Spenningen ℰ mellom terminalene i en spenningskilde er en potensialforskjell i et elektrisk felt 
  
    
      
        
          
            
              
                E
                →
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {E}}}
  
. Det virker en kraft på ladningene i spenningskilden, her markert som en positivt ladet partikkel, 
  
    
      
        
          
            
              
                
                  F
                  
                    n
                  
                
                →
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {F_{n}}}}
  
 som fører til ladningsseparasjon. Årsaken til denne kraften kan være induksjon eller en kjemisk prosess. Ladningsseparasjon fører i neste omgang til at det skapes et elektrisk felt E som påvirker ladningen med en motsatt rettet kraft 
  
    
      
        
          
            
              
                
                  F
                  
                    e
                  
                
                →
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {F_{e}}}}
  
 som er like stor og motsatt rettet av den første kraften. Dette gjelder når spenningskilden ikke er del av en sluttet krets, som i det øverste bilde.
 I bildet under er det tilknyttet en ekstern krets med en lyspære, og det elektriske feltet går gjennom lederen og får frie ladninger til å bevege seg i en elektrisk strøm. I en reel spenningskilde vil Uab reduseres når en elektrisk krets tilknyttes, dermed vil også 
  
    
      
        
          
            
              
                
                  F
                  
                    n
                  
                
                →
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {F_{n}}}}
  
 bli redusert og 
  
    
      
        
          
            
              
                
                  F
                  
                    n
                  
                
                →
              
            
          
          >
          
            
              
                
                  
                    F
                    
                      e
                    
                  
                  →
                
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {F_{n}}}>\scriptstyle {\vec {F_{e}}}}
  
. Dermed utfører kraften 
  
    
      
        
          
            
              
                
                  F
                  
                    n
                  
                
                →
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {F_{n}}}}
  
 et arbeid på ladningen.
 Bildene her viser en ideell spenningskilde der det ikke eksisterer indre motstand, dermed vil kreftene være like store, altså 
  
    
      
        
          
            
              
                
                  F
                  
                    n
                  
                
                →
              
            
          
          =
          
            
              
                
                  
                    F
                    
                      e
                    
                  
                  →
                
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle {\vec {F_{n}}}=\scriptstyle {\vec {F_{e}}}}
  
 selv om det er tilknyttet en ekstern krets.
English: Electromotive Force illustration for a ideal voltage source. The above picture shows the open-circuit situation, and below when the the source is loaded.