Gaceta médica catalana (1898-06-30 00:00:00), página 11

Conceller terç entra a dirho a dits magnifichs Concellers los quals feren de resposta a dit conceller terç que digues al don Luys que a les hores estaven molt ocupats que no podien entendrer en ninguna cosa y que al despres dinar la primera cosa que farien ajuntarien la vuytena del morbo y tornarien resposta a sa Ex.cía la qual resposta fonch tornada a dit don Luys. — Lo mateix dia despres dinar se junta la vuytena del morbo y per los magnifichs Concellers juntament ab la dita vuytena fou determinat que la conclusio la qual dit don Luys habia notificada y sera feta en dit Concill Criminal era molt perjudicial a la present ciutat per quant per privilegi del Rey don Ferrando data en la vila de Monço a X de Juliol de M.D.XI, sta donada a la present Ciutat Concellers y concell de aquella la custodia de dita Ciutat de les coses tocant al morbo, de tal manera que ni virey ni governador ni altra persona alguna no sen pot entremetre si no son les persones deputades per dits concellers y concell y que fossen enviades persones al dit senyor virey pera notificarli lo dit privilegi y suplicar a sa Ex.cía fos servit de no donar loch a que los privileges de la Ciutat fossen romputs y que lo Concill Criminal fes conclusions en coses que noy te ninguna conexensa, y per mes encariment del negoci fou determinat quey anas lo dit magnific miccer Joan Puigvert Conceller terç juntament ab mossen Joan Luys Cornet y mosse Gabriel Cassador y altres de dita vuytena del morbo, y axi haguda hora primer de dit senyor virey arribats que foren alli, dit Conceller terç explica sa embaxada en lengua catalana dient en efecte lo que se havia passat ab dit don Luys de Paguera y lo que se ere determinat en la dita casa de la Ciutat y que dita conclusio nos podie nis devie executar ans be se havia de revocar per que ab ella se violava dit privilegi del Rey don Ferrando y que de semblants coses ni sa Ex.cía ni lo Real Concill Criminal no sen podia entremetre, majorment que la Ciutat havia ja determinat acerca de dit galio lo que convenia a la bona guarda de dita Ciutat que sa Ex.cía havia jurat servar tots los privileges y que fos servit no donar loch que aquells se haguessen de rompre perque no podia la Ciutat dexar de defensar aquells de la manera que te acostumat, y li dona una copia del dit privilegi, y lo dit senyor virey respongue en efecte que ell no entenia entrar en competencia de jurisdicció y que de tal cosa no se era feta ni tocada conclusio, be es veritat que sen havia tractat y que havia aparegut que no convenia que dit galio aturas en les mars de Catalunya dient per dos o tres voltes que no entenia haverne feta conclusio ni tal es estada sa intencio y quels encarregaba molt linguessen compte en no donar tracte a dit galio y que com eren coses que tocaven a tothom generalment, que perco ell havia enviat a dir lo que dit don Luys de Paguera havia dit a dits magnifichs Concellers no per via de que ell ho provehis niu notificas y manas sino per via de advertir l'os ne, que axi parexia a ell que convenia y que ell no entenia rompre aquell ni altres privileges ans be volia aquell servar y axi se despediren de sa Ex.cía »

Gracies a les providencies preses aquest any, Barcelona se veuria lliure de la peste, puix lo Dietari no'n diu res més.

És possible que de la iniciativa presa per lo Virrey y Concill del Criminal, que donà loch a les entrevistes de que-y donat compte, ne fos la causa la incuria en que estaven o se creya estaven los Concellers respecte a pender providencias per evitar invadís Barcelona la peste que regnaba en la costa de Llevant.

Me fa creure hi hauria algo d'axò lo continuat en lo mateix Manual tres anys després (1538), al donar compte de les « Cridas de morbo », manades fer pels Concellers en desembre d'aquell any, y les providencias radicals preses per evitar la introducció del morbo. Diu :