Én azt hiszem, hogy annak ellenére, hogy a Tanács ezt évekkel ezelőtt prioritásként jelölte meg, igazából nem sok minden történt, és hogyha ezt a kérdést nem fogjuk szigorúan monitorozni, ha nem tudjuk rászedni a tagállamokat, hogy ezzel komolyan foglalkozzanak és
Nemcsak a növekvő személyzeti kiadásokat kell a jövő évi költségvetésben biztosítani, hanem a tevékenységre szánt összeget is tartalékolnunk kell ahhoz, hogy az Intézet be tudja tölteni szerepét.
De akkor mi lesz a többivel? Nyilvánvaló az is, hogy az extrém szegénység elviselhetetlen Európában, és valóban az emberi méltóságot súrolja.
Hagyományosan készítünk leltárt minden évben az esélyegyenlőség alakulásáról, és nagyon gyakran szemünkre vetik azt, hogy nem mondunk semmi újat.
Úgy gondolom, hogy a mai vita egy újabb fontos lépés az áldozatok védelme érdekében.
A javasolt koppenhágai mechanizmus azonban több kétséget is támaszt, többek közt azt a valós veszélyt rejti, hogy az emberi jogok könnyen a politikai csatározások áldozatává válhatnak.
Elkerülhetetlen, hogy belső jogi normák szülessenek a kisebbség jogállásának biztosítására, követve a legjobb európai gyakorlatot, az önigazgatást biztosító különböző formákra építve, amelyet nem leleplezni kell, mint valamilyen alattomos politikai bűntényt, nem is elutasítani, hanem inkább a szubszidiaritás elvét kiterjeszteni
Meglepő egyrészt, másrészt nem meglepő, de ismételten fönnakad az ember azon, hogy akkor, amikor a másik három szabadságot tehát a tőke szabad áramlását, az áruk szabad áramlását, a szolgáltatások szabad áramlását a kollégák nem kérdőjelezik meg.
Mindezt figyelembe véve, szükségesnek tartjuk, hogy az Európai Bizottság terjesszen elő egy új stratégiát, a régi és új kockázatok csökkentése érdekében.
Néhány megjegyzés az elhangzottakhoz a vitában számszerűsíthető az, hogy az értékteremtés azok részéről, akik más tagországban dolgoznak, messze meghaladja azt a kiadást, amivel hozzájárulnak az egyes tagországok a szociális ellátásokhoz
Biztos Úr, egy mérnöki rendszerben nem lehet annyi bizonytalansági tényező, hogy az építés ideje megduplázódjon.
Akkor, amikor a „Gender pay gap ekről szóló jelentést terjesztettem elő ebben a házban, rámutattam arra, hogy mennyire hátrányos helyzetbe kerülnek azok az anyák, akik az első gyermekük után jönnek vissza a munkaerőpiacra.
Azt szeretném elmondani ezzel kapcsolatban, hogy nem elég a relatív szegénységet mérni, hisz nagyságrendbeli különbségek vannak az egyes országok közt, és ha ebből származtatnánk le a minimális jövedelem fogalmát, akkor ez nagy csapdahelyzeteket teremthetne.
Több tagországban nagyszámú romacsoport él a szegénység csapdájában, miközben számukra soha nem lesz már megfelelő számú munkahely, mert képesítés nélkül gyakorlatilag foglalkoztathatatlanok.
Ezen túl azonban ez nemcsak gazdasági kérdés, ez nemcsak szociális kérdés, nem az emberjogok kérdése elsősorban, hanem bizony van ennek egy nagyon távolba mutató konzekvenciája, mégpedig az, amire megpróbáltam rámutatni a jelentésben, hogy az első nagy különbség az első gyermek születése után jelentkezik.
A rendelet a vezetési időt szigorúan szabályozza.
Hisz a kor szerinti diszkriminációt a megkérdezettek többsége tartja annak, konkrét tapasztalat alapján.
Igaz, hogy ma a gazdasági válsággal vagyunk elfoglalva reggeltől estig, kevés szó esik arról, hogy mély demográfiai válságban van Európa.
Én azt hiszem, hogy valóban itt az idő, hogy az európai intézmények komolyabban foglalkozzanak ezzel a problémával.
Talán még egyetlen egy megjegyzést kaptunk néhány módosító javaslatot, amelyik negligálja a szabad mozgás elvét.
Ma két olyan témáról nyitott a Parlament vitát, amelynek az alapját kollégáim jelentései képezik amihez gratulálok nekik amelyben valóban nehéz újat mondani, mert a helyzet csaknem változatlan, az elmúlt években, bizonyos értelemben, még rosszabbodott is.
És ha harmonizálni nem is tudjuk a jogrendszereket, nyilvánvalóan a jó tapasztalatok cseréje ezen a területen sokat segíthet.
Másrészt mindazok, akik úgy gondolják, hogy bárkit, bármilyen pozitív intézkedés vagy kvóta alapján be lehet ültetni az igazgatótanácsba vagy más döntéshozó gazdasági testületbe csak azért, mert nő, vagy mert nem érti, miről van szó, vagy nem akarja érteni, vagy jobbik esetben téved.
A gazdaság és az üzleti élet irányítását úgy képzelni, hogy az a férfiak kizárólagos kiváltsága, már régen tarthatatlan.
Fontosnak tartjuk továbbá, hogy a javaslatot úgy fogadhassuk el, hogy a védelmi határozatnak a legegyszerűbb adminisztrációval lehessen érvényt szerezni a másik országban.
Az alapnyugdíjrendszerek nagy részben még ma is a „pay as you go rendszerhez kapcsolódnak, amelynek fenntarthatóságát sok kétség övezi a demográfiai fejlődés miatt.
7. cikkelye is hangsúlyozza akik megfelelő képességekkel rendelkeznek, felkészültek és mindössze a hátrányos megkülönböztetés az, amit le kell küzdeniük.
Azok számára, akik a megszerzett képességüket nem tudják érvényesíteni a munkaerőpiacon, mert erre nincs kereslet, ez az úgynevezett skill mismatch esete.
Elfogadhatatlan, hogy bárki azzal próbáljon zsarolni, hogy a derogáció meghosszabbítása veszélybe sodorná az EGF jövőjét.
Két példát szeretnék felhozni.
Az úgynevezett koppenhágai dilemmát előbb utóbb fel kell oldani. A nemzeti kisebbségek helyzete nem múlhat csupán a többség hullámzó jóindulatán.
Ez a többszörösen megszakított munkaerőpiaci jelenlét a gyakoribb részmunkaidős foglalkoztatással, a lassúbb karierrel együtt azt eredményezi, hogy a nők nyugdíja átlagosan sokkal alacsonyabb.
Csak az EU s állampolgárok ahogy Andor biztos úr is említette mindössze 3 a él ezzel a lehetőséggel.
A keresztényi értékrend szerint nem lehet elfogadni a kábítószerekhez való hozzáférés liberalizálását, de komoly erkölcsi problémát vet fel az eutanázia kérdése is.
És ez nem a kisvállalatok és a nagyvállalatok problémája és nemcsak a nők problémája, ez a társadalmi igazságosság problémája egyben.
A jelentés több tanulságot is megfogalmaz a megelőzés olcsóbb, mint a következmények kezelése és ez érvényes a munkaerő piaci jelenlétre is.
A napokban ismét megbizonyosodhattunk arról, hogy a szlovák kormány által 2010 ben elfogadott állampolgársági törvény nemcsak hiányos, de alkalmazása túlkapásokra ad lehetőséget.
komoly célokat is tűzzenek és érjenek el ezen a téren, elvesztegetjük saját jövőnket.
Ezidáig nem létezik olyan jogszabály, ami a magánvállalkozók munkaidejét szabályozná.
Igaz, hogy nem tudjuk előre felmérni, hány európai polgárt fog érinteni ez az intézkedés, hány áldozatnak vagy potenciális áldozatnak az életét teszi élhetőbbé.
Nem igazán látjuk azokat az okokat, melyek indokolnák a Tanács, illetve a blokkoló kisebbség elutasító magatartását. A globalizáció és a válság együtt jár.
A közelmúltban Kongó keleti részén öt nap alatt több mint 8000 nőt erőszakoltak meg, de itt vannak például a menekülttáborok, köztük az ashrafi tábor, ahol a nők ma sincsenek biztonságban.
Csak sajnálatunkat tudjuk kifejezni, hogy nem bővítettük az anyák jogait, nem javítottunk az életkörülményeiken.
A Parlament 2012 es határozata ebben a témában hangsúlyozta, hogy a létező európai jog ezen a területen alacsony hatásfokú.
Kevés az olyan politikai terület az Európai Unión belül, ahol kettős standard érvényesül.
Tehát akkor, amikor ezekről a számokról beszélünk, azt kell tudnunk, hogy milyen pontatlanok.
Az egyik az áldozatok védelme, a másik a kereslet letörése.
A Tanács ennek értelmében 2009 ben, a válság első hullámának kezelésére könnyítette a hozzáférést az alap eszközeihez.
Különösen azért, mert a javulás nagyrészt a munkahelyek megszűnésének köszönhető.
Az eljárási szabályzat.
Nem megengedhető, hogy ezeknek mindössze passzív szereplői vagy éppen szenvedő alanyai legyenek.
Mindkettő olyan tevékenység, melynek társadalmi jelentősége az idővel, a demográfiai változásokkal csak növekedni fog.
Úgy tűnik, hogy a hatékony megoldáshoz következetesebb koordinációra lesz szükség.