State aid — Denmark — State aid No C 41/2006 (ex N 318/a/2004) — Refunding of CO 2 tax to the quota regulated fuel consumption in industry — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty   (Text with EEA relevance)
Date: 2006-11-10
Institutions: European Commission
Subjects: Denmark, State aid, control of State aid, energy saving, environmental tax, exchange of information, motor fuel, tax exemption

10.11.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 274/25

STATE AID — DENMARK

State aid No C 41/2006 (ex N 318/a/2004) — Refunding of CO2 tax to the quota regulated fuel
consumption in industry

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty

(2006/C 274/03)

(Text with EEA relevance)

By means of the letter dated 26 September 2006 reproduced in the authentic language on the pages
following this summary, the Commission notified the Denmark of its decision to initiate the procedure laid
down in Article 88(2) of the EC Treaty concerning the above-mentioned aid.

Interested parties may submit their comments on the aid measure in respect of which the Commission is
initiating the procedure within one month of the date of publication of this summary and the following
letter, to:

European Commission
Directorate-General for Competition
State aid Registry
Rue de la Loi/Wetstraat, 200
B-1049 Brussels
Fax No: (32-2) 296 12 42

These comments will be communicated to Denmark. Confidential treatment of the identity of the interested
party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the request.

MEANINGFUL SUMMARY OF THE LETTER TO DENMARK

1. DESCRIPTION

A tax on CO2 emissions was introduced in Denmark in 1992
and is levied on energy products and electricity. The Commis-
sion has previously decided on reliefs from the Danish CO2 tax
the
for VAT-registered companies outside certain parts of
service sector (case NN 75/2004), approving the State aid since
the beneficiaries after the refund paid a tax exceeding the Com-
munity minimum tax levels set out in the Energy Tax Directive
(2003/96/EC). A further reduction for ‘heavy processes’ has
been approved by the Commission in various decisions, the
latest in State aid case N 317/A/2004. Furthermore, a system
with voluntary energy-saving agreements concluded by certain
energy-intensive companies and giving right to further reduc-
tion of the CO2 tax was last approved by the Commission in its
decision on State aid case N 540/2002.

In accordance with Directive 2003/87/EC, the EU Emission
Trading System (‘EU ETS’) entered into force on 1 January
2005. As a consequence,
the operator of an installation
covered by that directive must hold permits covering its green-
house gas emissions. The permits are either allocated to the
operator for free at the beginning of each trading period or
bought by the operator in auction and/or on the market. In the
first trading period that started in January 2005, Member States

were obliged to allocate at least 95 % of the permits for free.
Denmark chose to auction the remaining 5 % allowances in
open auctions. By the notified scheme, the Danish authorities
propose that all energy-intensive businesses covered by the EU
ETS would get a full exemption from the CO2 tax on their fuel
consumption. Other businesses covered by the EU ETS would
pay a CO2 tax corresponding to 50 % of the minimum tax
levels. The annual loss of tax revenue due to the measure is
estimated to be about EUR 4 million. The duration of the
scheme is not defined, but the Danish authorities have under-
taken to re-notify the scheme to the Commission after 10
years.

2. PRELIMINARY ASSESSMENT AND THE COMMISSION'S

DOUBTS

2.1 Presence of aid under Article 87(1) of the EC Treaty

The notified tax relief constitutes an economic advantage to the
beneficiaries, which relieves them of costs normally borne from
their operating budgets. Since it seems doubtful in the light of
the definition of
the
the ‘nature and general
system’ (1) that the tax reduction would be justified on this
basis, and as the relevant criteria in Article 87(1) seem to be
the
the Commission at
fulfilled,
measure must be qualified as State aid.

this stage considers that

scheme of

in the judgement

(1) Established by the jurisprudence of the Court of Justice, confirmed
e.g.
in Case C-88/03 Portuguese Republic v
Commission (judgement of 6 September 2006), and adopted by the
Commission in its Notice of 10 December 1998 on the application
of the State aid rules to measures relating to direct business taxation,
OJ C 384, 10.12.1998, p. 3.

C 274/26

EN

Official Journal of the European Union

10.11.2006

2.2 Compatibility of the aid with the common market

The Danish authorities claim that the EU ETS allows for tax
reductions under Article 17(4) of the Energy Tax Directive,
since it results in environmental protection which largely corre-
sponds to the protection that would have been achieved if the
EU minimum rates had been observed. With reference to the
EU minimum rates on the one hand and the higher CO2 quota
market prices on the other, the Danish authorities argue that a
considerably more powerful marginal incentive to reduce emis-
sions will be obtained when applying quota regulation than
when applying the minimum rates. Since the Danish national
allocation plan 2005-07 allocated quotas at a level of 7,1 %
below the CO2 emissions in the business-as-usual projections,
including tax and agreement regulation of the CO2 emissions, a
considerably improved environmental protection is obtained
when using CO2 quotas compared with applying the minimum
rates, according to the Danish authorities.

The Danish authorities further argue that there is a legal basis
for allowing the notified State aid — either on basis of the
Environmental Aid Guidelines or on the general rules of the
Treaty — since the double regulation by taxes under the
Energy Tax Directive and quotas under the EU ETS is cost-inef-
fective and results in a double burden for the concerned under-
takings. In the view of the Danish authorities, the costs asso-
ciated with an undertaking's use of quotas must be regarded as
burdens in the same way that it is a burden for the undertaking
to pay tax on its energy consumption. The Danish authorities
consider the double regulation by taxes and quotas to be ineffi-
cient and distort competition, since it will not lead to any
further CO2 reduction, but only increase the firms' costs. The
Danish authorities have also argued that the notified measure is
in line with political statements made during the negotiations
of the Energy Tax Directive in 2002.

The Commission doubts that the exemptions proposed by the
Danish authorities can be approved on the basis of the Envir-
onmental Aid Guidelines. Point 51.1(b) is not applicable, since
the tax paid by the firms under the proposed scheme would be
below the minimum levels of the Energy Tax Directive. Neither
do the requirements of point 51.1(a) seem to be fulfilled, since
the undertakings benefiting from the aid would not enter into
voluntary commitments or agreements.

The Commission furthermore doubts that the proposed exemp-
tions could be approved based on Article 87(3)(c) of the EC
Treaty with reference to the alleged need to eliminate the
‘double burden’. Even if existence of any ‘double burden’ would
be proven, the Commission has at this stage doubts concerning
what impact it would have on its analysis and whether it could
justify an exemption from the CO2 tax under State aid rules. In
particular, the Commission has the following concerns:

— The Energy Tax Directive and the ETS are two separate
instruments of Community law. Whilst
they pursue
partially the same policy goal, namely internalizing the
external costs of CO2 emissions, they also have diverging
objectives. This is in particular true for the minimum levels
of taxation, whose primary purpose is the smooth func-
tioning of the internal market. However, in order to comply

with the Energy Tax Directive, Member States are free to
levy various taxes, such as for example CO2 taxes, the
objective of which can be identical as that of the ETS.
National approaches differ, and only in some Member
States do the taxes included in the minimum levels partially
take the form of a CO2 tax. Where a CO2 tax is levied in
order to comply with the minimum levels of taxation set in
the Energy Tax Directive, which seems to be the situation
in Denmark, a relief from such a CO2 tax could thus distort
competition on the internal market by increasing tax differ-
entiation in an area where tax harmonisation has been
in particular with the
carried out on Community level,
the internal
purpose to achieve proper
market and a level playing field between actors.

functioning of

— Moreover, the Commission considers that the ‘polluter-pays’
principle must be taken into account when state aid in the
field of environment is granted. Exempting all companies
participating in the EU ETS from such a CO2 tax might not
be justifiable, since it could run against the ‘polluter-pays’
principle to exempt companies which received emission
allowances for free. On the other hand, relieving from such
a CO2 tax those companies which have to buy additional
allowances because they need to cover their extra pollution
logic — it could
the environmental
might go against
amount to granting a benefit to those who did not make
investments and did not
lower their pollution or even
polluted more.

The Commission furthermore has to assess to which extent a
‘double burden’ as referred to by the Danish authorities actually
occurs. The Commission needs to explore further the possibility
that companies may incur a higher cost than the CO2 tax for
their pollution, and that a ‘double burden’ thus could occur, in
cases where they have to buy allowances and at the same time
pay the CO2 tax for the same emissions. On the other hand, in
a situation where the allowances have been allocated for free,
and there is no tax on the emissions, the ‘polluter-pays’ prin-
ciple might not be followed. When assessing the overall finan-
cial burden on participating companies compared to that of
companies not participating in the EU ETS, it must be taken
into account that the Member States fix the amount of total
emission quotas and had to allocate at least 95 % of the allow-
ances to the companies for free in the first trading period.

The Commission underlines that the objective of the EU ETS is
precisely to limit CO2 emissions by creating for the partici-
pating companies an economic incentive to reduce emissions
stemming from the stringency of the overall emission cap. In
‘double
order to assess whether there might be a potential
burden’ due to concomitant CO2 taxation, the Commission
would need to analyse in detail the financial implications of the
application of the EU ETS in Denmark, taking into account e.g.
the revenues generated to the Danish State and the burden
occurred to Danish companies through the auctioning of emis-
sion allowances in Denmark. In this context, the Commission
would moreover need further information on mechanisms that
might be envisaged by the Danish authorities to establish the

10.11.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 274/27

existence and determine, at
the level of each individual
company, the amount of a possible ‘double burden’, and ensure
that only companies that actually suffer, at least partially, from
such burden are relived from if through the notified tax exemp-
tions.

The Commission furthermore has
the
proposed tax reduction is compatible with Article 17 of the
Energy Tax Directive, and therefore asks Denmark to complete
the information already provided.

to assess whether

TEXT OF LETTER

‘Kommissionen skal herved meddele Danmark, at den efter at
have undersøgt de danske myndigheders oplysninger om
ovennævnte støtteforanstaltning har besluttet at indlede proce-
duren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

1. PROCEDURE

(1) Ved brev af 20.

juli 2004, der blev registreret hos
Kommissionen den 22.
juli 2004 (SG/2004/A/7988),
anmeldte de danske myndigheder ovennævnte foranstalt-
ning til Kommissionen.

(2) Ved brev af 13. september 2004 og 14. december 2004
anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som
blev fremsendt ved brev af 14. oktober 2004 og 15.
marts 2005, der blev registreret henholdsvis den 18.
oktober 2004 (COMP/2004/A/37970) og den 15. marts
2005 (SG/2005/A/2724).

(3) Efter et møde med Generaldirektoratet for Konkurrence
og Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunionen den
27. april 2005 anmodede de danske myndigheder ved
brev af 12. maj 2005, der blev registreret den 17. maj
2005 (COMP/2005/A/33975), om mere tid til at supplere
deres anmeldelse.

(4) Efter nogle få ændringer (2) af foranstaltningen blev sagen
drøftet yderligere på møder mellem repræsentanter for
Kommissionen
den
12. oktober 2005, den 15. december 2005 og den 21.
februar 2006.

danske myndigheder

og

de

(5) Ved brev af 10. juli 2006, der blev registreret den 11. juli
2006
danske
(COMP/2006/A/35577), meddelte
myndigheder Kommissionen, at de betragtede anmeldelsen
som fuldstændig og anmodede den om at fortsætte den
foreløbige undersøgelse af foranstaltningen i den form,
den var blevet fremlagt på mødet den 12. oktober 2005.

de

2. DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

2.1. Den anmeldte ordnings baggrund og formål

(6) I 1992 blev der i Danmark indført en CO2-afgift, som
pålægges energiprodukter og elektricitet. Afgiften er en

(2) De danske myndigheder sikrede, at det kun var energiintensive virk-
somheder, der kunne få fuld afgiftsgodtgørelse, mens andre støtte-
modtagere skulle betale 50 % af EU's minimumsafgiftssatser.

forbrugsafgift, som for øjeblikket andrager 90 DKK pr.
ton udledt CO2.

virksomheder.

(7) Husholdningerne og visse dele af servicesektoren betaler
fuld afgift, men der anvendes en lavere sats for alle andre
momsregistrerede
Kommissionen
godkendte ved sin beslutning i sag NN 75/2004 denne
såkaldte virksomhedssats (3), fordi støttemodtagerne efter
godtgørelsen betalte en afgift, som oversteg EU's mini-
mumsafgiftssatser,
direktiv
2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-
bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektri-
(4) (i det følgende benævnt »energibeskatningsdirek-
citet
tivet«).

i Rådets

fastsat

der

er

(8) I

forbindelse med energi, der anvendes i visse »tunge
processer«, får virksomhederne en yderligere nedsættelse
af den generelle virksomhedssats. »Tunge processer« defi-
neres som produktionsprocesser, hvor en CO2-afgift på
50 DKK pr. ton CO2 belaster virksomheden med mere
end 3 % af værditilvæksten og med mere end 1 % af
produktionens værdi. Begge kriterier skal være opfyldt. En
liste over processer, der betragtes som »tunge processer«,
loven om CO2-afgiften og
er vedføjet
ajourføres regelmæssigt. Efter ajourføringer af
listen er
godtgørelsen for »tunge processer« blevet godkendt af
Kommissionen i flere beslutninger, senest i statsstøttesag
N 317/A/2004 (5).

som bilag til

(9) En række energiintensive virksomheder har indgået frivil-
lige energispareaftaler med den danske regering. Hvis de
når de mål, der er fastsat i disse aftaler,
får de som
kompensation en yderligere nedsættelse af CO2-afgiften.
Ordningen med frivillige aftaler blev senest godkendt af
Kommissionen
om statsstøttesag
beslutningen
N 540/2002 (6).

i

(10) Som nævnt ovenfor er der fastsat minimumsafgiftssatser
for forbruget af energiprodukter og elektricitet. I henhold
til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af
13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for
drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets
direktiv 96/61/EF (7) (i det følgende benævnt »kvotedirek-
tivet«) trådte EU's ordning for handel med emissionskvoter
(i det følgende benævnt »EU's kvotesystem«) i kraft den
1. januar 2005. Som følge heraf skal den, der driver et
anlæg, som er omfattet af dette direktiv (driftslederen),
returnere kvoter for sine drivhusgasemissioner. Driftsle-
deren tildeles enten disse kvoter gratis ved begyndelsen af
hver kvoteperiode eller køber dem på auktioner og/eller
på markedet. I den første kvoteperiode, der blev indledt i
januar 2005 og varer indtil december 2007, var medle-
tildele mindst 95 % af
msstaterne forpligtede til at
kvoterne gratis (8). Danmark valgte at bortauktionere de
resterende 5 % ved åbne auktioner.

(3) EUT C 275 af 8.11.2005, s. 4.
(4) EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51.
(5) EUT C 226 af 15.9.2005, s. 6.
(6) EUT C 78 af 1.4.2003, s. 3.
(7) EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.
(8) I den anden kvoteperiode under EU's emissionskvotesystem, som
starter i 2008, er medlemsstaterne forpligtet til at tildele mindst
90 % af kvoterne gratis. Danmark har endnu ikke meddelt Kommis-
sionen, om den vil anvende muligheden for at afsætte de resterende
10 % ved auktion fuldt eller delvist.

C 274/28

EN

Official Journal of the European Union

10.11.2006

(11) Ved den anmeldte ordning foreslår de danske myndigh-
eder, at energiintensive virksomheder (9), der er omfattet
af EU's kvotesystem, fritages helt for CO2-afgiften (ved
godtgørelse). Andre virksomheder, der er omfattet af EU's
kvotesystem, betaler en CO2-afgift svarende til 50 % af
minimumsafgiftssatserne. De danske myndigheder er dog
af den opfattelse, at alle virksomheder, der for øjeblikket
er omfattet af EU's kvotesystem, er energiintensive som
defineret i energibeskatningsdirektivet, og at brændselsfor-
bruget i hele den industriproces, der er omfattet af EU's
kvotesystem, derfor vil være berettiget til fuld godtgørelse
af CO2-afgiften,
foranstaltning
den
godkendes.

anmeldte

hvis

(12) Den anmeldte fritagelse gælder kun for brændselsforbruget
(mineralolieprodukter, gas og kul) inden for industriakti-
viteter, der er omfattet af EU's kvotesystem. Den omfatter

ikke el- og varmeforbrug og vedrører heller ikke brændsel,
der anvendes til rumopvarmning og varmt vand.

2.2. Retsgrundlag

(13) Retsgrundlaget for de foreslåede fritagelser er lov nr. 464

af 9. juni 2004.

2.3. Begunstigede

(14) Brændselsforbruget i forbindelse med alle industriaktivit-
eter (både tunge og lette processer), der er omfattet af
kvotedirektivet, bortset fra el- og varmeproduktion, fore-
slås helt eller delvis fritaget for CO2-afgift, som beskrevet
ovenfor. I Danmark betyder dette, at følgende processer
fritages:

NACE kode

Industri

NACE kode

Industri

11210

Gartnerier

241200

Fremstilling af farvestoffer og pigmenter

144000

Saltudvinding

145000

Anden råstofudvinding

151110

Svineslagterier

241400

241500

242000

Fremstilling af andre organiske basiskemika-
lier

Fremstilling af gødningsstoffer og nitrogen-
produkter

Fremstilling af pesticider og andre agro-
kemiske produkter

151140

Destruktionsanstalter og benmelsfabrikker 244100

Fremstilling af farmaceutiske råvarer

151310

Fremstilling af færdigretter

244200

Medicinalvarefabrikker

152030

Fiskemelsfabrikker

245120

Fremstilling af voks samt pudse- og rense-
midler

154200

Fremstilling af raffinerede olier og fedt-
stoffer

246600

Fremstilling af andre kemiske produkter

155120

Mælkekondenseringsfabrikker

251300

Fremstilling af andre gummiprodukter

157110

157200

Fremstilling af færdige foderblandinger til
landbrugsdyr

261300

Fremstilling af flasker, drikkeglas m.v.

Fremstilling af færdige foderblandinger til
kæledyr

261400

Fremstilling af glasfiber og visse varer heraf

158300

Fremstilling af sukker

264000

Fremstilling af mursten, teglsten og bygge-
materialer af brændt ler

158920

Fremstilling af andre næringsmidler

265100

Fremstilling af cement

159100

Fremstilling
drikkevarer

af destillerede

alkoholiske

265200

Fremstilling af kalk

159600

Fremstilling af øl

266200

Fremstilling af byggematerialer af gips

159700

Fremstilling af malt

266500

Fremstilling af fibercement

(9) I denne kategori indbefatter de danske myndigheder

1) virksomheder, hvor den nationale afgift, der skal betales, beløber

sig til mindst 0,5 % af værditilvæksten og

2) industriaktiviteter, der defineres som »tunge processer« i henhold

til den danske lov om CO2, jf. pkt. 8 ovenfor.

10.11.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 274/29

NACE kode

Industri

NACE kode

Industri

173000

Færdigbehandling af tekstiler

268210

Asfalt- og tagpapfabrikker

175100

Fremstilling af tæpper

268220

Stenuldsfabrikker

202000

Fremstilling af finerplader; fremstilling af
spånplader m.v.

268290

Fremstilling af ikke-metalholdige mineralske
produkter undtagen slibemidler, asfalt og
stenuld

203020

Fremstilling af dele af træ til bygninger

271000

Anden bearbejdning af jern og stål i øvrigt

211200

Fremstilling af papir og pap

291300

Fremstilling af haner og ventiler

212500

Fremstilling af andre papir- og papvarer

351100

Bygning og reparation af skibe

232000

Fremstilling af raffinerede mineraloliepro-
dukter

(15) Antallet af begunstigede forventes at blive på omkring
fordelt på ca. 120 produk-

85 produktionsprocesser
tionsenheder.

vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (11),
forekommer tvivlsomt, at afgiftslempelsen er berettiget på
denne baggrund, mener Kommissionen på nuværende
tidspunkt, at foranstaltningen er selektiv.

2.4. Budget

(16) De danske myndigheder anslår det årlige afgiftsprovenutab
som følge af denne foranstaltning til ca. 30. mio. DKK
(ca. 4 mio. EUR).

2.5. Varighed

(17) Ordningen er

ikke

myndigheder har
til
ordningen til Kommissionen efter 10 år.

forpligtet

tidsbegrænset, men de danske
genanmelde

sig

at

3. FORELØBIG VURDERING

3.1. Statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1

(18) Selektiv godtgørelse af afgifter, der opkræves af miljøbes-
kyttelseshensyn, skal normalt betragtes som driftsstøtte,
der falder ind under EF-traktatens artikel 87. Denne artikel
gælder for enhver form for statsstøtte eller støtte, som
ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form,
og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrence-
vilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse
produktioner, for så vidt som den påvirker samhandelen
mellem medlemsstaterne.

for de begunstigede,

(19) Den anmeldte afgiftslempelse indebærer en økonomisk
fordel
fordi den fritager dem for
omkostninger, de normalt selv skulle afholde over deres
driftsbudget. Foranstaltningen medfører et provenutab for
staten og finansieres dermed ved hjælp af statsmidler.
Afgiftslempelsen anvendes kun på virksomheder, der er
omfattet af EU's kvotesystem. Da det i betragtning af defi-
nitionen af »systemets karakter eller forvaltning«, som er
i Domstolens retspraksis (10) og vedtaget ved
fastlagt
Kommissionens meddelelse af 10. december 1998 om
foranstaltninger
statsstøttereglerne på
anvendelsen af

(10) Senest bekræftet ved dommene i sag T-210/02 British Aggregates
Association mod Kommissionen (dom af 13.9.2006) og sag C-
88/03 Den Portugisiske Republik mod Kommissionen (dom af
6.9.2006).

(20) De virksomheder, der er omfattet af

foranstaltningen,
opererer på markeder, hvor der er samhandel mellem
medlemsstaterne. Støtten fordrejer derfor konkurrencen
eller truer med at fordreje konkurrencen på det indre
marked. Kommissionen mener derfor på nuværende
tidspunkt, at kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1, er
opfyldt.

3.2. Støttens forenelighed med fællesmarkedet

(21) Statsstøtte som defineret i artikel 87, stk. 1, anses for ufor-
enelig med fællesmarkedet, medmindre den er omfattet af
en af de undtagelser, der er fastsat i traktaten. En af undta-
gelserne er artikel 87, stk. 3, litra c), som vedrører støtte
til
fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller
økonomiske regioner, der kan betragtes som forenelig
med fællesmarkedet, når den ikke ændrer samhandelsvilk-
årene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
For at kunne vurdere, om statsstøtte på miljøområdet er
forenelig med fællesmarkedet efter denne artikel, har
Kommissionen
for
statsstøtte til miljøbeskyttelse (12) (i det følgende benævnt
»miljørammebestemmelserne«).

EF-rammebestemmelser

vedtaget

3.2.1. Relevante bestemmelser i miljørammebestemmel-

serne

(22) Afsnit E.3.2 i miljørammebestemmelserne

indeholder
regler for vurdering af, om driftsstøtte i form af miljøaf-
giftslempelser er forenelig med fællesmarkedet. Det er i
punkt 51.1. b) i miljørammebestemmelserne fastsat, at en
lempelse, der vedrører en harmoniseret EF-afgift, kan være
berettiget, hvis det beløb, som virksomheden faktisk har
betalt, efter fradrag stadig er højere end EF-minimums-
beløbet.

(11) EFT C 384 af 10.12.1998, s. 3.
(12) EUT C 37 af 3.2.2001, s. 3.

C 274/30

EN

Official Journal of the European Union

10.11.2006

(23) Efter punkt 51.1 a)

i miljørammebestemmelserne kan
fritagelser for miljøafgifter under de harmoniserede mini-
mumssatser også være berettigede, hvis de begunstigede
frivilligt har undertegnet aftaler, hvorved de forpligter sig
til at nå miljøbeskyttelsesmål i løbet af fritagelsesperioden.
Medlemsstaterne skal føre strengt tilsyn med, at virksom-
hederne efterlever deres forpligtelser, og aftalerne skal
indeholde en sanktionsklausul, der finder anvendelse, hvis
dette ikke er tilfældet. Denne bestemmelse finder også
anvendelse, når en medlemsstat lader en afgiftslempelse
være betinget af et krav med samme virkning som disse
frivillige aftaler eller forpligtelser.

(24) Ovennævnte punkt 51.1 gælder for nye afgifter, men kan
ifølge punkt 51.2 også gælde for eksisterende afgifter, hvis
den pågældende afgift har en mærkbar positiv virkning på
miljøbeskyttelsen, og undtagelsen er blevet nødvendig på
grund af en betydelig ændring af de økonomiske vilkår,
som har stillet virksomheden i en særlig vanskelig konkur-
rencemæssig situation.

3.2.2. Relevante bestemmelser i energibeskatningsdirek-

tivet

(25) Fritagelse for harmoniserede miljøafgifter kan kun tillades
efter miljørammebestemmelserne, hvis den også er tilladt
efter det pågældende harmoniseringsdirektiv. Den foran-
staltning, Danmark har anmeldt, kan således kun tillades,
hvis den er i overensstemmelse med energibeskatningsdir-
ektivet, hvorved energibeskatningen er blevet harmoni-
seret.

(26) Energibeskatningsdirektivets artikel 17, stk. 2,

tillader
energiafgifter ned til nul for energiintensive virksomheder
i direktivets forstand. Artikel 17, stk. 3, i samme direktiv
tillader afgiftssatser ned til 50 % af direktivets minimums-
satser for virksomheder, der ikke er energiintensive. Efter
artikel 17, stk. 4, er sådanne lempelser kun tilladt, hvis de
begunstigede har
indgået aftaler eller ordninger med
omsættelige tilladelser eller tilsvarende foranstaltninger,
der resulterer i, at der nås miljøbeskyttelsesmål, som stort
set svarer til, hvad der ville være opnået, hvis EF's stan-
dardminimumsafgiftssatser var blevet anvendt.

3.2.3. De danske myndigheders argumenter

Opfyldelsen af energibeskatningsdirektivets artikel 17

(27) De danske myndigheder fremfører, at EU's kvotesystem
tillader afgiftslempelser i henhold til artikel 17, stk. 4, i
energibeskatningsdirektivet, fordi det medfører miljøbes-
kyttelse, som stort set svarer til den beskyttelse, der ville
være opnået, hvis EU's minimumssatser var blevet
anvendt.

(28) I denne forbindelse fremfører de danske myndigheder, at
samme
kvotereguleringen og
virkning på virksomhedernes marginalomkostninger og
dermed medfører det samme marginale incitament
til
nedbringelse af CO2-emissionerne.

afgiftsreguleringen har

(29) De danske myndigheder har henvist til følgende EU-mini-

mumssatser for udvalgte brændselstyper:

EU-minimumssatser

EU-minimumssatser for
belastning pr. ton CO2

Kul og koks

0,15 EUR pr. GJ

1,55 EUR

Gasolie

21 EUR pr. 1 000 l 6,66 EUR

Naturgas

0,15 EUR pr. GJ

2,64 EUR

De danske myndigheder fremfører endvidere, at CO2-
kvotemarkedsprisen ligger på omkring 22 EUR pr. ton
CO2 (13). Der vil derfor kunne opnås et væsentligt krafti-
gere marginalt incitament til at nedbringe emissionerne
ved hjælp af kvoteregulering end ved anvendelse af mini-
forbindelse med den danske
mumssatserne. Der blev i
kvotetildelingsplan for 2005-2007 lavet
en række
makroøkonomiske beregninger af den miljøbeskyttelse,
der opnås med CO2-kvotesystemet ved at tildele kvoter i
et omfang, der ligger 7,1 % under CO2-emissionerne i
forhold til business-as-usual-fremskrivningerne,
inklusive
afgifts- og aftaleregulering af CO2-emissionerne for den
samme periode. De danske myndigheder fremfører, at
beregningerne var baseret på en kvotepris på mellem 6 og
13 EUR pr. ton CO2, og at den faktisk fundne kvotepris
på nuværende tidspunkt er dobbelt så høj som antaget,
hvilket betyder, at kvotesystemets miljøincitamenter er
betydeligt større end i beregningsgrundlaget, og at miljø-
beskyttelsen er bedre end antaget. Der opnås derfor en
betydelig bedre miljøbeskyttelse ved anvendelse af CO2-
kvoter end ved anvendelse af minimumssatserne.

Opfyldelse af Fællesskabets statsstøtteregler

(30) De danske myndigheder fremfører, at der er retsgrundlag
for godkendelse af den anmeldte statsstøtte — enten på
grundlag af miljørammebestemmelserne eller på grundlag
af traktatens generelle regler.

(31) Efter de danske myndigheders opfattelse er dobbeltreguler-
ingen gennem afgifter efter energibeskatningsdirektivet og
kvoter efter EU's kvotesystem omkostningsineffektivt og
medfører en dobbeltbyrde for de berørte virksomheder.
Anvendelsen af en CO2-kvote medfører en økonomisk
omkostning, uanset om kvoten er blevet tildelt gratis eller
mod betaling, da alternativet til anvendelsen af kvoten er
at sælge den på markedet. Prisen på CO2-kvoten repræsen-
terer en marginal byrde for virksomhederne, og margina-
lomkostningerne er afgørende for, hvor meget det er
rentabelt at producere. Den gratis kvotetildeling har derfor
ingen virkning på virksomhedernes produktion. De
omkostninger, der er
forbundet med virksomhedens
anvendelse af kvoter, må derfor betragtes som byrder på
samme måde, som det er en byrde for virksomheden at
betale afgift af
sit energiforbrug. Dobbeltreguleringen
gennem afgifter og kvoter vil ikke medføre nogen yderli-
gere nedbringelse af CO2, men kun øge virksomhedernes
omkostninger. Dobbeltreguleringen er derfor ineffektiv og
konkurrencefordrejende.

(13) Omtalt af de danske myndigheder som den nuværende CO2-kvote-

pris i et notat af 3.10.2005.

10.11.2006

EN

Official Journal of the European Union

C 274/31

Politiske udtalelser under forhandlingerne om energibeskatnings-
direktivet og oplysninger, der blev givet under anmeldelsespro-
cessen

Forenelighed med fællesmarkedet
i henhold til EF-traktatens
artikel 87, stk. 3, litra c), baseret på en økonomisk vurdering af
det påståede behov for at fjerne »dobbeltbyrden«

(32) De danske myndigheder har fremført, at den anmeldte
foranstaltning er i overensstemmelse med politiske udta-
lelser, der blev fremsat under forhandlingerne om energi-
beskatningsdirektivet i 2002. I denne forbindelse henvises
til Rådets mødeprotokol af 3. april 2003 (14), hvor det er
anført, at Kommissionen bør gøre sit yderste for at sikre,
at de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer i over-
ensstemmelse med undtagelserne og afgiftslempelserne i
direktivet, skal betragtes som forenelige med statsstøttere-
glerne. I samme dokument er det anført, at Rådet på grun-
dlag af et forslag fra Kommissionen giver tilsagn om at
foretage en positiv behandling af skattemæssige ledsage-
foranstaltninger i forbindelse med den fremtidige imple-
mentering af en fællesskabsordning for handel med emis-
sionsrettigheder, navnlig med henblik på
at undgå
dobbeltbeskatning. De danske myndigheder har endvidere
henvist til Kommissionens arbejdsdokument af 24. oktober
2002 (15), hvor det er anført, at en lempelse af eller en
fritagelse for en CO2-afgift
for virksomheder, der er
omfattet af EU's kvotesystem, muligvis ikke skal betragtes
som statsstøtte, fordi anvendelse af både en CO2-afgift og
et emissionsloft under fællesskabsordningen kan medføre
en form for dobbeltbeskatning, hvilket skal undgås.

(33) Endvidere har de danske myndigheder fremført, at de
oplysninger, som Kommissionens tjenestegrene gav under
anmeldelsesprocessen i denne sag, fik dem til at tro, at
den danske lovgivning kunne godkendes efter statsstøtter-
eglerne, hvis den blev ændret i overensstemmelse med
energibeskatningsdirektivet (jf. fodnote 1).

3.2.4. Kommissionens betænkeligheder

Forenelighed med miljørammebestemmelserne

(34) Kommissionen tvivler på, at de fritagelser, de danske
myndigheder har foreslået, kan godkendes på grundlag af
miljørammebestemmelserne. Punkt 51.1 b)
finder ikke
anvendelse, da den afgift, som virksomhederne betaler i
henhold til den foreslåede ordning, vil være lavere end
energibeskatningsdirektivets minimumssatser. Kravene i
punkt 51.1 a) ser heller ikke ud til at være opfyldt, da de
virksomheder, der modtager støtten, ikke indgår frivillige
forpligtelser eller aftaler. For at en virksomhed kan opnå
en afgiftslempelse, skal den træffe foranstaltninger, som
strækker sig videre end opfyldelse af en harmoniseret EU-
forpligtelse. EU's kvotesystem repræsenterer dog en obli-
gatorisk standard i samtlige medlemsstater, og opfyldelsen
af den kan derfor ikke betragtes som en miljømæssig
modydelse, der er tilstrækkelig til, at statsstøtten kan
tillades.

(35) Endelig tvivler Kommissionen på, at de foreslåede afgift-
slempelser — under Fællesskabets minimumssatser og
uden en miljømæssig modydelse, som strækker sig videre
end fællesskabsforpligtelserne — er i overensstemmelse
med miljørammebestemmelserne.

(14) Dokument 8084/03 ADD 1, FISC 59.
(15) SEK(2002) 1142.

(36) Med hensyn til muligheden for at godkende den anmeldte
støtteordning på grundlag af behovet for at fjerne den
»dobbeltbyrde«, som de danske myndigheder har omtalt,
mener Kommissionen, at der skal tages hensyn til prin-
cippet om,
»forureneren betaler«, når der ydes
statsstøtte på miljøområdet.

at

(37) Selv om det påvises, at der foreligger en »dobbeltbyrde«,
nærer Kommissionen på nuværende tidspunkt tvivl om,
hvilken indvirkning den ville have på dens analyse, og
om, hvorvidt den kunne berettige til fritagelse fra CO2-
afgiften under
statsstøttereglerne. Kommissionen har
navnlig følgende betænkeligheder:

— Energibeskatningsdirektivet og EU's emissionskvote-
system er to forskellige instrumenter i fællesskabslov-
givningen. Selv om de til dels har samme politikmål,
nemlig at internalisere de eksterne omkostninger ved
CO2-emissioner, så har de også forskellige formål. Det
gælder navnlig minimumsafgiftssatserne, hvis hoved-
formål er at opnå et velfungerende indre marked. For
at efterleve energibeskatningsdirektivet kan medle-
msstaterne imidlertid frit opkræve forskellige afgifter,
f.eks. CO2-afgifter, som kan have samme formål som
EU's kvotesystem. De nationale tiltag er forskellige, og
kun i visse medlemsstater indgår der delvist en CO2-
i minimumssatserne. Hvor der opkræves en
afgift
CO2-afgift for at efterleve energibeskatningsdirektivets
bestemmelser om minimumsafgiftssatser, hvilket synes
at være tilfældet i Danmark, kan en fritagelse fra en
sådan CO2-afgift således fordreje konkurrencen på det
indre marked ved at øge afgiftsforskellene på et
område, hvor der på fællesskabsplan er gennemført en
afgiftsharmonisering, som navnlig har haft til formål
at opnå et velfungerende indre marked og lige vilkår
for de berørte parter.

— Der kan sættes spørgsmålstegn ved, om det er beret-
tiget at fritage alle virksomheder, der er omfattet af
EU's kvotesystem, fra en sådan CO2-afgift, da det er i
modstrid med det ovennævnte forureneren betaler-
princip at afgiftsfritage virksomheder, der er tildelt
gratis emissionskvoter. En fritagelse for en sådan CO2-
afgift for de virksomheder, der er nødt til at købe flere
kvoter, fordi de er nødt til at dække deres supplerende
forurening, kan på den anden side være i modstrid
med miljømæssig logik, idet de virksomheder, der ikke
foretog investeringer og ikke begrænsede deres forur-
ening eller måske oven i købet
forurenede mere,
herved indrømmes en fordel.

(38) Kommissionen skal endvidere vurdere,

i hvilket omfang
der som hævdet af de danske myndigheder rent faktisk
foreligger en »dobbeltbyrde«. Kommissionen er nødt til at
se nærmere på den mulighed, at virksomhederne kan
pådrage sig højere omkostninger end CO2-afgiften for
deres forurening, og at der således kunne være tale om en
»dobbeltbyrde« i
til at købe
kvoter og samtidigt betale CO2-afgiften for de samme
emissioner. På den anden side er det ikke sikkert, at forur-
eneren betalerprincippet efterleves i en situation, hvor
kvoterne er tildelt gratis, og der ikke opkræves nogen
afgift af emissionerne.

tilfælde, hvor de er nødt

C 274/32

EN

Official Journal of the European Union

10.11.2006

(39) Kommissionen erkender, at en virksomheds marginale
incitament til at mindske forureningen er uafhængigt af,
om den har købt en emissionskvote eller fået den tildelt
gratis. Når man vurderer den samlede finansielle byrde,
som EU's kvotesystem pålægger de deltagende virksom-
heder sammenlignet med ikke-deltagende virksomheder,
skal det imidlertid tages i betragtning, at medlemsstaterne
fastsætter de samlede emissionskvoter, og at de i første
kvoteperiode skulle tildele virksomhederne mindst 95 % af
kvoterne gratis.

(40) Kommissionen understreger, at det netop er formålet med
EU's kvoteordning at begrænse CO2-emissionerne ved, at
der for de deltagende virksomheder skabes et økonomisk
incitament til at nedbringe emissionerne på grund af strin-
gensen i det samlede emissionsloft. For at vurdere, om der
er tale om en potentiel »dobbeltbyrde« på grund af den
samtidige CO2-afgift, er Kommissionen nødt til at foretage
en grundig analyse af de finansielle konsekvenser af
anvendelsen af EU's kvotesystem i Danmark, bl.a. under
hensyn til den danske stats indtægter og den byrde, de
danske virksomheder pålægges i forbindelse med bortauk-
tionering af emissionskvoter i Danmark. I den forbindelse
har Kommissionen desuden brug for flere oplysninger om
som de danske myndigheder vil kunne
mekanismer,
anvende til
for de enkelte virksomheder at påvise og
fastsætte omfanget af en eventuel »dobbeltbyrde« og sikre,
at det kun er de virksomheder, der — i det mindste
delvist — lider under en sådan byrde, som stilles bedre
gennem de anmeldte afgiftsfritagelser.

(41) Kommissionen tvivler derfor på, at den anmeldte foran-
staltning kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet,
jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), på grundlag af
det påståede behov for at fjerne en potentiel »dobbelt-
byrde«.

Vurdering af foranstaltningen under energibeskatningsdirektivet

(42) Kommissionen skal endvidere vurdere, om den foreslåede
afgiftslettelse er forenelig med artikel 17 i energibeskat-
ningsdirektivet.
anmode
Danmark om at supplere de allerede givne oplysninger
om anvendelsen af energibeskatningsdirektivets artikel 17,
navnlig oplysninger om tilsvarende resultater,
jf. artikel
17, stk. 4.

Kommissionen

derfor

vil

3.3. Konklusion

(43) Kommissionens foreløbige undersøgelse har dermed rejst
tvivl om anvendelsen af statsstøtte i henhold til EF-trakta-
tens artikel 87, stk. 1, og en sådan mulig statsstøttes fore-
nelighed med miljørammebestemmelserne og fællesmar-
kedet, jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 3, på grundlag af
det påståede behov for at fjerne en »dobbeltbyrde«. Det
betyder, at der er behov for yderligere undersøgelser, og
Kommissionen vil
i denne forbindelse indhente bemær-
kninger fra de danske myndigheder og andre interesserede
parter.

4. BESLUTNING

Derfor skal Kommissionen herved meddele Danmark, at den
efter at have undersøgt de danske myndigheders oplysninger i
denne sag har besluttet at indlede den formelle undersøgelse-
sprocedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

På baggrund af ovenstående opfordrer Kommissionen efter
proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, Danmark til senest
en måned efter modtagelsen af dette brev at fremsætte sine
bemærkninger og fremsende alle oplysninger, der måtte være
nyttige for vurderingen af støtten. Kommissionen opfordrer de
danske myndigheder til straks at fremsende en kopi af dette
brev til de potentielle støttemodtagere.

Kommissionen minder Danmark om, at EF-traktatens artikel 88,
stk. 3, har opsættende virkning, og henviser til artikel 14 i
Rådets forordning (EF) nr. 659/1999, hvori det er fastsat, at
ulovligt udbetalt støtte kan kræves tilbagebetalt af støttemodta-
geren.

Kommissionen skal meddele Danmark, at den vil underrette
interesserede parter ved offentliggørelse af dette brev og et
fyldestgørende resumé heraf i Den Europæiske Unions Tidende.
Kommissionen vil ligeledes underrette interesserede parter i de
EFTA-lande, der har undertegnet EØS-aftalen, ved offentliggø-
relse af en meddelelse i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions
Tidende samt EFTA-Tilsynsmyndigheden ved fremsendelse af en
kopi af dette brev. Alle interesserede parter vil blive opfordret
til at fremsætte deres bemærkninger senest en måned efter
offentliggørelsen.’