fschieber/wit-captions huggingface dataset:
Дендритний детектор совпадений. Анимированная симуляция детектора совпадений в апикальных и наклонённых дендритах пирамидального нейрона гиппокампа. Слева: цветовое представление поступления отдельных возбуждающих входных импульсов к апикальному пучку и близким регионам апикальных дендритов и генерации потенциала действия по истечению. Входной импульс к более близким от сомы дендритам слабее, но он способствует распространению дендритного спайка, который возник в результате сильного входного импульса к апикальному пучку (сверху). Справа сверху: зависимость потенциала от времени для дендритов в трёх местах дерева (чёрный — сома; зелёный — апикальный дендрит; красный — апикальный пучок); эти места обозначены цветными точками на модели нейрона, где красная — перфорантный путь, а зелёная — колатераль Шаффера; внизу: График пикового напряжения (чёрный), как зависимости от расстояния от сомы по пути вдоль главного апикального дендрита до конца апикального пучка. Красная линия указывает уровень напряжения в конце симуляции, изменение одновременного напряжения от расстояния. Дендритные спайки были вызваны сильным возбуждающим импульсом перфорантного пути, но их распространение к соме было усилено возбуждающими импульсами коллатерали Шаффера. При отсутствии последнего, дендритный спайк из апикального пучка не в состоянии достичь сомы и не генерирует потенциал действия. Однако, даже незначительные импульсы коллатерали способны настолько усилить продвижение этих дендритных спайков к соме, что те даже могут генерировать потенциал действия в аксоне и соме[190]
English: Animated simulation of dendritic coincidence detection in the hippocampal pyramidal neuron. Gating of perforant-path–evoked dendritic spikes by Schaffer collateral evoked EPSPs. Adapted from supplementary material in Jarsky T, Roxin A, Kath WL, Spruston N. "Conditional dendritic spike propagation following distal synaptic activation of hippocampal CA1 pyramidal neurons" Nature Neuroscience 8, 1667 - 1676 (2005)
log of Benzene vapor pressure. Uses formula: 
  
    
      
        
          
            log
            
              e
            
          
          ⁡
          
            P
            
              m
              m
              H
              g
            
          
          =
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle \log _{e}P_{mmHg}=}
  

  
    
      
        
          
            log
            
              e
            
          
          ⁡
          (
          
            
              760
              101.325
            
          
          )
          −
          8.433613
          
            log
            
              e
            
          
          ⁡
          (
          T
          +
          273.15
          )
          −
          
            
              6281.040
              
                T
                +
                273.15
              
            
          
          +
          71.10718
          +
          6.198413
          ×
          
            10
            
              −
              06
            
          
          (
          T
          +
          273.15
          
            )
            
              2
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \scriptstyle \log _{e}({\frac {760}{101.325}})-8.433613\log _{e}(T+273.15)-{\frac {6281.040}{T+273.15}}+71.10718+6.198413\times 10^{-06}(T+273.15)^{2}}
  
 obtained from CHERIC[2] Note: yellow area is the region where the formula disagrees with tabulated data above.
English: Subject: log plot of benzene vapor pressure as a function of temperature. Prepared with: plotting script and Gimp 2.2 Status: Released to public domain
Το μονοπάτι της γονιδιακής αποσιώπησης. Ένα σταθερό πρωτεϊνικό διμερές συνδέεται στο διπλής αλυσίδας RNA και το υδρολύει σε μικρά RNA μόρια. Η μία υπομονάδα από το ετεροδιμερές συνιστά μέλος της οικογένειας RNA III ενζύμων και ονομάζεται Dicer 2 (DCR2) και η άλλη μία RNA συνδεόμενη πρωτεΐνη, με 2 δομές ειδικές για σύνδεση με διπλής αλυσίδας RNA, που ονομάζεται R2D2. Το DCR2-R2D2 ετεροδιμερές μετατρέπει το διπλής αλυσίδας RNA σε μικρά RNA μόρια παρεμβολής. (siRNA). Mια από τις 2 αλυσίδες του siRNA ενσωματώνεται σε ένα RNA επαγόμενο σύμπλεγμα αποσιώπησης (RNA Induced Silencing Complex: siRISC) το οποίο καταλύει την θραύση του mRNA στόχου. Η συγκρότηση του siRISC φαίνεται να απαιτεί την συγκρότηση πρόδρομου συμπλέγματος που σημειώνεται σαν RLC (RISC Loading Complex), το οποίο εμπεριέχει την διπλή αλυσίδα του siRNA, το DCR2-R2D2 ετεροδιμερές και επιπρόσθετες πρωτεΐνες οι οποίες πρέπει να χαρακτηριστούν. Το RLC σύμπλεγμα θεωρείται ότι καταλύει το ATP-εξαρτώμενο ξετύλιγμα του διπλής αλυσίδας siRNA. Η μία από τις 2 αλυσίδες, η οδηγός αλυσίδα, συμπλέκεται τελικά με στο siRISC , ενώ η άλλη αλυσίδα, δηλαδή η επιβαίνουσα αλυσίδα (passenger) απομακρύνεται και καταστρέφεται. ΤοsiRISC περιέχει επίσης μία πρωτεΐνη η οποία ονομάζεται Αργοναύτης (Argonaute: AGO) και η οποία καταλύει την υδρόλυση του RNA. H οδηγός (Guide) αλυσίδα καθοδηγεί το siRISC σε ένα mRNA με συμπληρωματική αλληλουχία. Στην συνέχεια η AGO πρωτεΐνη κόβει τον mRNA στόχο σε μία μονή θέση στο κέντρο περίπου της δημιουργηθείσας διπλής αλυσίδας περιοχής, 10 νουκλεοτίδια από το 5΄-άκρο του siRNA.
Ελληνικά: Το μονοπάτι της γονιδιακής αποσιώπησης. Ένα σταθερό πρωτεϊνικό διμερές συνδέεται στο διπλής αλυσίδας RNA και το υδρολύει σε μικρά RNA μόρια. Η μία υπομονάδα από το ετεροδιμερές συνιστά μέλος της οικογένειας RNA III ενζύμων και ονομάζεται Dicer 2 (DCR2) και η άλλη μία RNA συνδεόμενη πρωτεΐνη, με 2 δομές ειδικές για σύνδεση με διπλής αλυσίδας RNA, που ονομάζεται R2D2. Το DCR2-R2D2 ετεροδιμερές μετατρέπει το διπλής αλυσίδας RNA σε μικρά RNA μόρια παρεμβολής. (siRNA). Mια από τις 2 αλυσίδες του siRNA ενσωματώνεται σε ένα RNA επαγώμενο σύμπλεγμα αποσιώπησης (RNA Induced Silencing Complex: siRISC) το οποίο καταλύει την θραύση του mRNA στόχου. Η συγκρότηση του siRISC φαίνεται να απαιτεί την συγκρότηση πρόδρομου συμπλέγματος που σημειώνεται σαν RLC (RISC Loading Complex), το οποίο εμπεριέχει την διπλή αλυσίδα του siRNA, το DCR2-R2D2 ετεροδιμερές και επιπρόσθετες πρωτεΐνες οι οποίες πρέπει να χαρακτηριστούν. Το RLC σύμπλεγμα θεωρείται ότι καταλύει το ATP-εξαρτώμενο ξετύλιγμα του διπλής αλυσίδας siRNA. Η μία από τις 2 αλυσίδες, η οδηγός αλυσίδα, συμπλέκεται τελικά με στο siRISC , ενώ η άλλη αλυσίδα, δηλαδή η επιβαίνουσα αλυσίδα (passenger) απομακρύνεται και καταστρέφεται. Το siRISC περιέχει επίσης μία πρωτεΐνη η οποία ονομάζεται Αργοναύτης (Argonaute: AGO) και η οποία καταλύει την υδρόλυση του RNA. H οδηγός (Guide) αλυσίδα καθοδηγεί το siRISC σε ένα mRNA με συμπληρωματική αλληλουχία. Στην συνέχεια η AGO πρωτεΐνη κόβει τον mRNA στόχο σε μία μονή θέση στο κέντρο περίπου της δημιουργηθείσας διπλής αλυσίδας περιοχής, 10 νουκλεοτίδια από το 5΄-άκρο του siRNA.
Figure 1. Interaction energy vs. 
  
    
      
        
          
            l
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathit {l}}}
  
 for 
  
    
      
        n
        =
        7
      
    
    {\displaystyle n=7}
  
 and 
  
    
      
        
          k
          
            B
          
        
        
          r
          
            B
          
        
        =
        20
      
    
    {\displaystyle k_{B}r_{B}=20}
  
. The energy is in units of 
  
    
      
        
          
            
              e
              
                2
              
            
            
              L
              
                B
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {e^{2} \over L_{B}}}
  
. Note that the minima occur for 
  
    
      
        
          
            l
          
        
        =
        3
      
    
    {\displaystyle {\mathit {l}}=3}
  
 and 
  
    
      
        
          
            l
          
        
        =
        4
      
    
    {\displaystyle {\mathit {l}}=4}
  
. In general the minima occur at 
  
    
      
        
          
            
              
                l
              
            
            n
          
        
        =
        
          
            1
            2
          
        
        ±
        
          
            1
            
              2
              n
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {{\mathit {l}} \over n}={1 \over 2}\pm {1 \over 2n}}
  
.
English: Expectation vs l
Esta secuencia de imágenes muestra el nacimiento de un tornado. Primero, se forma el torbellino con aire seco y frío que desciende del borde de la nube en una espiral con sentido horario. Los efectos de este torbellino pueden verse en la nube de polvo en el suelo en las tres imágenes: en la imagen superior, se observa la nube de polvo levantada por la espiral en sentido horario formada por una columna de aire frío, pesado y seco. A su vez, dicho torbellino genera posteriormente una espiral ascendente en sentido antihorario, espiral que da origen al enfriamiento del aire y a la condensación formando el embudo nuboso que se inicia en la imagen intermedia y que se desarrolla finalmente en la imagen inferior, cuando las dos columnas girando en sentido inverso coinciden para constituir la fase más destructiva del tornado. En dicha imagen inferior se sigue viendo la columna de aire descendente, de color claro, formada por polvo y deshechos del suelo, girando en sentido horario y la columna ascendente de color gris oscuro, más cálida y húmeda que, al subir, va haciéndose más ancha (y por lo tanto, disminuyendo su velocidad), hasta que se une a la nube-embudo que baja de la nube mayor por el centro, aprovechando el punto en el suelo con menor presión atmosférica (recordemos que el viento se desplaza de la zona con mayor presión atmosférica en la parte superior de la nube, hacia la parte inferior, donde se enlaza con la columna ascendente. Este tornado, formado cerca de Dimmitt, Texas, fue uno de los tornados violentos mejor observados en la historia.
This sequence of three photographs was taken by a member of the VORTEX project outside of Dimmit, TX on June 2, 1995. Known to some as the most studied tornado of all time, multiple movies, radar images, photographs, and damage observations were made for this tornado's entire lifespan by members of the VORTEX team.
The three ground stations are Stations A, B, C, whose locations are known. The times it takes for a radio signal to travel from the stations to the receiver are unknown, but the time differences are known. That is, 
  
    
      
        
          
            
              t
              
                A
              
            
            ,
            
              t
              
                B
              
            
            ,
            
              t
              
                C
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\displaystyle t_{A},t_{B},t_{C}}}
  
 are unknown, but 
  
    
      
        
          
            
              t
              
                A
              
            
            −
            
              t
              
                B
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\displaystyle t_{A}-t_{B}}}
  
 and 
  
    
      
        
          
            
              t
              
                A
              
            
            −
            
              t
              
                C
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\displaystyle t_{A}-t_{C}}}
  
 are known. Then, each time difference locates the receiver on a branch of a hyperbola focused on the ground stations. The receiver is then located at one of the two intersections. Other navigation information can be used to determine at which intersection the receiver is located.
Вплив дендритів на виявлення збігів в слуховій системі. А.(вгорі, ліворуч) Інтерауральна часова різниця (ITD) та інтерауральна різниця інтенсивності (ILD) у відповідь на тон з частотою 35 кГц в маленького кажана (Molossus ater), залежно від позиції джерела звуку в горизонтальній площині. Помітно великі ILD'и, аж до 40-50 дБ, у порівнянні із дуже малими ITD'и, до 50 мкс. B.(внизу, ліворуч) Схема локалізації низькочастотних звуків у верхньому оліварному комплексі ссавців. С.(вгорі, праворуч) а) Модель біполярного нейрона для детектора збігів. б) Модель ITD кривої для стимулу в 500 Гц показує покращення у кодуванні ITD, коли до точкової соми були додані (пасивні) дендрити. Різниця між маскимальною (0° запізнення) та мінімальною (180° запізнення) спайковою частотою була найбільшою, коли вхідні сигнали локалізувались на дендритах (суцільна крива), у порівнянні із моделлю точкового, бездендритного нейрона (пунктирна крива).[82] D. (внизу, ліворуч) Схематичне подання впливу біполярних дендритів на локалізацію звуку. а) Коли вхідний сигнал надходить тільки з одного вуха, досягаючи лише одного дендрита, наслідком нелінійної сумації сигналу в дендриті є генерація менш деполяризуючого синаптичного струму. Як наслідок, синаптичний потенціал є надто малим, аби згенерувати потенціал дії в аксоні. b) Коли вхідні сигнали надходять одночасно із двох вух і розподіляються на різних дендритах, то нелінійність в сумації синаптичних імпульсів є менш істотною. Як наслідок, синаптичний потенціал є вищим від порогу збудження і може генерувати потенціал дії в аксоні.
English: Adapted and modified from 2 papers: Macrocircuits for sound localization use leaky coincidence detectors and specialized synapses. / The role of dendrites in auditory coincidence detection.
Illustration of the energy states: Energy-occupation diagram for a system with 7 energy levels, the energy 
  
    
      
        
          E
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle E_{i}}
  
 is degenerate 
  
    
      
        
          D
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle D_{i}}
  
 times (there are 
  
    
      
        
          D
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle D_{i}}
  
 states which have an energy of 
  
    
      
        
          E
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle E_{i}}
  
) and has an occupancy given by 
  
    
      
        
          N
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle N_{i}}
  
, with 
  
    
      
        i
        =
        1
        ,
        2
        ,
        3
        ,
        4
        ,
        5
        ,
        6
        ,
        7
      
    
    {\displaystyle i=1,2,3,4,5,6,7}
  
. By the Pauli exclusion principle, up to 
  
    
      
        (
        2
        j
        +
        1
        )
        ⋅
        
          D
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle (2j+1)\cdot D_{i}}
  
 fermions can occupy a level of energy 
  
    
      
        
          E
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle E_{i}}
  
 of the system, where 
  
    
      
        j
      
    
    {\displaystyle j}
  
 is the Spin of the fermions.
English: Schematisches Zustands-, Energie- und Besetzungsdiagramm für ein System von 7 Energie-Niveaus , jeweils D_i-fach entartet und N_i-fach fermionisch besetzt.
Simplified relationship between various scripts leading to the development of modern lower case of standard Latin alphabet and that of the modern variants Fraktur (used in Germany until 1940s) and Gaelic (used in Ireland). Several scripts coexisted such as half-uncial and uncial, which derive from Roman cursive and Greek uncial, and Visigothic, Merovingian (Luxeuil variant here) and Beneventan. The Carolingian script was the basis for blackletter and humanist minuscule. What is commonly called "Gothic writing" is technically called blackletter (here textualis quadrata) and is completely unrelated to Visigothic script.  The letter j is i with a flourish, u and v are the same letter in early scripts and were used depending on their position in insular half-uncial and caroline minuscule and later scripts, w is a ligature of vv, in insular the rune wynn is used as a w (three other runes in use were the thorn (þ), ʻféʼ (ᚠ) as an abbreviation for cattle/goods and maðr (ᛘ) for man).  The letters y and z were very rarely used, in particular þ was written identically to y so y was dotted to avoid confusion, the dot was adopted for i only after late-caroline (protogothic), in beneventan script the macron abbreviation featured a dot above.  Lost variants such as r rotunda, ligatures and scribal abbreviation marks are omitted; long s is shown when no terminal s (the only variant used today) is preserved from a given script.  Humanist script was the basis for Venetian types which changed little until today, such as Times New Roman (a serifed typeface).
Rys. 4. Wektor v rozłożony w dwóch bazach:
(1) baza wersorów 
  
    
      
        
          
            
              
                g
                ^
              
            
          
          
            1
          
        
        ,
        
          
            
              
                g
                ^
              
            
          
          
            2
          
        
        ,
        
          
            
              
                g
                ^
              
            
          
          
            3
          
        
      
    
    {\displaystyle {\hat {g}}_{1},{\hat {g}}_{2},{\hat {g}}_{3}}
  
 (żółta, z lewej) – stycznych do krzywych współrzędnych (czarne)
(2) kobaza wersorów 
  
    
      
        
          
            
              
                g
                ^
              
            
          
          
            1
          
        
        ,
        
          
            
              
                g
                ^
              
            
          
          
            2
          
        
        ,
        
          
            
              
                g
                ^
              
            
          
          
            3
          
        
      
    
    {\displaystyle {\hat {g}}^{1},{\hat {g}}^{2},{\hat {g}}^{3}}
  
 (niebieska, z prawej) – prostopadłych do powierzchni współrzędnych (szare).
Wersory bazy i kobazy nie są do siebie równoległe, chyba że współrzędne (q1, q2, q3) są ortogonalne.
График на функцијата
 
  
    
      
        
          
            
              
              
                
              
            
            
              
              
                
                  f
                  (
                  x
                  )
                  =
                  
                    
                      
                        (
                        4
                        
                          x
                          
                            3
                          
                        
                        −
                        6
                        
                          x
                          
                            2
                          
                        
                        +
                        1
                        )
                        
                          
                            x
                            +
                            1
                          
                        
                      
                      
                        3
                        −
                        x
                      
                    
                  
                
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\begin{aligned}&\scriptstyle \\&\textstyle f(x)={\frac {(4x^{3}-6x^{2}+1){\sqrt {x+1}}}{3-x}}\end{aligned}}}
  

 И доменот, и интервалот на сликата го претставуваат множеството на реални броеви меѓу -1 и 1,5.
Dreieck und einbeschriebene Ellipse zu den Nullstellen (schwarz) 
  
    
      
        1
        +
        i
      
    
    {\displaystyle 1+i}
  
, 
  
    
      
        5
        +
        2
        i
      
    
    {\displaystyle 5+2i}
  
 und 
  
    
      
        3
        +
        6
        i
      
    
    {\displaystyle 3+6i}
  
 von 
  
    
      
        p
        (
        z
        )
        =
        
          z
          
            3
          
        
        −
        (
        9
        +
        9
        i
        )
        ⋅
        
          z
          
            2
          
        
        +
        (
        3
        +
        52
        i
        )
        ⋅
        z
        +
        (
        33
        −
        39
        i
        )
      
    
    {\displaystyle p(z)=z^{3}-(9+9i)\cdot z^{2}+(3+52i)\cdot z+(33-39i)}
  
 und Nullstellen (rot) 
  
    
      
        3.32
        +
        4.05
        i
      
    
    {\displaystyle 3.32+4.05i}
  
, 
  
    
      
        2.68
        +
        1.95
        i
      
    
    {\displaystyle 2.68+1.95i}
  
 von 
  
    
      
        
          p
          ′
        
        (
        z
        )
        =
        3
        ⋅
        
          z
          
            2
          
        
        +
        (
        −
        18
        −
        18
        i
        )
        ⋅
        z
        +
        (
        3
        +
        52
        i
        )
      
    
    {\displaystyle p'(z)=3\cdot z^{2}+(-18-18i)\cdot z+(3+52i)}
Un dipinto del XVIII secolo che raffigura Viṣṇu e Jayadeva qui rappresentato come un suo devoto (viṣṇubakta, notare anche la śikhā, il ciuffo di capelli, che lo indica come tale), conservato presso il Government Museum and Art Gallery di Chandigarh. Questa rappresentazione è una delle due classiche rappresentazioni di Viṣṇu originarie dell'epoca dei Purāṇa (circa IV-VI secolo d.C.), l'altra lo rappresenta addormentato tra le spire del serpente cosmico Śeṣa ("ciò che resta" o anche Ananta, "infinito"). In questa raffigurazione Viṣṇu siede nella "postura della meditazione" (padmāsana, lett. "postura del loto"); indossa una corona (kirīṭa mukuṭa, corona regale che lo individua come Cakravartin, Signore dei mondi) decorata con fiori di loto simbolo della purezza e della divinità solare; con le quattro braccia regge i suoi attributi: il disco o ruota (chakra) nel duplice significato di "ruota" solare o del carro celeste che trasporta la divinità solare e di "disco" inteso come arma da lancio e quindi con il significato di potere e protezione, esso ha il nome di Sudarśana (Bello da vedere); la mazza (gadā) che ha il nome di Kaumodakī, l'arma con cui Viṣṇu uccise il demone Gada, essa simboleggia anche il potere del tempo che tutto distrugge; la conchiglia (śaṅka, la Charonia tritonis) è anch'essa un'arma in quanto soffiandoci dentro procura un suono che atterrisce i demoni e li fa fuggire, il nome della śaṅka di Viṣṇu è Pāñcajanya dal demone a cui la strappò Pāñcajana (Cinque elementi); il fiore di loto (padma) simbolo della divinità solare.
The poet Jayadeva bows to Vishnu, Gouache on paper Pahari, The very picture of devotion, bare-bodied, head bowed, legs crossed and hands folded, Jayadeva stands at left, with the implements of worship placed before the lotus-seat of Vishnu who sits there, blessing the poet.