Gaceta médica catalana (1906-12-15 00:00:00), página 9

cutible, i am la falta d'altres, com l'Higiene, de sobiranà importància. Lo útil se suprimeix, lo bo s'alceja, lo dolent acapara. Estudien els escolars a tips i als tres mesos de l'examen, resten nets de saber i enterbolida l'anima. Se tracta de fer homes i els emmatzinien. Terminat el curs, el jove queda fet un penjoll, rebregat i inútil.

La joventut passa a les escoles els anys d'expansió, d'ardiment i folgança; i allí l'empaiten, l'encarceren, l'arrauleixen i afollen pera estampar-li en el cap l'enciclopèdia. Sumes fabuloses són esmerçades pera lograr-ho; cabals en professors, en llibres, en aparells, en edificis; i, a la fi, d'aïtal dispendi, que n resulta? Un ver desastre. En Novicow estima que sois el temps perdut en ensenyar l'ortografia, mirada erradament com prova superior de cultura, representa a França més de tres millards de francs, llençats sense avantatge. «El temps consagrat avui a defallir l'admiració davant una oda d'Horaci, bastaria a metre en conreu províncies enteres». Els joves surten aixafats, malmesos, la voluntat somorta, la rahó agreuajada. «Visquem, diu en Lavisse, fòra de la naturalesa i de l'història». Com cecs, trisquen pel món, sense compendre ls fenomens de les societats i de la vida. Quan els inglesos admeteren als Babús en els concursos pera l'administració de l'Índia, se trobaren am que aquells guanyaven als contrincants europeus a força de memòria; però haurien ensorrat aviat l'imperi am la llur falta de judici, de moralitat i d'energia. Aixís, els nostres lletrats, am la memòria plena i la consciència buida, se mostren incapços dels grans esforços de la lluita moderna. En Carnegie ens explica que la majoria dels directors de les grans cases bancàries de New York careixen de diplomes. En canvi, les oficines van plenes d'homes de carrera fent d'escrividents pera mantenir-se. De l'aplec de joves, de cor generós i pensa alta, l'instrucció oficial ne fa esbarc de tulits i caducs. Són els fallits, els desclassats, els envejosos, els esterils, els parasits, els inútils. No heu sentit el clam antic den Sèneca? «Morim d'un excés de literatura!» Els han substitret a l'acció i lluiten debades: el torbelli social els aniquila!

Eduquem, doncs, la joventut segons els preceptes de l'Higiene. Com els jardiners, donem-nos ansia pera que ls arbrigons pugin ufanosos. Il·luminem amb ells les intel·ligències obcecades i recordem a tothom la falàcia immensa dels sistemes davant la realitat soberga de la vida. Es ella la que hem de cuidar, d'atendre, de desenvolupar i enfortir de manera que surtin dels nostres afanys educadors, homes més homes. «Més vida i més plena», diuen els americans: More life and fuller. Cultivem-la ben bé pera engrandir-la: «Com més substància cerebral tindreu per vendre, diu en Carnegie, més elevat serà l'preu que podreu demanar-ne. El conreu no es tant segur com el de la ci-vada salvatge, que no manca mai de fornir abundant cultita, però té la superioritat de trobar comprador sempre». Com més resistent el cos, més energies tindrà pera esmerçar en la lluita, més fermesa en les situacions adverses, més temprança en les bones. Cal que tot esser sigui encaminat dins la tendència a augmentar continuament el seu esforç pera que dongui resultats més optims, i aixís crei un ideal de perfecció sublim vers on se dreçi, i alhora la plenitud de sa vida s'es-pandeixi en amor als altres. Après l'educació dels mestres, vindrà la propria: el medi, les costums, els prejudicis, les injurias, i dissorts, i tristesses, li gravaran tot jorn la seva marca i al llur impuls anirà mo-dificant-se. Preparem-lo de manera que l'embat diari adhuc el vigorisi, i pugui assolir amb altesa l terme de la ruta.

(Concluirà)