State aid — Hungary — State aid No C 41/2005 (ex NN 49/2005) — Hungarian Stranded Costs — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty   (Text with EEA relevance)
Date: 2005-12-21
Institutions: European Commission
Subjects: Hungary, State aid, control of State aid, electrical energy, exchange of information, purchase, restriction on competition

C 324/12

EN

Official Journal of the European Union

21.12.2005

STATE AID — HUNGARY

State aid No C 41/2005 (ex NN 49/2005) — Hungarian Stranded Costs

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty

(2005/C 324/05)

(Text with EEA relevance)

By means of the letter dated 9 November 2005 reproduced in the authentic language on the pages
following this summary, the Commission notified Hungary of its decision to initiate the procedure laid
down in Article 88(2) of the EC Treaty concerning the abovementioned measures.

Interested parties may submit their comments on measures in respect of which the Commission is initi-
ating the procedure within one month of the date of publication of this summary and the following letter,
to:

Commission of the European Communities
Competition DG, State aid Greffe
B-1049 Brussels
Fax: (32-2) 296 12 42

These comments will be communicated to Hungary. Confidential treatment of the identity of the interested
party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the request.

TEXT OF SUMMARY

1. PROCEDURE

The Commission has decided to register the present file on its
own initiative in order to assess the possible existence of State
aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty and its
compatibility with the common market.

By letter dated 24 May 2005, the Commission asked comple-
mentary information from the Hungarian authorities. The
reply, dated 20 July 2005, was registered by the Commission
on 25 July 2005.

RWE (Germany), EDF (France), Electrabel
(Suisse) and AES (USA).

(Belgium), ATEL

Under
the government decree No 183/2002 (VIII.23.) on
stranded costs, MVM has the obligation to initiate the renego-
tiation of the purchase quantities fixed by the PPAs. Due to the
advantageous conditions of the PPAs guaranteeing a return on
investment and profit with no risk, none of the power genera-
tors accepted such a renegotiation that would lead to a decrease
in the guaranteed purchase quantities.

3. ASSESSMENT OF THE MEASURE

2. DESCRIPTION OF THE MEASURES

Existence of State aid

In the mid-90s', the main objective of the Hungarian State in
the energy sector was to ensure the security of supply and the
modernisation of the infrastructure of power generation.
In
the 99,9 % State owned
order to achieve these objectives,
‘MVM’ entered into long term Power
network operator
Purchase Agreements
that
(‘PPAs’) with power generators
would invest in Hungary.

Under these PPAs, MVM has the obligation to buy a fixed quan-
tity of electricity at a fixed price, thereby guaranteeing a return
on investment to the generators with no risk. The PPAs also
include 8 to 10 % of guaranteed profit. The PPAs were signed
between 1995 and 2001 and end between 2010 and 2020
depending on the generators.

At present, PPAs cover 85 % of
demand.

the Hungarian electricity

The PPAs are likely to provide a selective competitive advan-
tage to the contracting power generators, which can distort
competition and affect trade between Member States.

At this stage of the procedure, the Commission is of the view
that the terms and conditions of the PPAs put the power
generators, parties to a PPA, in a more advantageous economic
situation than other power generators that are not covered by
PPAs and than other comparable sectors of activities where
such long term agreements were not even proposed to the
market players. The measure therefore confers a selective
advantage to those generators.

The electricity markets have been opened to competition and
electricity is traded between Member States in particular since
the entry into force of Directive 96/92/EC of the European
Parliament and of
the Council of 19 December 1996
concerning common rules for the internal market in electri-
city (1).

The main investors that entered into PPAs with the Hungarian
network operator and still benefit from those agreements are:

(1) OJ L 27, 30.1.1997, p. 20.

21.12.2005

EN

Official Journal of the European Union

C 324/13

Measures that favour undertakings of the energy sector in one
Member State may therefore impede the ability for undertak-
ings from other Member States to export electricity to the
former, or favour export of electricity to the latter. This is espe-
cially true for Hungary that is centrally located in Europe and is
connected or easily connectable to several current and future
Member States.

Furthermore,
the generators benefiting from the PPAs are
major international groups that are present in several Member
States. Conferring a competitive advantage to those groups has
the potential to affect trade and distort competition.

At present, the Commission is also of the view that this advan-
tage is granted via State resources, as the signature of the PPAs
was a State policy carried out through the fully State owned
network operator MVM. In line with the Court's case law (2),
when a publicly owned company uses its funds in a way which
is imputable to the State, then these funds should be qualified
as State resources in the meaning of Article 87(1) of the EC
Treaty.

In light of the above, at this stage of the procedure, it seems
likely that the PPAs constitute State aid to the power genera-
tors, within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.

Compatibility of the measure with the common market

The Commission's Methodology for analysing State aid linked
to Stranded costs (the ‘Methodology’) would be the tool used to
analyse the State aid that the generators receive. Based on the
documents at our disposal at present, the Commission has
doubts as to the compatibility of the PPAs with the criteria of
the Methodology.

Firstly, the Commission has doubts that the very principles of
long term power purchase agreement foreclosing a significant
part of the market could be compatible with the mere objec-
tives of the Methodology, which is to increase the pace of the
liberalisation of the sector by granting fair compensations to
incumbents that are faced with competition on unequal feet.

Secondly, the Commission has doubts that the aid element that
is included in the PPAs is compatible with the detailed criteria
of the Methodology as regards computation of eligible stranded
costs and attribution of actual compensations.

4. CONCLUSION

The Commission initiates a formal investigation procedure in
line with Article 88(2) of the EC Treaty with respect to the
PPAs that were in force at the date of accession of Hungary to
the EU (1 May 2004).

The Commission requests the Republic of Hungary to provide
all information that may help the assessment of this measure.

In accordance with Article 14 of Council Regulation (EC) No
659/1999, all unlawful aid can be subject to recovery from the
recipient.

(2) See the ‘Stardust ruling’: Case C-482/99 of 16 May 2002 of the

Court of Justice

interested parties are invited to submit their comments

All
within one month of the date of such publication.

TEXT OF LETTER

‘1. ELJÁRÁS

2004. március 31-i keltezésű, ugyanaznap iktatott levelükben a
magyar hatóságok tájékoztatták a Bizottságot a közüzemi nagy-
kereskedő által viselt költségek kompenzációs rendszeréről, a
Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a
Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a
Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztár-
saság és a Szlovák Köztársaság Európai Unióhoz történő csatla-
kozásáról szóló szerződés IV. melléklete (3) bekezdésének 1 c)
albekezdésében hivatkozott eljárás (“ideiglenes eljárás”) szerint.
A bejelentést a Bizottság a HU 1/2004. állami támogatás ikta-
tási szám alatt regisztrálta.

Az intézkedésre vonatkozóan a magyar hatóságok és a
Bizottság között
is hivatalos levélváltásra
került sor. A Bizottság egyéb érdekelt felektől is kapott észrevé-
teleket.

több alkalommal

2005. április 13-i keltezésű, 2005. április 15-én iktatott leve-
lükben a magyar hatóságok visszavonták a 2004. március 31-i
keltezésű bejelentésüket, azzal a szándékkal, hogy egy későbbi
időpontban várhatóan új rendszert jelentenek be.

Amíg az új rendszer kialakítására és bevezetésére sor nem
kerül, a villamos energia ágazat eredeti szerkezete továbbra is
fennáll abban a formájában, ahogy Magyarország Európai
Unióhoz történő csatlakozása idején. Mivel ez a fennálló
rendszer a Bizottság megítélése szerint, a rendelkezésére álló
iratok alapján, az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése
szerinti állami támogatást tartalmaz, a Bizottság az ügyet NN
49/2005. szám alatt hivatalból nyilvántartásba vette.

2005. május 24-i keltezésű levelében (D/54013) a Bizottság az
ügy tartalmát illető kérdéseket intézett a magyar hatóságokhoz.
A magyar hatóságok 2005.
július 20-i keltezésű válaszát a
Bizottság 2005. július 25-én vette nyilvántartásba.

2. AZ INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA

2.1. Az intézkedés háttere

Az 1994. évi XLVIII. számú törvény a villamos energiáról (a
“Villamos Energia Törvény”) értelmében a magyar közüzemi
nagykereskedő, a 99,9 százalékban állami tulajdonú Magyar
Villamos Művek (“MVM”) köteles volt felmérni a szolgáltatók
teljes energiaszükségletét, és ez alapján kidolgozni az úgyneve-
zett Országos Erőműépítési Tervet. E tervet a felelős miniszter
köteles volt elfogadásra előterjeszteni a magyar kormány és az
Országgyűlés részére.

C 324/14

EN

Official Journal of the European Union

21.12.2005

Ebben az időszakban a magyar energiapiacon a legsürgősebb
probléma a villamosenergia-ellátás biztonságának a legkisebb
költség elve melletti megteremtése, az infrastruktúra kors-
zerűsítése – különös figyelemmel a mindenkori környezetvé-
delmi normákra-, valamint az áramszolgáltatási ágazat szük-
séges átszervezése volt. E célkitűzések megvalósítása leghatéko-
nyabb módjának az tűnt, ha hosszú távú villamos energia
vásárlási megállapodást (“HTM”) ajánlanak fel azon befektető-
akik vállalják, hogy befektetnek a magyarországi
knek,
erőművek építésébe és modernizálásába.

Az alábbi
táblázat a 2004-ben HTM alatt álló erőműveket
sorolja fel, feltüntetve az erőművek tulajdonosát és annak több-
ségi részvényesét.

Az erőmű tulajdonosa és fő
részvényese (1)

Erőművek

Budapesti Erőmű Rt. (EDF)

Kelenföldi Erőmű

Újpesti Erőmű

Kispesti Erőmű

2.2. A HTM-ek

Dunamenti Erőmű Rt. (Electrabel) Dunamenti Erőmű

Az aláírás időpontjától függően kétféle HTM létezik.

— azok, amelyeket 1995-1996 folyamán kötöttek, a privatizá-
ciós folyamat keretében, és a privatizációs szerződések
részét képezik. Ezek odaítélésére nem versenytárgyalási
eljárás keretén belül került sor;

Mátrai Erőmű Rt. (RWE)

Mátrai Erőmű

AES-Tisza Erőmű Kft. (AES)

Tisza Erőmű

Csepeli Áramtermelő Kft. (ATEL)

Csepel II Erőmű

Paski Atomerőmű Rt. (MVM)

Paksi Atomerőmű

— azok, amelyeket 1997-2001 között írtak alá, versenytárgya-

lási eljárás keretein belül.

Pannonpower Holding Rt.

Pécsi Erőmű

Mindegyik HTM-et egyrészről az MVM, másrészről egy erőmű
írt alá.

A HTM-ek értelmében az MVM köteles meghatározott
mennyiségű villamos energiát megvenni az erőműtől, az összes
költség fedezésén túl 8-10 százalékos profitot biztosító áron. A
HTM-ek garantált átvételi mennyisége a magyar villamos
energia piacának összességében mintegy 81-87 százalékát teszi
ki (a 2000-2004 közötti időszakra számolva). A fennmaradó
szükségleteket túlnyomó részt import fedezi.

2003.12.31-ig a HTM-ekben előirányzott árrögzítő mechan-
izmus nem került alkalmazásra, mivel az elektromos áram árát
miniszteri rendeletek rögzítették. Ezen időpontig a Magyar
Energia Hivatal elemezte az egyes erőművek költségstruktúráját,
és úgy határozta meg az MVM által az erőművektől megvásáro-
landó elektromos áram árát, hogy az fedezze az erőművek költ-
ségeit, és garantáljon egy előre rögzített nyereséget.

Ezen árszabályozási mechanizmus során figyelembe vett költ-
ségnemek a következők voltak: személyi
jellegű költségek,
hitelkamatok, értékcsökkenés, biztosítás, egyéb ráfordítások,
rendkívüli ráfordítások, előre meghatározottan nem árkalkulá-
ciós tényezők, tüzelőanyag-költség, vásárolt villamos energia,
rekultivációs költségek, környezetvédelmi költségek, Központi
Nukleáris Alap befizetés (az atomerőműnél), befagyott költ-
ségek, önfogyasztás és értékesített hőenergia költségei.

A magyar hatóságok és az erőművektől kapott információk
szerint, a Magyar Energia Hivatal hatósági árszabályozásának
megszűnését követően a szerződéses felek lényegében megtar-
tották az árrendeletekben alkalmazott árszabályozási módszert,
mivel az megfelelőnek bizonyult az erőművek költségeinek
kiszámítására.

(1) A táblázatban szereplő adatok a magyar hatóságok által közölt, illetve az

interneten elérhető információn alapulnak

Ahogy az a fenti táblázatból kiderül, a HTM-eket elnyerő legje-
lentősebb magyarországi befektetők a következők: RWE Power
AG, EDF, Electrabel SA, AES Summit Generation Rtd. és ATEL.

Egy HTM 2011-ben, míg a többi 2015 és 2021 között veszti
hatályát.

2.3. A magyar villamos energia piac szerkezete és a

HTM-k újratárgyalása

A magyar villamos energia piac két szegmensre bontható: egy
közüzemi szektorra és egy verseny szektorra. 2005. szeptem-
fogyasztásnál kisebb szükségletű
beréig a 6,5 GWh éves
fogyasztók kötelesek voltak a villamos energiát a közüzemi
piacon belül megvásárolni (“nem feljogosított fogyasztók”), míg
azok, akik ennél a küszöbértéknél többet igényelnek, vásárol-
hattak a versenypiacon “feljogosított fogyasztók”). 2005. szep-
törvénymódosítás (3) következ-
tember 1-jén hatályba lépett
tében ma valamennyi nem háztartási fogyasztó kiléphet a verse-
nypiacra. 2007.
jognak
megfelelően – valamennyi
legyen a
versenypiacra.

július 1-jét követően – a közösségi

fogyasztó jogosult kell

A versenypiacra való kilépési
joguk ellenére a feljogosított
fogyasztók jelentős része a közüzemi szektorban marad. 2005.
első felében a teljes energia fogyasztás körülbelül 30 %-a szár-
mazott a versenypiacról.

A közüzemi szektor az egyvásárlós (“Single Buyer”) modell
alapján működik, amelyben az MVM az egyetlen vállalat, amely
energiát vásárolhat az erőművektől, és azt továbbértékesítheti
az áramszolgáltatók felé.

(3) 2005. évi LXXIX törvény (2005. július 6.)

21.12.2005

EN

Official Journal of the European Union

C 324/15

A HTM-ek következtében a termelői kapacitás
túlnyomó
hányadát a közüzemi szegmens foglalja le, ezzel korlátozva a
verseny piacon elérhető energia-mennyiséget. A közüzemi piac
a szerződésben lekötött kapacitások következtében kielégíti a
magyar piaci kereslet túlnyomó részét, így szűk teret engedve a
liberalizált szegmens működésének. E hatás idővel – a feljogosí-
tott fogyasztók számának növekedésével – erősődik.

A 183/2002. (VIII.23.) számú kormányrendelet (4) alapján az
MVM köteles kezdeményezni a HTM-ekben meghatározott
vásárlási mennyiségek újratárgyalását – így próbálva csökken-
teni azok hátrányos piaci hatásait. Az MVM erőfeszítései elle-
nére máig egyetlen erőmű sem fogadta el az újratárgyalási
kezdeményezést, amely a garantált vásárlási mennyiség csök-
kentéséhez vezetne.

3. ÉRTÉKELÉS

3.1. Az állami támogatás fennállása

(i) A HTM-ek

A Bizottság megvizsgálta, hogy maguk a HTM-ek a szerződő
erőműveknek nyújtott állami támogatásnak minősülnek-e.

értelmében állami

Ahhoz, hogy egy intézkedés az EK-Szerződés 87. cikkének (1)
bekezdése
támogatásnak minősüljön, a
következő ismérveknek kell eleget tennie: előnyt nyújt az intéz-
kedés
ténylegesen vagy
potenciálisan torzítja a versenyt és befolyásolja a tagállamok
közti kereskedelmet, valamint állami forrásból származik.

kedvezményezettjeinek,

szelektív,

A HTM-ekben szereplő előnyös feltételek, amelyek kockázat
nélkül garantálják az erőműveknek befektetéseik megtérülését,
kétség kívül nem ösztönzik az erőműveket arra, hogy elfo-
gadják a HTM-ek önkéntes újratárgyalását.

Gazdasági előny és szelektív jelleg

2.4. A 183/2002. (VIII.23.) számú kormányrendelet az átál-

lási költségekről

Annak érdekében, hogy az MVM eleget tudjon tenni a HTM-
ekben foglalt kötelezettségvállalásainak, és ugyanakkor a közü-
zemi szektorban nagyjából a szabadpiaci ár szintjén tudja
tartani az árakat, a 183/2002. (VIII.23.) számú kormányren-
delet az MVM-nek állami kompenzáció fizetését irányozza elő.

A fenti kormányrendelet 3. b) cikke értelmében a HTM-ek újra-
tárgyalására irányuló kezdeményezés sikertelensége esetében az
MVM nyilvános árverés útján értékesítheti a közüzemi ellátási
fennmaradó villamos energia készletét.
kötelezettség felett
Ebben az esetben a kormány ellentételezi az MVM-nek az
utóbbi által a villamos energiáért kifizetett beszerzési ár, illetve
a továbbértékesítés ára közti különbséget.

Eredeti bejelentésükben (HU 1/2004, amelyet 2005. április 13-
án visszavontak) a magyar hatóságok az említett ellentételezést
[“átállási költség”] az MVM-nek nyújtott állami támogatásnak
tekintették.

A rendelkezésére álló információk alapján azonban a Bizottság
úgy véli, hogy függetlenül a fenti ellentételezéstől, a HTM-ek
önmagukban állami
jelenthetnek az erőművek
számára. Éppen ezért jelen határozatában a Bizottság az állami
támogatás meglétét és közös piaccal való összeegyeztethető-
ségét az alábbi két mechanizmus keretében külön vizsgálja:

támogatást

(i) maguk a HTM-ek működése keretében; valamint

Mindegyik HTM garantálja a befektetés megtérülését azáltal,
hogy biztosítja egy garantált mennyiség garantált árakon és
garantált időszakon (általában 15-20 éven) keresztül történő
értékesítését. A befektetés megtérülésén túl e szerződések
8-10 %-os nyereséget is biztosítanak.

Az eljárás jelenlegi szakaszában a Bizottság azon az állásponton
van, hogy a fenti feltételek a HTM-eket aláíró erőműveknek
gazdaságilag előnyösebb helyzetet biztosítanak a HTM-ekben
részt nem vevő erőművekhez képest - ideértve az esetleges új
-, valamint azokhoz az energiaszektortól
piaci szereplőket
különböző,
képest,
amelyekben ilyen hosszú távú megállapodásokat nem is
kínáltak a piaci szereplőknek.

ám összehasonlítható

ágazatokhoz

Számos, a Bizottság tudomására jutott tény utal továbbá az
előny meglétére. Különösen az a tény, hogy az MVM-nek a
HTM-ek újratárgyalására vonatkozó kísérletei ellenére minde-
gyik erőmű visszautasította, hogy a szerződéseken lényegi
módosítást hajtsanak végre.

Továbbá az az ár, amelyet az MVM a szerződésben lekötött
energiáért fizet, a legtöbb erőmű esetében jelentősen maga-
sabbnak tűnik, mint amekkora nagykereskedelmi árat az MVM
normális esetben fizetne, ha az erőműveknek termékeik értéke-
sítése érdekében versenyezniük kellene. Ezzel kapcsolatban a
Bizottság megjegyzi, hogy más, általa a múltban értékelt átállási
költségek állami
támogatására vonatkozó ügyekben számos
tagállam az összehasonlításhoz a 36 EUR/MWh piaci árat vette
alapul (5). Ez az ár a kombinált ciklusú gázturbinás erőmű által
termelt villamos energia termelési költségének felel meg.

Ebből következően az eljárás jelenlegi szakaszában és a rendelk-
ezésére álló adatok alapján a Bizottság azon a véleményen van,
hogy a HTM-ek az aláíró erőművek számára gazdasági előnyt
biztosítanak.

(ii) a magyar állam által közvetlenül az MVM-nek juttatott
kompenzáció, az átállási költségekről szóló kormányren-
delet 3. b) cikke alapján.

A fentiekből az is kitűnik, hogy az intézkedés szelektív, mivel
gazdasági előnyöket csak egy bizonyos ágazat bizonyos válla-
latai számára biztosít.

(4) 183/2002. Korm. rendelet az átállási költségek meghatározásának és

(5) Például: N 133/2001 Görög átállási költségek, HL C 9, 2003.

kezelésének részletes szabályairól.

január 15, 6. o.

C 324/16

EN

Official Journal of the European Union

21.12.2005

Ezzel kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy az a tény, hogy
egy támogatást nem kifejezetten egy vagy több előre meghatár-
ozott kedvezményezettnek címeznek, hanem a kedvezménye-
zettek objektív ismérvek alapján kerülnek kiválasztásra, nem
jelenti azt, hogy a kérdéses intézkedés nem biztosít szelektív
előnyt a kedvezményezetteknek. A kedvezményezettek kiválasz-
tásához szükséges eljárás nem befolyásolja az intézkedés állami
támogatás minőségét (6).

a jelenleg rendelkezésére álló információk fényében a Bizottság
nem zárhatja ki, hogy a paksi atomerőművel kötött HTM
szintén tartalmaz állami támogatási elemeket.

A verseny torzítása és a kereskedelemre gyakorolt hatás

A Bíróság joggyakorlata azt
is megerősítette, hogy még az
olyan intézkedést is, amely a gazdaság hasonló helyzetű más
ágazataihoz képest egy egész ágazatot kedvezőbb helyzetbe
hoz, a kérdéses ágazat részére szelektív előnyt biztosító intézke-
désnek kell tekinteni (7).

A villamos energia piacon megnyílt a szabad verseny, és a
villamos árammal kereskedelem folyik a tagállamok között,
különösen az Európai Parlament és a Tanács 1996. december
19-i, a belső árampiac közös szabályairól szóló EK/92/96.
számú irányelvének (9) hatályba lépése óta.

A Bizottság tisztában van azzal, hogy Magyarországon a '90-es
évek közepén az energia szektorban sürgető szükség volt új
befektetésekre. Az ellátás biztonsága, az infrastruktúra moderni-
zálása, a nyugat-európai rendszerekkel való együttműködési
képesség az állam elsődleges célkitűzéseiként jelentek meg. Más
tagállamokban előállt hasonló helyzetek miatt számos európai
kormány döntött úgy, hogy hosszú távú áramvásárlási szerző-
dést köt külföldi befektetőkkel.

A felvázolt történeti háttérre tekintettel megjegyzendő, hogy az
a tény, hogy a köz érdekében egyértelműen szükség van az
állami
intézkedésre, semmiképp sem jelenti azt, hogy ezen
intézkedés nem minősül állami támogatásnak. Épp ellenkezőleg:
az a tény, hogy a támogatásra szükség van annak érdekében,
hogy az adott közérdeknek megfelelő magatartásra ösztönözze
a piaci szereplőket, az állami támogatás egyik kulcsfontosságú
eleme. Ez az ösztönző hatás éppen az a cél, amit az állami
támogatás általában el kíván érni (8).

Éppen ezért az, hogy az áramtermelési ágazat helyzete és
Magyarországnak a kérdéses időszakban fennálló politikai és
gazdasági háttere miatt szükség volt arra, hogy a magyar állam
a közös érdek miatt beavatkozzon, valamint az hogy a legjobb
megoldás HTM-ek megkötése volt, semmiféleképp nem mond
ellent annak a ténynek, hogy a HTM-ek az erőműveknek nyúj-
tott szelektív előnyt jelentenek.

A paksi atomerőmű

A Bizottságnak a magyar hatóságok által benyújtott dokumen-
tumok, illetve független tanulmányok alapján úgy tűnik, hogy a
paksi
feltételek
eltérnek a más HTM-ekben szereplő feltételektől, különösen az
MVM részére értékesített energia ára tekintetében.

atomerőművel kötött HTM-ben rögzített

Paks az ország egyetlen atomerőműve, amely 99,99 %-ban az
MVM tulajdonában áll. A szerződő felek közt fennálló tulajdo-
nosi viszonyok miatt valószínűnek tűnik, hogy a fenti érveknek
legalább egy része nem érvényes erre a HTM-re. Mindazonáltal

(6) Az Elsőfokú BíróságT-55/99 számú, 2000. szeptember 29-i határo-

zata, CETM vs Bizottság, (40) és (52) bekezdés.

(7) A Bíróság 203/82. határozata, 1983. július 14., Bizottság vs Olasz

Köztársaság, (4) bekezdés.
A Bíróság 173/73. határozata, 1973. július 2., Olasz Köztársaság vs
Bizottság, (18) bekezdés.

(8) Több állami

támogatásra vonatkozó iránymutatás is kifejezetten
megállapítja, hogy az állami támogatás ösztönző hatással kell járjon,
azért, hogy a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehessen tekinteni.
Lásd például a Közösség kutatási és fejlesztési célú állami támogatá-
sokra vonatkozó keretprogramját, HL C 45, 1996.2.17., 5-16.o.

Ennek következtében egy tagállam villamos energia ágazatában
egyes vállalkozásoknak előnyt biztosító intézkedések akadályát
tagállamok vállalatai által e tagállamba
képezhetik a más
történő energia-exportnak,
illetve ösztönözhetik a villamos
energia exportját e tagállamból a többi felé. Ez különösen igaz
Magyarország esetében, mivel Európán belüli központi fekvése
miatt kapcsolódik, vagy könnyen kapcsolódni tud számos jelen-
legi vagy jövőbeni tagállam hálózatához.

Ezt csak megerősíti az a tény, hogy a HTM alatt álló erőművek
olyan nagy nemzetközi vállalatok tagjai, amelyek számos más
tagállamban is jelen vannak. A kérdéses vállalatoknak verse-
nyelőnyt biztosító intézkedés kétség kívül hatást gyakorol a
kereskedelemre, és alkalmas arra, hogy torzítsa a versenyt a
közös piacon.

Állami források és az államnak “betudhatóság”

Az állami
tulajdonban álló közüzemi nagykereskedő MVM
hosszú távú villamos energia vásárlási megállapodásokat kötött,
amelyek biztosítják a szerződő erőműveknek a befektetés
megtérülését és a nyereséget. Annak megállapítása érdekében,
hogy a HTM-ekből az erőműveknek származó gazdasági előny
állami forrásból származónak minősül-e, a Bizottság elsősorban
a következőkből indult ki:

A PreussenElektra ítélet (10)

A PreussenElektra ügyben hozott ítéletében a Bíróság olyan
mechanizmust vizsgált, ahol magántulajdonban lévő vállala-
tokat az állam arra kötelezett, hogy meghatározott villamos
energia termelőktől az állam által rögzített, a piaci árnál maga-
sabb áron vásároljanak energiát. A Bíróság úgy döntött, hogy
ilyen esetben nincs szó közforrások felhasználásáról, így nem
áll fenn állami támogatás.

A vizsgálat jelenlegi szakaszában a Bizottság úgy értékeli, hogy
a magyar rendszer jelentős különbségeket mutat a Bíróság által
a
képest,
elsősorban a vásárlási kötelezettséggel rendelkező vállalatok
tulajdonosi szerkezetének különbözősége miatt.

döntésben vizsgált

rendszerhez

említett

fent

(9) HL L 27., 1997.1.30., 20. o.
(10) A Bíróság 2001. március 13-án a C-379/98 ügyben hozott ítélete.

21.12.2005

EN

Official Journal of the European Union

C 324/17

A PreussenElektra ügyben az a vállalat, amelynek az állam a
rögzített árú vásárlást előírta, magántulajdonban állt, míg az
MVM teljes mértékben állami tulajdonú vállalat. Ebből követ-
tulajdonban álló
kezően a felhasznált
vállalat forrásai.

források egy állami

— Az Állami Vagyonügynökség képviselője mindig tagja volt

az Igazgatóságnak.

— A versenytárgyalási eljárást követően aláírt HTM-k esetében

a jogi eljárás a következőképp alakult:

A PreussenElektra ügyben a kedvezményezettől a forrásig viss-
zakövetve a pénz útját az derült ki, hogy az soha nem került az
állam akár közvetett akár közvetlen irányítása alá. A pénz
állami irányítás alá kerül abban az esetben, ha útja során vissza-
vezethető egy olyan állami vállalatig, amelynek magatartása, a
konkrét esetben, az államnak tudható be.

Az állam meghatározó befolyása: a Stardust ítélet (11)

tulajdonú vállalat egyes pénzügyi

A Bíróság Stardust ügyben hozott ítélete értelmében, hogyha
egy állami
forrásairól az
állam meghatározó befolyása következtében dönt, akkor ezen
intézkedés az államnak tudható be és a szóban forgó forrásokat
az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett
állami forrásoknak kell tekinteni.

A Bizottság megvizsgálta, hogy a HTM-ek MVM általi megkö-
tése a magyar állam meghatározó befolyása alatt hozott, és így
a magyar államnak betudható lépés volt-e, vagy sem.

A Bizottság az állam befolyására vonatkozó kérdés értékelé-
sekor többek között a következő körülményeket vette figye-
lembe:

Megjegyzendő, hogy
a HTM-ek aláírásának körülményei
eltérőek voltak a privatizációs folyamat során, illetve a verseny-
tárgyalási eljárás keretében aláírt HTM-ek esetében.

— Az 1995-1996 során aláírt HTM-eket a magyar erőművek
privatizációja idején, a magyar villamos energia ágazat
privatizációja keretén belül kötötték meg. Ily módon ezek a
HTM-ek a privatizációs szerződések részét képezték. Az
energiaágazat privatizációja a Kormány 1114/1994. (XII.7.)
számú, a villamosenergia-ipari társaságok privatizációjáról
szóló
szoros
együttműködésben az Állami Vagyonügynökség Rt-vel, az
Ipari és Kereskedelmi Minisztériummal, a Pénzügyminisztér-
iummal, a Magyar Energia Hivatallal és az MVM-mel.

alapján ment

határozata

végbe,

— Az első privatizációs szerződés megkötése előtt a kormány
kiadta az 1074/1995. (VIII.4.), a villamos energia árszabá-
lyozásáról szóló határozatát. Az 1995-1996 folyamán aláírt
HTM-ek teljes mértékben követték a kormány határoza-
tában szereplő képleteket és meghatározásokat a szerző-
déses értékesítési ár rögzítésekor.

— A HTM-k aláírására vonatkozó határozatot mind a privati-
záció idején, mind azt követően az MVM Igazgatósága
hozta. Az Igazgatóság tagjait a Közgyűlés választja meg. A
tájékoztatás alapján “Figye-
magyar hatóságoktól kapott
lemmel arra, hogy az MVM Rt. több, mint 99 %-ban állami
tulajdonban áll, az Igazgatósági
tagok jelölése, megválasztása,
illetve visszahívása kizárólag az állami akaratnak megfelelően
történik” (12).

A magyar Országgyűlés által elfogadott 1994-es Villamos
Energia Törvény úgy rendelkezett, hogy az MVM köteles
volt felmérni a villamos energia igényeket és ez alapján
kezdeményezni a termelési kapacitás szükséges bővítését.
Az MVM Országos Erőműépítési Tervet volt köteles kidol-
jóváhagyásra a Kormánynak és a Parla-
gozni, amelyet
mentnek nyújtott be. A Villamos Energia Törvény végrehaj-
tásáról rendelkező 31/1995. (V.5.) számú kormányrendelet
alapján az MVM köteles a terv elfogadását követő kilencven
napon belül ajánlatkérést szervezni.

— Az erőmű létesítés engedélyezési eljárásrendjéről és a verse-
nyeztetés általános szabályairól szóló együttes irányelvet a
felelős szakminisztérium és a Magyar Energia Hivatal 1997-
ben adta ki.

Az együttes irányelv ismerteti a tulajdoni szerkezet átalakí-
tásának, illetve az új energiatermelő kapacitás létesítésének
szükségességét alátámasztó indokokat. Az irat világosan
meghatározza a követendő célokat: az ellátás biztonsága a
lehető legalacsonyabb költségek mellett, az infrastruktúra
modernizálása a környezetvédelmi
szabványok előírásai
szerint, az elsődleges energiaforrások diverzifikálása, a szük-
séges tartalékkal rendelkező, rugalmasabb erőmű-hálózat
létesítése, amely képes együttműködni a nyugat-európai
villamos hálózatokkal. Azt
is kiemeli, hogy a jövőbeni
erőmű-hálózat működtetése “lehetővé kell tegye a nyereséges
működést és karbantartást az áraknak a törvény előírásaival össz-
hangban történő alakításával” (13).

A minisztérium és a Magyar Energia Hivatal együttes
irányelve 2. pontjában az is szerepel, hogy a fenti célok
végrehajtása eredményeként létre kell jöjjön “a környezetvé-
delmi előírásoknak megfelelő modern energia szektor, amely bizto-
sítja az európai együttműködést, az indokolt befektetések és a
hatékonyan működő engedélyes által viselt költségek megtérülését,
valamint a hosszú távú működéshez szükséges nyereséget biztosító
árakat. A fenti célkitűzések oly módon teljesítendők, hogy garan-
tálják … az elsődleges energia-ellátás biztonságát, tegyék lehetővé
a befektetni szándékozó szereplők számára, hogy befektetéseiket és
a befektetés megtérülését biztonságban érezzék, …, és biztosítsák
a kormány bejelentett szándékainak teljesítését.”

Az együttes
irányelv szabályozza továbbá a villamos
energia termelő kapacitás létesítésére vonatkozó versenytár-
gyalási eljárást.

— A tender győztesére

a végső javaslatot

az Értékelő
Főbizottság terjesztette elő. E Főbizottság tagjai a Gazdasági
Minisztérium, a Környezetvédelmi Minisztérium, a Magyar
Energia Hivatal, az MVM és az ERSTE Bank képviselői
voltak. A végső döntést az MVM Igazgatósága hozta. Az
együttes irányelv szerint a tender hivatalos eredményét
(kizárólag) a Minisztérium hivatalos közlönyében kellett
megjelentetni.

(11) A Bíróság 2002. május 16-án a C-482/99 ügyben hozott ítélete.
(12) Idézet a 2005.
július 20-i keltezésű, 2005.

július 25-én iktatott

levélből.

(13) Az együttes irányelvek szövegét angolul nyújtották be a Bizott-
ságnak, így az abból eredő idézetek angol nyelvről lettek magyarra
fordítva.

C 324/18

EN

Official Journal of the European Union

21.12.2005

— A 2001-es új Villamos Energia Törvény (14) oly módon épül
fel, hogy a HTM-ek létezését egyértelműen adottnak tekinti.
E parlamenti
törvény, amely a mai magyar energiapiac
működésének kereteit teremti meg, számos esetben hivat-
kozik az MVM hosszú távú vásárlási kötelezettségeire.

esetében tekintendő a csatlakozást követően az EK-Szerződés
88. cikkének (1) bekezdése értelmében vett létező támogatásnak
egy olyan intézkedés, amelyet az új
tagállam a csatlakozás
dátumát megelőzően vezetett be, és amely e dátumot követően
is alkalmazandó.

— Az átállási költségekről szóló, 183/2002 (VIII.23.) kormá-
nyrendelet 5. cikkének (2) bekezdése rendelkezik az MVM
azon kötelezettségéről, hogy kezdeményezze a HTM-ek
újratárgyalását a vásárolt kapacitás mértékének csökkentése
érdekében. Ez a kormányrendelet tehát központilag kötelezi
az MVM-et a szerződés módosításának felajánlására.

Az ügy fent leírt körülményei egyértelműen arra utalnak, hogy
a magyar államnak meghatározó befolyása volt a HTM-ek
megkötésére
szerződő
erőművek befektetéseinek megtérülése és a fix nyereség garan-
fogva a magyar
tálásában. A HTM-ekről való döntés ennél
államnak betudható.

vonatkozó döntésben,

valamint

a

A magyar állam befolyása egyébként összhangban áll a HTM-ek
megkötésének körülményeivel, ahogy azt mind a magyar ható-
ságok, mind egyes érintett erőművek írásaikban ismertették (15).
Ezek alapján a HTM-ek megkötése a magyar állam által az
egész energiaágazatra vonatkozóan hozott politikai döntés volt,
amelyet az MVM-en keresztül hajtott végre az olyan központi
politikai célok megvalósítása érdekében, mint az energiaellátás
biztonsága, valamint a magyar energiatermelő infrastruktúra
korszerűsítése.

A fenti körülmények alapján valamint a rendelkezésére álló
információkra tekintettel a Bizottság arra a következtetésre
jutott, hogy a HTM-eket az állami
tulajdonban álló MVM
kötötte olyan döntés alapján, amely az államnak tudható be. A
Bizottság ennek következtében úgy tekinti, hogy a HTM-ek
állami forrást vesznek igénybe.

Rendelkezés az állami támogatás létéről

A fenti
levezetés következményeként a Bizottság az eljárás
jelenlegi szakaszában azon az állásponton van, hogy a HTM-ek
az azokat aláíró villamos energia termelőknek, az EK-Szerződés
87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást
biztosítanak.

Mindazonáltal a HTM-k nagy száma, összetett
jellegük és
megkötésük eltérő körülményei, illetve egyes tartalmi különbsé-
geik miatt a Bizottság az eljárás jelen szakaszában nem zárhatja
ki, hogy valamely, a fenti kritériumok szempontjából releváns
és lényeges információ nem jutott tudomására.

Arra vonatkozóan, hogy a HTM létező támogatásnak minősül-e

A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság,
a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság,
a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztár-
saság és a Szlovák Köztársaság Európai Unióhoz történő csatla-
kozásáról szóló szerződés IV. melléklete (3) bekezdésének 1. és
2. albekezdése felsorolja, hogy milyen körülmények megléte

Az e határozatban megvizsgált rendszer a fent említett rendelk-
ezések hatáskörébe tartozik, mivel a HTM-eket 1995 és 2001
között, azaz a csatlakozás előtt írták alá, és a csatlakozás után
is hatályosak, legalább 2011-ig.

Erre vonatkozóan a Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy
jelen határozata csak azokra a HTM-ekre vonatkozik, amelyek
hatályban voltak Magyarország Európai Unióhoz történő csatla-
kozása napján (2004. május 1.). E határozat az említett dátum
előtt hatályukat vesztett HTM-ekre nem terjed ki.

A fent említett Csatlakozási Szerződés rendelkezései felsorolják
azokat a támogatási kategóriákat, amelyek a csatlakozást
követően az EK-Szerződés 88. cikkének (1) bekezdése értel-
mében létező támogatásnak minősülnek:

— az 1994. december 10. előtt hatályba léptetett támogatások.
időszakban

Mindegyik HTM-et az 1995 és 2001 közötti
írták alá, így nem tartoznak ebbe a kategóriába;

— a csatlakozási szerződés IV. Mellékletéhez csatolt Függe-
lékben felsorolt támogatások. A HTM-ek nem szerepelnek e
listán, így nem tartozik ebbe a kategóriába sem.

— azok a támogatások, amelyeket egy különleges eljárás, az
úgynevezett “ideiglenes eljárás” után a Bizottság nem kifogá-
solt. A HTM-ek ennek a kategóriának sem felelnek meg.

A fentiek fényében kimondható, hogy a HTM-ek egyik fenti
kategóriába sem tartoznak,
így nem tekinthetők az EK-
Szerződés 88. cikkének (1) bekezdése értelmében a csatlako-
záskor létező támogatásnak.

(ii) A magyar állam által az átállási költségekről szóló
kormányrendelet 3. cikkének b) pontja alapján az MVM-
nek juttatott kompenzáció

Amint az a fenti 2.4 pont alatt ismertetésre került, az átállási
költségekről szóló kormányrendelet 3. cikkének b) pontja értel-
mében a HTM-ek újratárgyalására irányuló kezdeményezés
sikertelensége esetében az MVM nyilvános árverés keretei közt
értékesítheti a közüzemi ellátási kötelezettség feletti
lekötött
teljesítőképességét. Ebben az esetben a kormány ellentételezést
nyújt az MVM-nek az utóbbi által a villamos energiáért kifize-
tett beszerzési ár, illetve a továbbértékesítési ár közti különbö-
zetre.

Ahhoz, hogy egy intézkedés állami támogatásnak minősüljön
az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében, gazda-
sági előnyt kell biztosítson a kedvezményezettnek.

(14) 2001. évi CX. törvény a villamos energiáról.
(15) Például az AES-Tisza Erőmű Kft. 2004. december 21-i keltezésű
levele (ii) pontjában. (A levelet a HU 1/2004. számú eljárás keretén
belül nyújtották be a Bizottságnak.)

A Bizottság azon az állásponton van, hogy bár az említett
ellentételezést közvetlenül az MVM kapja, az nem jelent gazda-
sági előnyt az MVM-nek.

21.12.2005

EN

Official Journal of the European Union

C 324/19

A kompenzáció valójában az állami költségvetésből ered és a
HTM-ek következtében végső soron az erőművekhez jut el. Az
MVM tehát gazdaságilag egy eszköz, amely a kompenzációt
továbbítja, de abból gazdasági értelemben vett előnye nem szár-
mazik.

Mivel a gazdasági előny megléte egyike az állami támogatásnak
minősíthető intézkedések halmozott feltételeinek, a Bizottság
arra a következtetésre jut, hogy az átállási költségekről szóló
kormányrendelet 3. cikkének b) pontja alapján az MVM-nek
nyújtott ellentételezés nem jelent az MVM-nek nyújtott állami
támogatást az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értel-
mében.

A villamos áramot
termelő erőművek szintjét vizsgálva a
Bizottság úgy tekinti, hogy az említett ellentételezésből fakadó
bármely állami támogatás részét képezi a magukból a HTM-
ekből eredő állami támogatásnak. Az állami támogatás léte az
erőművek szintjén ebből következően a fenti (i) pont alatti érté-
kelésben szerepel.

3.2. A támogatás EK-Szerződéssel való összeegyeztethető-

sége

Az EK-Szerződés 87.cikkének (1) bekezdése lefekteti az álta-
lános elvet, amely értelmében a Közösségen belül tilos az állami
támogatás nyújtása.

Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdései mentességet
irányoznak elő a 87. cikk (1) bekezdésében megfogalmazott
általános elv, az összeegyeztethetetlenség alól.

Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében szereplő
mentességek erre az esetre nem vonatkoznak, mert a támoga-
tási rendszer egyrészt nem magánszemély fogyasztóknak nyúj-
tott szociális támogatás, nem természeti csapások vagy rendkí-
vüli események által okozott károk helyreállítását szolgálják, és
nem is a Németországi Szövetségi Köztársaság által a Néme-
tország felosztása által érintett egyes területek gazdaságának
nyújtott támogatásáról van szó.

A további mentességeket az EK-Szerződés 87. cikkének (3)
bekezdése rögzíti. Jelen esetben a 87. cikk (3) bekezdésének a),
b) és d) pontja nem alkalmazható. A kifejezetten kivételes felté-
telektől eltekintve, amelyek jelen esetben nem teljesülnek, a 87.
cikk (3) bekezdésének a) pontjában foglalt mentesség nem tesz
lehetővé működési támogatást. Ezen túlmenően, a támogatás
nem segíti elő valamely fontos, közös európai érdekű projekt
végrehajtását, nem irányul a tagállam gazdaságában fellépő
súlyos zavar elhárítására, sem kulturális emlék vagy örökség
megóvására.

Ily módon csak a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontjában
szereplő mentesség alkalmazható. Az EK-Szerződés 87. cikke
(3) bekezdésének c) pontja alapján engedélyezhető olyan állami
ágazatok fejlődésének
támogatás,
előmozdítását célozza, amennyiben az ilyen támogatás nem
befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi
feltételeket a közös
érdekkel ellentétes mértékben.

gazdasági

amely

egyes

A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Szerződés 87. cikke (3)
bekezdésének c) pontjában szereplő mentesség bizonyos körül-
mények fennállása esetén vonatkozik az átállási költségek fede-
zését célzó támogatásra, értve ezalatt az olyan kötelezettségvál-
lalásból illetve működési garanciákból eredő költségek kompen-
zációját, amelyek a villamos energia szektor liberalizálása követ-
keztében nem teljesíthetőek.

Az ilyen támogatások hozzájárulnak a villamos energia ágazat
fejlődéséhez, mivel elősegítik az alapjában véve zárt és a részle-
gesen liberalizált piacok közötti átmenetet. Amennyiben az
ilyen támogatás versenyt
torzító hatása időben és hatását
tekintve is korlátozott, a Bizottság dönthet úgy, hogy a szóban
forgó támogatás nem gyakorol hatást a kereskedelemre olyan
mértékben, amely ellentétes lenne a közös érdekkel, és ebben
az esetben az ilyen intézkedésekre bizonyos feltételek fennállása
esetén vonatkozhat a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c)
pontja alatt szereplő mentesség.

A Bizottság megjegyzi, hogy a magyar hatóságok szerint a
HTM-ek fő célja az ellátás biztonságának megőrzése a villamos
energia piacon, valamint a hálózat modernizálása, és az új
környezetvédelmi célkitűzéseknek megfelelő átalakítása.

E célkitűzéseket a Közösség is elismeri saját célkitűzéseiként. A
Bizottság azon a véleményen van, hogy a villamos energia
ágazat liberalizációját valóban olyan kiegyensúlyozott módon
szükséges megvalósítani, amely lehetővé teszi e célok tiszte-
letben tartását.

Pontosan ez az oka annak, hogy a Bizottság megítélése szerint
más, a liberalizáció által érintett ágazatoktól eltérően a villamos
energia ágazat vállalatainak lehet kivételes állami támogatást
nyújtani azzal a céllal, hogy könnyítsék a liberalizált piac felé
vezető átmenetet. Annak érdekében, hogy a belső piacon
azonos feltételeket biztosítson a szereplőknek, az ilyen támoga-
tásokra vonatkozóan a Bizottság szabályokat, illetve korlátozá-
sokat dolgozott ki. E szabályokat a Bizottsági Közlemény az
átállási költségekhez kötődő állami
támogatás értékelésének
módszertanáról (16) (a továbbiakban: “Módszertan”) című doku-
mentum foglalja össze. Célja annak biztosítása, hogy a villamos
energia
inkumbens vállalatai megfelelő támogatást
kapjanak ahhoz, hogy szembe nézzenek a liberalizáció folya-
matával, de ugyanakkor a fő cél, a szabad piac kialakítása is
teljesüljön.

ágazat

A vizsgálat jelenlegi szakaszában a Bizottságnak komoly kéte-
lyei vannak arra vonatkozóan, hogy a magyar áramtermelőknek
a HTM-eken keresztül biztosított állami támogatás megfelel a
feltételeknek, az alább kifejtett okok
Módszertanban foglalt
miatt.

Általános kétségek a hosszú távú szerződések és a Módszertan összee-
gyeztethetőségére vonatkozóan

Állami támogatás számos formában nyújtható, a klasszikus,
közvetlen vissza nem térítendő támogatástól a kedvezményes
kölcsönön át az állami garancia, vagy az állami forrásokból
finanszírozott egyéb, komplexebb támogatásokig. A HTM-ek az
állami támogatások ilyen egyéb formáinak egyike.

(16) A Bizottság 2001.7.26-án fogadta el. Megtalálható a Bizottság

Versenypolitikai Főigazgatóságának honlapján, a következő címen:
http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/legislation/stran-
ded_costs/pt.pdf A tagállamoknak az SG(2001) D/290869 számú
küldeményben 2001.8.06-án küldték meg.

C 324/20

EN

Official Journal of the European Union

21.12.2005

A Módszertan nem tesz kifejezett említést arról, hogy milyen
formát kell öltenie az átállási költségek ellentételezését célzó
állami támogatásnak. A Bizottság mindazonáltal úgy gondolja,
hogy a Módszertan azon az elképzelésen alapszik, hogy az átál-
lási költségek ellentételezését célzó állami támogatás vissza nem
térítendő támogatás formájában valósul meg, vagy legalábbis
olyan formában, amelynek nincs a vissza nem térítendő támo-
gatásénál erősebb versenyt torzító hatása.

A piaci árnál magasabb árat biztosító HTM-ek valóban rendelk-
eznek olyan hatással, amely a vissza nem térítendő támoga-
táséval egyenértékű. Számviteli értelemben a HTM értelmében
eladó fél olyan bevételhez jut, amely egyenlő azzal, amit akkor
kapna, ha azonos mennyiségű villamos energiát értékesítene a
piacon, és azon kívül az államtól olyan mértékű vissza nem
térítendő támogatást kapna, amely egyenlő a szerződésben
rögzített ár és a piaci ár különbségének az eladott energia
mennyiségével beszorzott összegével. Eszerint meghatározható
támogatástartalom” (17) a HTM-ekre
lenne
vonatkozóan, amely nem más, mint a szerződésben rögzített ár
és a piaci ár különbsége beszorozva a kedvezményezett által
eladott villamos energia mennyiségével.

egy “számviteli

A HTM-ek versenyre gyakorolt hatását ugyanakkor nem lehet
pusztán e könyvelési egyenérték segítségével kifejezni. A vissza
nem térítendő támogatás ugyanis csak a kedvezményezettnek
bizonyos komparatív előnyt nyújtva torzítja a versenyt, mivel
lehetővé teszi, hogy a kedvezményezett csökkentse költségeit és
kedvezőbb árakat kínáljon, mint versenytársai. A HTM-ek
versenytorzító hatása ennél jóval messzebb menő, mivel olyan
hatásuk is van, hogy a felek egyikét kényszerítik villamos
energia vásárlására a másik féltől, figyelmen kívül hagyva a
versenytársak kínálatának alakulását.

A HTM-ek bizonyos értelemben nem egyszerűen torzítják a
versenyt, hanem az ellátás egy bizonyos hányada mértékéig
meg is szüntetik azt.

A magyar villamos energia piac esetében, ahol a fejlesztett
villamos áram több, mint 80 százalékát HTM-ek keretén belül
értékesítik, e korlátozás eredményeképp a liberalizáció szinte
minden hatásától megfosztják az áramfejlesztési piacot.

A Bizottság úgy gondolja, hogy a HTM-eknek ez a versenyre
gyakorolt rendkívül káros hatása jelentősen kibillenti az átállási
költségek ellentételezését célzó vissza nem térítendő támoga-
tások formájában megjelenő állami támogatásnak a Módszer-
tanban meghatározott pozitív és negatív hatásai közti egyen-
súlyt. E következtetést az a tény is alátámasztja, hogy a HTM-ek
ellentétesek a Módszertan alapját képező elvekkel, amely arra
az elképzelésre épül, hogy az állami támogatást csak a liberali-
záció hatásának arányos ellentételezéseként lehetne nyújtani,
nem pedig azért, hogy gyakorlatilag megszüntesse a liberali-
záció hatását.

A fentiek fényében a Bizottságnak komoly kételyei vannak arra
vonatkozóan, hogy a HTM-ek elve összeegyeztethető-e a
Módszertannal.

Kételyek a HTM-k számviteli támogatástartalmának a Módszertannal
való összeegyeztethetőségére vonatkozóan

A fent kifejtett általános kételyek fenntartása mellett a Bizott-
ságnak komoly kételyei vannak arra vonatkozóan is, hogy
pusztán a HTM-ek számviteli támogatástartalma összeegyez-
tethető-e a Módszertanban megfogalmazott kritériumokkal.

A Bizottság megvizsgálta, hogy a szóban forgó támogatástar-
talom, amennyiben csak ebben nyilvánulna meg a HTM-ek
versenyre gyakorolt hatása, milyen mértékben felelne meg a
Módszertanban kifejtett kritériumoknak.

E célból a Bizottság először is pontosan azonosította az átállási
költségek eredetét.

E tekintetben fontos megérteni, hogy általában véve maguk a
HTM-ek nem tekinthetők az átállási költségek eredetének.
Hosszú távú energiavásárlási megállapodások csak akkor ered-
ményezhetnek átállási költségeket, ha terhet
jelentenek a
villamos energia termelők számára. Ez a helyzet például akkor,
amikor az erőművek kötelesek a villamos energiát méltányta-
lanul alacsony áron értékesíteni, vagy a fűtőanyagot méltányta-
lanul magas áron beszerezni.

E konkrét esetben épp ellenkezőleg a HTM-ek azt biztosítják,
hogy az erőművek magas áron legyenek képesek értékesíteni az
általuk termelt villamos áramot. A HTM-ek tehát nem terhet
jelentenek az erőműveknek, hanem előnyt. Felmondásuk önma-
gában nem jelentene méltánytalan terhet, hanem inkább viss-
zaállítaná az erőművek normál piaci működését.

Az erőművekbe történő befektetések ugyanakkor valóban
jelenthetnek egyfajta, a Módszertanban is elismert átállási költ-
séget, amennyiben a kérdéses befektetéseket állami működési
garanciával kezdték meg a liberalizáció előtt, és a liberalizáció
következtében időközben kialakult új gazdasági helyzetben
lehetetlenné válik a beruházás költségeinek megtérülése.

Számos bizottsági határozat született már ilyen jellegű átállási
költségre vonatkozóan (18).

Ily módon, ha maguk a HTM-ek nem is tekinthetők az átállási
költségek eredendő okának, a HTM-ekben szereplő erőművekre
irányuló befektetések viszont igen.

Az átállási költségek eredetének egyértelmű azonosítása, ahogy
az már fentebb említésre került, alapvető fontosságú, mivel
egyértelműen meg kell különböztetni egymástól a liberalizációt
megelőző jogszabályi kereteket, amelyek előírhattak többek
között magas garantált árakat, valamint magukat az átállási
költségeket, amelyek a működési garanciával megindított befek-
tetés értékét képviselik. A Módszertan 4.8 pontja előirányozza,
hogy az átállási költségek ellentételezését célzó támogatás nem
irányulhat a liberalizáció előtt biztosított bevétel szintjének
fenntartására, hanem csak a beruházás meg nem térülése követ-
keztében ténylegesen fellépő veszteségek ellentételezésére.

(17) E fogalmat az alábbiakban a Módszertani kritériumok részletezése
céljából használjuk. Ez nem jelenti szükségszerűen azt, hogy a
kérdéses érték pontosan egyenlő egy támogatási összeggel.

(18) Lásd elsősorban az NN 49/99 - Spanyolország ügyet, HL C 268.,
2001.9.22, 7. o., és az N 133/01 Görögország ügyet, HL C 9.,
2003.1.15., 6. o.

21.12.2005

EN

Official Journal of the European Union

C 324/21

A fentiek fényében a Bizottság a következő kételyeket fogal-
mazza meg a HTM-ek számviteli
támogatástartalma és a
Módszertanban lefektetett kritériumok összeegyeztethetőségére
vonatkozóan.

— A Módszertan 3.3. pontja előirányozza, hogy az átállási
költségeket eredményező események hatását konszolidáltan
értékeljék. Abban az esetben, ha az átállási költségek amiatt
keletkeznek, mert a megépített erőművek nem nyeresé-
gesek, a Bizottság bevett gyakorlata szerint úgy értelmezi
ezt a pontot, hogy az átállási költségek ellentételezését célzó
állami támogatás összegének meghatározásánál figyelembe
kell venni nem csak a vállalat veszteséges erőműveit, hanem
az ugyanezen a vállalathoz vagy vállalat-csoporthoz tartozó,
potenciálisan nyereséges
is. A nyereséges
erőművek által termelt nyereséget oly módon kellene köny-
velni, hogy a lehető legmagasabb mértékben fedezze az
átállási költségek ellentételezéseként fizetendő összeget. E
nézet összhangban áll a Módszertan 3.11 pontjával
is,
amely előírja, hogy az átállási költségeket a szükséges mini-
mumra kell csökkenteni.

erőműveket

— A Módszertan 3.8 pontja előírja, hogy az átállási költségeket
úgy kell kiszámítani, hogy a vonatkozó eszközökre nyújtott
vagy nyújtandó valamennyi egyéb állami támogatás értékét
le kell vonni. Úgy tűnik, a HTM-ek nem tartalmaznak
semmiféle olyan előirányzatot, amely a lehetséges egyéb
állami
figyelembe venné. Éppen ezért a
Bizottság nincs abban a helyzetben, hogy az eljárás jelenlegi
szakaszában egyértelműen megállapítsa, hogy a Módszertan
e pontja valamennyi erőmű vonatkozásában teljesül-e.

támogatásokat

— A Módszertan 3.11 pontja előírja, hogy a támogatható átál-
lási költségek nem haladhatják meg a szükséges minimális
szintet. A Bizottság úgy tekinti, hogy a HTM-ek e kritér-
iummal való összeegyeztethetőségének vizsgálata az egyes
HTM-ekben szereplő költségtípusokra vonatkozó (a 2004.
május 1-je utáni
időszakot lefedő) részletes listát igényel,
azok éves értékével a HTM hatályának teljes ideje alatt (19).

A magyar hatóságok, valamint néhány erőmű eljuttatta a
Bizottsághoz a HTM-ek által többnyire lefedett költségek
jelzésértékű listáját. Ezek a listák mindazonáltal nem
elegendőek ahhoz, hogy a Módszertan e pontjával való
összeegyeztethetőség egyértelműen megállapítható legyen.

A HTM-ek ármeghatározási mechanizmusa értelemszerűen
csak a HTM-ekben részt vevő erőműveket veszi figyelembe.
Így elvileg a HTM-ek nem teljesítik a fenti rendelkezéseket,
kivéve ha az érintett
társaságok tulajdonában nem áll
további erőmű Magyarországon.

— A Módszertan 3.4 pontja előírja, hogy az átállási költségeket
eredményező kötelezettségvállalásoknak visszavonhatatlano-
knak kell lenniük. Amennyiben az átállási költségek eredete
a veszteséges eszközökre irányuló befektetés, a Bizottság
úgy tekinti, hogy a 3.4 pont akkor teljesül, ha az eszkö-
zöket a liberalizáció előtt hozták létre, vagy ha a liberali-
záció idején építésük már olyan előrehaladott állapotban
volt, hogy a munkálatok leállításának költsége meghaladta
volna a befejezésükkel és működtetésükkel járó költségeket.

Jelen esetben a Bizottság nincs abban a helyzetben, hogy
meggyőződjön arról, hogy a HTM-ek valóban csak az ilyen
eszközökből eredő költségeket fedezik, és nem fedeznek
más eszközökből származó költségeket, mint például az
olyan egységek kivitelezésének költségét, amelyeket a jövőre
terveztek, vagy az új környezetvédelmi szabványok miatt
szükséges,
környezetvédelmi
eszközök költségeit.

jövőben megépítendő

a

— A Módszertan 3.6 pontja előirányozza, hogy az átállási
költségek meg kell feleljenek a ténylegesen befektetett össze-
geknek. A Bizottság úgy tekinti, hogy az ügy jelenlegi
szakaszában az egyes erőművek befektetési költségeire
vonatkozó részletes adatok, az egyes erőművek éves állandó
és változó költségei valamint bevételei ismerete hiányában
nincs abban a helyzetben, hogy következtetést vonjon le
arra nézve, megfeleltek-e a Módszertan kérdéses kritériu-
mának.

A magyar kormány által benyújtott
lista többek közt
tartalmaz egy olyan költségtételt, amely a környezetvédelmi
költségekre vonatkozik. A Bizottság a vizsgálat
jelenlegi
szakaszában úgy gondolja, hogy a környezetvédelemmel
kapcsolatos költségek nem tekinthetők átállási költségnek,
támogatást a
illetve az ilyen költségeket
környezetvédelmi célú állami támogatásról szóló közösségi
iránymutatások (20) fényében kell értékelni. A szóban forgó
költségekre
tájékoztatás
hiányában a Bizottság csak kételyeit fejezheti ki arra vonat-
kozóan, hogy az ezekre adott támogatás összeegyeztethető-
e az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal.

fedező állami

vonatkozó

bármely

további

is

A fent említett
tartalmaz. A
lista nyereség-elemet
Bizottság elismeri, hogy a tőke méltányos megtérülését
figyelembe lehet venni a befektetésekhez kapcsolódó átállási
költségek kiszámításakor (21).
Jelen esetben azonban a
magyar hatóságok nem nyújtottak be elég adatot annak
bizonyítására, hogy a HTM-ekben rögzített nyereség tétel
nem haladja meg a hasonló helyzetekben az üzleti gyakor-
latban szokásos mértéket.

Végezetül a listában szerepelnek olyan tételek is, mint az
“egyéb költségek”, “rendkívüli ráfordítások” vagy az “egyéb
tényezők”, amelyek túlságosan pontatlanok ahhoz, hogy
lehetővé tegyék a szükségességük ellenőrzését.

— A Módszertan 4.1 pontja előírja, hogy a támogatás semmi-
lyen körülmények közt nem haladhatja meg a támogatható
átállási költségek összegét. A Módszertan 4.5 pontja ennek
folytatásaként előírja, hogy a kifizethető támogatás maxi-
mális összegét előre rögzíteni kell. A kiszámítására vonat-
kozó paramétereket világosan meg kell határozni és be kell
nyújtani a Bizottságnak.

(19) Ez az éves érték az elmúlt évekre vonatkozóan tényleges adat, a
jövőre vonatkozóan előrejelzés. Az előrejelzést alátámasztó feltevést
igazolni kell.

(20) HL C 37., 2001.2.3., 3. o.
(21) Lásd elsősorban a Bizottság határozatát az N 161/04 - Portugália -

Átállási költségek Portugáliában ügyben.

C 324/22

EN

Official Journal of the European Union

21.12.2005

A Bizottság a veszteséges erőművekre irányuló befektetése-
khez kapcsolódó átállási költségekre vonatkozó állandó
gyakorlata szerint e rendelkezést úgy értelmezi, hogy előre
meg kell határozni egy maximális értéket a nyújtani kívánt
állami támogatás teljes összegére vonatkozóan. E maximális
értéket a jövőbeni feltételezett árváltozásokra alapozva kell
kiszámolni. E feltevések valószerűek kell, hogy legyenek, és
nem gyakorolhatnak káros hatást az átállási költségek ellen-
tételezésének alapvető céljára, ami nem más, mint lehetővé
tenni az átmenetet a szabad piac felé. Konkrétan az árak
alakulására vonatkozó feltevésektől elvárt, hogy ne tegyék
lehetővé az inkumbens vállalatoknak a támogatás olyan
felhasználását, mely által a rendelkezésre álló legjobb új
technológiát alkalmazó versenytárs
teljes költsége alatti
árral léphetnek piacra.

Mivel ez a kritérium kifejezetten utal a nyújtott támogatás érté-
kére, nem értelmezhető egyértelműen a HTM-ekre. Ugyanakkor
ez a Módszertan egyik legfontosabb kritériuma, mivel szorosan
kapcsolódik az állami támogatások általános ellenőrzésének két
fő szempontjához, azaz ahhoz, hogy a Bizottság által megvizs-
gált és jóváhagyott állami támogatás behatárolt kell
legyen,
illetve hogy a versenyre gyakorolt hatását a lehető legnagyobb
mértékben korlátozni kell.

A Bizottság úgy gondolja, hogy az átállási költségek ellentétele-
zése céljából kifizetendő állami
támogatás felső határának
mindenképpen legalább a HTM-ek alapján kifizetett ár felső
határában tükröződnie kellene. A kérdéses HTM-ek által fede-
zett különböző nem egyértelmű költségnemek fényében, ahogy
az fentebb említésre került, a Bizottság kételyeit fejezi ki arra
vonatkozóan, hogy a HTM-ek által rögzített ár esetében létezik
hasonló felső határ.

A támogatásnak a piacra újonnan belépő szereplőkre gyakorolt
hatásának korlátozását tekintve, ahogy azt fentebb kifejtettük, a
Bizottságnak komoly kétségei vannak arra vonatkozóan, hogy
HTM-eket lehetséges-e egyáltalán oly módon kialakítani, amely
lehetővé tenné azt, hogy új piaci belépők – vagy bármely verse-
nytárs – versenyezzenek a HTM által kedvezményezett
erőművekkel, akár egyenlőtlen feltételek mellett. A Bizottság
ezért úgy gondolja, hogy a vizsgálat jelenlegi szakaszában a
Módszertan szóban forgó kritériuma és a Bizottság ahhoz kapc-
solódó állandó gyakorlata ahhoz a következtetéshez vezet,
hogy a HTM-ek természetüknél
fogva összeférhetetlenek
lehetnek a Módszertannal. Amennyiben a felek mégis a HTM-
ek módosítását terveznék annak érdekében, hogy megpróbálják
a
az új belépést
Bizottság úgy gondolja, hogy legalább olyan mechanizmust
kellene életbe léptetni, amely által a HTM-ekben részt vevő
inkumbens vállalatok akkor sem kerülnének számviteli tekin-
tetben jobb helyzetbe, mint az új belépők, ha az árak az új
belépők teljes költsége alá csökkennek.

akadályozó tényezőket megváltoztatni,

— A Módszertan 4.6 pontja rendelkezik arról, hogy a tagál-
lamok vállalják: előre felfüggesztik a megmentési vagy szer-
kezetátalakítási célú támogatások kifizetését olyan vállalato-
knak, amelyek átállási költségekre vonatkozó támogatás
kedvezményezettjei. A magyar hatóságok a HTM-ek értéke-
lésének keretein belül nem jelezték ez irányú kötelezettség-
vállalásukat. A Bizottság megjegyzi
azonban, hogy a
magyar

hatóságok az eredeti támogatási terv bejelentése (a Bizottság
által a HU 1/2004 számú ügyként iktatott terv) keretén
belül jelezték ez irányú kötelezettségvállalásukat. A kérdéses
bejelentést később visszavonták.

— A 4.8 pont szerint a Bizottság a legkomolyabb kétségeit
fejezi ki azon támogatásokat
illetően, amelyek célja a
96/92/EK irányelv hatályba lépését (22) megelőzően fennálló
bevétel egy részének vagy egészének megőrzése anélkül,
hogy szigorúan figyelembe venné a verseny bevezetéséből
esetleg fakadó támogatható átállási költségeket. Értelems-
zerűen a 96/92/EK irányelv hatályba lépése után (23) még
eredményezik, hogy az
mindig érvényes HTM-k azt
erőművek pontosan ugyanazt a bevételt érjék el, mint
korábban.

4. RENDELKEZÉS

A fenti meggondolások fényében a Bizottságnak kételyei
vannak a Magyarországon az ország Európai Unióhoz történő
csatlakozása napján hatályban lévő HTM-ek és a közös piac
összeegyeztethetőségére vonatkozóan.

Ezért a Tanács 659/1999/EK rendeletének (24) 4.4 és 6. cikke
alapján a Bizottság a kérdéses intézkedésre vonatkozóan megin-
dítja a hivatalos vizsgálati eljárást, és felkéri a magyar hatósá-
gokat, hogy jelen levél kézhezvételétől számított egy hónapon
belül nyújtsák be észrevételeiket és bocsássák rendelkezésre az
intézkedés értékelését segítő valamennyi információt. Észrevéte-
leik vonatkozhatnak mind az EK-Szerződés 87. cikkének (1)
bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállására, mind
annak a közös piaccal való összeegyeztethetőségére.

A Bizottság felkéri a magyar hatóságokat, hogy e levél máso-
latát haladéktalanul küldjék meg az intézkedés kedvezménye-
zettjeinek.

A Bizottság emlékeztetni kívánja a Magyar Köztársaságot, hogy
az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése felfüggesztő
hatállyal bír, és arra is fel kívánja hívni a figyelmet, hogy az EK-
Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes
szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet
14. cikke értelmében minden jogellenes támogatás visszaigé-
nyelhető a kedvezményezettektől.

feleket e levél,

fogja az érdekelt

A Bizottság figyelmezteti a Magyar Köztársaságot arra, hogy
tájékoztatni
illetve érdemi
összefoglalásának az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő
közzététele által. A Bizottság az EFTA-tagországok közül az
EGT-megállapodást aláíró országokban működő érdekelt feleket
is értesíti az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-kiegészíté-
sében közzétett közlemény útján, valamint tájékoztatja az EFTA
Felügyeleti Hatóságát e levél másolatának megküldésével. A
Bizottság felhívást intéz minden érdekelt félhez, hogy e közzé-
tétel időpontjától számított egy hónapon belül nyújtsa be észre-
vételeit.’

(22) Magyarország esetében a kérdéses irányelv hatályba lépésének

időpontja az EU-hoz való csatlakozás napja.

(23) Magyarországon az EU-hoz való csatlakozás napja után
(24) A Tanács 1999. március 22-i, 659/1999/EK rendelete az EK-
Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabá-
lyok megállapításáról, HL L 83., 1999.3.27., 1. o.