l’assoliment d’objectius ambientals i sobre com aquest treball està afectant el sistema formal de residus. A més, tot i que suposen un benefici ambiental per a la societat, les persones que s’hi dediquen reben poc o cap reconeixement social per la feina que estan fent. Per això, aquesta investigació intenta respondre la pregunta de ‘quin paper juga i com és valorat el sector informal en l’assoliment dels objectius ambientals d’una societat?’\n\n\t\t\t\t Per respondre aquesta pregunta, al temps que es reconeixen els perjudicis socioambientals que pateix el sector del reciclatge informal des d’un marc teòric de justícia ambiental, s’ha emprat les teories de Henri Lefebvre sobre les dimensions de l’espai urbà (percebut, concebut i viscut) i sobre la seva noció de bens comuns urbans, com una forma de problematitzar a qui pertanyen els residus.\n\n\t\t\t\t Per a aquesta investigació, s’utilitza un enfocament metodològic mixt per intentar respondre a la pregunta principal mitjançant entrevistes, observació participant, qüestionaris i mètodes comparatius. Aquest enfocament proporciona dades quantitatives per a comprendre l’impacte de el sector informal de residus, juntament amb dades qualitatives per comprendre la realitat social en la que aquest existeix. Per aquesta investigació s’ha realitzat un estudi de cas a la ciutat catalana de Granollers per a recopilar dades empíriques, juntament amb diverses entrevistes addicionals en altres municipis de tot Catalunya.\n\n\t\t\t\t Els resultats mostren que, tot i que sempre ha existit un sector informal vinculat al reciclatge a Catalunya, les persones que actualment es dediquen a aquesta activitat no reben el mateix grau de respecte, ja que estan formats per immigrants i grups ètnics que vénen de l’estranger, sovint en situacions d’il·legalitat, i que, al seu torn, compten amb les seves pròpies divisions socials i ètniques. A més, l’anàlisi mostra que els espais en què opera el sector informal de reciclatge determinen la propietat i l’accés dels materials, així com l’experiència viscuda dels treballadors informals. La relació entre els sectors del reciclatge formal i informal és simbiòtica. Tot i que des del sector formal no es considera l’informal com a part de el sistema de gestió de residus, i s’utilitza el seu poder per a limitar-li l’accés als recursos, tots dos operen en una relació de co-dependència, on cada un es veu afectat per l’altre, en unes relacions que es van ajustant d’acord a factors externs, com els preus de mercat global. Finalment, tot i que s’observa que l’experiència viscuda pel sector del reciclatge informal exemplifica bé la distribució desigual de riscos ambientals, de càrregues tòxiques i d’injustícies socials que existeixen al voltant del sistema de gestió de residus, cal tenir en compte que les persones que es dediquen al reciclatge informal són també habitants de la ciutat i que, per tant, han de tenir dret a unes condicions de vida i treball dignes.