State aid — Denmark — State aid C 22/07 (ex N 43/07) — Extension to certain activities of the regime exempting Danish maritime transport companies from the payment of the income tax and social contributions of seafarers — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty (Text with EEA relevance )
Date: 2007-09-12
Institutions: European Commission
Subjects: Denmark, State aid, carrier, control of State aid, crew, maritime transport, social-security contribution, tax exemption

C 213/22

EN

Official Journal of the European Union

12.9.2007

PROCEDURES RELATING TO THE IMPLEMENTATION OF THE COMPETITION
POLICY

COMMISSION

STATE AID — DENMARK

State aid C 22/07 (ex N 43/07) — Extension to certain activities of the regime exempting Danish
maritime transport companies from the payment of the income tax and social contributions of
seafarers

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty

(Text with EEA relevance)

(2007/C 213/06)

By means of the letter dated 10 July 2007 reproduced in the authentic language on the pages following this
summary, the Commission notified the Kingdom of Denmark its decision to initiate the procedure laid
down in Article 88(2) of the EC Treaty concerning the above-mentioned aid.

Interested parties may submit their comments within one month of the date of publication of this summary
and the following letter, to:

European Commission
Directorate-General for Energy and Transport
Directorate A — Unit 4
B-1049 Brussels
Fax (32-2) 296 41 04

These comments will be communicated to the Kingdom of Denmark. Confidential treatment of the identity
of the interested party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the
request.

TEXT OF SUMMARY

1. DESCRIPTION OF THE MEASURE

1.1. Title

1. Extension of the DIS regime to cable laying and dredging

activities.

1.2. Description of the notified amendment to the

regime

2. The main purpose of the notified amendment is to extend
the so called DIS regime to crews on board cable layers
and dredgers. This regime consists of an exemption — for
ship-owners — from the payment of social contributions
and income tax of their seafarers working on board ships
the
registered in the Dansk Internationalt Skibsregister,
Danish International Register of Shipping, hereinafter
referred to as the DIS register, when the ships are used for
the commercial transport of passengers or goods.

3. The measures under examination do not concern the
tonnage tax regime. They are limited to the DIS regime so
far.

4. With respect to cable layers, their activities have not been
eligible so far for the existing regimes in favour of mari-
time transport, that is to say the tonnage tax regime and
the DIS regime, although cable layers were allowed to
register in the DIS register. These activities were subjected
to normal corporation tax and to normal social contribu-
tions. Denmark wants from now on to give to cable layers
the full advantage of the DIS regime.

5. Accessorily, Denmark notified an Executive Order that has
been never notified so far to the Commission and that lay
down important rules for the implementation of the DIS
regime. The order in question is Executive Order on the
taxation of mariners in application of Section 12 of Act
No 386 of 27 May 2005 on the taxation of mariners.

12.9.2007

EN

Official Journal of the European Union

C 213/23

6. With respect to dredgers, the order in question specifies
what can be considered as maritime transport for the
dredging industry with a view to establishing rules for the
eligibility of dredging activities.

7. Pursuant to Section 13 of this Order, the following activi-

ties of dredgers are regarded as maritime transport:

(1) sailing between the port and the extraction site;

(2) sailing between the place of extraction and the place
where the extracted materials are to be unloaded,
including the unloading itself;

(3) sailing between the place of unloading and the port;

(4) sailing at and between places of extraction;

(5) sailing to provide assistance at the request of public
authorities in connection with clearing up after oil
spills, etc.

8. Under current law sand dredgers cannot be registered in
the Danish International Register of Shipping. Neither
can they be covered by the tonnage tax scheme. Sand
dredgers therefore cannot meet the basic conditions for
applying for the DIS regime. Since, in addition, sand dred-
gers are to a certain extent used for work falling outside
the scope of the Community Guidelines on State aid to
maritime transport (1), referred to thereafter as the Guide-
lines — e.g. construction work in territorial waters —
Denmark has found it difficult to include sand dredgers in
the general net wages scheme.

9. Instead, Denmark decided to tax persons on board sand
dredgers according to the general rules and subsequently
to refund the tax to the vessel owners once the conditions
for this are met. So dredging is indirectly covered by the
DIS regime.

2. PRELIMINARY ASSESSMENT OF THE EXISTENCE OF

AN AID

10. The Commission will examine here whether the applica-
tion of the DIS regime to dredging and cable laying activi-
ties could be compatible with the common market.

superposition of a maritime transport services and of the
effective laying of cable at sea.

14. Cable laying vessels do not usually transport cable drums
from one port to another port or from one port to an
off-shore installation.
the
request of a client, from a determined point located on a
coast to a determined point located on another coast.

Instead they lay cables, at

15. In addition, it is not yet proven that cable laying compa-
nies established within the Community do suffer from the
same competitive constraints as those of maritime trans-
port operator on the world market. It is not clear whether
Community cable layers face a competition, exerted by
flags of convenience, of the same intensity as that charac-
terizing maritime transport.

3.2. Dredging

16. The Commission considers that the excavation of mate-
rials for the maintenance of a water depth in navigation
channels or in port basins and the disposal thereof at sea
do not constitute transport. As a matter of fact, the client
(port or waterways authorities) expects
the dredging
companies to get rid of materials that hamper or obstruct
the navigation and not to transport these materials to a
particular place.

is

the

dredging

company

17. In addition, the Commission wonders whether the extrac-
tion of aggregates at sea and its transportation up to the
port where
established
constitutes maritime transport. It should be here recalled
that maritime transport is the transportation of goods
between ‘a port and any other port or off-shore installation at
sea’. Since the extraction place cannot be considered to be
an off-shore installation at sea, it may be disputed that the
activity consisting of extracting aggregates and trans-
porting them up to a port of unloading constitutes mari-
time transport.

3. DOUBTS ABOUT THE COMPATIBILITY OF THE

MEASURE WITH THE COMMON MARKET

11. The Commission has serious doubts as to whether cable
laying activities and certain dredging activities covered by
the scheme constitute maritime transport within the sense
of the Guidelines.

18. However, the Commission may accept the view that a
construction site (reclaim of land, construction of a pier
or a dyke, etc) can constitute an offshore installation at
sea because of the fixed nature of the place of construc-
tion. In that respect the transportation of aggregates from
a port to a construction site at sea can constitute maritime
transport.

3.1. Cable laying

12. The Commission considers it impossible to divide a given
activity into a part falling under the notion of maritime
transport and a part excluded thereof. It is rather of the
view that it is necessary for all kinds of maritime activities,
to undertake a global assessment in order to conclude
whether or not the activity examined falls entirely within
the notion of maritime transport.

13. As a consequence, the Commission is of the opinion that
the laying of cables at sea cannot be construed as the

(1) OJ C 13, 17.1.2004, p. 3.

19. As a consequence,

the Commission has doubts as to
whether the activities of dredgers, as provided in the noti-
fied measures, can all constitute maritime transport, for
the purpose of implementing the Guidelines.

20. The Commission thus considers, at

this stage of

its
analysis, that cable laying may not constitute maritime
transport and may not be eligible for State aid to maritime
transport within the meaning of the Guidelines. Regarding
dredging, at this stage the Commission has doubts about
whether the activities covered by the scheme constitute
maritime transport and whether they fulfil the conditions
of eligibility for State aid to maritime transport.

C 213/24

EN

Official Journal of the European Union

12.9.2007

TEXT OF LETTER

‘1. SAGSFORLØB

1. Danmark anmeldte med brev til Kommissionen den
januar 2007 (2) en ændring af den nuværende
betale

15.
ordning,
indkomstskat for deres søfolk i Danmark.

hvorved

rederier

fritages

for

at

af § 12 i Lov om beskatning af søfolk (Lov nr. 386 af
27. maj 2005).

9. Hvad angår

sandsugere,

fastsætter den pågældende
bekendtgørelse, hvad der udgør søtransport for sandsugere
med henblik på at fastlægge regler for sandsugningsaktivit-
eters støtteberettigelse.

2. Denne statsstøtteordning blev oprindelig registreret under
nr. NN 118/96 og senere godkendt af Kommissionen ved
beslutning af 13. november 2002 (3). Ændringen er blevet
registreret under nr. N 43/07.

3. Danmark fremsendte med brev til Kommissionen af
27. marts 2007 (4) yderligere oplysninger om sagen, som
Kommissionen havde anmodet om i brev af 20. marts
2007 (5).

10. I henhold til bekendtgørelsens § 13 regnes følgende akti-
viteter for at være søtransport i forbindelse med sandsu-
gere:

(1) Sejlads mellem havn og indvindingsplads

(2) Sejlads mellem indvindingsplads og det sted, hvor de
selve
skal

losses, herunder

indvundne materialer
losningen

2. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

(4) Sejlads på og mellem indvindingspladser

(3) Sejlads mellem lossested og havn

2.1. Titel

4. Udvidelse af DIS-ordningen til kabellægnings- og sand-

sugningsaktiviteter

2.2. Beskrivelse

af

den

anmeldte ændring

af

ordningen

kabelskibe og

5. Det vigtigste formål med den anmeldte ændring er at
udvide den såkaldte DIS-ordning til også at omfatte
mandskabet ombord på
sandsugere.
rederne fritages fra at betale
Ordningen består
socialsikringsbidrag og indkomstskat for deres søfolk, som
arbejder ombord på skibe, der er registreret i Dansk Inter-
nationalt Skibsregister (i det følgende benævnt »DIS-regis-
teret«), når skibene anvendes til kommerciel transport af
passagerer eller gods.

i, at

6. De foranstaltninger, der undersøges, vedrører ikke tonna-
geskatteordningen. De er indtil videre begrænset til DIS-
ordningen.

for

søtransportaktiviteter, dvs.

7. Hvad angår kabelskibe, så har deres aktiviteter indtil nu
ikke været støtteberettigede under bestående ordninger til
fordel
tonnageskatord-
ningen og DIS-ordningen, selv om kabelskibe kunne regis-
treres i DIS-registeret. Aktiviteterne var underlagt normal
virksomhedsbeskatning, og der skulle betales normale
socialsikringsbidrag. Danmark ønsker at inddrage kabels-
kibe fuldt ud i DIS-ordningen fra nu af.

8. Samtidig med denne anmeldelse anmeldte Danmark en
bekendtgørelse, som ikke tidligere er anmeldt til Kommis-
sionen; bekendtgørelsen fastsætter
for
gennemførelsen af DIS-ordningen. Den pågældende
bekendtgørelse handler om beskatning af søfolk i medfør

vigtige

regler

(2) Registreret under reference TREN (2007) A/21157.
(3) Beslutningens tekst findes på det officielle sprog på følgende inter-

netadresse:
http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-1998/
nn116-98.pdf

(4) Registreret under reference TREN (2007) A/28077.
(5) Reference: TREN(2007) D/ 306985.

(5) Sejlads ved assistance på foranledning af offentlig
forbindelse med oprydning efter olie-

myndighed i
udslip m.v.

11. Ifølge den nuværende lovgivning kan sandsugere ikke
registreres i DIS-registeret. De kan heller ikke omfattes af
tonnageskatteordningen. Sandsugere kan derfor
ikke
opfylde de grundlæggende betingelser for at anvende DIS-
ordningen. Eftersom sandsugere desuden i et vist omfang
anvendes til aktiviteter, som ligger uden for rammerne af
Fællesskabets
til
søtransport (6) (i det følgende benævnt retningslinjerne), f.
eks. konstruktionsarbejder i søterritoriet, har det været
inkludere sandsugere i den
for Danmark at
vanskeligt
generelle nettolønsordning.

retningslinjer

statsstøtte

for

12. I stedet har Danmark besluttet at beskatte personer, som
arbejder ombord på disse fartøjer, i henhold til de gener-
elle beskatningsregler og derefter refundere skatten til
rederierne, når disse opfylder betingelserne. Det vil sige, at
sandsugning indirekte er omfattet af DIS-ordningen.

2.3. Beskrivelse af den nuværende ordning

13. Ordningen består af en fritagelse for indkomstskat og
socialsikringsbidrag for personer, som arbejder ombord på
fartøjer, der er registreret i DIS-registeret, når disse fartøjer
anvendes til kommerciel transport af passagerer og gods.

14. DIS-registeret blev indført ved Lov nr. 408 af 1. juli 1988
og trådte i kraft den 23. august 1988. Det blev indført for
at standse udflagningen fra det danske register til tredje-
lande.

15. DIS adskiller sig hovedsageligt fra Dansk Skibsregister (DAS)
ved at tilbyde rederne muligheden for at ansætte søfolk fra
tredjelande på grundlag af disses nationale lønvilkår,
medens statsborgere fra tredjelande, som arbejder på DAS-
registrerede fartøjer, betales efter de danske regler.

(6) EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3.

12.9.2007

EN

Official Journal of the European Union

C 213/25

16. Inden indførelsen af DIS-registeret skulle alle søfolk på
danske skibe betale indkomstskat i Danmark uanset deres
nationalitet og bopæl.

17. Loven om oprettelse af DIS-registeret blev ledsaget af en
række støtteforanstaltninger (7), som skulle gøre det nye
åbne register meget tiltrækkende. Rederierne skulle ikke
længere betale indkomstskat og socialsikringsbidrag for
deres søfolk ombord på DIS-registrerede fartøjer, uanset
om disse var bosiddende i Danmark eller ej. Det er en
betingelse, at der tages hensyn til skattefritagelsen ved
fastsættelsen af
lønnen. Skattefordelen tilfalder hermed
rederiet og ikke den enkelte søfarende.

18. Personer,

fart

som uden for begrænset

erhverver
lønindkomst ved arbejde om bord på danske eller uden-
landske skibe, kan ved opgørelsen af den skattepligtige
indkomst fradrage et beløb på 56 900 kr. Tilsvarende
gælder ved arbejde om bord på stenfiskerfartøjer, herunder
sandsugere, som har egne fremdrivningsmidler og eget
lastrum til
fra
havbunden, og som har en bruttotonnage på 20 t eller
derover. Har den pågældende kun lønindtægt som nævnt i
det foregående i en del af året, eller er der tale om ansæt-
telse på deltid, nedsættes fradraget forholdsmæssigt. Det er
en betingelse for fradrag, at forhyringsvilkårene for den
pågældende svarer til, hvad der sædvanligvis gælder for
søfolk.

af materialer

indvundet

transport

19. Fritagelsen for indkomstskat og socialsikringsbidrag for
søfolk, som er ansat ombord på DIS-registrerede fartøjer,
blev ikke anmeldt til Kommissionen, men blev ikke desto
mindre godkendt af Kommissionen den 13. november
2002 (8).

2.4. Budget

20. Det årlige indtægtstab på ca. 600 mio. kr. (ca. 300 mio.
EUR) dækker hele fritagelsesordningen (DIS-ordningen),
og ikke kun udvidelsen til at omfatte kabelskibe og sand-
sugere.

21. Danmark har ikke givet noget skøn over omkostningerne
for at udvide ordningen til at omfatte kabelskibe og sand-
sugere.

2.6. Kabellægning

23. Et kabelskib er et højsøfartøj,

som er udformet og
anvendes til at udlægge undervandskabler til telekommu-
nikation eller el-transmission. Sådanne fartøjer kan også
anvendes til at reparere bestående kabler. Et kabelskib er
til forskel fra andre fartøjer udstyret med en stor over-
bygning og en eller flere kabeltromler.

24. Udlægning af søkabler er et erhverv, som tog sin begyn-
delse i midten af det 19. århundrede, og som kun har
kendt fremgang siden og navnlig efter, at lyslederkabler
vandt indpas i teleindustrien i midten af 1980'erne. Kabel-
lægningsvirksomhedernes kunder er normalt teleselskaber.

25. De vigtigste ejere og operatører af kabelskibe i verden for

tiden er:

— TYCO

— ASN Marine

— Elettra

— FT Marine

— Global Marine Systems Limited

— NTT World Engineering Marine Corporation (NTT-

WEM)

— S. B. Submarine Systems

— YIT Primatel Ltd

— E-MARINE

— IT International Telecom Inc.

26. Ifølge oplysninger fra de danske myndigheder fører mere
end halvdelen af verdens kabellægningstonnage et EØS-
eller EU-flag.

27. Danmark mener, at kabellægning kan ligestilles med
søtransport, og at det kunne være berettiget til at modtage
statsstøtte til søtransport.

2.7. Sandsugning

28. Sandsugere kan tjene to formål; enten at sørge for bibe-
eller havn
sand fra

indvinde sten og/eller

vanddybden i

en sejlrende

holdelse
af
(opmudring) eller at
havbunden.

2.5. Andre statsstøtteordninger, som finder anven-

delse på søtransport i Danmark

22. Så vidt Kommissionen ved, anvender Danmark i øjeblikket
kun én anden støtteordning inden for søtransport, nemlig
tonnageskatteordningen (9).

(7) Lov nr. 361, 362, 363 og 364 af 1. juli 1988, som trådte i kraft den

1. januar 1989.

(8) Beslutningens tekst findes på det officielle sprog på følgende inter-

netadresse:
http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-1998/
nn116-98.pdf

(9) Støtte NN 116/98, godkendt ved Kommissionens beslutning af
13. november 2002. Beslutningens tekst findes på det officielle sprog
på følgende internetadresse:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/trans-
ports-1998/nn116-98.pdf

29. Den førstnævnte aktivitet er hovedsagelig lokal eller
national, og der er nære kontakter mellem havnemyndigh-
ederne og sandsugningsvirksomhederne. Sidstnævnte akti-
vitet er mere international og mere åben for verdens-
forbindelse med
omspændende konkurrence, navnlig i
store bygge- og anlægsprojekter til havs.

30. Verdens førende på området er nederlandske Boskalis-HBG
fulgt af belgiske DEME
[30 %-40 % af EU-markedet],
[10 %-20 %] og De Nul
[10 %-20 %]. Andre vigtige
aktører er nederlandske Van Oord [5 %-10 %], Ballast
Nedam [5 %-10 %] og Blankevoort
[0 %-5 %], spanske
Grupo Dragados [0 %-5 %], og danske Rohde Nielsen [0 %-
5 %]. Store sandsugningsvirksomheder fra den lukkede del
af verdensmarkedet, f.eks. Hyundai, Samsung, Daewoo og
Hanjin Construction fra Sydkorea, anses for at være stærke
potentielle konkurrenter til EU/EØS-selskaber.

C 213/26

EN

Official Journal of the European Union

12.9.2007

3. FORELØBIG VURDERING AF, OM DER ER TALE OM

STATSSTØTTE

31. Kommissionen bemærker, at den anmeldte foranstaltning
udvider en statsstøtteordning til at dække nye aktiviteter.
Foranstaltningen udgør støtte efter EF-traktatens artikel
87, stk. 1, da den finansieres med offentlige midler, er til
fordel for bestemte virksomheder, fordrejer eller truer med
fordreje konkurrencen og kan påvirke samhandlen
at
mellem medlemsstaterne.

32. Kommissionen undersøger i det følgende, om anvendelsen
af DIS-ordningen på sandsugnings- og kabellægningsakti-
viteter ville være forenelig med fællesmarkedet.

4. TVIVL OM STØTTENS FORENELIGHED MED FÆLLES-

MARKEDET

4.1. Retsgrundlag

33. De anmeldte foranstaltningers forenelighed med fællesmar-
skal undersøges på grundlag af Fællesskabets
kedet
for statsstøtte til søtransportsektoren (10).
retningslinjer
Ifølge retningslinjerne kan virksomheder modtage støtte
fra medlemsstater,
leverer
søtransporttjenester.

forudsat at de hovedsageligt

34. Som det

fremgår af nedenstående, har Kommissionen
alvorlige tvivl om, hvorvidt en udvidelse af DIS-ordningen
til også at omfatte kabellægnings- og visse sandsugning-
saktiviteter er forenelig med fællesmarkedet, idet disse akti-
viteter måske ikke er søtransport i henhold til retnings-
linjerne.

»søtransport

35. Ved søtransport forstås i forbindelse med gennemførelsen
af retningslinjerne søtransport
i henhold til EU-lovgiv-
ningen og navnlig forordning (EF) nr. 4055/56 (11), som
definerer
som
»befordring af passagerer og gods med skib mellem en havn i en
medlemsstat og en havn eller et offshoreanlæg i en anden medle-
msstat«. På dette grundlag kan søtransport defineres som
»befordring af passagerer og gods med skib, på en kundes vegne,
mellem en havn og enhver anden havn eller et offshoreanlæg.«

Fællesskabet«

inden for

hvorvidt

så vidt
ville

for
bugsering

36. I denne forbindelse har Domstolen afklaret begrebet
søtransport i en dom af 11. januar 2007 i sag C-251/04,
angår
Grækenland mod Kommissionen,
spørgsmålet
være
om,
søtransport: »[…] adskiller bugsering sig fra cabotage i art og
egenskab, således som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordning
(EØF) nr. 3577/92. Selv om bugsering er en ydelse, der
normal
ikke i
leveres mod betaling, består den i princippet
almindelig søtransport af gods eller passagerer. Der er snarere
tale om assistance til flytning af et skib, en borerig, en platform
eller en bøje. En bugserbåd, som hjælper et andet skib med at
manøvrere, leverer ekstra drivkraft til dette skib eller erstatter dets
fejl eller svigt, assisterer det skib, som
drivkraft i tilfælde af
ikke selv
transporterer passagererne eller godset, men det er
noget
at
forordning (EØF) nr. 3577/92 ikke finder anvendelse på
»tjenesteydelser, der er relaterede til, forbundet med eller under-
(12). I
ordnet leveringen af tjenesteydelser inden for søtransport«
lyset af denne dom bør begrebet søtransport derfor

transportskib.« Domstolen bemærkede også,

(10) EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3.
(11) Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om
anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på
søtransportområdet (EFT L 117 af 5.5.1988, s. 33).

(12) Se dommens præmis 31 og 32.

fortolkes således, at kun den direkte befordring af gods
eller passagerer med skib mellem to havne eller mellem en
havn og et offshoreanlæg er omfattet, og ikke tjenestey-
forbundet med sådan
til eller
delser, der er
befordring.

relateret

4.2. Kabellægning

37. Kommissionen mener, at det må undersøges, hvilke
virkninger den påtænkte udvidelse ville have på den
berørte sektor. Den sektor, det drejer sig om, er udlægning
af tele- eller el-kabler på havbunden.

38. Kommissionen anser det for umuligt at inddele en given
i dele, hvoraf nogle er omfattet af begrebet
aktivitet
søtransport, medens andre ikke er det. Det vil være
nødvendigt — ligesom for alle andre maritime aktiviteter
— at foretage en global vurdering og derefter konkludere,
hvorvidt den undersøgte aktivitet vil være helt omfattet af
definitionen af søtransport.

39. Som følge heraf mener Kommissionen ikke, at udlægning
af kabler i havet kan siges at være en kombination af
søtransport og udlægning af kabler i havet.

40. Kabelskibe foretager normalt

ikke transport af kabel-
tromler fra havn til havn eller fra en havn til et offshor-
eanlæg. De udlægger i stedet på en klients anmodning
kabler fra et punkt på en kyst til et andet punkt på en
anden kyst. Kabelskibe lader derfor ikke til at levere nogen
direkte søtransporttjenester, dvs. befordring af passagerer
og gods med skib mellem en havn i en medlemsstat og en
havn eller et offshoreanlæg i en anden medlemsstat. Selv
om et sådant fartøj eventuelt også befordrer gods med
skib, så lader denne aktivitet udelukkende til at foregå i
forbindelse med fartøjets hovedaktivitet, som er kabel-
udlægning.

41. Herudover er der endnu intet belæg for, at kabellægnings-
virksomheder, der er etableret i Fællesskabet, er underlagt
de
som
samme konkurrencemæssige begrænsninger,
gælder for søtransportvirksomheder på verdensmarkedet.
Det står ikke klart, om Fællesskabets kabellægningsvirk-
somheder på grund af konkurrenter, der sejler under
bekvemmelighedsflag, befinder sig i samme konkurrence-
situation som søtransportsektoren.

42. Kommissionen mener derfor på dette stade af under-
søgelsen, at kabellægning måske ikke kan anses for at
udgøre søtransport og derfor måske ikke kan modtage
statsstøtte i overensstemmelse med Fællesskabets retning-
slinjer.

4.3. Sandsugning

43. Kommissionen er i tvivl om, hvorvidt udgravning af mate-
rialer for at bibeholde en vanddybde i en sejlrende eller et
havnebassin og deres bortskaffelse på havet er søtransport.
forventer, at
Kunden (havne- eller søfartsmyndigheder)
den virksomhed, der foretager opmudringen, bortskaffer
materialerne, som sinker eller forhindrer sejlads, men ikke
at de transporteres til et bestemt sted.

12.9.2007

EN

Official Journal of the European Union

C 213/27

44. Kommissionen er også i tvivl om, hvorvidt sandsugning
på havet og transport af materialerne til virksomhedens
hjemhavn kan siges at være søtransport. Der mindes om,
at søtransport i henhold til EU-retten er transport af gods
mellem »en havn og enhver anden havn eller et offshoreanlæg«.

45. Kommissionen kan dog acceptere det synspunkt, at et
bygge- og anlægsområde (landindvinding, konstruktion af
mole eller dige osv.) kan være et offshoreanlæg på grund
af dets faste placering. I denne forbindelse kan transport af
fyldmaterialer fra en havn til et bygge- og anlægsområde
på havet anses for at være søtransport.

46. Som følge heraf er Kommissionen i tvivl om, hvorvidt de i
punkt 10 omhandlede aktiviteter kan anses for at være
søtransport i forbindelse med implementering af retning-
slinjerne.

5. KONKLUSION

47. Med udgangspunkt i det foregående må der foretages en
undersøgelse, der bygger på artikel 4, stk. 4, i procedure-
forordningen om statsstøtte (13), for at hjælpe Kommis-
sionen med at afklare, hvorvidt kabellægnings- og sand-
sugningsaktiviteter er berettigede til at modtage statsstøtte
til søtransport.

(13) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af
regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af
22.3.1999, s. 1).

48. Kommissionen beslutter i lyset af ovenstående vurdering
at indlede en formel undersøgelsesprocedure, jf. forordnin-
gens artikel 4, stk. 4 (14), for så vidt angår de foreslåede
ændringer.

49. I lyset af de foregående overvejelser anmoder Kommis-
sionen i overensstemmelse med forordningens artikel 6,
stk. 1 (15), Danmark om at fremsætte sine bemærkninger
til de ovennævnte spørgsmål og at fremsende alle oplys-
ninger, som kan bidrage til vurderingen af de påtænkte
støtteforanstaltninger, inden for én måned fra datoen for
modtagelsen af dette brev. Kommissionen opfordrer de
danske myndigheder til straks at fremsende en kopi af
dette brev til de potentielle støttemodtagere.

50. Kommissionen minder Danmark om, at EF-traktatens
artikel 88, stk. 3, har opsættende virkning. Kommissionen
henviser også
som
bestemmer, at uretmæssigt udbetalt støtte kan kræves
tilbagetalt af støttemodtagerne.

forordningens artikel 14 (16),

til

51. Kommissionen gør Danmark opmærksom på, at den
informerer interesserede parter ved at offentliggøre dette
i Den Europæiske Unions
brev samt et resumé af det
Tidende. Kommissionen informerer også
interesserede
parter i EFTA-lande, som har underskrevet EØS-aftalen,
ved at offentliggøre en meddelelse i Den Europæiske Unions
Tidendes EØS-tillæg, og den informerer EFTA-Tilsynsmyn-
digheden ved at fremsende en kopi af dette brev. Alle
interesserede parter vil blive opfordret til at fremsætte
deres bemærkninger
en måned efter offen-
tliggørelsen.’

senest

(14) Artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999:

4.
Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en
anmeldt foranstaltning giver anledning til tvivl om, hvorvidt den er fore-
nelig med fællesmarkedet, beslutter den at indlede proceduren efter trakta-
tens artikel 93, stk. 2, i det følgende benævnt »beslutning om at indlede
den formelle undersøgelsesprocedure«.

(15) Artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999:

1.
Beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure skal
sammenfatte de relevante faktiske og retlige spørgsmål, indeholde en fore-
løbig vurdering fra Kommissionens side med hensyn til støttekarakteren af
den påtænkte foranstaltning og anføre, om der er tvivl om, hvorvidt den er
forenelig med fællesmarkedet. I beslutningen skal den pågældende medle-
msstat og andre interesserede parter opfordres til at fremsætte bemærkninger
inden for en nærmere fastsat frist, der normalt ikke må overstige en måned.
I behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen forlænge denne frist.

(16) Artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999:

i det

fra støttemodtageren,

Tilbagebetaling af støtte
1.
I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen,
at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger
til at kræve støtten tilbagebetalt
følgende
benævnt »beslutning om tilbagebetaling«. Kommissionen kræver ikke tilba-
gebetaling af støtten, hvis det vil være i modstrid med et generelt princip i
fællesskabslovgivningen.
2.
Den støtte, der skal tilbagebetales i medfør af en beslutning om
tilbagebetaling, skal indeholde renter beregnet på grundlag af en passende
sats, der fastsættes af Kommissionen. Renterne betales fra det tidspunkt,
hvor den ulovlige støtte var til støttemodtagerens rådighed, og indtil den
tilbagebetales.
3. Med forbehold af eventuel kendelse fra Domstolen efter traktatens
artikel 185 skal tilbagebetalingen ske omgående og i overensstemmelse
med gældende procedurer i den pågældende medlemsstats nationale ret,
forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af
Kommissionens beslutning. Til det formål og i tilfælde af søgsmål ved de
nationale domstole træffer de pågældende medlemsstater alle nødvendige
foranstaltninger, som er til rådighed i deres respektive retssystemer, herunder
også foreløbige foranstaltninger, dog med forbehold af fællesskabsretten.