Revista de ciencias médicas de Barcelona (1899-02-25 00:00:00), página 35

y de rassa han de tenirse en compte en tots los ordres de govern del Estat, mereixen sobre tot ser ateses en lo que's refereix á la ensenyansa. «Cada terra fa sa guerra» diu lo nostre ditxo, y si la educació ha de servir pera donar armas al home en las lluytas de la pau—no ménys terribles que las á sanch y foch—deu fondarse principalment en las aptituds especials dels minyóns que tracta de convertir en homes. Per aixó, la fundació y emplassament d'una Universitat, ó millor dit, d'una Escola técnica superior, no pot ser efecte d'un prejudici burocràtic, ni de la influencia d'un cacich, ni repartirse proporcionalment ab un compàs á la má y l'1 mapa á la vista. La Escola superior ha de ser ja ella mateixa producte d'un estat de cultura especial en lo terrer en que's funda, ha de vindre á satisfier una necessitat de saber ja ben sentida. Plantada allí ahont no existeixi aquell grau de cultura, allí ahont no se senti aquella necessitat, viurá neulada y sense fruyt, com grana caiguda en terra mal adobada. Mes de quatre Universitats espanyolas, reduïdas á viure com oficinas, son bon exemple d'aixó. En cambi, nascuda la Escola en terrer apropiat, en mitj d'un ambient ja cult, venint á satisfier una necessitat de sapiguer y avansar, creixerá forta y gegantina com lo roure del bosch á qui ni'l's terratrémols de la terra ni 'ls llamps del cel poden somoure.

¿Cómo podrá plantearse la autonomía universitaria? La cosa fora ben senzilla, com sempre son senzillas las cosas grossas. Heus aquí una minuta de decret que ha de costar molt trobar ministre que vulgui traduirlo al castellá y portarlo á la real firma.

L'Estat se desentén en absolut de tot lo que se refereix á ensenyansa superior. S'aprofitará lo material y 'ls edificis de ensenyansa que poseeix per fomentar la creació d'Universitats autónomas allí alont puguin sostenirse ellas mateixas sense ajuda dels presupòsits generals de la nació. El material de las que hagin de desapareixse se repartirá entre las que sobrevisquin. En cada una de las Universitats actuals se constituirá una junta composta de professors de cada una de las facultats, qual junta, estudiará si, reduïda á los seus propis medis, ó ab la ajuda del govern de la província ó regió, pot continuar ó be si ha de tancarse. En lo primer cas, redactará un reglament que vingui á ser la escriptura de la seva fundació com Universitat autònoma, y fixará el programa de las ensenyansas que's donarán en ella, ja siguin d'una ó de varias facultats. Lo govern de l'Estat estudiará ab tota premura dits reglaments y los aprovará ó'ls fará modificar si creu que son contraris á los interessos intel·lectuals del país. Una vegada aprovats, y fundada la Universitat autònoma, li reconeixerá lo carácter y tots los drets de persona jurídica.

En la constitució de las novas Universitats no podría consignarshi res que vulgués servir pera donar drets perpetuos, ni fer inamovibles als professors actuals. La Universitat autònoma ha de serho de debó y ha de quedar lliure de conservarlos ó cambiarlos segons convingui á las necessitats de la ensenyansa. L' Estat conservarà solzament lo dret d'alta inspecció á fi de que s'hi cumpleixin