Gaceta médica catalana (1906-12-31 00:00:00), página 2

en els desitjos i necessitats de l'humanal especie, ha de sofrir trasblas incessant, de jorn en jorn més aspre. Es ella l'inquieta, la que remou i busca plaers, goigs, fruicions, fonts noves on sadollarse de veritat eterna; i s'encén, i brilla, i vacila, i s'esfonza...

I arreu movent-se les homes pel treball, el delit, la virtut, la saviesa, fan llurs aplecs remolins terbols on totes les matures s'esenrotillen. Ja son follies, idees malsanes que s'estenen com verins infecciosos, ja dolences organiques, malalties socials afavorides pel mateix medi. I com l'Higiene cerca recursos pera evitar els defectes de l'obra humana, així n'inventa i en planteja per anular aquells damnatges; i estimula als adormits, excita als febles, interessa als forts, enlaira les conciències i recorda que en ells mateixos hi ha la potència pera liurar-sen. Els ensenyà que a Alemanya, els morts de la qual per verola foren més de 100,000 en quatre anys justos, ne perdé sols 27 al 1895 en tot l'imperi, gràcies a la vacunació obligatoria; ella mostra que l'tifus, qui senyoreja les viles empori de brutícia, decau quan l'aigua es pura, els aliments bons, les cases netes; ella prova que si la tuberculosi de-vasta i atueix am rabia horrible, es mercès a la propagació per la llet; i així reclama accions defensives ben energíques. Més quants precs inútils davant els individuus i les colectivitats somortes! Trets criden millores, tots arreglen programes de felicitat completa, on sols hi manca la felicitat mateixa, i disputen, i s'agreujen per símbols de stracha; i en tant, a Barcelona, per exemple, apesar de la campanya que en nom de l'Academia férem amb el meu insigne amic en Segala Estalella, segueixen les vaques tísiques en els estables, escampant placidament la seva podridura; i en tant, per exemple, que les manicims s'omplien d'alcoholisats i en les clíniques s'apilen les víctimes de brebatges, molts regeneradors continuen omplint d'alcool al poble pera gaudir-sen, creixen les tavernes, n'hi ha 1 per 53 habitants a certes viles del nord de França; i els bons ciutadans, contemplant els fills, mirant la dolça esposa, pensant en la llur patria, juren que, abans de deixar el vi, perdran la vida. Filla l'Higiene de l'inteligencia humana, a l'acció humana ha de dirigir-se. No n'hi ha prou am planys: hem d'obrar sens treva; hem de ficar-nos al llot, mal ens esquitxi. Nosaltres, els homes de l'Academia, vosaltres els adoradors de la salut i la bellesa, tots els qui glatim per una vida arribada al màximum de força, sumem els fervors de les nostres ànimes i davalem entre mig del poble. La nostra tasca es sacerdotal, com la dels homes que pertanyien a les antigues religions. Els preceptuaven en els aliments i malalties i fets socials les regles útils pera enfortir les races; ells elo-giaven la netedat amb en Mahoma i Shinto, imposaven la desinfecció amb en Dinkar i Avesta, adoraven la robustesa amb els Déus de l'Olimp, senyalaven els menjars en el Levitic, respectaven la hermosura a Egipte, i demanaven, am Zoroastre, que el diví sol illuminés arreu les llurs morades. Treballem com ells, i sembrem per la Terra la llevor santa.

I adhuc els havem d'imitar en la manera com estudiauen les condicions propries del poble respectiu que dirigien. Si alguna de llurs lleis, com de pura índole moral, podia aplicar-se a tot l'humanal llinatge, les ordes de conreu corporal i varietes socials eren establertes unicament pera la llur nicaga. Car experiència ensenyà que ls homes, com els demés essers, no són d'iguals modalitats en els distints aplecs que formen, sinó que l clima, i la situació, i el cel que sguarden, i els rius, i els monts aon s'aixopluguen i les valls que cultiven, els influencien i emmotllen am marca especialissima; son, al fi, producte de la terra; i la llur sang, i cervell, i muscles, pois d'ella pastada am l'aigua de les fons que hi brollen. Per tant, es en relació amb el medi que cal