Фото статьи от 1977, посвящённой премьере
Format: Dokument (Avisutklipp) Dato / Date: 27 Desember 1977 Avis / Newspaper: Aftenposten Sted / Place: A long time ago in a galaxy far, far away Oppdatert / Update: 23.02.2018 [Intervju med Gary Kurtz] Wikipedia: Star Wars Episode IV: Et nytt håp NRK (04.03.1979): Intervju med Gary Kurtz / Interview with Gary Kurtz - Shooting scenes for Star Wars II in Norway - urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_dra_2008-09789P Eier / Owner Institution: Trondheim byarkiv, The Municipal Archives of Trondheim Arkivreferanse / Archive reference: Trondheim Kinematografer: Kritikker fra Osloaviser (1977 - 1978), l.nr. 89 - F22785 Dill i rommet Colosseum: Star Wars - Stjernekrigen Nasjonalitet: Amerikansk. Manus og regi: George Lucas. Med: Alec Guinness, Harrison Ford, Mark Hamill. Spesielle effekter: John Dykstra, John Stears. Spilletid: 2 timer. Utleie: Fox / Norena. Til tross for at denne filmen har kostet den nette sum av 50 millioner kroner, og storparten av pengene antagelig ligger i dekorasjoner og spesielle visuelle effekter, for å skape et perfekt inntrykk av hittil ukjent teknologi og fremmede kloder, kan "Star Wars - Stjernekrigen" neppe kalles science fiction. "En eller annen gang for lenge siden, i en annen del av Universet" heter det i filmens fortekster, og dermed er igrunnen utgangspunktet gitt: Det er snakk om fri fantasi, eventyr, det er snakk om regissøren George Lucas' guttedrøm i Lyn Gordon-tradisjonen, påkostet ubegrenset for at alt skal se så ekte ut som mulig. Og slik sett er "Star Wars" utvilsomt vellykket. Laserkanoner, overraskende nok med rekyl, og fartøyer som naturstridig kaster seg gjennom rommet i halvannen ganger lysets hastighet er selvfølgelige ting i denne delen av Universet, det samme er alle slags tenkelige monstre og maskiner. Scenografer og spesial-effekt-folkene har fått boltre seg fritt, og illusjonene er ganske virkningsfulle når de brettes ut i 70 millimeter med stereofonisk lyd og gilde farver. Det knitrer og blinker og lyner og buldrer, og hele tiden nærmer den truende Dødsstjernen seg, hvor Imperiets onde herskere kontrollerer et panel som kan skyte ut stråler så sterke at de kan blåse en middels planet i luften på et tiendedels sekund. Imperiet, som representerer de "mørke maktene", overtok denne delen av Universet i sin tid, og selv om revolusjonsstyrkene har folkenes støtte og fulle sympati, så er det lite de kan gjøre mot Dødsstjernen. Prinsesse Leia er på vei til revolusjonshærens hemmelige klode med tegninger som viser hvordan Dødsstjernen kan ødelegges, men blir stanset av Darth Vader, den onde, mørke fyrsten av Sith som i sin tid var en Jediridder, en nobel organisasjon av edle voktere av rettferdigheten, men som stilte sine kunnskaper om Kraften i Universet til de onde makters rådighet. Men heldigvis finnes det enda en Jediridder igjen, nemlig gamle Ben Kenobi, i sin tid navngjeten fra østenfor sol til vestenfor måne for sin godhet og styrke. Og Ben, med tilnavnet Obi Wan, blir trukket inn i kampen igjen av unge Luke Skywalker, som via prinsesse Leias to unnslupne roboter blir engasjert i befrielseskampen. Med på vei mot det endelige oppgjør er også fribytteren Han Solo og hans assistent, et apelignende vesen. Han Solo er med for pengenes skyld. Obi Wan og Luke trenger hans shabby, men kampsterke stjerneskip "Paradisfalken". Ingenting skal tas alvorlig i "Star Wars". Og det er en forutsetning for i det hele tatt å se filmen, for den er det reneste dill fra begynnelse til slutt. Manuskriptet er utilgivelig stillestående i lange perioder, den store hastigheten fartøyene beveger seg med til tross, og de dramatiske effektene er teknikkens motstykke: de er gamle som alle haugene, og slitte. Man gripes av undring over at regissør Lucas ikke klarte å lage en mer spennende og fantasifull historie når han først skulle bruke opp 50 millioner kroner. "Star Wars" er vill vest i rommet, det er dårlig krigsfilm i rommet, det er De Tre Musketerer i rommet, osv., alt som tenkes kan fra klisjé-loftet. Men det er bevisst nedsenket til tegneserienivået, og her er vel en del av hemmeligheten om "Star Wars"'s enorme publikumssuksess i hjemlandet USA: Endelig har noen filmatisert et typisk "fantasy"-magasin uten å legge noe mer i det enn bladene. Filmen holder nok mål teknisk, men skuffelsen over den manglende spenning er større enn gleden over hvor mye man kan få til med nitide modeller og utsøkt kameraoptikk. Knut Bjørnskau