State aid — Sweden — State aid No C 46/2006 (ex N 347/2006) — Relief from CO 2 tax on fuels consumed in installations covered by the EU Emission Trading Scheme — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty   (Text with EEA relevance)
Date: 2006-12-07
Institutions: European Commission
Subjects: State aid, Sweden, control of State aid, environmental tax, exchange of information, fuel, processing industry, tax relief, tradeable emission permit

7.12.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 297/27

STATE AID — SWEDEN

State aid No C 46/2006 (ex N 347/2006) — Relief from CO2 tax on fuels consumed in installations
covered by the EU Emission Trading Scheme

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty

(Text with EEA relevance)

(2006/C 297/08)

By means of the letter dated 8.11.2006 reproduced in the authentic language on the pages following this
summary, the Commission notified the Sweden of its decision to initiate the procedure laid down in
Article 88(2) of the EC Treaty concerning the above-mentioned aid.

Interested parties may submit their comments on the aid measure in respect of which the Commission is
initiating the procedure within one month of the date of publication of this summary and the following
letter, to:

European Commission
Directorate-General for Competition
State aid Registry
Rue de la Loi/Wetstraat, 200
B-1049 Brussels
Fax No: (32-2) 296 12 42

These comments will be communicated to Sweden. Confidential treatment of the identity of the interested
party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the request.

SUMMARY

1. DESCRIPTION

Community minimum taxation levels are set out for the consumption of energy products and electricity in
the energy taxation directive (2003/96/EC). In Sweden, two taxes are counted towards the minimum taxa-
tion levels of the directive: an energy tax and a carbon dioxide tax. Different national tax levels are applied,
one higher for households and service- and district heating sectors (100 % energy tax and 100 % carbon
dioxide tax) and one lower for fuel used in the manufacturing process in industrial activities and fuel used
for heat production in combined heat and power plants (0 energy tax and 21 % carbon dioxide tax). A
further tax reduction is granted to manufacturing companies in the energy-intensive industry if the value
of the fossil fuel they use in the production exceeds 0,8 % of the sales value of the goods produced. The
tax reductions for fuel used by the manufacturing industry and for fuel used in combined heat and power
plants have previously been subject to State aid approvals. In accordance with the Community Emission
trading directive 2003/87/EC, the EU Emission Trading Scheme (EU ETS) entered into force on 1 January
2005. The Emission trading directive covers certain energy activities and certain industrial production, and
obliges operators of installations covered by the EU ETS (ETS installations) to surrender allowances for
their greenhouse gas emissions. The allowances are either allocated to the operator for free at the begin-
ning of each trading period or bought by the operator in auction and/or on the market. In the first trading
period that started in January 2005 and lasts until December 2007, Sweden chose to allocate all the emis-
sion allowances for free.

The notified measure consists in tax reliefs for fuel used in ETS installations. Different types of ETS installa-
tions in the manufacturing sector and the energy sector are proposed to benefit from the following
different levels of tax relief:

— Fuel consumed in the manufacturing process in industrial activities and fuel consumed for heat produc-
tion in certain ultra efficient CHP-plants would be fully exempted from both CO2 tax and energy tax.

— Fuel consumed in other CHP-plants would be completely exempted from energy tax and pay 7 % of

the CO2 tax.

C 297/28

EN

Official Journal of the European Union

7.12.2006

— Fuel consumed in other installations covered by the EU ETS, i.e. heat production plants, would continue

to pay the full energy tax and pay 86 % of the CO2 tax.

The notified measure would lead to a situation where fuels in the first of the three abovementioned cate-
gories would not be subject to any energy tax within the meaning of the Energy taxation directive. The
level of taxation on fuels used for heat production in non ultra efficient CHP plants and on fuels used in
district heating plants would however respect the minimum taxation levels set out in the Energy taxation
directive.

The objective of the notified measure is to avoid the double regulation that, in the opinion of the Swedish
authorities, has occurred due to the introduction of the EU ETS. Sweden thus wishes to contribute to a
cost effective climate policy for the EU as a whole. The overall principle of Swedish climate policy is to
regulate the reduction of CO2 emissions from ETS installations only through the EU ETS, and to progres-
sively abolish the CO2 tax. The notified measure constitutes the first step of this abolishment, and the
remaining CO2 tax exemption on fuel consumed in ETS installations will be put in place gradually, when
the State budget so allows. Beneficiaries of the scheme are the enterprises, of any size and in any region,
that have activities in ETS installations. The estimated number of beneficiaries is 101-500. The budget fore-
seen is SEK 358 million (ca. EUR 38 million) annually and SEK 2258 million (ca. EUR 239 million)
overall. The duration of the notified scheme is from 1 January 2007 until 31 December 2011.

2. PRELIMINARY ASSESSMENT AND THE COMMISSION'S DOUBTS

2.1 Presence of aid under Article 87(1) of the EC Treaty

The notified tax relief constitutes an economic advantage to the beneficiaries, which relieves them of costs
normally borne from their operating budgets. Since it seems doubtful in the light of the definition of the
‘nature and general scheme of the system’ (1) that the tax reduction would be justified on this basis, and as
the relevant criteria in Article 87(1) seem to be fulfilled, the Commission at this stage considers that the
measure must be qualified as State aid.

2.2 Compatibility of the aid with the common market

The Commission doubts that the exemptions proposed by the Swedish authorities can be approved on the
basis of the Environmental Aid Guidelines. Point 51.1(b) is not applicable, since the tax paid by the firms
under the proposed scheme would be below the minimum levels of the Energy Tax Directive. Neither do
the requirements of point 51.1(a) seem to be fulfilled, since the undertakings benefiting from the aid would
not enter into voluntary commitments or agreements.

The Commission furthermore doubts that the proposed exemptions could be approved based on Article
87(3)(c) of the EC Treaty with reference to the alleged need to eliminate the double regulation. The
Commission has at this stage doubts concerning what impact the existence of a double regulation could
have on its analysis, and whether it could justify an exemption from the CO2 tax under State aid rules. In
particular, the Commission has the following concerns:

— The Energy Tax Directive and the ETS are two separate instruments of Community law. Whilst they
pursue partially the same policy goal, namely internalizing the external costs of CO2 emissions, they
also have diverging objectives. This is in particular true for the minimum levels of taxation, whose
primary purpose is the smooth functioning of the internal market. However, in order to comply with
the Energy Tax Directive, Member States are free to levy various taxes, such as for example CO2 taxes,
the objective of which can be identical as that of the ETS. National approaches differ, and only in some
Member States do the taxes included in the minimum levels partially take the form of a CO2 tax.
Where a CO2 tax is levied in order to comply with the minimum levels of taxation set in the Energy
Tax Directive, which is the case in Sweden, a relief from such a CO2 tax could thus distort competition
on the internal market by increasing tax differentiation in an area where tax harmonisation has been
carried out on Community level, in particular with the purpose to achieve proper functioning of the
internal market and a level playing field between actors.

(1) Established by the jurisprudence of the Court of Justice, confirmed e.g. in the judgement in Case C-88/03 Portuguese
Republic v Commission (judgement of 6 September 2006), and adopted by the Commission in its Notice of 10
December 1998 on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation, OJ C 384,
of 10.12.1998, p. 3

7.12.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 297/29

— Moreover, the Commission considers that the ‘polluter-pays’ principle must be taken into account
when State aid in the field of environment is granted. Exempting all companies participating in the EU
ETS from such a CO2 tax might not be justifiable, since it could run against the ‘polluter-pays’ principle
to exempt companies which received emission allowances for free. On the other hand, relieving from
such a CO2 tax those companies which have to buy additional allowances because they need to cover
their extra pollution might go against the environmental logic — it could amount to granting a benefit
to those who did not make investments and did not lower their pollution or even polluted more.

The Commission furthermore has to assess to which extent the double regulation distorts competition and
whether this alleged distortion is to the detriment of Swedish companies in particular, as the Swedish
authorities seem to claim. The Commission needs to explore further the possibility that companies may
incur a higher cost than the CO2 tax for their pollution in cases where they have to buy allowances and at
the same time pay the CO2 tax for the same emissions. On the other hand, in a situation where the allow-
ances have been allocated for free, and there is no tax on the emissions, the ‘polluter-pays’ principle might
not be followed. When assessing the overall financial burden on participating companies compared to that
of companies not participating in the EU ETS, it must be taken into account that the Member States fix the
amount of total emission quotas and had to allocate at least 95 % of the allowances to the companies for
free in the first trading period.

The Commission underlines that the objective of the EU ETS is precisely to limit CO2 emissions by creating
for the participating companies an economic incentive to reduce emissions stemming from the stringency
of the overall emission cap. In order to assess whether there might be a potential distortion of competition
due to concomitant CO2 taxation, the Commission would need to analyse in detail the financial implica-
tions of the application of the EU ETS in Sweden. In this context, the Commission would moreover need
further information on mechanisms that might be envisaged by the Swedish authorities to establish the
existence and determine, at the level of each individual company, the amount of a possible extra burden
on top of the CO2 tax, and ensure that only companies that actually suffer, at least partially from such
burden, are relived from it through the notified tax exemptions.

The Commission furthermore has to assess whether the proposed tax reduction is compatible with Article
17 of the Energy Tax Directive, and therefore asks Sweden to complete the information already provided.

TEXT OF LETTER

‘Kommissionen önskar underrätta Sverige om att den, efter att ha granskat uppgifter som tillhandahållits av
Era myndigheter om det ovannämnda stödet, har beslutat inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i
EG-fördraget.

1. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 6 juni 2006, som registrerades hos kommissionen samma dag, anmälde
de svenska myndigheterna den nedan beskrivna åtgärden till kommissionen. Genom en skrivelse av
den 10 juli 2006 begärde kommissionen kompletterande upplysningar. Sverige inkom med komplet-
terande upplysningar genom skrivelser av den 11 september 2006 och den 18 september 2006, som
registrerades hos kommissionen samma dagar.

2 DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

2.1 Bakgrund till den anmälda stödordningen

(2) Gemenskapens minimiskattenivåer för förbrukning av energiprodukter och elektricitet fastställs i
rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen
för beskattning av energiprodukter och elektricitet (2) (nedan kallat energiskattedirektivet). I Sverige
räknas två olika skatter in i minimiskattenivåerna enligt direktivet, nämligen en energiskatt och en
koldioxidskatt. Olika nationella skattenivåer tillämpas, en högre nivå för hushållen och tjänste- och
fjärrvärmesektorn (100 % energiskatt och 100 % koldioxidskatt) och en lägre nivå för bränsle som
används i tillverkningsprocesser inom industrin och bränsle som används för värmeproduktion i kraft-
värmeanläggningar (0 % energiskatt och 21 % koldioxidskatt). En extra skattenedsättning beviljas till-
verkningsföretag inom energiintensiv industri om värdet på det fossila bränsle de använder inom

(2) EUT L 283, 31.10.2003, s. 51.

C 297/30

EN

Official Journal of the European Union

7.12.2006

produktionen överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet på de varor som tillverkas. Den högsta skatten på
sådant bränsle uppgår till 0,8 % av försäljningsvärdet plus 24 % av det skattebelopp som ursprun-
gligen översteg sistnämnda belopp. Skattenedsättningarna för bränsle som används inom tillverkning-
sindustrin och för bränsle som används i kraftvärmeanläggningar har tidigare godkänts som statligt
stöd enligt följande tabell:

Översikt över olika skattenivåer för bränslen som används för uppvärmning inom företags-
sektorn i Sverige

Tabell 1

Förbrukningssektor

Aktuell situation

Godkännande av statligt stöd

1. Tillverkningsindustri

a) Energiintensiv industri

0 % energiskatt; 21 % koldiox-
idskatt + extra nedsättning av
koldioxidskatten enligt 0,8 %-
regeln

N 588/2005 + N 595/2005;
EU:s minimiskattenivåer iakttas

b) Icke energiintensiv industri

0 % energiskatt; 21 % koldiox-
idskatt

N 588/2005; EU:s minimiskatte-
nivåer iakttas

2. Värmeproduktion i kraftvärmeanlägg-

ningar

0 % energiskatt; 21 % koldiox-
idskatt

N 594/2005; EU:s minimiskatte-
nivåer iakttas

3. Fjärrvärmeproduktion och tjänstesektorn 100 % energiskatt; 100 %

koldioxidskatt

(3) I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett
system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets
direktiv 96/91/EG (3) (nedan kallat direktivet om handel med utsläppsrätter), trädde EU:s system för
handel med utsläppsrätter
i kraft den 1 januari
2005.Direktivet om handel med utsläppsrätter omfattar vissa energiverksamheter och viss industripro-
duktion. I direktivet krävs att de som driver anläggningar som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem
skall överlämna utsläppsrätter för sina utsläpp av växthusgaser. Utsläppsrätterna delas ut avgiftsfritt
till operatören i början av varje handelsperiod eller köps av operatören på auktion och/eller på
marknaden. Under den första handelsperioden, som började löpa i
januari 2005 och pågår till
december 2007, var medlemsstaterna skyldiga att dela ut minst 95 % av utsläppsrätterna avgifts-
fritt (4). Sverige valde att dela ut alla utsläppsrätter avgiftsfritt.

(nedan kallat EU:s utsläppshandelssystem)

2.2 Den anmälda stödordningen

(4) Den anmälda stödordningen består av skattelättnader för bränsle som används i anläggningar som
omfattas av utsläppshandelssystemet. Det föreslås att olika typer av sådana anläggningar inom tillver-
kningssektorn och energisektorn skall omfattas av följande skattelättnader:

— Bränsle som förbrukas i samband med tillverkningsprocesser inom industriell verksamhet och
bränsle som förbrukas för värmeproduktion i vissa högeffektiva kraftvärmeanläggningar skulle
helt befrias från både koldioxidskatt och energiskatt (en extra nedsättning av koldioxidskatten med
21 procentenheter jämfört med dagens situation). De svenska myndigheterna har åtagit sig att
tillämpa denna fullständiga befrielse endast på företag som uppfyller villkoren för energiintensiva
företag enligt artikel 17.1 a i energiskattedirektivet.

— Bränsle som förbrukas i andra kraftvärmeanläggningar skulle helt befrias från energiskatt och
betala 7 % av koldioxidskatten (en extra nedsättning av koldioxidskatten med 14 procentenheter
jämfört med dagens situation).

— Bränsle som förbrukas i andra anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet, det vill
säga värmeverk, skulle fortsätta betala full energiskatt och betala 86 % av koldioxidskatten (en
extra nedsättning av koldioxidskatten med 14 procentenheter jämfört med dagens situation).

(3) EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.
(4) Under den andra perioden inom EU:s system för utsläppshandel, som inleds 2008, kommer medlemsstaterna att

åläggas att dela ut minst 90 % av utsläppsrätterna avgiftsfritt.

7.12.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 297/31

(5) Den anmälda åtgärden skulle leda till en situation där bränslen i den första av de tre nämnda kategor-
ierna inte skulle omfattas av någon energiskatt enligt energiskattedirektivet. De svenska myndighe-
terna har dock uppgivit att skattenivån för bränsle som används för värmeproduktion i kraftvärmean-
läggningar som inte är högeffektiva och för bränslen som används i fjärrvärmeanläggningar kommer
att följa minimiskattenivåerna i energiskattedirektivet, vilket illustreras i följande tabell:

Beskattning av fossila bränslen som används för värmeproduktion i kraftvärmeanläggningar och i
fjärrvärmeanläggningar som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem

Förbrukning

Tung eldningsolja,
skatt/m3

Kol, skatt/1 000 kg

Naturgas, skatt/
1 000 m3

Gasol, skatt/
1 000 kg

SEK

euro

SEK

euro

SEK

euro

SEK

euro

Värmeproduktion
anläggningar:

i

kraftvärme-

Energiskatt

Koldioxidskatt

Summa

Fjärrvärmeanläggningar:

0

184

184

0

20

20

0

160

160

0

17

17

0

138

138

0

15

15

0

193

193

0

21

21

Energiskatt

739

79

315

34

239

26

145

16

Koldioxidskatt

2256

242

1963

211

1690

182

2373

255

Summa

2995

321

2278

245

1929

208

2518

271

EU:s minimiskattenivå

130

14

38

4

49

5

0

0

(6) Anmälan i detta ärende omfattar de ovan beskrivna skattelättnaderna bara i den mån lättnaderna
avser bränslen som används i anläggningar som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem, men där
användningen av energiprodukter inte omfattas av första, andra och femte strecksatsen i artikel 2.4 b
i energiskattedirektivet. Enligt de bestämmelserna gäller direktivet inte användningen av energipro-
dukter som används för andra ändamål än som motorbränslen eller som bränslen för uppvärmning,
dubbel användning av energiprodukter och mineralogiska processer.

2.3 Syftet med den anmälda stödordningen

(7) Syftet med den anmälda stödordningen är att undvika de dubbla styrmedel som enligt de svenska
myndigheterna uppkommit på grund av att EU:s utsläppshandelssystem införts. De svenska myndigh-
eterna vill således bidra till en kostnadseffektiv klimatpolitik för EU som helhet.

(8) Det övergripande syftet med den svenska klimatpolitiken är att enbart med hjälp av EU:s utsläppshan-
delssystem reglera minskningen av koldioxidutsläpp från anläggningar som omfattas av utsläppshan-
delssystemet och att så småningom avskaffa koldioxidskatten. Den anmälda stödordningen är det
första steget mot att avskaffa koldioxidskatten. Enligt planerna skall befrielsen från koldioxidskatt på
resten av det bränsle som förbrukas i anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet införas
successivt, när statsbudgeten tillåter det.

2.4 Rättslig grund

(9) Den rättsliga grunden för de föreslagna skattenedsättningarna är ett förslag till lag om ändring i 6 a

kap. 1 § 15–17 lagen (1994:1776) om skatt på energi.

C 297/32

EN

Official Journal of the European Union

7.12.2006

2.5 Stödmottagare

(10) Stödmottagare är företag, av alla storlekar och i alla regioner, som bedriver verksamhet i anläggningar
som omfattas av utsläppshandelssystemet. Stödmottagarna är verksamma inom följande sektorer:

Nace-kod

DA 15 – Livsmedels- och dryckesvaruframställning

DB 17 – Textilvarutillverkning

DD2 – Tillverkning av trä och varor av trä, kork, rotting o.d. utom möbler, Tillverkning av varor av halm och
flätningsmaterial.

DE21 – Massa-, pappers- och pappersvarutillverkning.

DG24 – Tillverkning av kemikalier och kemiska produkter

DH25 – Tillverkning av gummi- och plastvaror

DM34.1 – Tillverkning av motorfordon

E – El-, gas- och vattenförsörjning

(11) Antalet stödmottagare uppskattas till 101–500.

2.6 Budget och varaktighet

(12) Den planerade årliga budgeten är 358 miljoner kronor (cirka 38 miljoner euro) och den totala
budgeten 2 258 miljoner kronor (cirka 239 miljoner euro) (5). Den anmälda stödordningen löper från
den 1 januari 2007 till den 31 december 2011.

3. PRELIMINÄR BEDÖMNING

3.1 Förekomst av statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget

(13) Selektiv nedsättning av skatter som tas ut av miljöskyddsskäl utgör i regel driftsstöd som omfattas av
artikel 87 i EG-fördraget. Artikel 87 är tillämplig på stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp
av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen
genom att gynna vissa företag eller viss produktion, i den utsträckning det påverkar handeln mellan
medlemsstaterna.

(14) Den anmälda skattelättnaden utgör en ekonomisk förmån för stödmottagarna och befriar dem från
kostnader som normalt belastar deras driftsbudget. Stödordningen leder till bortfall av skatteintäkter
och finansieras således med statliga medel.

(15) Skattelättnaden gäller bara företag som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem. De svenska myndigh-
eterna har hävdat att det ligger i den svenska klimatförändringsstrategins natur och logik att avskaffa
koldioxidskatten för anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet, eftersom den logiska
ekonomiska grunden för den strategin är att tillämpa ett enda marknadsbaserat styrmedel i fall där
fler styrmedel inte skulle leda till någon ytterligare minskning av utsläppen. Med hänsyn till defini-
tionen av ‚systemets art och struktur‘, som fastställts i EG-domstolens rättspraxis (6) och antagits av
kommissionen i dess meddelande av den 10 december 1998 om tillämpningen av reglerna om statligt
stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (7), tvivlar kommissionen emellertid på att
skattenedsättningen skulle vara berättigad på den grunden. Kommissionen konstaterar vidare att
nedsättningen inte gäller lika för alla anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet, eftersom
vissa av de berörda anläggningarna skulle fortsätta att betala 7 % respektive 86 % i koldioxidskatt.
Kommissionen anser därför i det här skedet att stödet är selektivt.

(5) Detta innefattar en årlig ökning med 2 % på grund av inflationen.
(6) Senast bekräftad genom EG-domstolens dom i mål C-88/03, Portugal mot kommissionen (dom av den 6 september

2006).

(7) EGT C 384, 16.2.1998, s. 3.

7.12.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 297/33

(16) De företag som gynnas av stödet är verksamma på marknader där det förekommer handel mellan
medlemsstater. Det betyder att stödet snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen på den inre
marknaden. Kommissionen anser därför i det här skedet att villkoren i artikel 87.1 i fördraget är
uppfyllda.

3.2 Stödets förenlighet med den gemensamma marknaden

(17) Statligt stöd enligt definitionen i artikel 87.1 anses oförenligt med den gemensamma marknaden om
det inte omfattas av något av de undantag som anges i fördraget. Ett av undantagen är artikel 87.3 c,
enligt vilket stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan
anses vara förenligt med den gemensamma marknaden, när det inte påverkar handeln i negativ rikt-
ning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Kommissionen har antagit gemens-
kapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (8) (nedan kallade miljöstödsriktlinjerna) för att
med hjälp av dem kunna bedöma om statligt stöd på miljöområdet är förenligt med den gemen-
samma marknaden enligt den artikeln.

3.2.1 Tillämpliga bestämmelser i miljöstödsriktlinjerna

(18) Avsnitt E.3.2 i miljöstödsriktlinjerna innehåller regler för bedömning av om driftsstöd i form av
nedsättningar eller befrielser från miljöskatter är förenligt med den gemensamma marknaden. Enligt
punkt 51.1 b i miljöstödsriktlinjerna kan en nedsättning av en miljöskatt som avser en harmoniserad
gemenskapsskatt vara berättigad om det belopp företaget betalar efter nedsättningen fortfarande är
högre än gemenskapens harmoniserade minimibelopp.

(19) Enligt punkt 51.1 a i miljöstödsriktlinjerna kan också befrielser från miljöskatter som underskrider
gemenskapens harmoniserade miniminivåer vara berättigade, om stödmottagarna har ingått frivilliga
avtal genom vilka de åtar sig att uppnå miljöskyddsmål under den period för vilken befrielserna
gäller. Medlemsstaterna måste noggrant kontrollera att företagen fullgör sina åtaganden, och avtalen
måste innehålla föreskrifter om vilka straff som blir följden om åtagandena inte fullgörs. Den bestäm-
melsen är också tillämplig när en medlemsstat förenar en skattenedsättning med villkor som har
samma effekt som sådana frivilliga avtal eller åtaganden.

(20) Punkt 51.1 i riktlinjerna är tillämplig på nya skatter men kan enligt punkt 51.2 också tillämpas på
befintliga skatter, under förutsättning att skatten har en betydande positiv effekt när det gäller miljös-
kydd och att undantaget har blivit nödvändigt till följd av en betydande förändring av de ekonomiska
betingelserna som försatte företagen i en särskilt svår konkurrenssituation.

3.2.2 Tillämpliga bestämmelser i energiskattedirektivet

(21) Undantag från harmoniserade miljöskatter kan bara godkännas enligt miljöstödsriktlinjerna om de
också är tillåtna enligt det berörda harmoniseringsdirektivet. Den åtgärd som anmälts av Sverige kan
således godkännas bara i den mån den är förenlig med energiskattedirektivet, genom vilket energibes-
kattningen har harmoniserats.

(22) Enligt artikel 17.2 i energiskattedirektivet kan energiintensiva företag i den mening som avses i direk-
tivet beviljas nedsättning av energiskatt ända ner till noll procent. I artikel 17.3 i samma direktiv
tillåts skattenivåer ner till 50 % av direktivets miniminivåer för företag som inte är energiintensiva.
Enligt artikel 17.4 tillåts en sådan nedsättning bara om stödmottagarna har ingått avtal eller genom-
fört system för handel med utsläppsrätter eller likvärdiga arrangemang, som leder till att miljömål
uppnås, i stort sett motsvarande vad som skulle ha uppnåtts om gemenskapens vanliga minimiskatte-
satser hade iakttagits.

3.2.3 Argument som anförts av de svenska myndigheterna

(23) De svenska myndigheterna har åberopat villkoret i artikel 17.4 i energiskattedirektivet och hävdat att
förenligheten med detta kan bedömas genom att marginalkostnaderna för utsläppsminskningar som
härrör från minimiskattesatserna respektive utsläppshandelssystemet jämförs. Eftersom marknadspriset
för en utsläppsrättighet enligt de svenska myndigheterna är cirka 10 euro per ton koldioxid och
gemenskapens genomsnittliga minimiskattesatser motsvarar en koldioxidskatt på omkring 5 euro per
ton koldioxid, hävdar de svenska myndigheterna att marginalkostnaden för en utsläppsminskning är

(8) EGT C 37, 3.2.2001, s. 3.

C 297/34

EN

Official Journal of the European Union

7.12.2006

högre inom utsläppshandelssystemet jämfört med minimiskattesatserna, och att utsläppsminskningen
inom utsläppshandelssystemet således är större än minskningen hade varit om minimiskattesatserna
hade tillämpats. De svenska myndigheterna har dessutom gjort gällande att villkoren för en skattebe-
frielse i enlighet med artikel 17 i energiskattedirektivet är uppfyllda.

(24) Enligt de svenska myndigheterna omfattas en skattebefrielse för bränslen som används i anläggningar
som omfattas av utsläppshandelssystemet av villkor som har samma effekt som frivilliga avtal i den
mening som avses i punkt 51.1 a i miljöstödsriktlinjerna. Enligt dem är den tillämpliga bestämmelsen
inriktad på miljöeffekten och föreskriver inte på något sätt att villkoren måste vara frivilliga. De
svenska myndigheterna hävdar att miljövinsten av EU:s utsläppshandelssystem är känd på förhand,
vilket är en fördel jämfört med att använda skattestyrmedlet, och att det saknar betydelse att miljös-
kyddssyftet uppnås genom ett obligatoriskt EU-system snarare än genom ett frivilligt avtal mellan ett
enskilt företag och en medlemsstat.

(25) Skulle kommissionen finna att den anmälda åtgärden inte kan godkännas med hänsyn till miljöstöds-
riktlinjerna, anser de svenska myndigheterna i alla händelser att den uppfyller villkoren för ett
undantag enligt artikel 87.3 i EG-fördraget och därför är förenlig med den gemensamma marknaden
genom direkt tillämpning av fördraget tillsammans med artikel 17 i energiskattedirektivet, eftersom
den ekonomiska logiken och EU:s övergripande miljöskyddsmål talar mycket starkt för att en koldiox-
idskatt på bränslen som används i anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet bör
avskaffas. De svenska myndigheterna anser att de gällande miljöstödsriktlinjerna inte är fullt tilläm-
pliga på åtgärder som vidtas i samband med EU:s utsläppshandelssystem, eftersom riktlinjerna antogs
före direktivet om handel med utsläppsrätter. Att inte vidta åtgärder för att minimera samhällets kost-
nader för en gemensam tillämpning av EU:s utsläppshandelssystem och koldioxidskatten skulle enligt
dem strida mot gemenskapens rättsuppfattning. Enligt de svenska myndigheterna leder de dubbla styr-
medlen i form av samtidig tillämpning av beskattning och utsläppshandel till ökade kostnader både
för enskilda operatörer och för samhället, och det faktum att de dubbla styrmedlen åsamkar samhället
kostnader bör kunna motivera ett avskaffande av koldioxidskatten.

(26) De svenska myndigheterna gör gällande att alla marginalskatter, till exempel en koldioxidskatt eller
någon annan indirekt skatt som beräknas utifrån mängden förbrukat bränsle, snedvrider priset på
utsläppsrätterna och leder till att utsläppsminskningarna sprids ineffektivt över utsläppshandelssys-
temet. De gör därför gällande att eventuella övervinster som härrör från en fri fördelning av utsläpps-
rätter bör fångas in genom en schablonskatt för att undvika en sådan snedvridning av marginalbe-
teendet inom utsläppshandelssystemet. Den begränsning av koldioxidutsläppen som fastställs genom
utsläppshandelssystemet åsamkar kostnader för de operatörer som deltar i systemet, för det första i
form av extra kostnader för att köpa nödvändiga utsläppsrätter utöver fördelade utsläppsrätter och för
det andra i form av högre elpriser på grund av den begränsning som fastställts för utsläpp från elpro-
duktion som grundar sig på fossila bränslen och det faktum att en eventuell ökning av marginalkost-
naden för elproduktion också påverkar marknadspriset på elektricitet.

(27) Enligt de svenska myndigheterna snedvrids prismekanismen av beskattning inom utsläppshandelssys-
temet utan att det ger några miljöfördelar. De anser att en samtidig tillämpning av beskattning och
utsläppshandel inte påverkar de totala utsläppen inom utsläppshandelssystemet, eftersom den totala
utsläppsnivån avgörs av mängden fördelade utsläppsrätter, och ett eventuellt överskott på utsläpps-
rätter kommer bara att säljas på marknaden och leda till en ökning av utsläppen inom en annan del
av systemet. Det påverkar dock marginalkostnaden för utsläppsminskningar och därmed den totala
kostnaden för att nå målet att minska utsläppen. De svenska myndigheterna anser att en samtidig
tillämpning av de båda styrmedlen leder till att utsläppsminskningarna fördelas ineffektivt över
utsläppshandelssystemet, och resultatet blir att den totala kostnaden för att nå EU:s mål för utsläpps-
minskningar kommer att öka.

(28) De svenska myndigheterna gör gällande att snedvridningarna i det långa loppet kommer att påverka
investeringarna och därmed till vilken ort framtida produktionskapacitet kommer att förläggas inom
de sektorer som omfattas av utsläppshandelssystemet. De europeiska företagens konkurrenskraft på
den internationella marknaden kommer att försvagas. Den samtidiga tillämpningen av beskattning
och utsläppshandel kommer att leda till att kostnaderna för att minska utsläppen kommer att vara
högre än minskningens marknadsvärde. Det är ett ineffektivt sätt att fördela resurser som leder till
förlorat välstånd, det vill säga en kostnad för samhället.

(29) De svenska myndigheterna har gett ett exempel där två operatörer omfattas av EU:s utsläppshandels-
system och där utsläppshandelssystemet inte innehåller någon skatt. I ett sådant fall kommer opera-
tören med de lägre marginalkostnaderna för utsläppsminskningar att minska utsläppen mer, hävdar
de svenska myndigheterna. Utsläppsminskningarna kommer att fördelas optimalt eftersom varje
operatör kommer att minska utsläppen tills de har samma marginalkostnader för minskningen. De
svenska myndigheterna hävdar att om en av operatörerna är skyldig att betala en viss skatt kommer

7.12.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 297/35

de ökade marginalkostnaderna för en utsläppsminskning att sporra den operatören att minska
utsläppen mer och därmed göra det möjligt för denne att sälja utsläppsrätter på marknaden, vilket
leder till lägre marknadspriser på utsläppsrätter. Det gör det möjligt för andra operatörer med poten-
tiellt lägre marginalkostnader för utsläppsminskningar att köpa och använda utsläppsrätter. Denna
ineffektiva resursfördelning leder till förlorat välstånd för samhället. Principskälen för en koldioxids-
katt är i praktiken också tillämpliga på andra typer av energiskatter inom EU:s utsläppshandelssystem,
eftersom energiskattedirektivet inte gör någon åtskillnad mellan olika slag av indirekta skatter (utom
mervärdesskatt) som beräknas utifrån mängden energiprodukter och elektricitet när de frisläpps för
konsumtion.

(30) De svenska myndigheterna gör gällande att om skattebasen och den skattesats som tillämpas harmoni-
serades fullständigt inom EU-25 för bränslen som förbrukas i de berörda anläggningarna och om skat-
tebasen motsvarade räckvidden för EU:s utsläppshandelssystem, skulle de dubbla styrmedlen inte störa
utsläppshandelssystemets funktion, eftersom det bara skulle leda till lägre priser på utsläppsrätter tack
vare mindre efterfrågan på eller större utbud på utsläppsrätter. Enligt de svenska myndigheterna
omfattar den obligatoriska beskattningen på EU-nivå emellertid bara delar av de bränslen som ger
upphov till koldioxidutsläpp som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem, och det faktum att beskatt-
ningen inte tillämpas lika inom utsläppshandelssystemet snedvrider systemets funktion. Möjligheten
till nollbeskattning enligt artikel 17.4 i energiskattedirektivet är väsentlig. De svenska myndigheterna
hävdar vidare att i Sverige utgör utsläppen från industrisektorn 80 % av den totala mängden fördelade
utsläppsrätter, medan situationen för hela EU-25 är att 70 % av de utsläpp som omfattas av utsläpp-
shandelssystemet härrör från fossila bränslen som används inom energisektorn.

(31) De svenska myndigheterna anser att tillämpningen av koldioxidskatten utöver EU:s utsläppshandels-
system inte kommer att leda till någon ytterligare minskning av den totala mängden utsläpp inom
EU, eftersom den mängden fastställs på förhand. De gör gällande att svenska företag kommer att
minska sina utsläpp mer än utländska företag som inte ålagts någon skatt, eftersom de svenska före-
tagen har högre kostnader för utsläpp på grund av skatten på bränslen som förbrukas i anläggningar
som omfattas av utsläppshandelssystemet. Enligt de svenska myndigheternas uppfattning kommer
beskattningen bara att leda till en situation där företag i olika medlemsstater åsamkas olika kostnader
för sina koldioxidutsläpp. Den grundläggande prismekanismen i utsläppshandelssystemet – som går
ut på att alla företag möter samma kostnad för att släppa ut koldioxid – sätts ur spel. Då finns det
inte längre någon garanti för att utsläppsminskningarna sker till lägsta möjliga kostnad. Konkurrensen
snedvrids till nackdel för svenska företag, som kommer att ha en relativt sett högre kostnad för sina
utsläpp, och samma grad av miljöstyrning uppnås till en högre kostnad. Förekomsten av kostnadsinef-
fektiva miljörelaterade styrmedel är ett hinder för att nå målen för Lissabonstrategin.

(32) De svenska myndigheterna påpekar vidare att kommissionen har godkänt den nationella allokerings-
plan (NAP) som Sverige anmälde i enlighet med direktivet om handel med utsläppsrätter, och därmed
godkänt en viss nivå av koldioxidutsläpp i Sverige. Att kräva att Sverige skall ha kvar sin koldioxids-
katt skulle enligt de svenska myndigheterna i praktiken innebära att Sverige måste minska sina
utsläpp ytterligare. De svenska myndigheterna anser dock att kommissionen måste anses ha avhänt
sig den möjligheten när den godkände den utsläppsnivå som skulle bli följden av den svenska alloker-
ingsplanen.

(33) Påföljderna för brott mot lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter, genom vilken direktivet
om handel med utsläppsrätter införlivades i svensk lagstiftning, fastställs i lagen och uppfyller de krav
på påföljder som föreskrivs i punkt 51.1 a i miljöstödsriktlinjerna.

3.2.4 Kommissionens tvivel

Förenlighet med miljöstödsriktlinjerna

(34) Kommissionen betvivlar att de undantag som de svenska myndigheterna föreslår kan godkännas på
grundval av miljöstödsriktlinjerna. Punkt 51.1 b är inte tillämplig, eftersom den skatt som företagen
skulle betala enligt den föreslagna stödordningen skulle ligga under miniminivåerna enligt energiskat-
tedirektivet. Inte heller villkoren i punkt 51.1 a förefaller vara uppfyllda, eftersom de företag som
gynnas av stödet inte skulle ingå frivilliga åtaganden eller avtal. För att ett företag skall beviljas en
skattenedsättning måste det vidta åtgärder som går utöver fullgörandet av en harmoniserad EU-
skyldighet. EU:s utsläppshandelssystem utgör emellertid en obligatorisk standard i alla medlemsstater,
och därför kan förenligheten med det systemet inte betraktas som en tillräcklig miljöinsats som tillåter
statligt stöd.

(35) Sammanfattningsvis tvivlar kommissionen på att de föreslagna skattelättnaderna – som underskrider
gemenskapens minimiskattesatser och inte medför någon miljövinst som går utöver de krav gemens-
kapen ställer – är förenliga med miljöstödsriktlinjerna.

C 297/36

EN

Official Journal of the European Union

7.12.2006

Förenlighet med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget på grundval av en ekonomisk
bedömning av det påstådda behovet av att avskaffa dubbla styrmedel

(36) När det gäller möjligheten att godkänna den anmälda stödordningen på grundval av behovet att
avskaffa de dubbla styrmedel som de svenska myndigheterna hänvisar till anser kommissionen att
principen om att förorenaren betalar måste beaktas när statligt stöd beviljas på miljöområdet.

(37) Kommissionen tvekar i detta skede beträffande hur förekomsten av dubbla styrmedel kan komma att
påverka dess bedömning och huruvida den kan berättiga till en befrielse från koldioxidskatt enligt
reglerna om statligt stöd. Kommissionen har särskilt följande betänkligheter:

— Energiskattedirektivet och utsläppshandelssystemet är två separata instrument i gemenskapens
lagstiftning. Även om de delvis har samma politiska mål, nämligen att internalisera de externa
kostnaderna för koldioxidutsläpp, har de också skilda syften. Det gäller särskilt minimiskatteni-
våerna, vars primära syfte är att få den inre marknaden att fungera smidigt. För att uppfylla
kraven i energiskattedirektivet kan medlemsstaterna dock ta ut olika skatter, till exempel koldiox-
idskatt, som kan ha samma syfte som utsläppshandelssystemet. De nationella strategierna skiljer
sig från varandra, och det är bara i vissa medlemsstater som de skatter som ingår i miniminivåerna
delvis utgörs av en koldioxidskatt. När en koldioxidskatt tas ut för att uppfylla kraven enligt mini-
miskattenivåerna i energiskattedirektivet, vilket är fallet i Sverige, kan en nedsättning av en sådan
koldioxidskatt således snedvrida konkurrensen på den inre marknaden genom att öka skattediffer-
entieringen på ett område där skatteharmonisering har genomförts på gemenskapsnivå, framför
allt i syfte att skapa en välfungerande inre marknad och lika villkor mellan aktörerna.

— Att befria alla företag som deltar i utsläppshandelssystemet från en sådan koldioxidskatt kan vara
oberättigat, eftersom det skulle kunna strida mot den nämnda principen om att förorenaren
betalar, om företag som avgiftsfritt tagit emot utsläppstillstånd befrias från skatten. Å andra sidan
kan det strida mot miljölogiken att en sådan koldioxidskatt sätts ned för de företag som måste
köpa fler utsläppstillstånd därför att de behöver täcka sin extra förorening – det kan leda till att en
förmån beviljas de företag som inte gjort investeringar och inte minskat sin förorening eller till
och med förorenat mer.

(38) Kommissionen måste dessutom bedöma i vilken utsträckning de dubbla styrmedlen snedvrider
konkurrensen, och huruvida denna påstådda snedvridning särskilt drabbar svenska företag, vilket de
svenska myndigheterna tycks hävda. Kommissionen behöver närmare undersöka möjligheten att
företag kan åsamkas en högre kostnad än koldioxidskatten för sina föroreningar i fall där de måste
köpa utsläppstillstånd och samtidigt betala koldioxidskatt för samma utsläpp. Å andra sidan kanske
principen om att förorenaren betalar inte iakttas i en situation där tillstånden har tilldelats avgiftsfritt
och det inte finns någon skatt på utsläpp.

(39) Kommissionen anser att man vid bedömningen av den samlade finansiella bördan för de företag som
deltar i EU:s utsläppshandelssystem jämfört med de företag som inte deltar måste ta hänsyn till att
medlemsstaterna fastställer mängden totala utsläppskvoter och att de under den första handelsper-
ioden var tvungna att dela ut minst 95 % av utsläppsrätterna avgiftsfritt till företagen.

(40) Kommissionen betonar att syftet med EU:s utsläppshandelssystem är just att begränsa koldioxidut-
släppen genom att ge de deltagande företagen ett ekonomiskt incitament att minska utsläpp, som
härrör från restriktiviteten hos den totala utsläppsgränsen. För att kunna bedöma om samtidig
koldioxidskatt eventuellt orsakar en snedvridning av konkurrensen skulle kommissionen i detalj
behöva undersöka de ekonomiska konsekvenserna av att EU:s utsläppshandelssystem tillämpas i
Sverige. I detta sammanhang skulle kommissionen vidare behöva ytterligare uppgifter om de meka-
nismer som de svenska myndigheterna kan ha planerat för att fastställa förekomsten av en eventuell
extra börda utöver koldioxidskatten och, för varje enskilt företag, fastställa beloppet för denna samt
säkerställa att bara företag som faktiskt drabbas, åtminstone delvis, av en sådan börda befrias från den
genom de anmälda skatteundantagen.

(41) Kommissionen hyser därför tvivel om huruvida den anmälda stödordningen kan anses förenlig med
den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget på grundval av det påstådda
behovet av att avskaffa dubbla styrmedel.

Bedömning av stödordningen mot bakgrund av energiskattedirektivet

(42) Kommissionen måste dessutom undersöka om den planerade skattenedsättningen är förenlig med
artikel 17 i energiskattedirektivet. Därför begär kommissionen att Sverige kompletterar den informa-
tion som redan lämnats när det gäller tillämpningen av artikel 17, särskilt med uppgifter för ekviva-
lenstestet i artikel 17.4 i energiskattedirektivet.

7.12.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 297/37

3.3 Slutsats

(43) Kommissionens preliminära undersökning har således väckt tvivel beträffande förekomsten av statligt
stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Kommissionen tvivlar vidare på att sådant
potentiellt statligt stöd är förenligt med miljöstödsriktlinjerna och med den gemensamma marknaden
enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget på grundval av det påstådda behovet av att avskaffa dubbla styr-
medel. Dessa tvivel gör det nödvändigt att undersöka frågan vidare, och kommissionen vill ha in
synpunkter från de svenska myndigheterna och från andra berörda parter.

4. BESLUT

Kommissionen underrättar härmed Sverige om att den efter att ha undersökt den information som de
svenska myndigheterna lämnat i ärendet har beslutat att inleda ett formellt granskningsförfarande enligt
artikel 88.2 i EG-fördraget.

Av ovan anförda skäl uppmanar kommissionen, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 88.2 i
EG-fördraget, Sverige att inom en månad för mottagandet av denna skrivelse inkomma med synpunkter
och tillhandahålla alla upplysningar som kan bidra till bedömningen av stödet. Kommissionen uppmanar
Era myndigheter att omedelbart översända en kopia av denna skrivelse till den potentiella stödmottagaren.

Kommissionen påminner Sverige om att artikel 88.3 i EG-fördraget har uppskjutande verkan och hänvisar
till artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999, som föreskriver att allt olagligt stöd kan återkrävas
från mottagaren.

Kommissionen meddelar Sverige att den kommer att underrätta alla berörda parter genom att offentliggöra
denna skrivelse och en sammanfattning av den i Europeiska unionens officiella tidning. Kommissionen
kommer även att underrätta berörda parter i de Eftaländer som är avtalsslutande parter i EES-avtalet
genom att offentliggöra ett tillkännagivande i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning,
samt Eftas övervakningsmyndighet genom att skicka en kopia av denna skrivelse. De berörda parterna
kommer att uppmanas att inkomma med synpunkter inom en månad från dagen för offentliggörandet.’