dragosnicolae555/RoITD huggingface dataset:
Pentru copiii de 6-7 ani, o importanță deosebită o au seturile tematice. Intervin acum probleme de sistematizare și clasificare a obiectelor, fapt ce se remarcă puternic mai ales în cazul jocurilor de masă cu figuri (ce pot înfățișa oameni, obiecte de uz casnic etc.). Henri Wallon, profesor francez de psihologie, considera că jucăriile educative sunt „obiecte ale preuceniciei ce contribuie la formarea ansamblului personalității”.

Întrebare: Cum sunt considerate jucariile de catre psihologi?
Răspuns: jucăriile educative sunt „obiecte ale preuceniciei ce contribuie la formarea ansamblului personalității”

Întrebare: Prin ce se caracterizeaza jocurile realizate pentru varstele de 6 si 7 ani?
Răspuns: Intervin acum probleme de sistematizare și clasificare a obiectelor, fapt ce se remarcă puternic mai ales în cazul jocurilor de masă cu figuri (ce pot înfățișa oameni, obiecte de uz casnic etc.).
Plastilina este alcătuită dintr-un amestec de caolin, substanțe grase din anumite rășini naturale sau sintetice, colorat cu diferiți pigmenți, pentru a conferi plastilinei o gamă largă de culori. Datorită proprietății sale non-uscare, este o optiune de material populară pentru animația stop-motion (utilizata inclusiv in câteva filme câștigătoare a premiului Oscar de către Nick Park).

Întrebare: Din ce se alcatuieste plastilina?
Răspuns: dintr-un amestec de caolin, substanțe grase din anumite rășini naturale sau sintetice, colorat cu diferiți pigmenți,

Întrebare: Care este principala proprietate a plastilinei?
Răspuns: non-uscare
Dispersia luminii este fenomenul de descompunere prin refracție a luminii albe în fascicule de lumină colorate diferit. Aceste culori alcătuiesc spectrul luminii albe și sunt: roșu, oranj, galben, verde, albastru, indigo și violet. Ea constă în variația indicelui de refracție n al unei substanțe în funcție de lungimea de undă {\displaystyle \lambda }{\displaystyle \lambda }.

Întrebare: In ce consta fenomenul de dispersie a luminii?
Răspuns: este fenomenul de descompunere prin refracție a luminii albe în fascicule de lumină colorate diferit.

Întrebare: Care sunt culorile care alcatuiesc spectrul luminii albe?
Răspuns: roșu, oranj, galben, verde, albastru, indigo și violet.
Lumina provenită de la soare este albă. Isaac Newton a descoperit acum 300 de ani, cu ajutorul unei prisme, că lumina albă este formată din mai multe fascicule colorate diferit. Prisma optică este un mediu omogen și transparent, mărginit de două fețe plane și neparalele. La trecerea prin prismă, lumina se descompune în fascicule colorate. Fasciculele colorate trec prin prismă cu viteze diferite, de aceea ies din prismă sub unghiuri diferite.

Întrebare: Cine adescoperit culorile care alcatuiesc lumina alba provenita de la soare? 
Răspuns: Isaac Newton

Întrebare: Ce definitie poarta prisma optica?
Răspuns: Prisma optică este un mediu omogen și transparent, mărginit de două fețe plane și neparalele
Refracția este schimbarea direcției de propagare a unei unde din cauza schimbării vitezei de propagare, la interfața dintre două medii sau la gradientul local al proprietăților mediului în care se propagă. Cel mai ușor de observat exemplu este în cazul luminii, atunci când aceasta trece dintr-un mediu transparent (aer, apă, sticlă etc.) în altul. Totuși fenomenul se petrece cu toate undele, inclusiv cu cele sonore.

Întrebare: Ce este refractia?
Răspuns: este schimbarea direcției de propagare a unei unde din cauza schimbării vitezei de propagare, la interfața dintre două medii sau la gradientul local al proprietăților mediului în care se propagă.

Întrebare: Ce tip de mediu face posibil fenomenul de refractie?
Răspuns: mediu transparent (aer, apă, sticlă etc.)
La interfața dintre două medii, viteza de fază și lungimea de undă se modifică, unda își schimbă direcția, însă frecvența rămâne aceeași. În optică, pentru studiul refracției se folosește noțiunea de indice de refracție, care este direct legată de viteza de propagare. Lentilele și prismele optice se bazează pe fenomenul de refracție pentru a modifica direcția razelor de lumină.

Întrebare: Ce parametri se modifica la interfata dintre doua medii?
Răspuns: viteza de fază și lungimea de undă se modifică

Întrebare: Cum elemente se folosesc pentru a se produce fenomenul de refractie?
Răspuns: Lentilele și prismele optice
Odată cu refracția are loc și reflexia, adică o parte a undei se reflectă înapoi în mediul inițial, după legile obișnuite ale reflexiei (cu excepția cazului în care unghiul de incidență este nul, sau dacă avem de-a face cu materiale speciale, cu indice de refracție negativ).

Întrebare: Cand apare fenomenul de reflexie?
Răspuns: Odată cu refracția are loc și reflexia

Întrebare: Cum se poate explica fenomenul de reflexie?
Răspuns: o parte a undei se reflectă înapoi în mediul inițial
Tot refracția este fenomenul din spatele curcubeului, ori a mirajelor care apar, de exemplu în deșert, atunci când temperatura aerului variază foarte rapid cu înălțimea. În mod similar, pozițiile reale ale astrelor de pe cer nu sunt cele aparente, mai ales atunci când aceste astre se văd aproape de orizont: intrând în atmosferă pieziș, ele se refractă progresiv din cauza dependenței indicelui de refracție al aerului de altitudine (în principal prin intermediul presiunii).

Întrebare: Ce fenomen intervine atunci cand se formeaza curcubeul?
Răspuns: refracția este fenomenul din spatele curcubeului,

Întrebare: Cum se explica aparitia mirajelor in desert?
Răspuns: atunci când temperatura aerului variază foarte rapid cu înălțimea.
Un aspect interesant al refracției luminii este următorul: viteza luminii în diferite medii (altele decât vidul) depinde de frecvență, de aceea lumina se va refracta diferit în funcție de frecvență: în acest fel lumina albă poate fi separată în funcție de frecvență cu ajutorul unei prisme din material transparent, fenomen numit dispersie.

Întrebare: In ce consta fenomenul de dispersie?
Răspuns: lumina albă poate fi separată în funcție de frecvență cu ajutorul unei prisme din material transparent, fenomen numit dispersie.

Întrebare: Cum afecteaza frecventa procesul de dispersie?
Răspuns: lumina se va refracta diferit în funcție de frecvență
Curcubeul poate fi observat vara, după ploaie. El apare datorită fenomenelor de refracție, reflexie și dispersia luminii provenită de la Soare prin picăturile de apă din atmosferă.

Întrebare: Cand poate fi observat un curcubeu?
Răspuns: vara, după ploaie

Întrebare: Caror fenomene se datoreaza aparitia curcubeului?
Răspuns: refracție, reflexie și dispersia luminii
Reflexia totală (numită uneori și reflexie internă totală) este fenomenul optic de reflexie a luminii pe suprafața de separare dintre două medii transparente, atunci cînd mediul din care vine lumina are un indice de refracție mai mare decît în celălalt mediu, iar unghiul de incidență este atît de mare încît refracția nu mai poate avea loc. În astfel de condiții, întregul fascicul incident este reflectat înapoi în mediul din care a venit.

Întrebare: Cand se produce fenomenul de reflexie totala?
Răspuns: atunci cînd mediul din care vine lumina are un indice de refracție mai mare decît în celălalt mediu

Întrebare: In ce situatii fenomenul de refractie nu poate avea loc?
Răspuns: unghiul de incidență este atît de mare încît refracția nu mai poate avea loc.
Reflexia totală este folosită într-o serie de aplicații practice, ca de exemplu transmisia prin fibră optică, elemente optice din unele binocluri și aparate de fotografiat, dispozitive de citire a amprentelor digitale etc.La trecerea dintr-un mediu optic mai dens (cu indice de refracție mai mare) într-unul mai puțin dens, unghiul de refracție este mai mare decît unghiul de incidență.

Întrebare: Ce obiecte sunt realizate avand la baza fenomenul de reflexie totala?
Răspuns: transmisia prin fibră optică, elemente optice din unele binocluri și aparate de fotografiat, dispozitive de citire a amprentelor digitale

Întrebare: In ce situatii unghiul de refracție este mai mare decît unghiul de incidență.?
Răspuns: La trecerea dintr-un mediu optic mai dens (cu indice de refracție mai mare) într-unul mai puțin dens
Cele mai des întâlnite exemple de difracție sunt cele de difracție a luminii; unul îl reprezintă banda spirală cu spațiere foarte mică, de pe un CD ori DVD care se comportă ca o rețea de difracție formând imaginea unui curcubeu în direcția discului. Acest principiu poate fi extins pentru a proiecta o rețea care să producă un șablon de difracție dorit; hologramele de pe cardurile de credit sau debit sunt și ele un exemplu.

Întrebare: Cum se formeaza fenomenul de difractie in cazul utilizarii CD-urilor?
Răspuns: banda spirală cu spațiere foarte mică, de pe un CD ori DVD care se comportă ca o rețea de difracție formând imaginea unui curcubeu în direcția discului.

Întrebare: Cum se formeaza imaginea unui curcubeu pe suprafat CD-ului bazandu-ne pe fenomenul de difractie?
Răspuns: în direcția discului.
În 1851, la Londra a avut loc primul turneu internațional de șah câștigat de Adolf Anderssen . La scurt timp a fost adoptat sistemul de cronometrare. Primul Campionat Mondial Oficial de Șah a avut loc în 1886 în Statele Unite care a fost câștigat de Wilhelm Steinitz . Până în secolul XX, jocul de șah se transformase într-un sport profesionist cu cluburi de șah, publicații, calificări ale jucătorilor și turnee de șah .

Întrebare: Cand a vut loc primul campionat international de sah?
Răspuns: În 1851, la Londra a avut loc primul turneu internațional de șah câștigat de Adolf Anderssen

Întrebare: Cum a evoluat jocul de sah?
Răspuns: Până în secolul XX, jocul de șah se transformase într-un sport profesionist cu cluburi de șah, publicații, calificări ale jucătorilor și turnee de șah .
Primul joc documentat de poker datează dintr-un vapor de pe râul Mississippi din 1833. În timpul războiului civil american , jocul a fost popular în rândul soldaților . Jocul modern al turneului a devenit popular în cazinourile americane după ce a început World Series of Poker (WSOP), în 1970.Popularitatea Pokerului a cunoscut un vârf fără precedent la începutul secolului XXI, în mare parte din cauza introducerii pokerului online .

Întrebare: Cand a fost introdus jocul de poker in casinouri?
Răspuns: Jocul modern al turneului a devenit popular în cazinourile americane după ce a început World Series of Poker (WSOP), în 1970.

Întrebare: Cu ce cazie a devenit jocul de poker foarte popular?
Răspuns: în mare parte din cauza introducerii pokerului online
Cea mai veche referire la un joc pur electronic pare a fi o înregistrare a brevetelor din Statele Unite în 1947 pentru ceea ce a fost descris de inventatorii săi drept „ dispozitiv de distracție cu tuburi catodice ”. În 1971, jocurile video arcade au început să fie oferite publicului pentru joacă. Prima consolă de jocuri video de acasă , Magnavox Odyssey , a fost lansată în 1972.

Întrebare: Cand a aparut prima data notiunea de joc electronic?
Răspuns: un joc pur electronic pare a fi o înregistrare a brevetelor din Statele Unite în 1947

Întrebare: Cand a fost lansata prima consola de jocuri video pentru acasa?
Răspuns: 1972
Instrumentul optic sau aparatul optic este o combinație de oglinzi, lentile, prisme, formând un ansamblu unitar, destinat observării și măsurării unor mărimi optice.Aparatele optice sunt caracterizate prin anumite mărimi care permit să se facă comparația între două aparate de același tip și să se poată alege care dintre ele îndeplinește anumite cerințe.

Întrebare: Care este definitia instrumentului optic?
Răspuns: o combinație de oglinzi, lentile, prisme, formând un ansamblu unitar

Întrebare: Prin ce trasaturi sunt caracterizate aparatele optice?
Răspuns: prin anumite mărimi care permit să se facă comparația între două aparate de același tip și să se poată alege care dintre ele îndeplinește anumite cerințe.
Aparatele optice se clasifică în: aparate cu obiective (reale): furnizează imagini reale și pot înregistra imaginea obiectelor pe un receptor fizic (placă sau film fotografic), unde ca exemple se pot da: aparatul fotografic, aparatul de proiecție, retroproiectorul, epidiascopul etc.;aparate cu imagini virtuale (oculare): dau imagini virtuale, funcționează odată cu ochiul și imaginea se formează în ochiul observatorului, pe retină, de exemplu: lupa, luneta, microscopul, telescopul etc.

Întrebare: Ce aparate optice sunt cu obiective?
Răspuns: aparatul fotografic, aparatul de proiecție, retroproiectorul, epidiascopul etc.;

Întrebare: Ce elemente pot fi considerate aparate optice cu imagini virtuale?
Răspuns: lupa, luneta, microscopul, telescopul etc.
O lupă este un instrument optic format dintr-o lentilă convergentă sau dintr-un ansamblu convergent de lentile, fixate într-o montură, care, așezat în fața unui obiect, dă o imagine mărită a acestuia, permițând examinarea unor obiecte de foarte mici dimensiuni. O lupă uzuală are o distanță focală de circa 25 cm, corespunzând unei puteri optice de 4 dioptrii.

Întrebare: Ce caracteristici are o lupa uzuala?
Răspuns: are o distanță focală de circa 25 cm, corespunzând unei puteri optice de 4 dioptrii.

Întrebare: Care este scopul utilizarii unei lupe?
Răspuns: așezat în fața unui obiect, dă o imagine mărită a acestuia, permițând examinarea unor obiecte de foarte mici dimensiuni.
Lupa cu tehnologie LED este foarte precisă și redă orice imagine în cel mai mic detaliu. Poate avea numeroase LED-uri încorporate, care pot fi folosite pentru a obține o imagine cu o luminozitate puternică, foarte aproape de cea naturală, sau chiar se poate mări contrastul. Fiecare lentilă are o reglare individuală a clarității și se poate corecta și cea mai mică imperfecțiune.

Întrebare: Ce rol au LED-urile in cadrul unei lupe?
Răspuns: pot fi folosite pentru a obține o imagine cu o luminozitate puternică, foarte aproape de cea naturală, sau chiar se poate mări contrastul.

Întrebare: Ce avantaj prezinta lentila unei lupe cu LED?
Răspuns: Fiecare lentilă are o reglare individuală a clarității și se poate corecta și cea mai mică imperfecțiune.
Ca orice instrument optic în care se privește direct, luneta deviază razele de lumină paralele care sosesc de la obiect, acestea fiind focalizate pe retina ochiului observatorului. Cu cât această schimbare de direcție (unghi) a razelor paralele prin sistemul lenticular al lunetei este mai mare, în același raport crește imaginea obiectului vizat în lunetă, și cu cât densitatea razelor de lumină ajunse pe retină e mai mare, cu atât imaginea va fi mai luminoasă.

Întrebare: Care este mecanismul de functionare al lunetei?
Răspuns: luneta deviază razele de lumină paralele care sosesc de la obiect, acestea fiind focalizate pe retina ochiului observatorului.

Întrebare: Ce fenomen duce la cresterea  imaginii obiectului vizat în lunetă?
Răspuns: Cu cât această schimbare de direcție (unghi) a razelor paralele prin sistemul lenticular al lunetei este mai mare, în același raport crește imaginea obiectului vizat în lunetă
Ea cuprinde un obiectiv optic și un ocular, în general montat pe un tub culisant.Principiul său este analog celui al unei lunete astronomice. Diferența dintre cele două instrumente provine în primul rând din folosire: o lunetă se ține, de obicei, în mână, ca și binoclul, în timp ce luneta astronomică, prin faptul că obiectele observate sunt îndepărtate și necesită un grosisment important, necesită un trepied și o montură azimutală sau o montură ecuatorială

Întrebare: Din ce se alcatuieste uo luneta?
Răspuns: cuprinde un obiectiv optic și un ocular, în general montat pe un tub culisant.

Întrebare: Care este diferenta intre o luneta clasica si cea astronomica?
Răspuns: o lunetă se ține, de obicei, în mână, ca și binoclul, în timp ce luneta astronomică, prin faptul că obiectele observate sunt îndepărtate și necesită un grosisment important, necesită un trepied și o montură azimutală sau o montură ecuatorială
Contrar lunetei astronomice și telescopului, ocheanul sau luneta terestră trebuie să ofere o imagine dreaptă.[1] Pentru redresarea imaginii date de obiectiv, este plasat între obiectiv și ocular un dispozitiv optic. Acest dispozitiv optic poate fi format dintr-o pereche de prisme, ca și în binoclu, sau dintr-un sistem optic format din două lentile convergente identice.

Întrebare: Ce element al lunetei contribuie la reglarea imaginii?
Răspuns: poate fi format dintr-o pereche de prisme, ca și în binoclu, sau dintr-un sistem optic format din două lentile convergente identice.

Întrebare: Unde este amplasat dispozitivul optic necesar pentru redresarea imaginii?
Răspuns: este plasat între obiectiv și ocular
factorul de apropiere (sau grosismentul), desemnat printr-un multiplicator (20x, 30x, etc.). Cu cât acest factor este mai mare, cu atât vederea obiectului aflat la distanță va fi mai apropiată, adesea în detrimentul câmpului vizual și al luminozității.

Întrebare: Care este factorul multiplicator al factorului de apropiere al lunetei?
Răspuns: 20x, 30x, etc

Întrebare: Ce denota un factor mare de apropiere?
Răspuns: Cu cât acest factor este mai mare, cu atât vederea obiectului aflat la distanță va fi mai apropiată
diametrul obiectivului său: cu cât diametrul lentilei obiectivului este mai mare, cu atât luneta va capta mai multă lumină și va oferi, prin urmare, o imagine mai luminoasă. În general modelele cu diametru mare sunt mai grele, mai incomode și, de obicei, mai scumpe.

Întrebare: Cum influenteaza diamtrul obistivului imaginea?
Răspuns: cu cât diametrul lentilei obiectivului este mai mare, cu atât luneta va capta mai multă lumină și va oferi, prin urmare, o imagine mai luminoasă.

Întrebare: Ce trasaturi se atribuie diametrului mare al obiectivelor?
Răspuns: sunt mai grele, mai incomode și, de obicei, mai scumpe.
Binoclul este un instrument optic, folosit pentru observarea obiectelor aflate la mare depărtare, cu ajutorul unor mici lunete terestre. Are rol asemănător lunetei/ ocheanului, dar față de acesta, binoclul provoacă efectul de stereoscopie, ceea ce face observarea mai clară a reliefului imaginilor și o apreciere mai bună a distanței.

Întrebare: Prin ce se deosebeste binoclul de o luneta?
Răspuns: Are rol asemănător lunetei/ ocheanului, dar față de acesta, binoclul provoacă efectul de stereoscopie

Întrebare: Ce caracteristici capata binoclu datorita efectului de stereoscopie?
Răspuns: face observarea mai clară a reliefului imaginilor și o apreciere mai bună a distanței.
Majoritatea binoclurilor timpurii au utilizat optica galileană; adică au folosit un obiectiv convex și un ocular concav. Designul Galilean are avantajul de a prezenta o imagine erectă, dar are un câmp de vedere îngust și nu este capabil să mărească foarte mult. Acest tip de construcție, este încă folosit în modele foarte ieftine și în binoclurile de teatru sau în lorniete.

Întrebare: In ce consta optica galileana utilizata la primele binocluri?
Răspuns: au folosit un obiectiv convex și un ocular concav

Întrebare: Ce tipuri de binocluri utilizeaza optica galileana?
Răspuns: este încă folosit în modele foarte ieftine și în binoclurile de teatru sau în lorniete.
O imagine îmbunătățită și un nivel de magnificare mai mare, este obținut la binoclurile care utilizează optica Keplerian, unde imaginea formată de lentilele obiectivului este privită prin lentile oculare pozitive (oculară). De când configurația Keplerian produce o imagine inversată, au fost utilizate diverse metode pentru a transforma imaginea într-un mod corect.

Întrebare: Ce avantaje ofera unui binoclu optica kepleriana?
Răspuns: O imagine îmbunătățită și un nivel de magnificare mai mare

Întrebare: Ce tip de lentile utilizeaza binoclul realizat cu optica kepleriana?
Răspuns: lentile oculare pozitive (oculară)
Cantitatea dorită de mărire depinde de aplicația dorită, și în majoritatea binoclurilor este o caracteristică permanentă, nereglabilă a dispozitivului (cu excepția binoclului cu zoom). Binoclurile de mână au, în mod obișnuit, măriri cuprinse între 7x și 10x, astfel încât, acestea vor fi mai puțin sensibile la efectele mâinilor tremurânde.[6]O mărire mai mare duce la un câmp vizual mai mic și poate necesita un trepied pentru stabilitatea imaginii.

Întrebare: Ce zoom au binoclurile de mana?
Răspuns: măriri cuprinse între 7x și 10x

Întrebare: Ce efecte are o marire mai mare?
Răspuns: O mărire mai mare duce la un câmp vizual mai mic și poate necesita un trepied pentru stabilitatea imaginii.
Câmpul vizual al unei perechi de binocluri depinde de designul său optic și în general este invers proporțional cu puterea de mărire. Distanța de focalizare apropiată este cel mai apropiat punct pe care se poate focaliza binoclul. Această distanță variază de la aproximativ 0,5 m până la 30 m, în funcție de proiectarea binoclurilor. Dacă distanța de focalizare este apropiată de mărire, binoclul poate fi utilizat și pentru a vedea detalii care nu sunt vizibile cu ochiul liber.

Întrebare: In ce raport se afla campul vizual al unei perechi de binocluri cu puterea de marire?
Răspuns: este invers proporțional

Întrebare: Cum se pot vedea cu binoclu detalii ce nu pot fi vazute cu ochiul liber?
Răspuns: Dacă distanța de focalizare este apropiată de mărire, binoclul poate fi utilizat și pentru a vedea detalii care nu sunt vizibile cu ochiul liber.
Relieful ocular este distanța de la obiectivul ocular din spate la pupila de ieșire sau la punctul de ochi.[11] Aceasta este distanța pe care observatorul trebuie să-și poziționeze ochiul lui sau al ei în spatele ocularului pentru a vedea o imagine neclară. Cu cât distanța de focalizare a ocularului este mai mare, cu atât este mai mare potențialul de reducere a reliefului ochiular. Binoclurile pot avea relief ocular, variind de la câțiva milimetri până la 2,5 cm sau mai mult.

Întrebare: Ce efect are asupra imagii o distanta de focalizare mare?
Răspuns: Cu cât distanța de focalizare a ocularului este mai mare, cu atât este mai mare potențialul de reducere a reliefului ochiular.

Întrebare: Ce este relieful ocular?
Răspuns: Relieful ocular este distanța de la obiectivul ocular din spate la pupila de ieșire sau la punctul de ochi.
Unele binocluri folosesc tehnologia de stabilizare a imaginii pentru a reduce mișcarea la un nivel mai mare de magnificare. Acest lucru se realizează mișcând o parte a giroscopului sau prin mecanisme acționate de detectoare giroscopice sau inerțiale, ori, prin intermediul unui suport prevăzut să se opună și să atenueze efectul mișcărilor. Stabilizarea poate fi activată sau dezactivată de către utilizator în funcție de necesități.

Întrebare: Ce tehnologie folosesc binoclurile?
Răspuns: tehnologia de stabilizare a imaginii

Întrebare: In ce consta fenomenul de reducere a miscarii?
Răspuns: Acest lucru se realizează mișcând o parte a giroscopului sau prin mecanisme acționate de detectoare giroscopice sau inerțiale, ori, prin intermediul unui suport prevăzut să se opună și să atenueze efectul mișcărilor.
Cele două telescoape din binoclu sunt aliniate în paralel (colimate), pentru a produce o singură imagine circulară, aparent tridimensională. Alinierea necorespunzătoare, va determina binoclul să producă o imagine dublă. Chiar și o nealiniere ușoară va provoca disconfort vag și oboseală vizuală, pe măsură ce creierul încearcă să combine imaginile șifonate.

Întrebare: Cum sunt dispuse cele doua telescoape  ce alcatuiesc un binoclu?
Răspuns: sunt aliniate în paralel (colimate)

Întrebare: Ce efecte are o aliniere necorespunzatoare a telescoapelor binoclului?
Răspuns: va determina binoclul să producă o imagine dublă.
Telescopul (din greacă: tele = departe, skopein = a cerceta, a examina) este un instrument care colectează lumina de la un obiect îndepărtat, se concentrează într-un punct (numit focar), și produce o imagine mărită. Deși se indică cu termenul „telescop”, de obicei, telescopul optic, care operează în frecvențele luminii vizibile, există, de asemenea, telescoape sensibile la alte frecvențe ale spectrului electromagnetic.

Întrebare: Care este mecanismul de actionare al telescopului?
Răspuns: este un instrument care colectează lumina de la un obiect îndepărtat, se concentrează într-un punct (numit focar), și produce o imagine mărită.

Întrebare: Care este provenineta termenului telescop?
Răspuns: din greacă: tele = departe, skopein = a cerceta, a examina