State aid — Finland — State aid C 6/08 (ex NN 69/07) — State aid to Ålands Industrihus Ab — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty (Text with EEA relevance)
Date: 2008-03-27
Institutions: European Commission
Subjects: Finland, State aid, aid to undertakings, control of State aid, exchange of information, property development

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/15

STATE AID — FINLAND

State aid C 6/08 (ex NN 69/07) — State aid to Ålands Industrihus Ab

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty

(Text with EEA relevance)

(2008/C 76/05)

By means of the letter dated 30 January 2008 reproduced in the authentic language on the pages following
this summary, the Commission notified Finland of its decision to initiate the procedure laid down in
Article 88(2) of the EC Treaty concerning the above mentioned measures.

Interested parties may submit their comments on the measures in respect of which the Commission is initi-
ating the procedure within one month of the date of publication of this summary and the following letter,
to:

European Commission
Directorate-General for Competition
Directorate D
Rue de la Loi/Wetstraat 200
B-1049 Brussels
Fax (32-2) 296 12 42

These comments will be communicated to Finland. Confidential treatment of the identity of the interested
party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the request.

TEXT OF SUMMARY

DESCRIPTION

losses every year since 2001. The information provided by
Finland regarding the financial perspectives of ÅI concerned the
period 2007-2012 but not the perspective available when these
measures were granted.

The Local Government of Åland concomitantly granted several
equity capital measures and credit guarantees
to Ålands
Industrihus Ab (ÅI) between 1997 and 2006. ÅI, active on the
commercial property buildings market in the Åland Islands, is
owned by the Local Government of Åland (86 %) and certain
municipalities (mainly the City of Mariehamm which owns
13 %). Currently, the main project of ÅI is to build the second
part of a big office building in Mariehamn, called the iTiden
Projektet. The company appears to have concomitantly benefited
from capital injections up to the amount of EUR 5 491 891,20
since 1997 and from credit guarantees up to the amount of
EUR 8 947 500 since 2003.

ASSESSMENT

The Commission considers that the abovementioned measures
fulfil the conditions necessary to be considered State aid within
the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.

These measures involve the use of State resources, as they were
granted by local authorities and are selective as they target the
relevant company, ÅI. By reinforcing its position in the relevant
commercial property buildings market, which is subject
to
intra-community trade, they also have the potential to distort
competition and affect trade between Member States.

Despite the assertions of the Finnish authorities that no advan-
tage was granted to ÅI because the State had acted on market
terms, the Commission entertains doubts as to whether the
local authorities behaved as market investors would when they
granted the abovementioned measures.

It appears that ÅI has been confronted with important and
constant financial difficulties since 2000 and has been showing

Given the persistent poor financial situation of ÅI and its
it
permanent dependence on State capital and bank loans,
appears likely that a market economy investor would not have
invested in ÅI since, on the one hand, the risks would be too
high and, on the other hand, the expected profit, if any, would
be too low to make such investment reasonable. ÅI obtained
the State guarantees following the refusal of two financial insti-
tutions to lend via classical means. Moreover, the Commission
has doubts that ÅI paid the State the market price for each guar-
antee. The Local Government of Åland would, furthermore, not
have acted in line with the Market Economy Investor Principle if
ÅI has been charging rents below market price in order to
encourage the re-localisation of undertakings to the Ålands
Islands.

Based on these considerations,
the Commission considers it
likely that ÅI may have benefited from advantages in the sense
of Article 87(1) of the EC Treaty that it could not have obtained
under normal market conditions.

The aid granted to ÅI does not appear to comply with any of
the relevant Guidelines and Communications adopted by the
Commission with regard to the application of Article 87(3)(c) of
the EC Treaty nor does it appear to satisfy the conditions for
the direct application of the provisions of this Article. Since the
measures in question do not appear to qualify for any other
exception provided for under Articles 87(2) and (3) of
the
EC Treaty, the aid is considered to be incompatible with the
Common Market. Moreover, the measures under review do not
appear to have been notified and should therefore be considered
as unlawful aid.

C 76/16

EN

Official Journal of the European Union

27.3.2008

In the light of the above considerations, the Commission acting
under the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty,
has decided to open the formal
investigation procedure as
regards the measures in question.

In accordance with Article 14 of Council Regulation (EC)
No 659/1999, all unlawful aid can be subject to recovery from
the recipient.

TEXT OF LETTER

Suomelle päättäneensä

‘Komissio ilmoittaa
EY:n
perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun
menettelyn tutkittuaan edellä mainittuja toimenpiteitä koskevat
tiedot, jotka Suomen viranomaiset ovat toimittaneet.

aloittaa

I MENETTELY

1. Komissiolle ilmoitettiin 5. syyskuuta 2006 tehdyllä kante-
lulla Ahvenanmaan maakuntahallituksen myöntämistä
toimenpiteistä, jotka kohdistuivat valtion omistaman liike-
kiinteistöyhtiön Ålands
Industrihus Ab:n (ÅI) hyväksi.
Komissio pyysi Suomelta mainittuja toimenpiteitä koskevia
tietoja 25. lokakuuta 2006 ja 14. helmikuuta 2007 päivä-
tyillä kirjeillä. Tietoja toimitettiin 11. tammikuuta 2007 ja
3. huhtikuuta 2007 päivätyillä kirjeillä. Suomen virano-
maiset
toukokuuta 2007 sekä
12. heinäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Kantelun tekijä
toimitti
lisätietoja marraskuussa 2006 ja toukokuussa
2007.

lisätietoja 31.

toimittivat

II KUVAUS TOIMENPITEISTÄ

2. ÅI

toimii

liikekiinteistöjen markkinoilla Ahvenanmaalla.
ÅI:n tarkoituksena on rakentaa, omistaa ja vuokrata raken-
nuksia teollisuus- ja liikekäyttöön.

3. ÅI:n

omistavat

maakuntahallitus
Ahvenanmaan
(86 prosenttia) ja eräät kunnat (ensi sijassa Maarianhaminan
joka omistaa ÅI:stä 13 prosenttia). Yksityisillä
kaupunki,
sijoittajilla on kolme yhtiön osaketta ja muut Ahvenanmaan
kunnat omistavat loput osakkeet.

4. Suomen viranomaisten toimittamien tietojen mukaan ÅI:n
tärkein hanke on iTiden-teollisuuspuiston rakentaminen.
Hankkeen ensimmäinen vaihe käynnistyi maaliskuussa
2003 ja toinen vaihe syksyllä 2006. Hanke on vielä kesken.

5. Suomen viranomaisten mukaan yrityksen toiminnan tavoit-
teena on tarjota rakennuksia Ahvenanmaalla toimiville
yrityksille monipuolisen ja kilpailukykyisen talouden kehit-
tämiseksi.

6. Vuosina 1997–2006 Ahvenanmaan maakuntahallitus teki
useita pääomasijoituksia ÅI:hin ja myönsi sille useita luotto-
että ÅI on saanut yhteensä
takauksia. Näyttää
5 491 891,20 EUR pääomasijoituksina vuodesta 1997
alkaen ja 8 947 500,00 EUR luottotakauksina vuodesta
2003 alkaen.

siltä,

7. Suomen viranomaisten komission pyynnöstä toimittamien
tietojen mukaan ÅI on hyötynyt seuraavista pääomatoimista
ja luottotakauksista (määrät euroina):

Päätöksen tekopäivä

Pääomasijoitukset

Luottotakaukset

Vuosimaksu (*)

Kertamaksu (*)

18.6.1997

84 093,96

22.6.2000

340 580,55

10.10.2000

114 367,78

20.7.2001

353 194,64

15.8.2002

599 933,73

13.3.2003

799 911,64

14.8.2003

2 600 000,00

0,25 %

0,25 %

6.5.2004

515 163,00

30.9.2004

669 896,95

28.10.2004

1 160 000,00

0,25 %

0,25 %

31.3.2005

199 750,00 (**)

16.6.2005

235 000,00

16.6.2005

200 000,00

20.10.2005

2 600 000,00

0,25 %

0,25 %

12.6.2006

1 379 998,95

26.10.2006

2 587 500,00

0,25 %

0,25 %

YHTEENSÄ

5 491 891,20

8 947 500,00

(*) Tällä hetkellä luottotakauksiin sovellettavat takausmaksut.
(**) Vaikka Suomen viranomaiset toimittivat tämän tiedon 11. tammikuuta 2007 päivätyssä vastauksessaan, he väittivät myöhemmin

(3. huhtikuuta 2007 päivätty kirje), että tätä määrää ei koskaan myönnetty.

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/17

8. Suomen viranomaisten toimittamien tietojen mukaan nämä
rahoitustoimenpiteet koskevat ensi sijassa kahta ÅI:n raken-
nushanketta eli
iTiden-teollisuuspuistoa Maarianhaminassa
ja lentokonehallia.

9. Edellä mainittujen toimenpiteiden lisäksi komission tietoon
on tullut, että Maarianhaminan kaupunki on saattanut
myöntää ÅI:lle 344 000 EUR pääomasijoituksena maalis-
kuussa 2007. Komissiolla ei ole kuitenkaan kaupungin
päätöstä asiasta.

III TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

A. Toimenpiteiden luokitteleminen valtiontueksi

10. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan
’jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa
tai toisessa myönnetty tuki,
joka vääristää tai uhkaa vää-
ristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa,
ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa
jäsenvaltioiden väliseen kauppaan’.

11. Toimenpiteen luokitteleminen valtiontueksi edellyttää, että
seuraavat edellytykset
toimenpide on jäsen-
täyttyvät: a)
valtion rahoittama tai valtion varoista rahoitettu; b) se antaa
valikoivaa etua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa;
ja c) se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja se saattaa
vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

12. Nämä edellytykset ovat kumulatiiviset, joten niiden kaikkien
on täytyttävä ennen kuin toimenpide voidaan katsoa
valtiontueksi. Näin ollen jos jokin edellytyksistä ei täyty,
toimenpidettä ei voida katsoa valtiontueksi.

a) Valtion varojen käyttö

13. Koska Suomen paikallisviranomaiset myönsivät edellä main-
toimenpiteet, niihin liittyy

toteutetut

itut ÅI:n hyväksi
valtion varoja.

b) Valikoivuus

14. Lisäksi näyttää siltä, että toimenpiteet ovat valikoivia, sillä
ne kohdistuvat vain yhteen yritykseen, ÅI:hin, eivätkä
muihin yrityksiin (lukuun ottamatta mahdollisesti Norra
on myös Ahvenanmaan
Industrihusia,
Ålands
maakuntahallituksen omistama).

joka

c) Etu

15. Suomen viranomaisten mukaan ÅI:lle ei myönnetty etua,
koska Ahvenanmaan maakuntahallituksen käytäntö vastasi
yksityisen sijoittajan käytäntöä ja koska sen perusteena on
tähän asti ollut kannattavuuden mahdollisuus pitkällä aika-
että
välillä.
maakuntahallitusta on verrattava samankokoiseen yksi-
tyiseen sijoittajaan ja että maakuntahallituksella on julkisena
viranomaisena oikeus tavoitella pitkän aikavälin voittoa
sijoituspäätöksissään.

viranomaiset

todenneet,

Suomen

ovat

16. Suomen viranomaiset ovat väittäneet esimerkiksi, että pää-
omasijoituksen tarkoituksena oli antaa ÅI:lle mahdollisuus

toteuttaa uusia sijoituksia,
jotka pitkällä aikavälillä paran-
taisivat yrityksen näkymiä ja kannattavuutta. Suomen vira-
nomaisten toimittamien tietojen mukaan ÅI oli ollut
kannattava ennen vuotta 2001. Yritys teki suuria investoin-
teja vuosina 2001–2005 ja kirjasi enimmäispoistot samana
ajanjaksona, mutta sen tuloksen odotettiin olevan voitol-
linen vuodesta 2007 alkaen. Lisäksi Suomen viranomaiset
totesivat, että iTiden-hankkeen kustannukset olivat nous-
seet, koska yrityksen oli maksettava teollisuuspuiston raken-
nustontin puhdistamisesta aiheutuneet
tähän
prosessiin liittyneet ylimääräiset kustannukset.

ja kaikki

17. Yhteisön

ovat

jotka

ehdoilla,

lisäpääomaa

lainsäädännön

vakiintuneiden

periaatteiden
mukaan rahoitus
saattaa kuulua perustamissopimuksen
87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos yritykselle anne-
taan
tavanomaisia
markkinaehtoja paremmat, sillä se suosisi kyseistä yritystä
mainitussa artiklassa tarkoitetulla tavalla. Määrittääkseen,
onko tällaista etua myönnetty, komissio soveltaa markkina-
taloussijoittajaa koskevaa periaatetta. Periaatteen mukaan
toimenpide ei ole tukea, jos ’normaaleissa markkinaolosuhteissa
toimiva yksityinen sijoittaja, joka on kooltaan verrattavissa julk-
isen sektorin toimintaa ohjaaviin elimiin, olisi samankaltaisissa
olosuhteissa voinut tehdä kyseisen pääomasijoituksen’. Komission
on näin ollen arvioitava, ’olisiko yksityinen sijoittaja toteuttanut
kyseisen järjestelyn samoin edellytyksin’ (1). Hypoteettisen yksi-
tyisen sijoittajan toiminta on markkinataloudessa järkevästi
toimivan sijoittajan toimintaa (2), ja sijoittaja pyrkii maksi-
moimaan voittonsa ottamalla huomioon riskin,
joka on
hyväksyttävissä tiettyyn tuottoon verrattuna (3).

18. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja

ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on katsottu,
että vaikka yksityisen sijoittajan käyttäytymisen,
johon
talouspoliittisiin tavoitteisiin pyrkivän julkisen sijoittajan
toimia on verrattava, ei tarvitse kuitenkaan olla sellaisen
tavanomaisen sijoittajan käyttäytymistä,
sijoittaa
pääomaa saadakseen voittoa suhteellisen lyhyessä ajassa,
vaan vähintään yksityisen hallintayhtiön tai yleistä tai
alakohtaista rakennepolitiikkaa ajavan yksityisen yritys-
jota ohjaavat pitkän aikavälin
konsernin käyttäytymistä,
tuottavuusnäkymät (4).

joka

19. Tämän lisäksi ’julkisen sektorin sijoittajan ja yksityisen sijoittajan
käyttäytymistä on vertailtava ottaen huomioon se tapa, jolla yksi-
tyinen sijoittaja olisi kyseessä olevan toimenpiteen toteuttamis-
ajankohtana suhtautunut asiaan, kun otetaan huomioon tuolloin
käytettävissä olleet
ja ennakoitavissa olleet kehityssuun-
taukset’ (5).

tiedot

20. Komissiolla on velvollisuus ’arvioida täysimääräisesti kaikkia
riidanalaisen toimenpiteen merkityksellisiä piirteitä ja sen
asiayhteyttä’. Tämä koskee myös edunsaajayrityksen talou-
dellista tilannetta ja merkityksellisiä markkinoita. Edellä
mainittujen seikkojen perusteella pääkysymys, jota komissio
haluaa selvittää, on se, onko ÅI saanut ’sellaista taloudellista
etua,
normaaleissa markkina-
saanut
se
olosuhteissa’ (6).

olisi

jota

ei

(1) Tuomio yhdistetyissä asioissa T-228/99 ja T-233/99, Westdeutsche
Landesbank GZ v. komissio, Kok. 2003, s. II-435 ja sitä seuraavat sivut,
245 kohta.

(2) Asia C-482/99, Ranska v. komissio, Kok. 2002, s. I-4397, 71 kohta.
(3) Yhdistetyt asiat T-228/99 ja T-233/99, viite edellä, 255 kohta.
(4) Asia C-305/89, Italia v. komissio, Kok. 1991, s. I-1603, kohta 19.
(5) Yhdistetyt asiat T-228/99 ja T-233/99, viite edellä, 246 kohta. Ks. myös
asia T-16/96, Cityflyer Express v. komissio, Kok. 1998, s. II-757, 76 kohta.

(6) Yhdistetyt asiat T-228/99 ja T-233/99, viite edellä, 251 kohta.

C 76/18

EN

Official Journal of the European Union

27.3.2008

21. Komissio katsoo tässä vaiheessa, että ÅI:n taloudellinen
tilanne, joka vallitsi silloin, kun pääomasijoitukset tehtiin ja
luottotakaukset myönnettiin, herättää epäilyjä sen suhteen,
onko maakuntahallitus toiminut markkinataloussijoittajan
tavoin.

22. Komissio painottaa, että Suomen viranomaisten toimittamat
tiedot ÅI:n taloudellisista näkymistä koskivat vain kautta
2007–2012, eivät tarkasteltavien toimenpiteiden myöntä-
misen ajankohtana käytettävissä olleita näkymiä.

23. Kuten edellä todettiin, arvioitaessa, ovatko paikalliset vira-
nomaiset toimineet markkinataloussijoittajan tavoin, tarkas-
teltava ajankohta on se, jolloin investointi tehtiin, ottamatta
huomioon myöhempää kehitystä.

tehtiin (useita

kun pääomasijoituksia

24. Kun otetaan huomioon yrityksen taloudellinen tilanne
kertoja
silloin,
vuodesta 1997), on epävarmaa, tehtiinkö sijoitukset olosuh-
teissa,
jotka olisivat hyväksyttäviä normaaleissa markkina-
olosuhteissa toimivalle yksityiselle sijoittajalle. ÅI:llä on
ollut
suuria taloudellisia vaikeuksia vuodesta
2000 alkaen ja sen toiminta on ollut tappiollista vuodesta
2001 alkaen.

jatkuvasti

joka

siihen,

tappiota

25. Sekä kantelijan että Suomen viranomaisten toimittamien
tietojen arvioinnin perusteella voidaan todeta, että ÅI on
tehnyt
vuodesta 2001 alkaen
vuosi
(– 69 613 EUR vuonna 2001, – 591 931 EUR vuonna
2002, – 29 289 EUR vuonna 2003, – 129 802 EUR
vuonna 2004 ja – 197 553 EUR vuonna 2005). Tietojen
perusteella näyttää siltä, että tappioiden lisääntyminen
vuosina 2001–2003 johti
että Ahvenanmaan
maakuntahallitus myönsi
ensimmäisen luottotakauksen,
jonka määrä oli 2,6 miljoonaa EUR. Yrityksen voitto
vuonna 2006 oli marginaalinen (557,43 EUR). Vaikka
Suomen viranomaiset ovat todenneet, että vuoden 2007
ennuste
vain
5 868,46 EUR. Koska yritys on tehnyt enimmäispoistot
aikaisempina
komissio epäilee, olisiko näin
alhainen positiivinen tulos ollut hyväksyttävä yksityisen
sijoittajan kannalta. Lisäksi näyttää siltä, että mainitut
tappiot
johdu pelkästään poistoista vaan myös
yrityksen lisääntyneistä veloista. Vaikka ÅI:n tulos oli voitol-
linen ennen vuotta 2001, on kyseenalaista, olisivatko nämä
voitot saaneet yksityisen sijoittajan sijoittamaan yritykseen
maakuntahallituksen tavoin. Vuonna 1997 tehdyn pääoma-
sijoituksen jälkeen yrityksen voitto oli noin 38 000 EUR
vuonna 1998 ja se laski noin 28 000 EUR vuonna 1999.
ÅI:n voitto vuonna 2000 oli pienehkö (noin 9 000 EUR eli
52 891,57 FIM).

oli myönteinen,

odotettu

vuosina,

voitto

eivät

on

26. Lisäksi ÅI:n rahavirtalaskelman perusteella voidaan todeta,
että yrityksen likviditeetti on liian heikko yrityksen menojen
kattamiseksi (– 506 000 EUR vuonna 2000, – 1 493 000
EUR vuonna 2001, – 641 800 EUR vuonna 2002,
– 3 230 600 EUR vuonna 2003, – 4 569 800 EUR
vuonna 2004, – 570 900 EUR vuonna 2005). Sama pätee
negatiivisen kassavirran kattamiseen. Tämä tilanne on
vallinnut vuodesta 2000. Toimitettujen tietojen perusteella
näyttää siltä, että jatkuva negatiivinen kassavirta on rahoi-
tettu pääomasijoituksilla ja pankkilainoilla. Tämän vuoksi
vaikuttaa siltä, että ÅI:n pääoman väitetty vakaus perustuu
ainoastaan valtion pääomasijoituksiin ja pankkilainoihin,
joilla on valtiontakaus. Lisäksi ÅI:n velkasuhde näyttää
kasvaneen jatkuvasti vuosien 2000 ja 2006 välillä (noin
263 000 EUR 6 857 012 EUR), ts. lisäys oli 26-kertainen
tänä aikana. Suomen viranomaisten toimittamien tietojen

perusteella ÅI:n velkasuhde oli
ilmeisesti huomattavasti
suurempi kuin muilla kyseisillä markkinoilla tarkasteltavalla
kaudella toimineilla yrityksillä.

Parks

Science

samantapaista

27. Kantelijan toimittamien tietojen mukaan ÅI:hin verrattavissa
olevien, manner-Suomessa
liiketoimintaa
harjoittavien yritysten tulokset ovat olleet positiiviset, toisin
kuin ÅI:n tapauksessa. Esimerkiksi Tampereella toimivan
nettovoitto
Tampere
oli
155 624,54 EUR vuonna 2004 ja
Lappeenrannassa
toimivan Technopolis Kareltek Oy:n 597 808,06 EUR.
Kyseiset yritykset ovat suurin piirtein samankokoiset kuin
nousi
yrityksen
ÅI.
249 001,22 EUR vuonna 2005 ja
lappeenrantalaisen
yrityksen 642 376,42 EUR. Suomen viranomaiset eivät
toimittaneet
jolloin
tarkasteltavana olevat toimenpiteet myönnettiin.

tietoja vastaavista yrityksistä ajalta,

Tamperelaisen

nettovoitto

Oy:n

28. Tämän perusteella vaikuttaa

olisi

siltä,

eivät

että Ahvenanmaan
maakuntahallituksen tekemien pääomasijoitusten tapaiset
sijoitukset
hyväksyttäviä markkinatalous-
sijoittajalle, jos investoinnin odotettu tuotto olisi vastaavasta
investoinnista odotettavissa olevaa tuottoa alhaisempi. Kun
otetaan huomioon ÅI:n heikko taloudellinen tilanne ja sen
jatkuva riippuvuus valtion pääomasta ja pankkilainoista, on
todennäköistä, että markkinataloussijoittaja ei olisi sijoit-
tanut ÅI:hin, koska riskit olisivat liian suuret ja mahdollinen
voitto olisi
jotta sijoitus olisi kannattava. Kun
otetaan huomioon ÅI:n vuonna 2006 tekemä pieni voitto
ja vuoden 2007 ennuste, on kyseenalaista, olisiko normaa-
leissa markkinaolosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja
katsonut kannattavaksi tai mahdolliseksi sijoittaa yritykseen
yli 5 miljoonaa EUR 10 vuoden aikana.

liian pieni,

29. Lisäksi näyttää siltä, että tämä näkemys ÅI:n taloudellisesta
tilanteesta on vahvistettu korkeimman hallinto-oikeuden
29. joulukuuta 2006 tekemässä päätöksessä. Päätöksessään
korkein hallinto-oikeus kielsi Ahvenanmaan maakuntahalli-
tusta panemasta täytäntöön maakuntahallituksen 26. loka-
kuuta 2006 tekemää päätöstä 2 587 500 EUR luotto-
takauksen myöntämisestä ÅI:lle. Korkein hallinto-oikeus
perusteli päätöstään muun muassa sillä, että yritys ei ole
todennäköisesti
kaupallisessa
toiminnassaan eikä olisi olemassa ilman Ahvenanmaan
maakuntahallituksen tukea.

koskaan

voittoa

tehnyt

30. Valtion luottotakausten myöntämisestä Suomen viran-
omaiset ovat todenneet, että maakuntahallituksen takauksen
toimittaa vähintään
saamiseksi
joista
kahden eri
selviää, että ne eivät ole valmiit myöntämään lainaa tavan-
omaisin keinoin.

rahoituslaitoksen antamat

lainanottajan on täytynyt

todistukset,

31. Koska lainanottajan (tässä tapauksessa siis ÅI:n) on osoitet-
tava, että se ei ole löytänyt rahoituslaitosta, joka olisi valmis
myöntämään lainaa millään ehdoin, näyttää siltä, että yksi-
tyisen sijoittajan kannalta ei olisi ollut mahdollista tai
hyväksyttävää antaa kyseistä rahoitustukea. Tämän vuoksi
komissio ei ole varma siitä, onko valtio toiminut yksityisenä
sijoittajana, koska toisin kuin ainakin kaksi yksityistä sijoit-
tajaa se oli valmis myöntämään takauksen. Lisäksi näyttää
siltä, että Ahvenanmaan maakuntahallitus
teki vuonna
2000 kaksi päätöstä, joissa se sitoutui olemaan supistamatta
osuuttaan ÅI:ssä alle 50 prosentin. Päätökset tehtiin erään
rahoituslaitoksen pyynnöstä, ja ne liittyivät kahteen kyseisen
pankin ÅI:lle myöntämään lainaan (117 000 EUR ja
150 000 EUR).

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/19

32. EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltami-
sesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedo-
nannon (7), jäljempänä ’tiedonanto’, mukaan takaukseen liit-
tyvästä riskistä peritään tavallisesti asianmukainen maksu.
Tässä vaiheessa on kyseenalaista, maksoiko ÅI markkina-
hinnan kustakin takauksesta Ahvenanmaan maakuntahalli-
tukselle, kun otetaan huomioon kunkin takauksen määrä ja
kesto, ÅI:n antama vakuus ja sen taloudellinen tilanne,
kuten edellä ilmenee. Ennen luottotakausten saamista ÅI:n
oli osoitettava, että se ei pystynyt hankkimaan markkina-
ehtoista lainaa rahoitusmarkkinoilta ilman valtion väliin-
tuloa. Sen vuoksi on tässä vaiheessa kyseenalaista, olisiko
ÅI voinut tarjota kullekin takaukselle vakuuden, joka olisi
ollut riittävä suhteessa riskeihin. Suomen viranomaisten
toteamusta, että riski oli vähäinen ja että ÅI ei ollut
koskaan laiminlyönyt maksujaan, on arvioitava
siltä
pohjalta, että ÅI
jatkuvasti valtion varoihin ja
tukeen. On huomattava, että vuoden 2003 takaukseen liit-
tyvää maksua alennettiin 0,75 prosentista 0,25 prosenttiin
maakuntahallituksen vuonna 2005 tekemällä päätöksellä.
Alennus myönnettiin ÅI:n tuolloisesta heikosta taloudellista
tilanteesta huolimatta. Myös muut luottotakaukset myön-
nettiin alhaisemmalla 0,25 prosentin takausmaksulla. On
huomattava, että Suomen viranomaiset eivät toimittaneet
näyttöä siitä, että markkinatoimijat olisivat veloittaneet
vastaavia takausmaksuja samanlaisissa olosuhteissa myönne-
tyistä takauksista.

turvautui

33. Lisäksi tiedonannon mukaan takaus ei saa kattaa enempää
kuin 80 prosenttia lainasaamisen tai muun rahoitussitou-
muksen määrästä. Suomen viranomaisten toimittamien
tietojen mukaan ÅI:lle vuosina 2004 ja 2005 myönnetyt
takaukset kattoivat 100 prosenttia siihen liittyvästä lainasta.
Tiedonannon mukaisesti komissio tutkii kriittisesti sellaiset
takaukset, jotka kattavat rahoitussitoumuksen kokonaan.

34. Lisäksi on kyseenalaista, onko ÅI veloittanut asiakkailtaan
markkinahintaisia vuokria. Suomen viranomaisten mukaan
näin on tapahtunut, mutta he eivät ole toimittaneet vakuut-
tavaa näyttöä asiasta. Komissiolle ei ole myöskään selvää,
asetettiinko vuokrat markkinahintaa alhaisemmiksi alue-
kannustamalla
poliittisten
yrityksiä sijoittautumaan Ahvenanmaalle.
Jos näin on,
Ahvenanmaan maakuntahallitus ei ole toiminut markkina-
taloussijoittajaa koskevan periaatteen mukaisesti.

edistämiseksi

tavoitteiden

35. Vaikka vuokrat olisikin asetettu markkinahintaan, kuten
Suomen viranomaiset väittävät, ÅI:n pieni voitto herättää
silti epäilyjä sen suhteen, onko maakuntahallitus toiminut
siten, kuin järkevästi toimiva markkinataloussijoittaja olisi
toiminut sijoitusta tehdessään.

Etua koskevat päätelmät

36. Edellä esitettyjen seikkojen perusteella on tässä vaiheessa
vaikeaa katsoa, että paikallisviranomaiset ovat käyttäytyneet
markkinataloussijoittajan tavoin sijoittaessaan pääomaa
ÅI:hin ja myöntäessään sille takauksia.

37. Komissio katsoo, että ÅI on todennäköisesti saanut sellaista
perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
jota se ei olisi saanut normaaleissa markkinaolo-
etua,

(7) Komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan
soveltamisesta valtiontukiin takauksina (EYVL C 71, 11.3.2000, s. 14).

suhteissa. On epävarmaa, olisiko markkinataloussijoittaja
antanut ÅI:lle luottotakauksia ja pääomaa samoin ehdoin
kuin Ahvenanmaan maakuntahallitus.

d) Vaikutus kauppaan ja kilpailun vääristyminen

38. Suomen viranomaiset ovat todenneet, että kyseiset toimen-
piteet
jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
eivätkä ne sen vuoksi ole perustamissopimuksen 87 artiklan
1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

eivät vaikuta

39. Komissio katsoo, että ÅI:n hyväksi myönnetyt toimenpiteet
saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun ja
kauppaan. Mainitut
toimenpiteet ovat vahvistaneet ÅI:n
asemaa
liikekiinteistöjen markkinoilla Ahvenanmaalla
mahdollisten kilpailijoiden vahingoksi. Komission tietojen
toimii Ahvenanmaalla
mukaan kyseisillä markkinoilla
ainakin kaksi muuta kilpailijaa,
jotka ilmeisesti eivät ole
hyötyneet ÅI:n hyväksi myönnettyjen toimenpiteiden kaltai-
sista toimenpiteistä.

40. On mahdollista, että ilman näitä toimenpiteitä ÅI ei olisi
voinut
jatkaa toimintaansa markkinoilla. Ahvenanmaalla
sijaitsevat liikekiinteistöt ovat olleet ja ovat edelleen yhteisön
sisäisen kaupan kohteena. Yritykset, jotka toimivat samalla
toimialalla muissa jäsenvaltioissa, olisivat sen vuoksi voineet
tulla
tarjouksen
iTiden-hankkeen rakentamisesta. ÅI:n käytäntö ja toiminta
liikekiinteistöyhtiöihin
ovat saattaneet vaikuttaa kielteisesti
ja muihin Ahvenanmaalla sijaitseviin kiinteistöyrityksiin
tehtäviin (sekä paikallisiin että ulkomaisiin) investointeihin.

markkinoille

tehdä

näille

ja

41. Lisäksi

tarkoituksena näyttää olevan,

että paikallisten
yritysten lisäksi kyseiseen toimistorakennukseen sijoittau-
tuisi myös ulkomaisia yrityksiä,
jotka käyvät kauppaa
EU:ssa.

42. Näin ollen vaikuttaa siltä, että edellä mainitut ÅI:n hyväksi
saattavat vääristää kilpailua ja

myönnetyt
toimenpiteet
vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan.

B. Toimenpiteiden soveltuvuus yhteismarkkinoille

43. Komissio katsoo tässä vaiheessa, että Suomen viranomaisten
ÅI:n hyväksi myöntämät toimenpiteet ovat todennäköisesti
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoi-
tettua valtiontukea. Sen vuoksi niiden soveltuvuus yhteis-
markkinoille olisi arvioitava.

44. Suomen viranomaiset ovat

katsotaan

todenneet, että jos kyseiset
toimenpiteet
iTiden-teollisuus-
puiston rakentamiseen myönnetty tuki soveltuisi yhteis-
markkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan
c alakohdan perusteella.

valtiontueksi,

45. Suomen viranomaisten mukaan iTiden-teollisuuspuiston
toteuttamisella on myönteisiä vaikutuksia Ahvenanmaan
Suomen viran-
elinkeinoelämään ja
jotka
omaisten mukaan hanke hyödyttää pieniä yrityksiä,
ovat
tärkein yritysmuoto Ahvenanmaalla, sillä ne voivat
toimia saman katon alla ja sen johdosta verkostoitua
paremmin ja keskittyä olennaiseen toimintaansa.

infrastruktuuriin.

C 76/20

EN

Official Journal of the European Union

27.3.2008

46. Lisäksi

Suomen

todenneet,

viranomaiset

että
ovat
iTiden-hanke
auttaa monipuolistamaan Ahvenanmaan
elinkeinorakennetta, joka perustuu ensi sijassa meriliikentee-
seen ja palveluihin. Viranomaisten mukaan maakunnan
talous on haavoittuva, ja hallituksen tarkoituksena on hel-
pottaa uusien yritysten perustamista
ja muun kuin
meriliikenteeseen perustuvan taloudellisen toiminnan kehit-
tämistä.

47. Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa
määrätään,
että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan
pitää ’tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehi-
tyksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä
yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla’.

48. Komissio katsoo, että toimitettujen tietojen perusteella ei
voida tehdä lopullista arviointia siitä, soveltuvatko tarkastel-
tavana olevat toimenpiteet yhteismarkkinoille.

49. Tässä vaiheessa näyttää siltä, että myönnetty tuki ei ole
perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan
soveltamisesta
annettujen komission suuntaviivojen ja
tiedonantojen mukaista.

50. Suomen viranomaisten mukaan ÅI on yhteisön lainsää-
dännön mukainen pienyritys, mutta viranomaiset eivät
viittaa EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan sovel-
tamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn
valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettuun
asetukseen (EY) N:o 70/2001 (8).

51. Komissio epäilee, voidaanko ÅI katsoa pk-yritykseksi.
Mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määri-
telmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetussa komission
suosituksessa (9) olevan liitteen I osaston 3 artiklan
4 kohdan määritelmän mukaan yritystä ei voida pitää
pk-yrityksenä, jos sen pääomasta tai äänimäärästä vähintään
25 prosenttia on yhden tai useamman yksin tai yhdessä
toimivan julkisyhteisön tai -laitoksen hallinnassa.

52. ÅI:n omistavat ensi sijassa Ahvenanmaan maakuntahallitus
(noin 86 prosenttia) ja eräät kunnat (ensi sijassa Maarian-
joka omistaa ÅI:stä 13 prosenttia).
haminan kaupunki,
Näyttää siltä, että maakunnan vuositalousarvio ja asukas-
määrä ylittävät mainitussa komission suosituksessa olevan
liitteen I osaston 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan
mukaiset enimmäismäärät.

53. Suomen viranomaiset katsovat

lisäksi, että ÅI ei ole
vaikeuksissa oleva yritys. Viranomaiset eivät ole väittäneet,
että toimenpiteet olisivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien
yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen
yhteisön suuntaviivojen mukaiset.

54. Tässä vaiheessa näyttää siltä, että toimenpiteisiin ei voida
soveltaa myöskään alueellisia valtiontukia koskevia suunta-
viivoja. Komissio katsoo, että ÅI:n hyväksi myönnetyt
joiden mukaan ne
täytä edellytyksiä,
toimenpiteet eivät
soveltuisivat
alue-
tukena, ja että toimenpiteet eivät kuulu minkään hyväksytyn
tukiohjelman
vaikutus
Ahvenanmaalaisiin pienyrityksiin koskee mahdollista välil-
listä vaikutusta Ahvenanmaalle sijoittuneisiin yrityksiin, ei

Väitetty myönteinen

yhteismarkkinoille

tapauskohtaisena

piiriin.

(8) Komission asetus (EY) N:o 70/2001, annettu 12 päivänä tammikuuta
2001, EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta
pienille
yrityksille myönnettyyn valtiontukeen
(EYVL L 10, 13.1.2001, s. 33).

keskisuurille

ja

(9) Komission suositus, annettu 6 päivänä toukokuuta 2003, mikro-
yritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä
(EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36).

ÅI:lle myönnetyn tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Ei
ole myöskään osoitettu, että tuki olisi muun muassa tuen
muotoa, tukikelpoisia kustannuksia ja tuen enimmäisinten-
siteettiä koskevien edellytysten mukaista, eikä toimintatuen
myöntämistä koskevien edellytysten täyttymistä ole näytetty
toteen. Ei myöskään näytä siltä, että toimenpiteillä pyrit-
täisiin ratkaisemaan Ahvenanmaan todellisia alueellisia hait-
toja ylimääräisten kustannusten osalta. Sen vuoksi vaikuttaa
siltä, että toimenpiteet eivät ole alueellisia valtiontukia
koskevien suuntaviivojen mukaiset.

55. Jotta komissio voi arvioida toimenpiteiden soveltuvuutta
yhteismarkkinoille
perustamissopimuksen
suoraan
87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella, Suomen vira-
nomaisten on osoitettava, että toteutetut toimenpiteet olivat
välttämättömiä ja oikeasuhteisia tavoitteiden saavuttami-
tässä vaiheessa ole varmuutta siitä,
seksi. Komissiolla ei
pyrittiinkö ÅI:n hyväksi myönnetyillä toimenpiteillä sel-
keästi määriteltyyn yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen
ja jos näin oli, muodostivatko toimenpiteet tarkoituksen-
mukaisen keinon tavoitteen saavuttamiseksi. Koska tätä
seikkaa ei ole näytetty toteen, komissio on toistaiseksi
päätellyt, että niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on
vakavia epäilyjä.

56. Lisäksi komissio toteaa, että iTiden-teollisuuspuiston raken-
tamiseen myönnetyn tuen lisäksi Ahvenanmaan maakunta-
hallitus on vuosien mittaan myöntänyt useita muita toimen-
piteitä ÅI:n hyväksi. Suomen viranomaiset eivät ole tässä
joiden perusteella
sellaisia väitteitä,
vaiheessa esittäneet
komissio voisi päätellä, että toimenpiteet soveltuvat yhteis-
markkinoille.

57. Koska näyttää siltä, että tarkasteltavana oleviin tukitoimen-
piteisiin ei voida soveltaa mitään muutakaan perustamis-
sopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaista poikkeusta,
komissio katsoo tässä vaiheessa, että tuki on katsottava
yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.

C. Toimenpiteiden sääntöjenvastaisuus

58. Suomen viranomaiset ovat todenneet, että Ahvenanmaan
maakuntahallitus
ilmoitti EFTAn valvontaviranomaiselle
pk-yritysten osakkeiden merkitsemistä koskevasta ohjel-
masta. Komission tiedusteluista huolimatta ei ole löytynyt
näyttöä siitä, että EFTAn valvontaviranomainen hyväksyi
tarkasteltavana olevat ohjelmat. Suomen viranomaisten
toimittamat asiakirjat koskivat vuosien 1992, 1993 ja 1994
talousarvioita. Tämän vuoksi on epävarmaa, voivatko nyt
tarkasteltavana olevat pääomasijoitukset kuulua kyseisten
ohjelmien piiriin, sillä ohjelmat näyttävät koskevan ajanjak-
soja,
tarkasteltavana
olevan asian kannalta.

jotka eivät ole merkityksellisiä nyt

59. Takauksista Suomen viranomaiset ovat

todenneet, että
ahvenanmaalaisille pk-yrityksille voidaan myöntää takauksia
EFTAn valvontaviranomaiselle ilmoitetun ohjelman mukai-
sesti. Viranomaisten mukaan valvontaviranomainen on
hyväksynyt ohjelman pk-yrityksiä koskevien yhteisön puit-
teiden perusteella.

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/21

60. Suomen viranomaiset viittasivat erityisesti valtiontakauksia
koskevasta tukiohjelmasta EFTAn valvontaviranomaiselle
25. helmikuuta 1994 tehtyyn ilmoitukseen. Ilmoitus koski
joilla ei
jota sovellettiin ajanjaksoina,
kuitenkin ohjelmaa,
ole merkitystä nyt
tarkasteltavan asian kannalta. Lisäksi
kyseisen ohjelman piiriin kuului pelkästään pk-yrityksiä.

61. Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo tässä vaiheessa, että
tarkasteltavana olevista toimenpiteistä ei ole ilmoitettu ja
sen vuoksi ne olisi katsottava sääntöjenvastaiseksi tueksi,
joka ei näytä soveltuvan yhteismarkkinoille.

omasijoituksia ja myönnetty valtiontukea missä muussa
muodossa tahansa ÅI:n ja sen tytäryhtiöiden tai muun
alueella sijaitsevan, valtion omistaman yrityksen (Norra
Ålands Industrihus mukaan luettuna) hyväksi riippumatta
siitä, mikä julkinen viranomainen on tuen myöntänyt,
mukaan lukien tiedot,
ilmenee, että
toimenpiteisiin ei sisälly valtiontukea tai että ne ovat yhteis-
markkinoille
valtiontukea. Komissio pyytää
Suomea toimittamaan tietoja myös ÅI:n asiakkailtaan veloit-
tamista vuokrista ja siitä, ovatko ne markkinahintojen
mukaiset.

joista mahdollisesti

soveltuvaa

62. Jos

tämä näkemys vahvistetaan komission lopullisessa
tuki on myönnetty

päätöksessä,
sääntöjenvastaisesti ja olisi perittävä takaisin.

tarkoittaisi,

että

se

IV PÄÄTÖS

63. Edellä esitetyistä syistä komissio on päättänyt aloittaa perus-
tamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen muodol-
lisen tutkintamenettelyn toimenpiteistä, joita Ahvenanmaan
maakuntahallitus on toteuttanut valtion omistaman liike-
kiinteistöyhtiön Ålands
Industrihusin hyväksi vuodesta
1997 lähtien tähän hetkeen asti.

64. Komissio pyytää Suomen viranomaisia toimittamaan asiaa
koskevat huomautuksensa ja kaikki
jotka voivat
auttaa toimenpiteiden arvioinnissa, kuukauden kuluessa
tämän kirjeen vastaanottamisesta.

tiedot,

65. Komissio pyytää Suomen viranomaisia toimittamaan yksi-
joiden
tehty pää-

tyiskohtaisia tietoja erityisesti kaikista päätöksistä,
perusteella on myönnetty

luottotakauksia,

66. Komissio muistuttaa

perustamissopimuksen
Suomea
88 artiklan 3 kohdan lykkäävästä vaikutuksesta ja viittaa
neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklaan, jossa
säädetään, että kaikki sääntöjenvastainen tuki voidaan periä
tuensaajalta takaisin. Komissio kehottaa Suomen viran-
omaisia
tästä
toimittamaan
kirjeestä mahdollisille tuensaajille.

jäljennöksen

välittömästi

unionin

tiivistelmän Euroopan

67. Komissio ilmoittaa Suomelle tiedottavansa asiasta kaikille
asianomaisille julkistamalla tämän kirjeen ja julkaisemalla
siitä
lehdessä.
Komissio tiedottaa asiasta myös ETA-sopimuksen allekirjoit-
taneiden EFTA-maiden asianomaisille julkaisemalla tiedo-
nannon Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täyden-
nysosassa sekä EFTAn valvontaviranomaiselle lähettämällä
sille jäljennöksen tästä kirjeestä. Kaikkia asianomaisia keho-
tetaan esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa
julkaisupäivästä.’

virallisessa

C 76/22

EN

Official Journal of the European Union

27.3.2008

genom denna

‘Kommissionen önskar
informera
Finland om att den, efter att ha granskat de upplysningar som
tillhandahållits av Era myndigheter angående stödet i fråga, har
beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-
fördraget.

skrivelse

I. FÖRFARANDE

1. Efter att ett klagomål anförts den 5 september 2006 under-
rättades kommissionen om ett antal åtgärder som Ålands
landskapsregering (nedan kallad landskapsregeringen) beviljat
till förmån för det statsägda affärsfastighetsbolaget Ålands
Industrihus Ab (nedan kallat ÅI). Genom skrivelser av den
25 oktober 2006 och den 14 februari 2007 begärde
kommissionen upplysningar av Finland om det ovan-
nämnda stödet. Uppgifterna lämnades genom skrivelser av
den 11 januari 2007 och den 3 april 2007. De finländska
myndigheterna lämnade ytterligare upplysningar den 31
maj 2007 och genom en skrivelse av den 12 juli 2007.
Den klagande lämnade ytterligare upplysningar i november
2006 och maj 2007.

3. ÅI ägs av Ålands

landskapsregering (86 %) och vissa
kommuner (främst staden Mariehamn som äger 13 %).
Privata investerare äger tre aktier i bolaget medan resten ägs
av andra åländska kommuner.

4. Enligt de finländska myndigheterna är byggandet av indus-
triparken iTiden det viktigaste projekt som ÅI har genom-
fört. Den första delen av projektet igångsattes i mars 2003
medan den andra delen igångsattes hösten 2006 och
fortfarande pågår.

5. Enligt de finländska myndigheterna är syftet med bolagets
verksamhet att förse företag på Åland med lokaler för att
utveckla ett diversifierat och konkurrenskraftigt näringsliv.

6. Landskapsregeringen gjorde flera kapitaltillskott i ÅI och
flera kreditgarantier mellan 1997 och
beviljade bolaget
2006. ÅI
förefaller samtidigt ha fått kapitaltillskott på
5 491 891,20 EUR sedan 1997 och kreditgarantier på
8 947 500,00 EUR sedan 2003.

II. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA

2. ÅI är verksamt på marknaden för affärsfastigheter på
Åland. ÅI:s verksamhet består i huvudsak av att bygga, äga
och hyra ut lokaler för industriellt eller kommersiellt bruk.

7. Utifrån information som de finländska myndigheterna har
lämnat på kommissionens begäran har särskilt
följande
kapitaltillskott och kreditgarantier till förmån för ÅI kunnat
identifieras (belopp i euro):

Beslutsdatum

Kapitaltillskott

Kreditgarantier

Årlig premie (*)

Engångspremie (*)

18.6.1997

84 093,96

22.6.2000

340 580,55

10.10.2000

114 367,78

20.7.2001

353 194,64

15.8.2002

599 933,73

13.3.2003

799 911,64

14.8.2003

2 600 000,00

0,25 %

0,25 %

6.5.2004

515 163,00

30.9.2004

669 896,95

28.10.2004

1 160 000,00

0,25 %

0,25 %

31.3.2005

199 750,00 (**)

16.6.2005

235 000,00

16.6.2005

200 000,00

20.10.2005

2 600 000,00

0,25 %

0,25 %

12.6.2006

1 379 998,95

26.10.2006

2 587 500,00

0,25 %

0,25 %

TOTALT

5 491 891,20

8 947 500,00

(*) Premier som för närvarande är tillämpliga på kreditgarantier.
(**) Trots att de finländska myndigheterna lämnade denna information i sitt svar av den 11 januari 2007, påstod de senare (i en skrivelse

av den 3 april 2007) att detta belopp aldrig hade beviljats.

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/23

8. Enligt de finländska myndigheterna avser dessa finansie-
ringsåtgärder främst byggandet av en flyghangar och indus-
triparken iTiden i Mariehamn.

9. Utöver de ovannämnda åtgärderna har det kommit

till
kommissionens kännedom att staden Mariehamn också kan
ha beviljat ÅI ett kapitaltillskott på 344 000 EUR, vilket ska
ha skett i mars 2007. Kommissionen har dock inte tillgång
till stadens formella beslut om detta.

III. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

A. Klassificering som statligt stöd

10. Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget ’är stöd som ges av en
medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag
det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkur-
rensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion,
oförenligt med den gemensamma marknaden i den
utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna’.

11. För att en åtgärd ska klassificeras som statligt stöd måste
följande villkor vara uppfyllda: a) den måste finansieras av
en medlemsstat eller med statliga medel, b) den måste ge en
selektiv fördel som kan gynna vissa företag eller viss
produktion, c) den måste snedvrida eller hota att snedvrida
konkurrensen och kunna påverka handeln mellan med-
lemsstaterna.

12. Eftersom dessa villkor är kumulativa måste de uppfyllas
för att en åtgärd ska kunna klassificeras som
samtidigt
statligt stöd. Det
innebär att om ett av villkoren inte
uppfylls kan den berörda åtgärden inte betraktas som
statligt stöd.

a) Förekomst av statliga medel

13. Det ovannämnda stöd som Finland beviljat ÅI omfattar
statliga medel, eftersom det beviljats av lokala myndigheter.

b) Selektivitet

14. Dessutom förefaller

stödet vara selektivt, eftersom det
enbart riktar sig till det berörda företaget (ÅI) och inte till
andra företag (utom möjligen Norra Ålands Industrihus,
som också ägs av landskapsregeringen).

c) Begreppet fördel

15. De finländska myndigheterna har hävdat att ÅI inte beviljats
någon fördel, då landskapsregeringens agerande var jämför-
bart med hur en privat investerare hade agerat, eftersom
landskapsregeringen dittills styrts av ett
lönsamhetsper-
spektiv på längre sikt. Enligt de finländska myndigheterna
måste regeringen jämföras med en privat investerare av
samma storlek och att den i egenskap av myndighet har
rätt att sträva efter långsiktig lönsamhet i sina investerings-
beslut.

16. De finländska myndigheterna har exempelvis gjort gällande
att orsaken till kapitaltillskotten var att ge ÅI en möjlighet
att göra nya investeringar som på längre sikt kan förbättra
de
Enligt
framtidsutsikter och lönsamhet.
företagets
finländska myndigheterna hade ÅI gått med vinst
före
2001. Bolaget gjorde stora investeringar mellan 2001 och
2005 och gjorde maximala avskrivningar under samma
period, men väntades nå ett positivt resultat från och med
2007. De finländska myndigheterna uppgav vidare att kost-
naderna för iTiden-projektet ökade därför att bolaget måste
betala för saneringen av den mark på vilken industriparken
senare byggdes och betala alla extrakostnader i samband
med detta.

17. Enligt etablerade principer i gemenskapslagstiftningen gäller
att om kapital ställs till förfogande för ett ’företag’ på villkor
som är bättre än normala marknadsvillkor kan det omfattas
av artikel 87.1 i EG-fördraget, eftersom det kan leda till att
ett visst företag ’gynnas’ i den mening som avses i den arti-
keln. För att avgöra om en sådan fördel beviljas tillämpar
kommissionen principen om en privat
investerare i en
marknadsekonomi. Enligt den principen vore det inte fråga
’en
om statligt stöd om, under liknande omständigheter,
privat investerare som är verksam under normala marknad-
sekonomiska villkor, som till sin storlek kan jämföras med
de organ som förvaltar den offentliga sektorn, skulle ha
genomfört lika stora kapitaltillskott’. Kommissionen måste
därför bedöma ’om en privat investerare skulle ha utfört
transaktionen i fråga på samma villkor’ (1). En hypotetisk
investerare agerar som en försiktig investerare, (2)
privat
som vill maximera sin vinst utan att behöva ta för stora
risker i förhållande till avkastningen. (3).

18. Enligt EG-domstolens och förstainstansrättens rättspraxis
behöver en privat investerares agerande, som den offentliga
investerarens ingripande ska jämföras med, inte vara ager-
andet hos en vanlig investerare som placerar sitt kapital för
att uppnå lönsamhet på relativt kort sikt, men det måste
åtminstone vara agerandet hos ett privat holdingbolag eller
en privat grupp av företag som har en övergripande eller
branschspecifik strukturell strategi och styrs av en mer lång-
siktig syn på lönsamhet (4).

19. Dessutom ska ’… jämförelsen mellan offentliga och privata
investerares handlande göras med beaktande av det förhållnings-
sätt som en privat investerare skulle ha intagit vid den aktuella
transaktionen med hänsyn till tillgänglig information och den
förutsebara utvecklingen vid denna tidpunkt’ (5).

20. Kommissionens analys och bedömning måste omfatta
’samtliga relevanta omständigheter i den omtvistade trans-
aktionen och dess sammanhang’.
I detta ingår även det
stödmottagande företagets ekonomiska situation och den
relevanta marknaden. Mot bakgrund av ovannämnda över-
väganden vill kommissionen framför allt undersöka om ÅI
har fått ’en ekonomisk fördel som det inte skulle ha erhållit
under normala marknadsmässiga villkor’ (6).

(1) Beslut av den 6 mars 2003 i de förenade målen T-228/99 och T-233/
99, Westdeutsche Landesbank GZ mot kommissionen, REG 2003, s. II-
435, punkt 245.

(2) Dom av den 20 mars 1997 i mål C-482/99, Frankrike mot kommis-

sionen, REG 2002, s. I-4397, punkt 71.

(3) De ovannämnda förenade målen T-228/99 och T-233/99, punkt 255.
(4) Dom av den 21 mars 1991 i mål C-305/89, Italien mot kommissionen,

REG 1991, s. I-1603, punkt 19 (finns ej på svenska).

(5) De ovannämnda förenade målen T-228/99 och T-233/99, punkt 246.
Se även beslut av den 30 april 1998 i mål T-16/96, Cityflyer Express
mot kommissionen, REG 1998, s. II-757, punkt 76.

(6) De ovannämnda förenade målen T-228/99 och T-233/99, punkt 251.

C 76/24

EN

Official Journal of the European Union

27.3.2008

21. Kommissionen anser i det här skedet att ÅI:s ekonomiska
situation när kapitaltillskotten gjordes och kreditgarantierna
beviljades väcker tvivel om huruvida landskapsregeringen
agerade som en investerare i en marknadsekonomi skulle
ha gjort.

22. Kommissionen önskar

framhålla att

informationen från
Finland om ÅI:s ekonomiska utsikter avsåg endast perioden
2007-2012 och inte utsikterna när det stöd som är föremål
för granskning beviljades.

23. Den relevanta perioden för bedömning av om den lokala
myndigheten har agerat som en privat
investerare i en
marknadsekonomi är den period då investeringen görs,
utan hänsyn till senare utveckling.

24. Med beaktande av företagets ekonomiska ställning när till-
skottet av friskt kapital gjordes (vid flera tillfällen efter
1997), är det tveksamt om kapitaltillskottet gjordes under
förhållanden som skulle godtas av en privat investerare som
agerar på normala marknadsekonomiska villkor. ÅI har haft
ständiga och stora ekonomiska svårigheter sedan år 2000
och gått med förlust varje år sedan 2001.

25. Bedömningen av informationen från den klagande och de
finländska myndigheterna visar att ÅI gått med förlust varje
år sedan 2001 (beloppen är i euro): – 69 613 år 2001, –
591 931 år 2002, – 29 289 år 2003, – 129 802 år 2004,
– 197 553 år 2005. Det framgår av de uppgifter som finns
tillgängliga att de ökade förlusterna mellan 2001 och 2003
föranledde landskapsregeringen att bevilja en första kredit-
garanti på 2,6 miljoner EUR. Företaget uppvisade endast en
marginell vinst på 557,43 EUR år 2006. Enligt de
finländska myndigheterna var prognosen för 2007 positiv,
men vinsten väntas endast uppgå till 5 868,46 EUR.
Eftersom maximala avskrivningar hade gjorts under de före-
gående åren hyser kommissionen tvivel om huruvida en
privat investerare hade godtagit dessa svagt positiva resultat.
Samtidigt förefaller det som om de ovannämnda förlusterna
inte bara orsakats av avskrivningarna utan också av företa-
gets ökande skulder. Dessutom kan det, trots att ÅI gick
med vinst före 2001, ifrågasättas om dessa vinster skulle ha
föranlett en privat investerare att investera i företaget på
samma sätt som landskapsregeringen. Efter kapitaltillskottet
1997 uppvisade företaget en vinst på cirka 38 000 EUR år
1998, vilket minskade till omkring 28 000 EUR år 1999.
År 2000 gjorde ÅI bara en liten vinst på cirka 9 000 EUR
(52 891,57 finska mark).

26. Det framgår vidare av ÅI:s kassaflödesanalys att likviditeten
varit otillräcklig för att täcka företagets utgifter ( – 506 000
EUR 2000, – 1493 000 EUR 2001, – 641 800 EUR 2002,
– 3 230 600 EUR 2003, – 4 569 800 EUR 2004, –
570 900 EUR 2005) och därmed också det resulterande
kassautflödet. Denna situation har varit rådande sedan år
2000. Det framgår av den information som lämnats att
kassautflödet har finansierats med kapitaltillskotten i fråga
och med banklån. Det verkar därför som om den påstådda
soliditeten hos ÅI:s kapital enbart är ett resultat av de
statliga kapitaltillskotten och banklånen med statsgaranti.
Dessutom förefaller ÅI:s skuldkvot ha ökat stadigt mellan år
2000 (cirka 263 000 EUR) och 2006 (6 857 012 EUR),
dvs. med 26 gånger under denna period. Utifrån informa-
tionen från de finländska myndigheterna förefaller ÅI ha en

mycket högre skuldkvot än andra företag som var verk-
samma på den berörda marknaden under samma period.

27. Enligt den information som lämnats av den klagande har
företag som förefaller jämförbara med ÅI och som bedriver
en liknande verksamhet på det finska fastlandet uppvisat
positiva resultat, till skillnad från ÅI. Till exempel de två
företag i Tammerfors och Villmanstrand som verkar vara
lika stora som ÅI, dvs. Tampere Science Parks Oy och Tech-
nopolis Kareltek Oy, gjorde en nettovinst på 155 624,54
EUR respektive 597 808,06 EUR 2004. Deras nettovinst
ökade till 249 001,22 EUR respektive 642 376,42 EUR
under 2005. De finländska myndigheterna har inte gett
någon särskild information om jämförbara företag för den
aktuella period då stödet i fråga beviljades.

28. Därför verkar det som om kapitaltillskott av den typ som
landskapsregeringen beviljat inte skulle kunna godtas av en
marknadsekonomisk investerare, om den förväntade avkast-
ningen av investeringen vore lägre än den avkastning som
en jämförbar investering skulle kunna förväntas ge. Med
beaktande av ÅI:s svaga finansiella ställning och ständiga
beroende av statliga kapitaltillskott och banklån förefaller
det sannolikt att en marknadsekonomisk investerare inte
skulle ha investerat i ÅI, eftersom riskerna hade varit för
stora och den eventuella förväntade vinsten för liten för att
göra en sådan investering meningsfull. Med tanke på hur
liten vinst ÅI gjorde 2006 eller beräknades göra 2007 är
investerare som agerar på
det
normala marknadsvillkor hade funnit det
lönsamt eller
möjligt att skjuta till kapital på mer än 5 miljoner EUR
under en tioårsperiod.

tveksamt om en privat

29. Denna syn på ÅI:s ekonomiska situation förefaller dessutom
bekräftas av Högsta förvaltningsdomstolens beslut av den
29 december 2006. Genom sitt beslut upphävde Högsta
förvaltningsdomstolen landskapsregeringens beslut av den
26 oktober 2006 om att bevilja ÅI en kreditgaranti på
2 587 500 EUR bland annat med motiveringen att före-
taget med största sannolikhet aldrig har bedrivit någon
lönsam affärsverksamhet och inte längre skulle existera utan
stöd från landskapsregeringen.

30. När det gäller beviljandet av statliga kreditgarantier har de
finländska myndigheterna uppgett att beviljandet av en
från Ålands landskapsregering kräver att
sådan garanti
låntagaren måste lägga fram intyg från minst
två olika
finansinstitut som visar att de inte är beredda att bevilja lån
på vanligt sätt.

31. Eftersom det låntagande företaget (i det här fallet ÅI) måste
visa att det inte har hittat ett finansinstitut som är villigt att
bevilja lån på några villkor överhuvudtaget, verkar det som
om det inte hade varit möjligt eller godtagbart för en privat
investerare att ge ett sådant finansiellt stöd. Kommissionen
hyser därför tvivel om huruvida staten agerade som en
privat investerare, eftersom den var beredd att ge en garanti
i ett läge där åtminstone två privata investerare inte skulle
ha gjort det. Dessutom förefaller det som om landskapsre-
geringen, på begäran av en bank och i samband med två
lån på 117 000 EURo respektive 150 000 EUR som den
banken beviljat ÅI, år 2000 antog två beslut om att reger-
ingen åtar sig att inte minska sitt deltagande i ÅI till mindre
än 50 %.

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/25

företagets

ställde samt

finansiella ställning,

32. Dessutom föreskrivs det i kommissionens tillkännagivande
om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget
på statligt stöd i form av garantier (7) (nedan kallat tillkänna-
givandet) att den risk som en garanti är förknippad med
normalt sett ska kompenseras med en lämplig premie. I det
här skedet är det tveksamt om ÅI betalade ett marknadspris
till landskapsregeringen för varje garanti med beaktande av
garantibeloppen, garantiernas varaktighet, den säkerhet som
såsom
ÅI
beskrivs ovan. Innan ÅI tog emot de aktuella kreditgaran-
tierna måste företaget visa att det inte kunde få lån på
marknadsvillkor på finansmarknaden utan ett statligt ingri-
pande. Det kan därför ifrågasättas i det här skedet om ÅI
hade kunnat ställa en sådan säkerhet för varje garanti som
hade varit tillräcklig med tanke på riskerna. De finländska
myndigheternas uppgift om att risken var minimal och att
ÅI aldrig hade underlåtit att sköta sina betalningar måste
bedömas mot bakgrund av att ÅI fortlöpande förlitat sig på
statligt stöd och statlig finansiering. Det bör noteras att
premien för 2003 års garanti sänktes från 0,75 % till
0,25 % genom ett beslut som landskapsregeringen fattade
2005. Detta gjordes trots att ÅI hade en svag finansiell
ställning vid den tidpunkten. Övriga kreditgarantier bevil-
jades också med den lägre premien på 0,25 %. Det bör
också noteras att de finländska myndigheterna inte har lagt
fram några bevis som visar att jämförbara premier togs ut
som beviljats under
för garantier
av marknadsaktörer
liknande omständigheter.

33. Dessutom föreskrivs det också i

tillkännagivandet att
garantin inte får täcka mer än 80 % av det utestående lånet
eller andra finansiella förpliktelser. Enligt de finländska
myndigheterna täckte de garantier som beviljades Ålands
Industrihus 2004 och 2005 hela det aktuella lånet. Enligt
tillkännagivandet undersöker kommissionen kritiskt alla
garantier som täcker 100 % av en transaktion, vilket är
fallet i detta ärende.

34. Slutligen kan det ifrågasättas om ÅI tog ut marknadsmäs-
siga hyror av sina kunder. Enligt de finländska myndighe-
terna har så varit fallet, men de har inte lämnat några
avgörande
detta. Kommissionen
misstänker också att hyrorna sattes lägre än marknadspriset
för att främja regionalpolitiska mål genom att uppmuntra
företag att förlägga verksamhet till Åland. Om detta kan
bekräftas har landskapsregeringen inte agerat enligt den
marknadsekonomiska investerarprincipen.

som styrker

bevis

35. Dessutom väcker ÅI:s låga vinstnivå ändå tvivel om huru-
vida den lokala myndigheten agerade som en försiktig
marknadsekonomisk investerare skulle ha agerat i fråga om
denna investering, trots att hyrorna sattes på marknadsnivå
som de finländska myndigheterna påstår.

Lutsats om förekomsten av en för mån

36. Mot bakgrund av ovannämnda överväganden är det i det
här skedet svårt att se att de lokala myndigheterna agerade

(7) Kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87
och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier, EGT C 71,
11.3.2000, s. 14.

som marknadsekonomiska investerare när de beviljade ÅI
kapitaltillskott och garantier.

37. Kommissionen anser att det förefaller sannolikt att ÅI kan
ha fått fördelar i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-
fördraget som företaget
inte skulle ha fått på normala
marknadsvillkor. Det är tveksamt om en marknadsekono-
misk investerare skulle ha gett ÅI kreditgarantier och kapi-
taltillskott på samma villkor som landskapsregeringen.

d) Påverkan på handeln och snedvridning av konkurrensen

38. De finländska myndigheterna har hävdat att åtgärderna i
fråga inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna och
därför inte utgör statligt stöd i den mening som avses i
artikel 87.1 i EG-fördraget.

39. Kommissionen anser att det ifrågasatta stöd som beviljats
ÅI kan påverka konkurrensen och handeln mellan med-
lemsstaterna. De ovannämnda åtgärderna har stärkt ÅI:s
ställning på den relevanta marknaden för affärsfastigheter
på Åland till skada för potentiella konkurrenter. Det har
kommit till kommissionens kännedom att det finns minst
två konkurrenter som är verksamma på den relevanta
marknaden på Åland, men som inte förefaller ha fått lika-
dant stöd som ÅI.

40. Det är möjligt att ÅI inte skulle kunna fortsätta sin verk-
samhet på den relevanta marknaden utan stöd. Affärsfas-
tigheter på Åland är och har varit föremål för handel inom
gemenskapen. Företag som bedriver liknande affärsverk-
samhet
i andra medlemsstater skulle därför ha kunnat
komma in på denna marknad och ge offert på byggandet
av iTiden-projektet. ÅI:s metoder och verksamhet kan ha en
negativ inverkan på (såväl lokala som utländska) invester-
ingar i affärsfastighetsbolag och andra fastighetsföretag på
Åland.

41. Dessutom är det synbarligen meningen att kontorslokalerna
fråga inte bara ska inhysa lokala företag utan också

i
utländska företag som bedriver handel inom EU.

42. Det förefaller därför som om de ovannämnda åtgärderna till
förmån för ÅI kan snedvrida konkurrensen och påverka
handeln inom gemenskapen.

B. Stödets

förenlighet med

den

gemensamma

marknaden

43. Kommissionen anser i det här skedet att de finländska
myndigheternas stöd till ÅI sannolikt utgör statligt stöd i
den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Därför
måste det undersökas om stödet är förenligt med den
gemensamma marknaden.

44. De finländska myndigheterna har konstaterat att om åtgär-
derna i fråga betraktas som statligt stöd, är stödet för att
bygga industriparken iTiden förenligt med den gemen-
samma marknaden på
artikel 87.3 i
EG-fördraget.

grundval

av

C 76/26

EN

Official Journal of the European Union

27.3.2008

45. De

framför

argumentet

finländska myndigheterna

att
förverkligandet av industriparken iTiden kommer att ha
positiva effekter för den ekonomiska aktiviteten och infra-
strukturen på Åland. De finländska myndigheterna hävdar
att det är till fördel för småföretag, som är den främsta före-
tagsformen på Åland, att vara under samma tak och
därmed kunna skapa ett bättre nätverk och inrikta sig på
sin väsentliga ekonomiska verksamhet.

46. De finländska myndigheterna har också konstaterat att
iTiden-projektet kommer att bidra till att diversifiera den
åländska näringsstrukturen, som främst baserar sig på
sjöfart och tjänster. Enligt de finländska myndigheterna är
det åländska näringslivet sårbart, och regeringens syfte är
att göra det lättare att etablera nya företag och utveckla
annan ekonomisk verksamhet än sådan som grundar sig på
sjöfart.

47. Enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget kan stöd anses vara före-
nligt med den gemensamma marknaden om det ges …. ’för
att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa
regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en
omfattning som strider mot det gemensamma intresset’.

48. Kommissionen anser att det utifrån den information som
lämnats inte går att göra en slutlig bedömning av om åtgär-
förenliga med den gemensamma
derna
marknaden.

fråga

är

i

49. Stödet förefaller inte i det här skedet vara förenligt med
några av de riktlinjer och meddelanden om tillämpning av
som kommissionen har
artikel 87.3 c i EG-fördraget
antagit.

50. De finländska myndigheterna har gjort gällande att ÅI är
litet företag enligt gemenskapslagstiftningen, men de
ett
åberopar
inte förordning (EG) nr 70/2001 av den 12
januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i
EG-fördraget på små och medelstora företag (8).

51. I alla händelser hyser kommissionen tvivel om huruvida ÅI
kan betraktas som ett litet eller medelstort företag. Enligt
definitionen i artikel 3.4 i avdelning I i bilagan till kommis-
sionens rekommendation av den 6 maj 2003 om defini-
tionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (9)
kan ett företag inte anses tillhöra kategorin små och medel-
stora företag, om 25 % eller mer av dess kapital eller dess
röstandel direkt eller indirekt kontrolleras av ett eller flera
offentliga organ, individuellt eller gemensamt.

52. ÅI ägs huvudsakligen av landskapsregeringen (cirka 86 %)
och vissa kommuner (främst staden Mariehamn, som äger
13 %). Det
förefaller som om den lokala myndighetens
årsbudget och invånarantal är större än vad som tillåts i
artikel 3.2, andra stycket i avdelning I i bilagan till ovan-
nämnda rekommendation.

53. De finländska myndigheterna anser vidare att ÅI inte är ett
företag i svårigheter och de har inte påstått att åtgärderna
är förenliga med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till
undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter.

(8) Kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001
om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt
stöd till små och medelstora företag, EGT L 10, 13.1.2001, s. 33.

(9) Kommissionens rekommendation av den 6 maj 2003 om definitionen
av mikroföretag samt små och medelstora företag, EUT L 124,
20.5.2003, s. 36.

54. I det här skedet verkar inte heller regionalstödsriktlinjerna
vara tillämpliga. Kommissionen anser att de samtidiga åtgär-
derna till förmån för ÅI
inte uppfyller villkoren för att
anses vara förenliga med den gemensamma marknaden i
egenskap av stöd för ett särskilt ändamål och att de inte
heller omfattas av någon godkänd stödordning. Vad gäller
åtgärdernas påstått positiva effekt för småföretag på Åland
avser detta den eventuella indirekta effekten på de företag
som är etablerade på Åland och inte huruvida stödet till ÅI
är förenligt med den gemensamma marknaden. Dessutom
har det inte visats att stödet uppfyller villkoren för bland
annat stödform, stödberättigande kostnader och högsta
tillåtna stödnivåer, och inte heller att villkoren för beviljande
av driftsstöd är uppfyllda. Stödet
inte heller
avhjälpa några verkliga regionala nackdelar på Åland när
det gäller merkostnader. Det verkar därför som om åtgär-
derna inte kan anses förenliga med regionalstödsriktlin-
jerna.

förefaller

55. För att kommissionen ska kunna bedöma åtgärdernas för-
enlighet med den gemensamma marknaden direkt på
grundval av artikel 87.3 c i EG-fördraget, måste Finland
visa att åtgärderna var nödvändiga och proportionerliga för
att uppnå målen. Kommissionen hyser i det här skedet
tvivel om huruvida ett väldefinierat mål av gemensamt
intresse eftersträvades genom stödet till ÅI och om stödet i
så fall var det lämpliga stödpolitiska instrumentet för att nå
detta mål. Eftersom detta inte har kunnat bevisas har
kommissionen preliminärt dragit slutsatsen att stödets före-
nlighet med den gemensamma marknaden starkt kan ifråga-
sättas.

56. Dessutom anser kommissionen att

landskapsregeringen
till byggandet av industriparken iTiden
förutom stödet
dessutom har beviljat ÅI andra stöd under årens lopp. De
finländska myndigheterna har inte i det här skedet lagt
fram några argument som skulle göra det möjligt
för
kommissionen att nå en definitiv slutsats om stödets före-
nlighet med den gemensamma marknaden.

57. Eftersom stödåtgärderna i detta fall inte förefaller uppfylla
villkoren för något annat av undantagen i artikel 87.2 och
87.3 i EG-fördraget anser kommissionen i det här skedet att
stödet måste anses oförenligt med den gemensamma
marknaden.

C. De berörda åtgärdernas olaglighet

58. De finländska myndigheterna har uppgett att landskapsre-
geringen till Eftas övervakningsmyndighet har anmält en
i små och
stödordning avseende tecknande av andelar
medelstora företag. Trots kommissionens förfrågningar har
det inte varit möjligt att verifiera att Eftas övervaknings-
myndighet har godkänt de ifrågasatta stödordningarna. De
handlingar som de finländska myndigheterna har lämnat in
avser budgetarna för 1992, 1993 och 1994. Därför är det
tveksamt om de kapitaltillskott som är föremål för gransk-
ning kan omfattas av dessa stödordningar, eftersom de före-
faller avse perioder som inte är relevanta för detta ärende.

27.3.2008

EN

Official Journal of the European Union

C 76/27

59. När det gäller garantier har de finländska myndigheterna
hävdat att en garanti kan beviljas små och medelstora
företag på Åland enligt en stödordning som anmälts till
av den i
Eftas övervakningsmyndighet och godkänts
enlighet med gemenskapens rambestämmelser för små och
medelstora företag.

60. De finländska myndigheterna har

särskilt hänvisat

till
sin anmälan till Eftas övervakningsmyndighet av den
25 februari 1994 av en stödordning avseende statsgarantier.
Anmälan gällde emellertid en stödordning som tillämpades
under perioder som saknar betydelse för detta ärende.
Dessutom omfattade stödordningen endast små och medel-
stora företag.

61. Av ovannämnda skäl anser kommissionen i det här skedet
att de aktuella åtgärderna inte har anmälts och därför bör
betraktas som olagligt stöd som inte förefaller förenligt med
den gemensamma marknaden.

62. Om detta synsätt bekräftas i kommissionens slutliga beslut
betyder det att stödet har beviljats olagligt och ska åter-
krävas.

IV. BESLUT

inleda ett

63. Med hänsyn till ovanstående överväganden har kommis-
sionen beslutat
formellt granskningsförfarande
enligt artikel 88.2 i EG-fördraget avseende det stöd som
den åländska landskapsregeringen beviljat det statsägda
fastighetsbolaget Ålands Industrihus från 1997 fram till
idag.

64. Kommissionen ger Finland tillfälle att inom en månad från
mottagandet av denna skrivelse yttra sig och tillhandahålla
alla upplysningar som är nödvändiga för bedömningen av
åtgärderna.

65. Kommissionens uppmanar särskilt Finland att ge detaljerad
information om alla beslut om beviljande av kreditgarantier,
kapitaltillskott eller statligt stöd i någon annan form till
förmån för ÅI och dess dotterbolag eller till något annan
statsägt företag i området (inklusive Norra Ålands Indus-
trihus), oberoende av vilken myndighet som beviljat stödet.
Finland uppmanas också att ge information som, allt efter
omständigheterna, visar att åtgärderna inte omfattar statligt
stöd eller att de utgör statligt stöd som är förenligt med den
gemensamma marknaden. Kommissionen uppmanar också
Finland att lämna information om de hyror ÅI har tagit ut
av
förenlighet med
marknadspriserna.

sina kunder och om hyrornas

66. Kommissionen påminner Finland om att artikel 88.3 i EG-
fördraget har uppskjutande verkan och hänvisar
till
artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999, som före-
skriver att allt olagligt stöd kan återkrävas från mottagaren.
Kommissionen uppmanar Era myndigheter att omedelbart
översända en kopia av denna skrivelse till den potentiella
stödmottagaren.

67. Kommissionen underrättar Finland om att den kommer att
informera samtliga berörda parter genom att offentliggöra
denna skrivelse och en sammanfattning av den i Europeiska
unionens officiella tidning. Kommissionen kommer även att
underrätta berörda parter i de Eftaländer som är avtalsslu-
tande parter i EES-avtalet genom att offentliggöra ett till-
kännagivande i EES-supplementet
till Europeiska unionens
officiella tidning, samt Eftas övervakningsmyndighet genom
att skicka en kopia av denna skrivelse. De berörda parterna
kommer att uppmanas att inkomma med synpunkter inom
en månad från dagen för offentliggörandet.’