Az Európai Parlament hitelessége sérül az állampolgárok szemében, amikor ennyire a szakmai szempontokat mellőzve, pusztán politikai és választási célokat követve kezelnek egy kérdést.
Sok ilyen területe van az Uniónak, amely az elmúlt évszázadban több ország tulajdonában volt.
Mindannyian tudjuk, hogy milyen kihívásokkal néz szembe egyes országokban az, aki az emberi jogok védelmének érdekében, adott esetben a hatósági túlkapások ellen lép fel.
Az egyik egyébként kisebbségi egyház tulajdonát képező már visszaszolgáltatott ingatlan ügyében jelenleg is folyik egy bírósági per az országban, a vádlottak pedig nem mások, mint az egykori restitúciós bizottság tagjai, Markó Attila államtitkár és társai, akik néhány évvel ezelőtt a hatályos törvények értelmében,
A megállapodás érinthetetlenségi záradékot tartalmaz a nemzetközi jogszabályok és az adatvédelmi szabályozás tekintetében.
Olyan regionális fejlesztési politikára van szükség, amely külön figyelmet fordít a vidéki térségekbe való direkt befektetésekre, és a helyi szükségleteknek megfelelően egyensúlyozza ki a fennálló fejlettségbeli különbségeket.
A közel száz petíció egy év alatt azt jelenti, hogy a román állampolgárok tudatában vannak az uniós állampolgársághoz kapcsolódó jogaiknak és az ezek érvényesítéséhez szükséges eszközöknek, és ez üdvözlendő.
Az ügynökség évek óta úgy tesz, mintha ez a kategória egyáltalán nem létezne az Unióban, holott a kisebbségi nyelvekkel együtt 60 millió uniós polgárról beszélünk.
A helyzet megváltoztatása és a kitoloncolások végrehajtása próbára fogják tenni a tagállamok hatóságait, mégis gyorsan döntésre kell jutni.
Egyszerűen azért, mert Európa csak úgy lehet valóban a polgároké, ha egyetlen társadalmi csoport igényeit sem söpri a szőnyeg alá.
Ez a téma az Európai Unióban élő nemzeti kisebbségek szempontjából is kulcsfontosságú.
Ezt annak fényében fontos látnunk, hogy megerősítést nyert Klaus Johannis román államfő állítása, miszerint Romániában modellértékű a nemzeti kisebbségek védelme, nem felel meg a valóságnak.
Nem csak arról szól, hanem arról, hogy biztonságot kérnek tőlünk az uniós polgárok, biztonságot a tagállamok, és engedjék meg, hogy egy olyan példát mondjak el, ami Nagy Britanniában 2010 májusában történt, amikor is két terrorgyanús pakisztáni diák,
Elnök Asszony! Meggyőződésem, hogy az off shore paradicsomok működése nem az államok költségvetése, vagy a politikai vezetők és híres emberek karrierje és hitelessége szempontjából okozza a legnagyobb károkat.
És még nagyobb aggodalommal tölt el bennünket, hogy olyan kollégák is védelmükbe veszik persze jogosan a pakisztáni embereket, felszólalnak az emberjogi sértések ellen, akik lehet, hogy a saját uniós országukban nem ismerik el a nemzeti kisebbségeket. Még egyszer megismétlem, amit a vitában is elmondtam,
Figyelnünk kell a polgárok által egyre többször és mind egyértelműbben kinyilvánított biztonságérzet hiányának az orvoslására.
A legálisan bevándorló munkavállalók ugyanis nemcsak munkaerejüket hozzák magukkal Európába, nemcsak dolgozni szeretnének itt, hanem tanulni, családot alapítani, gyerekeket nevelni, teljes értékű életet élni.
Ugyanakkor fontos, hogy az ASEAN tagállamok közötti jelentős gazdasági és társadalmi egyenlőtlenségek kezelésének esélyét is javíthatja a fokozottabb együttműködés a régió államai között.
Ez pedig nem szolgálja a közös mezőgazdasági politika céljainak teljesülését.
Potocnik Biztos Úr szóvivőjén keresztül jelezte, hogy a Bizottságnak nem áll szándékában betiltani a cianidos alapú technológiát az EU ban, így a kérdés engedélyeztetése gyakorlatilag tagállami hatáskör.
Nemzeti kisebbségi közösség megválasztott képviselőjeként elégtétellel nyugtázom, hogy például Románia esetében már a cím birtokában lévő négy objektum mellé objektív, nemzetközi szakemberek megítélése alapján olyan helyszínek felsorakoztatása is esélyes lesz majd, mind a magyar kultúra egyik fellegvárának számító marosvásárhelyi Teleki Téka könyvtár, vagy a szász gótikus építészeti kiválóság referenciájaként számon tartott brassói Fekete templom.
A gyenge központi hatalommal rendelkező afrikai országokban bármilyen fejlesztési program sikere veszélyben van, ameddig a fogadó államnak nincs meg az ereje, hogy megszervezze és megvédje ezeket az akciókat.
A kezdeményezés nyilvántartásba vételének egyik feltétele az volt, hogy annak tárgya ne essen a Bizottság jogszabály kezdeményezési hatáskörén kívül.
Őszintén remélem, hogy egy évtized múlva már jelentős sikerekről beszélhetünk ezen a téren, a változások pedig nem csak a statisztikai mutatókban, hanem a helyi közösségek mindennapi életén lesznek lemérhetőek.
Fehéroroszországban az ellenzék tevékenysége idézhet elő komoly változásokat.
Kolléga Úr, Ön hallott arról, hogy mi történik Kínában? Hogy mi történik a tibeti kisebbséggel, vagy az ujgurokkal, vagy a Falun kung követőivel?
Míg a 90 es években a koszovói albánok autonómiaköveteléseiről hallhattunk, mára Koszovó az EU tagállamok többség által elismert, független állammá vált.
Pontszerű visszaélések persze minden országban történnek sajnos, a Fülöp szigeteken azonban, úgy tűnik, hogy állami politikát csinálnak ebből.
Úgy tűnik tehát, az Egyesült Államok szerint fontos az emberi jogok és a kisebbségi jogok érvényesülése egy EU tagállamban, miközben a saját intézményeink képtelenek koherens álláspont megfogalmazására, és a vállalások számonkérésére egy tagállam vonatkozó politikája tekintetében.
Azt gondolom ugyanakkor, hogy egy ország fejlődése elképzelhetetlen olyan körülmények között, ha több százezer aktív korú személy a végleges elvándorlás mellett dönt.
A megállapodás azt a napot követő második hónap első napján lép hatályba, amely napon a felek értesítették egymást a megerősítési eljárások befejezéséről.
Többen is említették, hogy öt uniós tagország nem hajlandó elismerni Koszovót.
A Pakisztánnal kötött megállapodás regionális szempontból is fontos, mert támogatni fogja az Uniónak a régió más országaival történő együttműködés fokozására irányuló erőfeszítéseit.
A térség etnikai viszonyait és közelmúltját ismerve a kérdés jelentősége akkor, hogy az EU jelenlegi, gyakorlatilag nem létező kisebbségvédelmi szabályozása elégtelen a problémák rendezésére.
Mivel tagállami hatáskör lesz ennek az anyagi kompenzációnak az alkalmazása, ezért az EU helyett a kormányoknak kell méltányosnak és bölcsnek lenniük e kérdésben.
Románia az uniós csatlakozáskor vállalta a teljes restitúciót, a vonatkozó törvények meg is születtek, ám a bíróságok jogértelmezése az egész folyamatot visszafordíthatja.
Ennek a realitásnak a figyelembevételével szükséges megtervezni azokat a lépéseket, amelyek az EU keleti partnerségi politikáját alkotják Moldova vonatkozásában.
Tehát azt kellene támogatni, amit európai értékeknek nevezünk, hogy egy országban ne azon vitatkozzanak a soknyelvűség Európájában hogy nyelvtörvényre van szükség, hogy egy másik országban ne a kollektív bűnösséget akarják akár lábjegyzetként belopni a szerződésbe, hanem az európai értékeket.
14. hadtest, és Oroszország több alkalommal is jelét adta, hogy figyelemmel követik ennek a területnek a sorsát.
A szövetkezetek az Európai Unióban nagyon fontos közösségi jellegű és bizonyítottan hatékony kezelőeszköz szerepét töltik be.
Az etnikailag vegyes lakosságú térségekben, a Nyugat Balkán pedig ilyen, a különböző őshonos nemzeti kisebbségi közösségek önigazgatásának lehetővé tétele a társadalmi béke elsődleges feltétele.
Éppen ezért arra kérem az ombudsmant, hogy a jövőben próbálja meg összegyűjteni az európai jog tagállamok általi alkalmazására vonatkozó, nemzeti ombudsmanokhoz benyújtott panaszokat is, hiszen a polgárok legtöbbször saját hatóságaik révén kerülnek kapcsolatba az európai joggal.
Két romániai megye képviseleti irodát nyitott Brüsszelben.
Ilyen jövedelmi viszonyok mellett a középosztályt is másképpen kell értelmeznünk.
Egyre nagyobb mértékben teszünk közé adatokat magunkról a világhálón, azokat pedig soha nem látott mértékben tároljuk és használjuk.