Απόκομμα Νορβηγικής εφημερίδας (Trondheim, 26-28 Αυγούστου 1978), αναφορικά με το θέμα της Αφρικανοποιημένης μέλισσας. [Σημ. 8]
Format: Dokument (Avisutklipp) - Digital Collage Dato / Date: 26 - 28 August 1978 Wikipedia: Africanized bee Wikipedia: Bruce Geller (1930 - 1978) Eier / Owner Institution: Trondheim byarkiv, The Municipal Archives of Trondheim Arkivreferanse / Archive reference: Trondheim Kinematografer: Kritikker fra Osloaviser (1977 - 1978), l.nr. 90 Aftenposten: Bier, dødsjakt VICTORIA: ”Biene kommer!” Org.tittel.: Savage Bees. Nasjonalitet: Amerikansk. Regi: Bruce Geller. Med: Ben Johnson, Michael Perks. Manus: Guerdon Trueblood. Spilletid: 90 min. Utleie: Frem Film. Censur: Voksne. Denne filmen burde naturligvis ha vært vist før den begredelige sommeren på Østlandet iår. Da ville folk holdt seg innendørs i alle fall, og kunne nydt det dårlige været med et smil, fast forvisset om at de ikke ville beveget seg utendørs om solen hadde skint aldri så meget. For utenfor hyttevinduet kunne det jo tenkes at det befant seg en sverm afrikanske bier, ikke sant? Afrikanske bier, hevdes det, eller en bestemt stamme av dem, i det minste, er aggressive og livsfarlige for mennesker og dyr. ”Biene kommer” demonstrerer varianter av ubehagelige endeligter som følge av møte med noen tusen illsinte små skapninger, og det attpåtil i nærheten av New Orleans under folkefesten Mardi Gras. De er kommet fra Brasil, med båt, og en lokal sheriff og en lokal likhusbestyrer-assistent er de første som forstår truselen. Siden kommer en bi-ekspert opp fra Brasil for å overliste biene, men han er uheldig, og tilslutt må... nei, det er ikke verdt å røbe poenget, for noen kinogjengere er det tydeligvis som gleder seg over denne formen for skrekkfilmer, hvis ikke ville de vel ikke bli produsert i så stort antall som tilfelle er. ”Biene kommer” skiller seg ikke ut fra hopen, effektene er som vanlig enkle og bare overfladisk skremmende. Bruce Gellers regi håndfast, men forholdsvis behersket. De verste smakløshetene har han stort sett unngått. Jeg ser at birøktere har protestert og engster seg for de små og som regel helt ufarlige honningprodusentenes omdømme. Vel og bra. Men hvor var hai-røkterne da ”Haisommer” breiet seg på Colosseum for et par år siden? Eller var det bare en bi-ting? Knut Bjørnskau. Verdens Gang 28.08.1978: [Terningkast: 2] Victoria: ”Biene kommer”. (Savage Bees). Regi: Bruce Geller. Med: Michael Parks og Ben Johnsen. Amerikansk fargefilm. En meget nøktern redselsfilm må dette kalles, for når en sverm dødelige giftige bier gjør det av med det ene menneske etter det andre, er utvendige effekter unødvendige. En tilsynelatende vitenskapelig underbygget virkelighet griper tak i en, men uten å sette nervene på høykant. Historien er temmelig ordinært bygget opp. For å mildne inntrykket av de farlige små, er bi-invasjonen lagt til en av de store festdager. Et anstrøk av romantikk forsøker også å dempe uhyggen. Spenningen ligger ellers i om sheriffen og de to bi-forståsegpå’ere kan få myndighetene til å ta affære, og først og fremst i om en bi-ekspert lykkes i å prøve seg med et nytt eksperiment for å uskadeliggjøre styggedommen. Om man finner dette underholdende, er i høyeste grad en smaksak. L.H.R. Dagbladet 26.08.1978: Nå er det biene vi skal frykte Victoria: Biene kommer! (”Savage Bees”) Amerikansk skrekkfilm. Regi: Bruce Geller. Utleie: Fram Film. Er det ikke en menneske-etende kjempehai, kan det være en hvit buffalo, ville hunder, kjempemark eller bier. For ikke å snakke om hitchcockske fugler, som vel er klassikeren innen genren. Men denne gang er det altså bier som vi skal bli redde for på film, svermer av bier som stammer fra en fryktinngydende afrikansk art, og disse er det nå som truer en mindre by i New Orleans-strøket. Filmen følger den faste oppskrift for slike skrekkfilmer. Først de mystiske og uforklarlige dødsfall, vel å merke dødsfall der ofrene har de gyseligste stikk og sår både her og der. Flere og flere ofre blir det, og panikken er ved å bryte løs og det attpåtil under en spesiell karnevalsdag. Med god virkning er den indirekte skrekk-effekt brukt, der de forferdede øyekast ekspertene imellom teller mer enn selve nærbildet av de tilredte likene. Dertil er bi-summingen forsterket lydmessig mange decibel. Men mot byråkratenes somling oppstår den handlekraftige person, og etter mye uttværing klarer man på et stadion å nedkjøle bi-svermene til de blir satt ut av spill. Norges birøkterlag har alt protestert mot filmen og bidrar dermed til å gi den ufortjent reklame. Birøkterne må her undervurdere et norsk kinopublikum; filmen er nærmest en karikatur og en parodi i sin stereotype form. A.A. Arbeiderbladet 26.08.1978: Bi litt Victoria: BIENE KOMMER Regi: Bruce Geller. Originaltittel: The Savage Bees. Amerikansk. Her kommer den første av en sverm med bi-filmer vi visstnok har i vente. Og her er det tusenvis av kandidater til prisen for beste bi-rolle. Nok om det – dette er en film som ikke gjør rare inntrykket, den har et påfallende svakt manuskript til amerikansk film å være, det er noe om et farlig slag afrikanske bier (norske birøktere kan bare ta det med ro) som ved et uhell blir sluppet løs i New Orleans, midt under Mardi Gras-feiringene der. Merkelig lite har filmskaperne også gjort ut av disse feiringene. Regissøren Bruce Geller (som omkom i et flycrash for ikke mer enn en måneds tid siden) har i tillegg ikke hatt rare menneske-materialet å jobbe med – en stoisk Ben Johnson, en nervøs Michael Parks og en intetsigende Gretchen Corbett, som i sluttscenene får hele folkevogna si oversådd av iltre bier. Heldigvis for henne at bisvermen høflig lager et lite kikkehull for henne på frontruta slik at hun kan få kjørt vekk og frosset ned insektene det eneste våpenet. Ærlig talt! B.Gr.