Gaceta médica catalana (1906-12-15 00:00:00), página 4

dos anys horribles (1866-67) de fam acerba, hi hagué escampall de morts-nats; per lla aon roda, la mortedat s'augmenta: en els tuguris dels pobres, en el naixement dels illegítims, en les cases de les obre-res que deixen aviat els fills perquè l'taller les crida... La classe d'alimentació hi ajuda: el nois alellats artificialment sucumbeixen deu vegades més que ls alellats al pit. Moits són ja al naixer tant fluxos, que prompte moren sense altra causa que llur feblesa. Altres són past de tots els germens: ells s'encarreguen d'enllestar als que la gana i les intemperances no s'emporten; i apilen les seves víctimes la difteria, el xarmpió, la pulmonia, l'escarlataina, la diarrea...

L'Higiene hi pot molt amb eixes causes. A part els coneixements que difundeix i que donen als pares la nocció del dever i els medis de cumplir-lo, ella estudia l'origen i desenrotllament de les malalties i les evita. Fins fa poc, per exemple, la diarrea infantilva delmava la ninesa: a Itàlia, al 1901, més de 72,000 sucombiren per ella; a França, al 1892, arribà en alguna vila a produir per sí sola ls tres quarts de la llur mortalitat; i arreu atuhia am forca esveradora. Més sen buscà la causa, se la trobà ligada amb el nodriment artificial, s'estabili la defensa; i avui els nens ben cuidats ne són ja lliures. Per tot sobren consultoris pera vigilar-los i educar a les mares; s'obren Gotes de llet, pera donar-ne; dispensaris, societats diverses que amparen als nodri-cions; la crenada pera la lactancia materna agita als egoistes i desvetlla les conciencies somortes; en Budin recorda que la millor gota de llet pera el nen es la que troba en el pit de sa mare; s'explicuen lliçons a les escoles pera que les joventuts aprenduin a assistir-los; i s'estenen per tots els medis els auxilis i els consells sanitosos. I es fa més: se prepara a la mare pera que l'fillet hi trobi bon recepte; am lleis i per mutualitats s'intenta que en l'últim temps de la gestació pugui vagar i refer-se; i a Itàlia, ja mana una llei nova que a tot establiment aon hi hagin 50 obreres, se disposi una cambra pera que les mares puguin donar de mamar als infants. La maternitat es ara encoratjada i ennoblida: per l'Higiene, la mare es sempre excelsa, jàtsia lliure. El Crist, quan demanava que ls nois se li acostessin, no ls pregunta com eren inscrits en el registre. Aixís l'Higiene ls vol: ben macos, i forts, i bons i pulcres, vinguin d'on vinguin, am pellingots o sedes, i amb honradesa o falta. I an aquesta obra redemptora, tots els poders han d'ajudar-hi.

I pugen els nens; i d'igual manera l'Higiene els ha de protegir, que la creixença es perillosa. Pugen cuidats am prejudicis, víctimes d'errors; ara ls mimen i vetllen perquè posen les dents, i aixó es temible; ara ls abandonen am diarrea copiosa, perquè es salut, que aixís treuen la baba. Mengen a horri, golafreguen de coses superiors al seu estomac; i quan el metge regularisa ls apats, els avis clamen que ls fan morir de gana. Pugen en confusió inestricable, am tots els maticos, tots els planys, tots els crits, tots els aspectes; ja rojos, ja palids, frescos, mus-tics, cofois, alegres, ploraires, jolius, rebeccs, xamosos; pugen entre privacions o en opulència; ací llençen el plat i allà s'dediquen a cercar molles; aquests, espellifats; aquells, am robes de princeps de llegenda; i pels pisos, i escales, i carrers, i rutes, rondinen, fressegen, cauen, se revolquen; i són floretes d'amor, com fills de fades, i joellets cisellats, com de reials madones, i altres se conformen am la pols i semblen la mateixa pols humanizada, i són brivals com fets am fanc que encara porten residus del fanc am que ls pastaren. Aquí ls priven de l'aire i del sol, els dos grans elements de la salut de l'home; allà ls exposen al fred, les cames nues, perquè s'entoni, i es marceixen, que el fred no dóna ufana; uns no creixen perquè la gana ls ho detura; altres no creixen perquè l'excés d'aliment ls espesseix, sense allargar-los; aquests