State aid — Czech Republic — State aid C 27/04 (ex CZ 49/03) — Agrobanka Praha, a.s./ GE Capital Bank, a.s. — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC TreatyText with EEA relevance
Date: 2004-11-30
Institutions: European Commission
Subjects: Czechia, State aid, aid to undertakings, bank, control of State aid

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/3

STATE AID — CZECH REPUBLIC

State aid C 27/04 (ex CZ 49/03) — Agrobanka Praha, a.s./ GE Capital Bank, a.s.

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty

(2004/C 292/03)

(Text with EEA relevance)

By means of the letter dated 14 July 2004 reproduced in the authentic language on the pages following
this summary, the Commission notified the Czech Republic of its decision to initiate the procedure laid
down in Article 88(2) of the EC Treaty concerning part of the abovementioned aid/measure.

The Commission decided not to raise any objections to certain other measures, as described in the letter
following this summary.

Interested parties may submit their comments on the aid measure in respect of which the Commission is
initiating the procedure within one month of the date of publication of this summary and the following
letter, to:

European Commission
Directorate-General for Competition
Directorate H2
Rue Spa/Spastraat 3
B-1049 Brussels
Fax No: (32-2) 296 12 42.

These comments will be communicated to the Czech Republic. Confidential treatment of the identity of
the interested party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the
request.

SUMMARY

Procedure

By letter dated 18 December 2003, registered on 23 December 2003, the Commission received a notifica-
tion concerning measures for the benefit of Agrobanka, Praha a.s. (AGB) and GE Capital Bank, a.s. (GECB),
under the ‘interim mechanism’ procedure, provided for in Annex IV.3 of the Act of Accession, which
forms part of the Accession Treaty to the European Union. After a review of the documentation the
Commission requested additional information on 12 February 2004. The answers to the request for infor-
mation arrived on 9 March 2004. A series of meetings with the Czech authorities and the beneficiaries
took place in the months of March and April. By letter received by the Commission on 30 April 2004, the
Czech authorities withdrew the notification; on the same day they submitted a new notification.

The Commission has received several complaints concerning State aid granted by the Czech authorities to
all Czech banks, including AGB and GECB.

Description of the measures

AGB used to operate as a private universal commercial bank in the Czech Republic. On 17 September
1996 AGB was put under forced administration due to financial difficulties. Subsequently, two separate
entities, AGB1 and AGB2, were created within AGB. AGB1 comprised AGB's banking business. After a
tender procedure AGB1 was sold to GECB in June 1998.

From 1996 onwards AGB and, after the sale of AGB1, the GE group received financial assistance from the
Czech authorities to restructure AGB's banking business. Out of these measures, the Czech Republic has
notified the following measures for an approval by the Commission under the Interim Mechanism Proce-
dure of Annex IV.3 of the Act of Accession:

‘Depositors' guarantee’: upon the imposition of forced administration on AGB on 17 September 1996,
CNB (the Czech National Bank) issued a guarantee to all of AGB's creditors and depositors in order to stop
a run on the bank.

‘Liquidity assistance’: CNB provided financial assistance to AGB in form of a credit line. The initial credit
line which was granted on 18 September 1996 amounted to CZK 6 000 million. On 15 January 1998 the
credit line reached a maximum of CZK 22 500 million. The maximum drawdown occurred in February
1998 with CZK 22 100 million. The liquidity assistance terminated at the end of the forced administration
and upon withdrawal of the banking licence on 17 September 1998.

C 292/4

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

‘Unsuccessful attempt to increase AGB's capital’: CNB instructed its subsidiary Česká finanční s.r.o. (Česká
finanční) to participate in a capital increase in AGB through the subscription of a new issue of AGB shares.
On 2 April 1998 Česká finanční subscribed the new shares for a consideration of CZK 9 000 million. The
consideration was paid to AGB on 6 April 1998.

However, the capital increase was challenged by a minority shareholder of AGB and a Czech court discon-
tinued the capital increase process in May 1998. CNB tried to recover the amount of CZK 9 000 million.
However, in March 2004, CNB withdrew from the litigation against AGB to recover the amount.

‘Purchase price’: the purchase price initially offered by GECB was CZK 2 000 million in cash in return of
an adjusted net asset value of AGB1 of CZK 4 000 million. Since the net asset value of AGB1 was in fact
lower the net asset value had to be increased to attain the purchase price. It was decided by the parties that
this should be done in form of an increase in the share capital of GECB, paid for by CNB, after the
purchase of AGB1.

Following negotiations between CNB and GECB the purchase price and the adjusted net asset value were
both reduced. The purchase price finally paid was CZK 304 154 million.

‘Increase in GECB's capital’: this measure has to be seen against the background that the purchase price for
AGB1 was dependant on achieving the target-adjusted net asset value of AGB1 of CZK 2 500 million
because the Czech authorities agreed to compensate GECB for assuming obligations in excess of the value
of the assets acquired in the purchase of AGB1.

As the net asset value of AGB1 as of 21 June 1998 was negative, the targeted net asset value of AGB1 was
attained by a capital injection by CNB. This capital injection was made through a capital increase in GECB
of CZK 19 717,5 million.

‘Warranties and indemnities’: in course of the sale of AGB1 to GECB, AGB as the seller agreed to a number
of warranties and indemnities which are set out in the ‘Deed of Warranties’, signed on 21 June 1998. CNB
was not a party to this agreement. However, the commitments made by AGB in the ‘Deed of Warranties’
were backed by the CNB in the ‘Indemnity Agreement’, signed on 22 June 1998. The ‘Indemnity Agree-
ment’ was amended on 25 April 2004 by the ‘Amendment Number 1 to Indemnity Agreement’. The agree-
ments contain various guarantees in favour of the GE group. The guarantees are described in abstract
terms.

Analysis of the measures

The Commission consider that the ‘Depositors' guarantee’, the ‘Liquidity assistance’, the ‘Unsuccessful
attempt to increase AGB's capital’, the ‘Purchase price’, the ‘Increase in GECB's capital’ and those ‘Warran-
ties and indemnities’ that have already expired before the accession of the Czech Republic to the European
Union are not applicable after accession.

Those ‘Warranties and indemnities’ that have not expired by accession are considered applicable after
accession since the exposure of the Czech Republic may increase after accession.

The Commission considers that the ‘Warranties and indemnities’ that have not expired before accession
represent State aid in the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.

The Commission has analysed the aid in the light of the Community Guidelines on State Aid for rescuing
and restructuring firms in difficulty (1) (1994 Guidelines). This analysis has led the Commission to the
following serious doubts as regards the compatibility of the aid with the common market:

— the Commission has serious doubts that GECB and the other GE Capital group companies benefiting
from the ‘Warranties and Indemnities’ are eligible firm under the 1994 Guidelines since the companies
were not in difficulties,

— the Commission has serious doubts whether the ‘Warranties and Indemnities’ belong to a coherent plan
for the restructuring of AGB. The restructuring plan was submitted with the notification date of
December 2003. It seems that a comprehensive plan for the restructuring did not exist before,

(1) OJ C 368, 23.12.1994, p. 12.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/5

— the Commission has serious doubts that the financial assistance did not go beyond what was necessary
for a restructuring of AGB's banking business and includes compensatory measures for competitors.
The efforts made by AGB and the GE group to compensate for the aid granted by the Czech authorities
do not seem to go beyond what was necessary for a restructuring of AGB's banking business,

— the Commission has serious doubts that the aid was strictly limited to the minimum necessary for the
restructuring of the banking business of AGB. The Commission considers that the contributions made
by the investors were made in the normal course of business in order to optimise the benefits of the
company. In addition, the high capital adequacy ratio of GECB indicates that the aid was not limited to
the minimum,

— the Commission further has serious doubts that Article 46(2) of the Europe Agreement applies in the
present context. The provision is situated in the ‘Establishment Chapter’ of the Europe Agreement and
the Commission therefore considers that it does not apply in the state aid context. In addition the
Commission considers that the conditions of Article 46(2) of the Europe Agreement are not met since
the ‘Warranties and indemnities’ are an individual measure that was not adopted by a financial supervi-
sory authority.

Taking into account the foregoing considerations, the Commission concludes that, at this stage, there are
serious doubts whether the restructuring of the banking business of AGB complies with the criteria laid
down in the 1994 Guidelines and whether the measure can be considered as compatible with the common
market. The Commission has therefore decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the
EC Treaty.

In accordance with Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999, all unlawful aid can be subject to
recovery from the recipient.

TEXT OF LETTER

‘Komise chce informovat Českou republiku, že po prozkoumání informací poskytnutých vašimi orgány
k výše citovaným oznámeným opatřením dospěla k rozhodnutí, že řada z nich není použitelná po přistou-
pení. V případě určitých záručních opatření se Komise rozhodla zahájit postup předepsaný v článku 88(2)
Smlouvy o založení ES.

I. POSTUP

1. Dopisem s datem 18. prosince 2003, zaevidovaným 23. prosince 2003, dostala Komise oznámení o
opatřeních ve prospěch Agrobanky, Praha a.s. (“AGB”) a GE Capital Bank, a.s. (“GECB”), a to v rámci
procedury “prozatímního mechanismu” stanoveného v Příloze IV.3 Aktu o přistoupení, který tvoří
součást Smlouvy o přistoupení k Evropské unii. Po přezkoumání dokumentace požádala Komise 12.
února 2004 o další
informace. Odpověď na žádost o tyto informace došla 9. března 2004.
V měsících březen a duben se pak uskutečnila řada porad s českými orgány a příjemci. Dopisem,
který Komise obdržela 30. dubna 2004, české orgány oznámení stáhly; téhož dne předložily nové
oznámení.

2. Komise obdržela několik stížností na státní podporu, kterou české orgány poskytly všem českým

bankám, včetně AGB a GECB.

II. OBJASNĚNÍ SITUACE

1. Příjemci podpory

3. AGB, která byla založena v roce 1990, působila v České republice vesměs jako univerzální obchodní
banka. V roce 1995 byla pátou největší bankou a vůbec největší soukromou bankou. S ohledem na
její finanční potíže jí byla v září 1998 zrušena bankovní licence a v současnosti se nachází v procesu
likvidace.

4. K zakládajícím akcionářům AGB patřila Československá obchodní banka, a.s. (“ČSOB”), Ministerstvo
zemědělství České republiky, Agropol, a.s., Agrodat, státní podnik a Stavoinvest Banská Bystrica.
V roce 1995 získala kontrolu v AGB skupina Motoinvest.

C 292/6

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

5. Po vyhlášení nucené správy dne 17. září 1996 byly v AGB vytvořeny dva samostatné subjekty,
AGB1 a AGB2. AGB1 zdědila základní bankovní aktivity. V červnu 1998 byla AGB1 prodána GECB.
Zbývající části AGB jsou stále v procesu likvidace.

6. GECB byla založena v roce 1998 kvůli akvizici AGB1. Nyní působí jako univerzální banka v České
republice. GECB je zcela vlastněna společností GE Capital International Holdings Corporation, U.S.A.
(“GECIH”).

2. Finanční situace AGB

7. Podle informací v citovaném oznámení začaly potíže AGB už v roce 1993/1994. V polovině devade-
sátých let procházel celý český bankovní sektor vážnou ekonomickou krizí. České orgány konstatují,
že tato krize zasáhla také AGB. Navíc pak prudká expanze AGB, spolu s nedostatky v řízení rizik a
nedostatečnými interními kontrolami vedly k postupnému zhoršování kvality půjčkového portfolia
AGB.

8. České orgány informovaly Komisi, že v roce 1993 vykazovala AGB ztráty ve výši CZK 2.000

milionů a že hodnota jejího vlastního jmění byla záporná (CZK -515 milionů).

9. V roce 1993 Česká národní banka (“ČNB”) AGB nařídila, aby vypracovala a realizovala “konsolidační
program”, který by měl obnovit její kapitálovou přiměřenost. České orgány tvrdí, že “konsolidační
program” neměl zahrnovat opatření, poskytovaná nebo udělovaná státem. Měl spíše zavést důklad-
nější dohled nad AGB.

10. České orgány konstatují, že v roce 1996 přestala AGB dodržovat podmínky “konsolidačního
programu”, pustila se do vysoce rizikových operací, setkávala se s problémy s likviditou a snižo-
váním kvality svých aktiv. Krize likvidity a neochota akcionářů činit odpovídající nápravné kroky
vedly nakonec 17. září 1996 k vyhlášení nucené správy nad AGB.

11. K finanční situaci AGB české orgány uvádějí, že audit provedený po vyhlášení nucené správy
(rozvaha s datem 16. září 1996) odhalil ztrátu ve výši CZK -8.487 milionů a zůstatek vlastního
jmění CZK -5.476 milionů. Pravidelný výroční audit rozvahy s datem 31. prosince 1996 zaznamenal
ztrátu ve výši CZK -10.097 milionů a zůstatek vlastního jmění CZK -6.328 milionů.

12. České orgány konstatují, že se záměrem zabránit negativním důsledkům pro celý český bankovní
sektor zahájily realizaci opatření, jejichž cílem bylo zajistit záchranu a restrukturalizaci AGB. Protože
ale výše zmíněné audity, které byly provedeny po vyhlášení nucené správy, odhalily ztráty převyšu-
jící kapitál banky, dospěly české orgány k závěru, že nejlepším způsobem, jak zajistit dlouhodobou
životaschopnost AGB, bude vytvoření samostatné organizační jednotky, AGB1, určené pro prová-
dění základních bankovních činností AGB. Následně byla AGB1 prodána strategickému investorovi,
a to cestou otevřeného, bezpodmínečného a transparentního nabídkového řízení.

3. Veřejná soutěž

13. Nucený správce vyhlásil veřejnou soutěž na prodej AGB1 v dubnu 1997. Při následujícím nabíd-
kovém řízení, které bylo – podle českých orgánů- otevřené, transparentní a bezpodmínečné, zůstala
nakonec GE Capital Corporation jedinou stranou se zájmem o koupi AGB1. Dne 22. června 1998
byla pak AGB1 prodána GECB za zhruba CZK 304 milionů.

14. Po odprodeji AGB1 ve prospěch GECG přešel zbytek AGB, včetně AGB2, do likvidace.

V probíhajícím likvidačním procesu je jediným věřitelem AGB ČNB.

4. Současná finanční situace GECB

15. Od doby, kdy GECB převzala bankovní aktivity AGB, se její výsledky podstatně zlepšily. Její čistý
příjem se zvýšil z asi CZK -16.500 milionů v roce 1998, kdy byla GECB založena a koupila AGB1,
na asi CZK 980 milionů v roce 1999, na asi CZK 720 milionů v roce 2000, na asi CZK 840
milionů v roce 2001 a na asi CZK 910 milionů v roce 2002. Kapitálová přiměřenost GECB činila
v roce 1999 74 %, v roce 2000 48 %, v roce 2001 41 % a v roce 2002 30 %.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/7

5. Úsilí vynakládané ze strany AGB, GECB a GECIH

16. České orgány tvrdí, že AGB, GECIH a GECB přijaly opatření na zmírnění státní účasti na restruktu-

ralizaci AGB.

17. Kompenzační kroky AGB sestávaly z úkonů směřujících k dosažení likvidity vlastních aktiv AGB a
zejména z odprodeje některých dceřiných společností AGB bance Raiffeisen Bank. Tím se také měl
snížit tržní podíl AGB, měřený podílem AGB na celkových bankovních aktivech nebo aktivech urči-
tých tříd. Vedle toho měla AGB snížit početní stav svých zaměstnanců ze zhruba 3.500 v roce 1996
na asi 2.500 zaměstnanců v roce 1998.

18. GECB a GECIH měly přispět k restrukturalizaci zaplacením kupní ceny, prostřednictvím záruk v
“Listině záruk” a protizáruky ve “Smlouvě o odškodnění”, na jejímž základě GECIH převzala na sebe
závazek ČNB (“Záruka pro vkladatele”) vůči věřitelům AGB. Skupina GE měla navíc přispět cestou
“opce s právem prodeje”, která je podrobněji popisována dále, a nakonec také svou vynikající
pověstí.

III. POPIS OPATŘENÍ

19. České orgány poskytly informace o následujících opatřeních:

20. “Záruka pro vkladatele”: Při vyhlášení nucené správy nad AGB dne 17. září 1996 vydala ČNB záruky

všem věřitelům a vkladatelům AGB, aby tak zamezila útoku na vklady banky.

21. Záruka pokrývala především všechny závazky AGB, včetně z nich splatného úroku, zaznamenané
v účetní evidenci ABG k 17. září 1996. Všechny dluhy se splatností k pevnému datu byly zaručeny
až ke dni splatnosti. Dluhy bez pevného data splatnosti byly zaručeny na dobu dvanácti měsíců od
ukončení nucené správy nad AGB. Navíc veškeré záruky vydané v AGB po 17. září 1996 byly zajiš-
těny k datu jejich splatnosti nebo na dobu dvanácti měsíců po skončení nucené správy, podle toho,
co by nastalo dříve. Výše citovaná záruka neurčovaly žádný horní limit pro zajišťované závazky vůči
věřitelům AGB. České orgány nás informovaly, že jediným potenciálním nárokem, který na základě
Záruky pro vkladatele zbývá, je vklad CZK […] (*). Tento vklad má splatnost v roce 2005.

22. “Podpora na posílení likvidity”: ČNB poskytla AGB finanční podporu ve formě úvěrového limitu.
První úvěrový limit, který byl poskytnut 18. září 1996, činil CZK 6.000 milionů. Dne 15. ledna
1998 dosáhl úvěrový limit maximální hodnoty CZK 22.5000 milionů. K maximálnímu čerpání
došlo v únoru 1998, ve výši CZK 22.100 milionů. Podpora na posílení
likvidity skončila
s ukončením nucené správy a zrušením bankovní licence dne 17. září 1998.

23. Dne 17. září 1998 se ČNB a AGB dohodly, že AGB musí svůj dluh vůči ČNB splatit z výnosů likvi-
dačního procesu do 31. prosince 2004. ČNB ovšem může dobu splácení prodloužit. Závazek splatit
částky čerpané v rámci úvěrového limitu zůstal po prodeji AGB1 v AGB.

24. “Neúspěšný pokus navýšit kapitál AGB”: ČNB uložila své dceřiné společnosti Česká finanční s.r.o.
(“Česká finanční”), aby se podílela na navýšení kapitálu v AGB cestou upsání nové emise akcií AGB.
Dne 2. dubna 1998 upsala Česká finanční nové akcie za protihodnotu CZK 9.000 milionů. Tato
úhrada byla ve prospěch AGB zaplacena 6. dubna 1998.

25. Minoritní akcionář AGB ale navýšení kapitálu napadl a český soud v květnu 1998 proces navyšování
kapitálu zastavil. Po skončení nucené správy pak valná hromada akcionářů zrušila rozhodnutí
navýšit kapitál AGB a proto se nakonec Česká finanční nestala akcionářem AGB. Kdyby bylo
navýšení a upsání akcií ze strany České finanční úspěšné, Česká finanční by získala v AGB vlastnický
podíl ve výši 68 %.

26. Česká finanční se snažila vymoci zpět částku CZK 9.000 milionů u soudu s poukazem na neopráv-
něný majetkový prospěch. ČNB, která v roce 2002 převzala pohledávku od České finanční, se také
pokusila vymoci částku zpět. Nicméně v březnu 2004 ČNB odstoupila od soudního sporu proti
AGB, protože považovala za obchodně rozumnější ve sporu nepokračovat.

27. “Kupní cena”: ze strany GECB původně nabídnutá kupní cena činila CZK 2.000 milionů v hotovosti
za upravenou hodnotu čistých aktiv AGB1 ve výši CZK 4.000 miliony. Protože hodnota čistých
aktiv AGB1 byla ve skutečnosti menší, musela být hodnota čistých aktiv zvýšena, aby dosáhla kupní
ceny. Smluvní strany rozhodly, že se tak stane formou navýšení akciového kapitálu v GECB, za které
po koupi AGB1 zaplatí ČNB.

(*) Tajné informace.

C 292/8

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

28. V průběhu následujících jednání mezi ČNB a GECB byla kupní cena i upravená hodnota čistých
aktiv snížena o stejnou částku, s cílem vyhnout se zbytečným hotovostním výměnám. Především
tedy byla kupní cena snížena na CZK 500 milionů – za úpravu hodnoty čistých aktiv AGB na CZK
2.500 milionů. Kupní cena se ve světle výpočtu upravené hodnoty čistých aktiv ke dni transakce
stala předmětem další úpravy. Nakonec zaplacená kupní cena činila CZK 304,154 milionů.

29. “Zvýšení kapitálu v GECB”: Toto opatření je třeba posuzovat s ohledem na to, že kupní cena za
AGB1 byl závislá na dosažení cílové upravené hodnoty čistých aktiv AGB1 ve výši CZK 2.500
milionů, protože české orgány se zavázaly kompenzovat GECB za převzetí závazků převyšujících
hodnotu aktiv nabytých při koupi AGB1.

30. Protože čistá aktiva AGB1 měla k 21. červnu 1998 zápornou hodnotu, bylo cílové hodnoty čistých
aktiv AGB1 dosaženo kapitálovou injekcí ze strany ČNB. Tato kapitálová injekce byla provedena
cestou zvýšení kapitálu v GECB.

31. Podle “Rámcové smlouvy” mezi CNB, GECB a GECIH, uzavřené 22. června 1998, se ČNB zavázala
vložit do vlastního jmění GECB kapitálový vklad ve výši CZK 19.717,5 milionů a zvýšit tak upra-
venou hodnotu čistých aktiv AGB1 na požadovanou výši CZK 2.500 milionů. Bylo to provedeno
tak, že ČNB upsala deset akciových podílů v GECB za celkovou cenu 19.717,5 milionů. Po určitých
potížích s registrací kapitálového navýšení byla takto transakce nakonec zaregistrována dne 25.
března 2003 v Pražském obchodním rejstříku. Následně pak v roce 2003 ČNB prodala těchto 10
akcií GECIH, za celkovou úhradu CZK 1.000.

32. “Záruky a odškodnění”: Při prodeji AGB1 ve prospěch GECB se AGB jako prodávající AGB1 dohodla
na řadě záručních úmluv, které jsou uvedeny v “Listině záruk”, podepsané 21. června 1998. ČNB
nebyla smluvní stranou této dohody. Nicméně závazky učiněné AGB formou “Listiny záruk” ČNB
podpořila cestou “Smlouvy o odškodnění”, podepsané 22. června 1998. “Smlouva o odškodnění”
byla 25. dubna 2004 pozměněna “změnou Smlouvy o odškodnění číslo 1” (2). České orgány poskytly
seznam záručních úmluv v Příloze 23 k Plánu záchrany a restrukturalizace (“Příloha 23”), který je
součástí oznámení. Uvádí se nicméně, že tento seznam není kompletní.

33. Podle informací poskytnutých českými orgány platnost mnoha záruk uvedených v “Listině záruk” a
ve “Smlouvě o odškodnění” vypršela 22. června 2001. Týká se to následujících záručních úprav z
“Listiny záruk”, jak jsou sumarizovány pod položkami č. A.1-A.18 Přílohy 23:

— Článek 2.2. (Organizace)

— Článek 2.3 (Integrované investice a AVE Leasing)

— Článek 2.5 (Souhlasy)

— Článek 2.5 (Bez porušování)

— Článek 2.6. (Finanční výkazy)

— Článek 2.9. (Půjčky)

— Článek 2.10 (Nemovitý majetek)

— Článek 2.11 (Hmotná aktiva)

— Článek 2.12 (Smlouvy)

— Článek 2.13 (Dodržování předpisů)

— Článek 2.15 (Úmluvy o oddělení práv)

— Článek 2.16 (Zaměstnanci, programy zaměstnaneckých výhod)

— Článek 2.17 (Pojištění)

— Článek 2.18 (Soudní spory)

— Článek 2.19 (Práva k duševnímu vlastnictví)

— Článek 2.21 (Vytvoření Nové Agrobanky a Staré Agrobanky)

— Článek 2.23 (Makléř a zprostředkovatelé)

— Článek 2.7 (Žádná neohlášená pasiva)

(2) Pokud není uvedeno jinak, vztahují se všechny odkazy na “Smlouvu o odškodnění” na Smlouvu o odškodnění ve

znění “změny Smlouvy o odškodnění číslo 1” z 25. dubna 2004.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/9

34. Na základě informací, které poskytly české orgány, jsou záruční úmluvy, jejichž platnost nevypršela

před přistoupením České republiky k Evropské unii, sumarizovány následujícím způsobem:

“Záruky a odškodnění”, jejichž platnost vyprší 22. června 2008:

Obsah

Odškodnění za případný soudní spor, který negativně poznamená bankovní činnost:
AGB se zavázala odškodnit GECIH, GECG a další odškodňované osoby kupujícího
(kupující) za případné ztráty vyplynuvší z nároků uplatněných proti kupujícímu
v důsledku záležitosti, ke které došlo před datem uzavření a která negativně poznamená
bankovní činnost. Článek 5.1(a)(1) (3)

Limitování částky

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Odškodnění za porušení zákona: AGB se zavázala odškodnit kupujícího za případné
ztráty vyplynuvší z porušení nějakého platného zákona nebo předpisu, kterého se
prodávající dopustil před datem uzavření a které negativně poznamenává bankovní
činnost. Článek 5.1(a)(ii)

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Odškodnění za pracovněprávní spor: AGB se zavázala odškodnit kupujícího za
případné ztráty vyplynuvší z nároků uplatněných proti GECB některým zaměstnancem
v souvislosti s nějakým skutečným nebo údajným úkonem nebo opomenutím ze strany
prodávajícího před datem uzavření. Článek 5.1(a)(v)

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Odškodnění za pracovněprávní spor: AGB se zavázala odškodnit kupujícího za
případné ztráty vyplynuvší z nároků týkajících se nějaké smluvní povinnosti nebo
povinnosti zaměstnání v případě zaměstnance, který byl ponechán, nebo v případě
dřívějšího, stávajícího či budoucího zaměstnance prodávajícího, který je zaměstnancem
ve vztahu k AGB2. Článek 5.1(a)(vi)

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Žaloba na prohlášení smlouvy týkající se prodeje AGB1 ve prospěch GECB za
neplatnou, podaná 27. července 1998 u Krajského obchodního soudu v Praze
Václavem Sládkem proti AGB v likvidaci a kupujícímu; a ve spojení s minoritními
akcionáři AGB jako vedlejšími žalujícími stranami. (Odškodnění je založeno na článku
4.1 Smlouvy o odškodnění)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Žaloba na prohlášení smlouvy týkající se prodeje AGB1 ve prospěch GECB za
neplatnou, podaná 22. června 2001 u Krajského obchodního soudu v Praze Petrem
Maurem, Františkem Vysloužilem, Pavlem Tykačem, Karlem Tománkem, Pavlem
Šimkem a Tomášem Fohlerem proti AGB v likvidaci a kupujícímu a Jiřímu Klumparovi;
a ve spojení s minoritními akcionáři AGB jako vedlejšími žalujícími stranami (Odškod-
nění je založeno na článku 4.1 Smlouvy o odškodnění)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Žaloba na prohlášení smlouvy o prodeji AGB1 za neplatnou, podaná 18. června 2002
u Městského soudu v Praze HZ Praha, spol. s.r.o. proti AGB v likvidaci, kupujícímu a
Jiřímu Klumparovi. (Odškodnění je založeno na článku 4.1 Smlouvy o odškodnění)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Žádost o registraci prodeje AGB1 v Obchodním rejstříku, podaná 18. října 1999, u
které je žadatelem současná AGB v likvidaci a ke které se pražský Městský úřad stát-
ního zástupce připojil
je založeno na článku 4.1
Smlouvy o odškodnění)

jako strana řízení.

(Odškodnění

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Případný nárok na odškodnění týkající se platnosti či legitimnosti prodeje AGB1 ve
prospěch kupujícího, uplatněný:

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

— Prodávajícím, ČNB nebo akcionářem,

likvidátorem, konkursním správcem, audi-

torem nebo nuceným správcem prodávajícího

— Členem podnikového orgánu prodávajícího nebo kupujícího

— Zaměstnancem, vypůjčovatelem, klientem, půjčovatelem nebo věřitelem prodávají-

cího nebo kupujícího

— Dědicem, právním nástupcem nebo nabyvatelem,

likvidátorem, konkursním
správcem, správcem k převzetí majetku, svěřeneckým správcem nebo nuceným
správcem (respektive osobou, která má podobné pravomoci), nebo sdružením
jednoho nebo více výše uváděných jednotlivých funkcí nebo subjektů, nebo

— Českým státním zástupcem, českým kriminálním orgánem nebo českým daňovým

orgánem, který má nad prodávajícím nebo kupujícím pravomoc.

(Odškodnění je založeno na článku 4.1 Smlouvy o odškodnění)

(3) Pokud není uvedeno jinak, jsou všechny odkazy na články odkazy na články ‚Listiny záruk‘.

C 292/10

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

“Záruky a odškodnění”, jejichž platnost vyprší 22. června 2010

Obsah

Daně: AGB ujišťuje, že (i) splnila příslušné požadavky na daň vybíranou srážkou,
předepsanou na základě všech platných zákonů, (ii) že oznámila kupujícímu existenci
všech daní, které jsou podle nároků daňového orgánu splatné a dlužné ze strany AGB,
(iii) že není v běhu žádný daňový audit, nebo že podle vědomostí AGB nehrozí
v souvislosti s nějakými daněmi, splatnými ze strany AGB, (iv) že se nedopustila ani
nedopouští porušování nějakého použitelného daňového zákona, což by navodilo
vznik závazku pro kupujícího a (v) že kupujícímu nebude uložena v souvislosti
s uskutečněním předpokládaných transakcí žádná daň. Článek 2.14(c) a (d)

Limitování částky

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Ekologické záležitosti: AGB ujišťuje, že nakolik si
je vědoma, nejsou v prostorech
AGB1 uloženy žádné nebezpečné látky v koncentracích překračujících úroveň povo-
lenou platným zákonem. Článek 2.20.

Souhrnný limit CZK
5 000 milionů

Daně v souvislosti s transakcí: AGB ujišťuje, že kupujícímu nebudou předepsány
v důsledku uskutečnění prodeje žádné daně. Článek 2.14(e)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Neobchodní aktiva a pasiva: AGB se zavázala odškodnit kupujícího za případné ztráty
vyplynuvší z nároků týkajících se neobchodních aktiv nebo neobchodních pasiv.
Článek 5.1(a)(iv)

Souhrnný limit CZK
5 000 milionů

Celní dluhy a dluhy na spotřební dani: AGB se zavázala odškodnit kupujícího za ztráty
vyplynuvší z nároků uplatněných proti němu ze strany českých celních a pro spotřební
daň příslušných orgánů v souvislosti s AGB celní zárukou. Článek 5.1(a)(iv)

Souhrnný limit CZK
5 000 milionů

“Záruky a odškodnění”, jejichž platnost vyprší 22. června 2013

Obsah

Limitování částky

Operace AGB1: AGB ujišťuje, že s výjimkou toho, co je uvedeno v přehledu oznamova-
cích povinností za dokumenty o transakci, nejsou součástí AGB1 žádná další aktiva či
pasiva. Článek 2.22.

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Oprávnění: AGB ujišťuje o své plné pravomoci a oprávnění podepsat smluvní doku-
mentaci a uskutečnit transakci. AGB dále ujišťuje, že smlouvy jsou pro ni závazné a na
ní vymahatelné. Článek 2.4.

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

Platnost prodeje: AGB se zavázala odškodnit kupujícího za případnou ztrátu vyplynuvší
z nároku týkajícího se platnosti nebo ústavní
legitimnosti prodeje AGB1. Článek
5.1.(a)(iii)

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

“Záruky a odškodnění”, jejichž platnost vyprší 15 let po uzavření

Obsah

Limitování částky

Ekologické ztráty: AGB se zavazuje odškodnit kupujícího za případnou ekologicko
ztrátu, kterou kupující může utrpět v souvislosti s nějakými provozními prostory
AGB1 a která bude způsobena stavem existujícím před uzavřením. Článek 5.1.(b)

Souhrnný limit CZK
2 000 milionů

35. “Opce s právem prodeje”: Dne 22. června 1998 uzavřely ČNB a GECIH “Smlouvu o opci s právem
prodeje”, která stanovuje, že za určitých okolností je GECIH oprávněná požadovat, aby ČNB odkou-
pila od GECIH všechny její akcie v GECB.

36. České orgány uvedly, že v současnosti zbývají jen dvě možné události, které by GECIH umožnily
využít opci s právem prodeje. Šlo by o 1) o rozhodnutí nebo rozsudek nařizující nebo prohlašující
transakce podle Kupní smlouvy za nulové nebo neplatné, respektive že budou reverzovány, nebo že
se nějaká část aktiv AGB1 vrací, nebo by šlo 2) o rozhodnutí ČNB neprovést náhradu škody podle
“Smlouvy o odškodnění” v částce překračující CZK 2.000 milionů respektive o opomenutí ČNB tyto
platby provést.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/11

37. ČNB má právo napravit událost, která by vedla k využití opce s právem prodeje, tím, že by GECB a
GECIH uvedla do stejné situace, v níž by byly, kdyby k takové události nedošlo. Uvádí se, že by to
mohlo znamenat platby nebo převod aktiv do GECB. Platnost opce s právem prodeje vyprší 22.
června 2008.

Cena při uplatnění opce s právem prodeje

38. Cena, za kterou musí ČNB odkoupit všechny akcie v GECB, se liší podle data, k němuž bude opce
s právem prodeje využita. Od června 2003 do dne, kdy platnost opce s právem prodeje vyprší, se
bude tato cena rovnat nejvyšší z následujících položek:

— upravené reverzní částce,

— hodnotě čistých aktiv GECB ke dni, kdy je cena při uplatnění opce stanovena,

— poctivé tržní hodnotě GECB ke dni, kdy je cena při uplatnění opce stanovena. Když je tedy
kupní cena určována podle poctivé tržní hodnota, nebudou události, které spustily proces uplat-
nění opce s právem prodeje, brány v potaz.

IV. ŽÁDOST O POSOUZENÍ

39. Ve svém oznámení požádaly české orgány Komisi o rozhodnutí na základě prozatímního mechan-
ismu z Přílohy IV.3 Aktu o přistoupení, tj. ve věci “Záruky pro vkladatele”, “Podpory na posílení
likvidity”, “Neúspěšného pokusu navýšit kapitál AGB”, “Kupní ceny”,“Zvýšení kapitálu v GECB”,
jakož i některých “Záruk a odškodnění”. Tyto “Záruky a odškodnění” jsou uvedeny v Příloze 4
k oznámení a obsahují následující položky:

Záruky a odškodnění, jejichž platnost vyprší 22. června 2008

Obsah

Žaloba na prohlášení smlouvy týkající se prodeje AGB1 ve prospěch GECG za
neplatnou, podaná 27. července 1998 u Krajského obchodního soudu v Praze
Václavem Sládkem proti AGB v likvidaci a kupujícímu; a ve spojení s minoritními
akcionáři AGB jako vedlejšími žalujícími stranami. (Odškodnění je založeno na článku
4.1 Smlouvy o odškodnění)

Limitování částky

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Žaloba na prohlášení smlouvy týkající se prodeje AGB1 ve prospěch GECB za
neplatnou, podaná 22. června 2001 u Krajského obchodního soudu v Praze Petrem
Maurem, Františkem Vysloužilem, Pavlem Tykačem, Karlem Tománkem, Pavlem
Šimkem a Tomášem Fohlerem proti AGB v likvidaci, kupujícímu a Jiřímu Klumparovi;
a ve spojení s minoritními akcionáři AGB jako vedlejšími žalujícími stranami. (Odškod-
nění je založeno na článku 4.1 Smlouvy o odškodnění)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Žaloba na prohlášení smlouvy o prodeji AGB1 za neplatnou, podaná 18. června 2002
u Městského soudu v Praze HZ Praha, spol. s.r.o. proti AGB v likvidaci, kupujícímu a
Jiřímu Klumparovi. (Odškodnění je založeno na článku 4.1 Smlouvy o odškodnění)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Žádost o registraci prodeje AGB1 v Obchodním rejstříku, podaná 18. října 1999, u
které je žadatelem současná AGB v likvidaci a ke které se pražský Městský úřad stát-
ního zástupce připojil
je založeno na článku 4.1
Smlouvy o odškodnění)

jako strana řízení.

(Odškodnění

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

Případný nárok na odškodnění týkající se platnosti či legitimnosti prodeje AGB1 ve
prospěch kupujícího, uplatněný:

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

— Prodávajícím, ČNB nebo akcionářem,

likvidátorem, konkursním správcem, audi-

torem nebo nuceným správcem prodávajícího

— Členem podnikového orgánu prodávajícího nebo kupujícího

— Zaměstnancem, vypůjčovatelem, klientem, půjčovatelem nebo věřitelem prodávají-

cího nebo kupujícího

— Dědicem, právním nástupcem nebo nabyvatelem,

likvidátorem, konkursním
správcem, správcem k převzetí majetku, svěřeneckým správcem nebo nuceným
správcem (respektive osobou, která má podobné pravomoci), nebo sdružením
jednoho nebo více výše uváděných jednotlivých funkcí nebo subjektů, nebo

— Českým státním zástupcem, českým kriminálním orgánem nebo českým daňovým

orgánem, který má nad prodávajícím nebo kupujícím pravomoc.

(Odškodnění je založeno na článku 4.1 Smlouvy o odškodnění)

C 292/12

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

Záruky a odškodnění, jejichž platnost vyprší 22. června 2010

Obsah

Daně: AGB ujišťuje, že (i) splnila příslušné požadavky na daň vybíranou srážkou,
předepsanou na základě všech platných zákonů, (ii) že oznámila kupujícímu existenci
všech daní, které jsou podle nároků daňového orgánu splatné a dlužné ze strany AGB,
(iii) že není v běhu žádný daňový audit, nebo že podle vědomostí AGB nehrozí
v souvislosti s nějakými daněmi, splatnými ze strany AGB, (iv) že se nedopustila ani
nedopouští porušování nějakého použitelného daňového zákona, což by navodilo
vznik závazku pro kupujícího a (v) že kupujícímu nebude uložena v souvislosti
s uskutečněním předpokládaných transakcí žádná daň. Článek 2.14(c) a (d)

Limitování částky

Souhrnný limit CZK
2 000 miliony

Daně v souvislosti s transakcí: AGB ujišťuje, že v důsledku uskutečnění prodeje
nebudou kupujícímu předepsány žádné daně. Článek 2.14(e)

Souhrnný limit CZK
15 000 milionů

40. Tato limitovaná žádost o posouzení tedy nepostihuje ostatní záruční úmluvy podle “Záruk a odškod-

nění”, jakož i “opci s právem prodeje”.

41. Především je třeba konstatovat, že podle prozatímního mechanismu z Přílohy IV.3 Aktu o přistou-
pení neplatí pro přistupující země povinnost oznamovat opatření. Vzhledem k jejich potenciálnímu
zařazení na seznam existujících podpor ve smyslu článku 88(1) Smlouvy o založení ES se přistupu-
jící země mohou samy rozhodnout, která opatření budou chtít oznámit.

42. Komise nicméně soudí, že záruční úmluvy oznámené na účelem rozhodnutí Komise jsou neodděli-
telně svázány s ostatními “Zárukami a odškodněními”, které české orgány vyřadily z působnosti své
žádosti o posouzení. Všechna práva a povinnosti, která jsou vymahatelná podle záručních úmluv, ať
už spadají či nespadají do žádosti o posouzení, vyplývají ze stejných smluv: z “Listiny záruk” a
“Smlouvy o odškodnění”. Proto je neleze uměle oddělovat. V důsledku toho bude Komise posuzovat
veškeré “Záruky a odškodnění” v jejich úplnosti.

43. Oproti tomu “opce s právem prodeje” tvoří odlišnou úmluvu, uzavřenou příslušnými stranami
zvlášť. Proto Komise považuje toto opatření za samostatné, které je možné oddělit od ostatních
opatření. Protože se Česká republika rozhodla toto opatření neoznámit, nebude tedy “opce s právem
prodeje” při stávajícím posuzování projednávána a nebude k ní přijímáno rozhodnutí.

V. POSOUZENÍ

1. Použitelnost po přistoupení

1.1. Právní rámec – Procedura “prozatímního mechanismu”

44. Příloha IV.3 Aktu o přistoupení stanovuje proceduru “prozatímního mechanismu”. Ta představuje
právní rámec pro posuzování režimů podpor a individuálních podpůrných opatření, které nabyly
účinnosti v novém členském státě přede dnem přistoupení a jsou po přistoupení nadále použitelné;
tento postup platí pro ty režimy a opatření, které ještě nebyly zahrnuty do seznamu 'existujících
podpůrných' opatření, připojeném k Příloze IV a které nabyly účinnost od 10. prosince 1994 dále.
Opatření, která jsou použitelná po přistoupení a která nabyla účinnosti před 10. prosincem, jsou
považována při přistoupení za existující podporu ve smyslu článku 88(1) Smlouvy o založení ES.
V této souvislosti je relevantním kritériem právně závazný akt, kterým se kompetentní vnitrostátní
orgány zavázaly poskytnout podporu (4).

45. V rámci prozatímního mechanismu se slučitelnost podpůrných opatření, použitelných po přistou-
pení, se společným trhem musí nejdříve posuzovat na úrovni vnitrostátního orgánu, odpovědného
za dohled nad státní podporou (v České republice to je Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
(“OPC”)).

46. “Státní orgán pro dohled” může hledat právní jistotu tak, že předmětná opatření oznámí Evropské
komisi. Na základě tohoto oznámení bude pak Komise posuzovat slučitelnost oznámených opatření
se společným trhem.

(4) Rozhodnutí Soudu první instance ze 14. ledna 2004 v případě T-109/01 Fleuren Compost v Komise nyr, odstavec74.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/13

47. Když bude mít Komise vážné pochybnosti o slučitelnosti oznámených opatření s acquis communau-

taire, může do třech měsíců ode dne, kdy obdržela kompletní oznámení, vznést své námitky.

48. Jestliže naopak Komise do této lhůty své námitky nevznese, bude se mít za to, že oznámená opatření

představují existující podporu ode dne přistoupení.

Podp ů r ná op a tř e ní , kte r á ne j sou p ou ž i te lná p o př i stou p e ní

49. Podpůrná opatření, která nejsou použitelná po přistoupení, nemůže Komise na základě postupů
předepsaných v článku 88 přezkoumávat. Protože cestou prozatímního mechanismu se pouze zjiš-
ťuje, zda dané opatření znamená existující podporu z hlediska postupů při poskytování státních
podpor po přistoupení, nevyžaduje na Komisi, ani ji nezmocňuje k přezkoumávání podpůrných
opatření, která nejsou po přistoupení použitelná.

50. Na základě nastíněného právního rámce má tedy zásadní význam první posouzení, zda jsou ozná-

mená opatření použitelná po přistoupení.

51. Jen ta opatření, která mohou i po přistoupení vést k poskytnutí další podpory nebo ke zvýšení
částky už poskytnuté podpory, se mohou na základě prozatímního mechanismu kvalifikovat pro
statut existující pomoci – pokud přitom splňují příslušné podmínky a mohou se tudíž stát před-
mětem tohoto mechanismu. Na druhé straně platí, že prozatímní mechanismus nemá žádný smysl
v případě podpůrných opatření, která už byla s konečnou platností a bezpodmínečně poskytnuta ve
stanovené částce ještě před přistoupením. Pro rozhodnutí, zda tomu tak opravdu je, je i zde rele-
vantním kritériem právně závazný akt, kterým se příslušné vnitrostátní orgány zavázaly podporu
poskytnout.

52. Tento výklad je v souladu s cílem, účelem a logikou prozatímního mechanismu a kontroly nad státní
podporou obecně. Kromě toho s ohledem na zjišťování bezprostředního ekonomického dopadu
takových státních intervencí platí, že nové opatření musí být posuzováno v okamžiku, kdy je
podpora poskytována. Právní závazek státu je tím hlavním, co souvisí s poskytnutím podpory, nikoli
její pouhé vyplacení. Jakákoli platba, současná či budoucí, prováděná na základě právního závazku,
představuje akt prosté realizace a nelze ji vykládat jako novou či další podporu. Proto podle Komise
musí být k tomu, aby bylo opatření posouzeno jako použitelné po přistoupení, prokázáno, že je
schopno přinést další výhodu, která nebyla známa, nebo která nebyla přesně známa, když byla
podpora poskytnuta.

53. Na základě tohoto kritéria Komise považuje za použitelná po přistoupení následující podpůrná

opatření:

— Jakékoli podpůrné režimy, které nabyly účinnosti přede dnem přistoupení a na jejichž základě a
bez potřeby dalších prováděcích opatření mohou být poskytovány po přistoupení individuální
podpory podnikům definovaným v rámci aktu obecným a abstraktním způsobem;

— Podpora, která není svázána s konkrétním projektem a která je poskytnuta před přistoupením

jednomu nebo několika podnikům na dobu neurčitou a/nebo v nedefinované částce;

— Individuální podpůrná opatření, u nichž není ke dni poskytnutí podpory známo přesné vystavení
státu ekonomickým závazkům (to bylo blíže vysvětleno v dopise Komise českým orgánům z 19.
března 2004).

54. Ve svém dopise ze 4. srpna 2003, zaslaném Misi České republiky u EU, informovaly složky Komise
jak chápou pojem “použitelné po přistoupení” v souvislosti s individuálními

Českou republiku,
podpůrnými opatřeními:

55. “Individuální podpůrná opatření, jak jsou definována v článku 1 (e) procedurálního nařízení, jsou
považována za “použitelná po přistoupení”, jestliže pravděpodobně zvýší závazky státu po dni přis-
toupení. GŘ pro hospodářskou soutěž soudí, že tato podmínka by měla jmenovitě platit v případě
osvobození od nebo snížení povinných poplatků (např. osvobození nebo snížení daní, povinných
příspěvků na sociální zabezpečení), pokud tyto výhody platí nadále po přistoupení, dále v případě
záruk nebo finančních nástrojů, jako jsou úvěrové linky a “čerpací práva”, jejichž platnost pokračuje
po dni přistoupení. Ve všech takových případech mohou být předmětná opatření považována za
nadále použitelná po přistoupení; přestože bylo opatření oficiálně přijato, v době poskytnutí
podpory není celkový závazek plynoucí z toho pro stát znám.”

56. Komise považuje individuální opatření za použitelná po přistoupení ve smyslu Přílohy IV.3 Aktu o
přistoupení, jestliže ke dni poskytnutí pomoci není přesně známa hrozba ekonomických závazků
pro stát a ke dni přistoupení je stále neznáma.

C 292/14

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

57. V případě záruk musí být splněny následující podmínky, aby bylo dané opatření považováno za

nepoužitelné po přistoupení.

— Rizika jsou přesně definována a zahrnuta do kompletního seznamu, který byl uzavřen ke dni

přistoupení.

— Existuje celkový strop pro splatné částky.

— Spor se týká událostí, které se udály přede dnem poskytnutí náhrady škod a nikoli nějakých

budoucích událostí.

1.2. Individuální opatření

58. “Záruka pro vkladatele”: Záruka pro vkladatele, kterou ČNB ručila za závazky všem ručitelům AGB,
převzala po prodeji AGB1 ve prospěch GECB právě GECB. Jestliže ale GECIH využije na základě
“Smlouvy o opci s právem prodeje” tuto svou opci, může být ČNB opět podle Záruky vkladatelům
odpovědná. Nicméně podle Záruky pro vkladatele zůstává jen jeden nárok, který je jasně definovaný.
Komise proto považuje potenciální hrozbu z toho plynoucí za jasně definovanou před přistoupením
a předmětné opatření za nepoužitelné po přistoupení.

59. “Podpora na posílení

likvidity”: ČNB poskytla AGB úvěrový limit v konečné výši CZK 22.500
milionů. Tato podpora na posílení likvidity skončila v září 1998. Předpokládalo se, že tento závazek
by měla AGB splatit z výnosů likvidačního procesu do 31. prosince 2004. Protože podpora na posí-
lení likvidity byla ukončena v září 1998, nevede už k žádnému dalšímu ohrožení České republiky.
Splátky z výnosů likvidačního procesu hrozbu pro Českou republiku jen zmírní. Proto není toto
opatření považováno za použitelné po přistoupení.

60. “Neúspěšný pokus o navýšení kapitálu AGB”: V roce 1998 se dceřiná společnost ČNB, Česká
finanční, pokusila zúčastnit na navýšení kapitálu v AGB zakoupením nových akcií za protihodnotu
CZK 9.000 milionů. Částka CZK 9.000 milionů byla ve prospěch AGB zaplacena 6. dubna 1998. po
soudním řízení a konečném rozhodnutí valné hromady akcionářů AGB kapitál nenavyšovat se ČNB
pokusila vyplacené prostředky vymoci zpět. Pokusu o zpětné vymožení prostředků se ale v březnu
2004 vzdala.

61. Pokus o navýšení kapitálu AGB byl jednorázovým opatřením, které bylo uskutečněno před přistou-
pením a které už nezvýší hrozbu závazků pro Českou republiku. Rovněž pokus o zpětné vymáhání
částky byl zastaven před přistoupením České republiky k Evropské unii. V tomto ohledu tedy platí,
že hrozba závazků pro Českou republiku se nemůže po přistoupení dále zvýšit. V důsledku toho
není neúspěšný pokus o navýšení kapitálu AGB, včetně pokusu o zpětné vymožení vyplacené částky
považován za opatření použitelné po přistoupení.

62. “Kupní cena”: Konečná kupní cena za koupi AGB1, kterou zaplatila GECG/GECIH, byla stanovena na
CZK 304,154 milionů. Toto opatření nevede k žádnému dalšímu ohrožení České republiky.
V důsledku toho není považováno za použitelné po přistoupení.

63. “Zvýšení kapitálu v GECB”: V červenci 1998 upsala ČNB deset nových akcií GECB a zaplatila za ně
CZK 19.717,5 milionů. Šlo o jednorázové opatření, které nepovede k nějakému dalšímu ohrožení
České republiky. Proto je považováno za nepoužitelné po přistoupení.

64. “Záruky a odškodnění”: Ve “Smlouvě o odškodnění” přijala ČNB zpět závazky učiněné AGB jako
podávajícím AGB1 v “Listině záruk”. Obě smlouvy obsahují různé záruční úmluvy ve prospěch
GECB a GECIH.

65. Následující záruční úmluvy “Listiny záruk”, jak jsou sumarizovány v položkách č. A.1-A.18 v Příloze
23, tj.: článek 2.2 (Organizace), článek 2.3 (Integrované investice a AVE Leasing), článek 2.4 (Souh-
lasy), článek 2.5 (Bez porušování), článek 2.6 (Finanční výkazy), článek 2.9 (Půjčky), článek 2.10
(Nemovitý majetek), článek 2.11 (Hmotná aktiva), článek 2.12 (Smlouvy), článek 2.13 (Dodržování
předpisů), článek 2.15 (Úmluvy o oddělení práv), článek 2.16 (Zaměstnanci, programy zaměstna-
neckých výhod), článek 2.17 (Pojištění), článek 2.18 (Soudní spory), článek 2.19 (Práva k duševnímu
vlastnictví), článek 2.21 (Vytvoření Nové Agrobanky a Staré Agrobanky), článek 2.23 (Makléř a
zprostředkovatelé), článek 2.7 (Žádná neohlášená pasiva) už přestaly platit k 22. červnu 2001. Po
přistoupení České republiky k Evropské unii se proto prostřednictvím těchto záruk nezvýší hrozba
závazků pro Českou republiku. Komise proto považuje tyto specifické záruky za nepoužitelné po
přistoupení.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/15

Nekomple tní sezna m

66. V případě záručních úmluv,

jejichž platnost nevypršela před přistoupením, musí být splněny
podmínky předepsané výše v článku V.1.1, aby mohlo být záruky považovány za nepoužitelné po
přistoupení. Jmenovitě musí být přesně definován rozsah působnosti záruk, a to prostřednictvím
kompletního seznamu nároků.

67. České orgány předložily seznam nároků v Příloze 23. České orgány ale přitom výslovně konstato-
valy, že seznam není kompletní. V důsledku toho má Komise vážné pochybnosti, zda je toto
kritérium splněno.

Nedost ate čně p ř esná defi ni c e r i zi k

68. Jiným kritériem pro označení záruky za nepoužitelnou po přistoupení je to, že příslušná rizika pro
přistupující zemi jsou přesně definována. Komise soudí, že České republice hrozící rizika nejsou
prostřednictvím “Záruk a odškodnění”,
jejichž platnost neskončila před přistoupením, dostatečně
definována.

69. Například v případě odškodnění za soudní spor, který negativně poznamenal bankovní činnost
podle článku 5.1(a)(i), se může hrozba závazků pro Českou republiku zvýšit, protože nelze předvídat,
kolik nároků může vzniknout na základě abstraktních podmínek ustanovení. Komise se proto
domnívá, že rizika ohrožující Českou republiku nejsou přesně definována a dané opatření je použi-
telné po přistoupení. Stejné argumenty platí pro všechna ostatní opatření, uváděná českými orgány
v Příloze 23, včetně těch záručních úmluv, na které se české orgány pokoušejí omezit svou žádost o
rozhodnutí cestou procedury prozatímního mechanismu.

70. V případě daňových nároků v článku 2.14(c), (d) a článku 2.14(e) “Listiny záruk” se může hrozba
závazků pro Českou republiku po přistoupení zvýšit. Ustanovení týkající se daňových záruk nespeci-
fikují individuální událostí, které by mohly spustit proces odškodnění. Výsledkem je navíc to, že
potenciální hrozbu pro Českou republiku, plynoucí z těchto událostí, není možné vyčíslit.

71. Také v případě článku 4.1 “Smlouvy o odškodnění” není riziko hrozící České republice dostatečně
definováno. České orgány uvádějí v rámci tohoto ustanovení pět “nároků”. Čtyři z nich se týkají
konkrétních soudních řízení stran článku 4.1 “Smlouvy o odškodnění”. Pátý nárok popisuje
abstraktním způsobem procedury, které mohou podle článku 4.1 vzniknout a které mohou přinést
další nároky. Nelze proto určit, kolik nároků může celkem vzniknout na základě článku 4.1
“Smlouvy o odškodnění”. V důsledku toho Komise soudí, že rizika hrozící České republice nejsou
přesně definována.

Nedost ate čně st anov e ný str op pr o splatné čá s t ky

72. Záruky uváděné českými orgány jsou předmětem různých stropů, které limitují maximální hrozbu
závazku pro Českou republiku podle jednotlivých záruk. Ovšem GECIH může využít “opci s právem
prodeje”, pokud ČNB odmítne nějakou platbu překračující částku CZK 2.000 milionů. “Opce
s právem prodeje” by tedy mohla zrušit platnost stropů příslušných pro “Záruky a odškodnění”.

73. Vcelku podle záručních úmluv, jejichž platnost nevypršela před přistoupením, není hrozba závazku
pro Českou republiku přesně definována, do kompletního seznamu, uzavřeného ke dni přistoupení,
nejsou zahrnuty všechny potenciální nároky a nároky postrádají dostatečně jistý strop.

74. “Opce s právem prodeje”: V případě, že koupě AGB1 je prohlášena za nulovou nebo je shledána
neplatnou nebo reverzovanou, GECIH může uplatnit opci s právem prodeje s tím, že ČNB bude
povinna koupit všechny akcie GECB. Totéž platí, pokud se ČNB rozhodne neprovést platby týkající
se “záruk a odškodnění” překračující částku CZK 2 000 milionů. V tomto případě bude muset být
určena kupní cena akcií v GECB a může se jednat buď o reverzní částku, hodnotu čistých aktiv,
nebo poctivou tržní hodnotu GECB, aniž by byl brán zřetel na událost, která spustila právo uplatnit
“opci s právem prodeje”.

75. Komise soudí, že potencionální hrozba pro Českou republiku není dostatečně definována. Jmenovitě
pak to, že cena, kterou ČNB musí zaplatit, se liší v závislosti na faktorech, které jsou nepředvídatelné,
včetně toho, že událost, která spouští právo uplatnit opci s právem prodeje, není není při výpočtu
ceny brána v úvahu. Komise tedy soudí, že hrozba pro Českou republiku není před přistoupením
jasně definována a že opce s právem prodeje je použitelná po přistoupení.

C 292/16

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

1.3. Závěry

76. Komise proto soudí, že:

a) následující opatření nejsou použitelná po přistoupení:

— “Záruka pro vkladatele”,

— “Podpora na posílení likvidity”,

— “Neúspěšný pokus o navýšení kapitálu AGB”,

— “Kupní cena”,

— “Zvýšení kapitálu v GECB”

— “Záruky a odškodnění”, jak jsou sumarizovány v položkách č. A.1-A.18 v Příloze 23 k Plánu
záchrany a restrukturalizace, tj.: článek 2.2 (Organizace), článek 2.3 (Integrované investice a
AVE Leasing), článek 2.4 (Souhlasy), článek 2.5 (Bez porušování), článek 2.6 (Finanční
výkazy), článek 2.9 (Půjčky), článek 2.10 (Nemovitý majetek), článek 2.11 (Hmotná aktiva),
článek 2.12 (Smlouvy), článek 2.13 (Dodržování předpisů), článek 2.15 (Úmluvy o oddělení
práv), článek 2.16 (Zaměstnanci, programy zaměstnaneckých výhod), článek 2.17 (Pojištění),
článek 2.18 (Soudní spory), článek 2.19 (Práva k duševnímu vlastnictví), článek 2.21 (Vytvo-
ření Nové Agrobanky a Staré Agrobanky), článek 2.23 (Makléř a zprostředkovatelé), článek
2.7 (Žádná neohlášená pasiva).

b) Ostatní “Záruky a odškodnění” jsou opatření, která jsou použitelná po přistoupení.

2. Státní podpora ve smyslu článku 87(1) Smlouvy o založení ES

77. Podle článku 87(1) Smlouvy o založení ES se jedná o státní podporu,

jestliže podporu poskytl
členský stát nebo byla poskytnuta prostřednictvím státních prostředků jakýmkoli způsobem, který
narušuje nebo hrozí narušením hospodářské soutěže zvýhodněním určitých podniků nebo výroby
určitého zboží a který nepříznivě ovlivňuje obchod mezi členskými státy.

78. Prostřednictvím “Smlouvy o odškodnění” ČNB jako veřejný subjekt ručí za závazky AGB vůči GECB

a GECIH. Z toho vyplývá, že záruční úmluvy vyžadují zapojení státních prostředků.

79. Komise soudí, že záruční úmluvy podle “Záruk a odškodnění” zvýhodňují GECB a GECIH. České
orgány zasáhly s cílem usnadnit prodej soukromé banky jinému soukromému podniku. České
orgány nebyly vlastníky banky a kupní cena za AGB1 byla zaplacena ve prospěch AGB. Kupní cena
proto žádným způsobem nekompenzuje platby provedené českými orgány. České orgány a jmeno-
vitě ČNB nebyly povinovány podpořit závazky přijaté ze strany AGB. V rozporu s názorem českých
orgánů není možné takové jednání považovat za jednání v souladu s principem tržního investora.

80. Před vyhlášením nucené správy byla AGB pátou největší bankou a vůbec největší soukromou
bankou v České republice. Po prodeji AGB1 je GECT nadále aktivní po celé České republice a patří
do skupiny GE, která je globálním aktérem. České orgány samy uvádějí, že banky z EU podrobně
sledovaly český trh kvůli investičním účelům v prvý čas. Kdyby byla AGB likvidována, pravděpo-
dobně by mohly být jiné evropské banky s to, získat pro sebe činnost, kterou si zachovala GECB.
S ohledem na všechny tyto skutečnosti Komise soudí, že záruční úmluvy narušují hospodářskou
soutěž a nepříznivě ovlivňují obchod mezi členskými státy.

81. Záruční úmluvy, jejichž platnost nevypršela před přistoupením a které uzavřela ČNB ve prospěch
AGB, GECB a GECIH, jsou proto považovány za státní podporu ve smyslu článku 87(1) Smlouvy o
založení ES.

3. Odchylky podle článku 87(2) a (3) Smlouvy o založení ES

82. Protože ty “Záruky a odškodnění”, jejichž platnost nevypršela před přistoupením, jsou považovány
za použitelné po přistoupení a představují státní podporu ve smyslu článku 87(1) Smlouvy o zalo-
žení ES, nebylo v jejich případě prováděno posouzení slučitelnosti podle článku 87(2) a (3) Smlouvy
o založení ES.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/17

83. Výjimky v článku 87(2) Smlouvy o přistoupení se nezdají být použitelné na daný případ, protože
předmětná podpůrná opatření nemají sociální povahu, jsou poskytována ve prospěch individuálních
spotřebitelů, nesměřují k odstranění škod způsobených přírodními pohromami nebo mimořádnými
událostmi, ani nepředstavují podporu poskytnutou ve prospěch ekonomiky určitých oblastí Spolkové
republiky Německo, postižených jejím rozdělením.

84. Další výjimky jsou stanoveny v článku 87(3)(a), (b) a (c) Smlouvy o založení ES.

85. Protože primárním cílem podpory je obnova dlouhodobé životaschopnosti podniku, který má
potíže, přichází v úvahu jen výjimka podle článku 87(3)(c) Smlouvy o založení ES, kterou se povo-
luje státní podpora poskytnutá na rozvoj určitých hospodářských sektorů, pokud tato podpora
nepříznivě neovlivní podmínky obchodu způsobem, který by byl v rozporu se společným zájmem.

3.2 1994 pokyny k RR (záchrana a restrukturalizace)

86. Stávající komunitární pokyny ke státní podoře na záchranu a restrukturalizaci firem, které mají
potíže (5) (Pokyny 1999), nabyly účinnosti 9. října 1999. Pro opatření vyhlášená před 9. říjnem
1999 předepisují komunitární pokyny ke státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci
firem
v potížích (6) (“Pokyny 1994 ”) podmínky, za nichž bude taková podpora považována za slučitelnou.
Úmluvy o “Zárukách a odškodnění” byly podepsány 21. a 22. června 1998 (7). Komise proto soudí,
že v daném kontextu platí Pokyny 1994.

87. Jak bylo výše vysvětleno, má Komise pravomoc přezkoumávat jen ta podpůrná opatření, která jsou
považována za použitelná po přistoupení. České orgány nicméně oznámily opatření typu podpory
na restrukturalizaci. Aby bylo možné posuzovat slučitelnost restrukturalizační podpory, bude
nezbytné podívat se na pojetí restrukturalizace, jak je orgány schválily. Takto chápaná restrukturali-
zace, sestávající z různých opatření, byla financována nejasným způsobem celým souborem inter-
vencí, schvalovaných orgány v rámci prodeje, bez ohledu na to, zda byly nebo nebyly použitelné.
V důsledku toho je to právě celý komplet restrukturalizačních podpůrných opatření, který je třeba
posuzovat podle kritérií slučitelnosti, předepsaných v Pokynech 1994, jako je obnova životaschop-
nosti, úměrnost podpory a zabránění zbytečnému narušení hospodářské soutěže.

3.3 Způsobilost firmy

88. Pokyny 1994 považují firmu za firmu v potížích, není-li schopna zotavit se pomocí vlastních pros-

tředků nebo získáním prostředků, které potřebuje, od akcionářů nebo výpůjčkou.

89. V září 1996 vykazovala AGB ztráty ve výši CZK -8.487 milionů a zůstatek vlastního jmění CZK -
5.476 milionů. Na základě těchto informací se zdá, že AGB nebyla schopna se zachránit bez státní
intervence.

90. Kromě AGB je příjemcem “Záruk a odškodnění” také GECB a její mateřská společnost GECIH. To

navozuje otázku, zda GECB a GECIH mohou být považovány za firmy, které mají potíže.

91. GECB je společnost, která byla založena v roce 1998 pro účely akvizice AGB1. Jako nově vzniklý
podnik by se GECB neměla kvalifikovat jako společnost, která je podle Pokynů 1994 oprávněná
k podpoře. Navíc GECB patří ke GECIH a skupině GE, která potíže neměla. Komise má proto vážné
pochybnosti, zda GECB a GECIH mohou být podle Pokynů 1994 považovány za firmy v potížích.

3.4 Podpora na záchranu a restrukturalizaci

92. Pokyny 1994 popisují podporu na záchranu jako opatření, která dočasně udržují postavení firmy,
jež čelí výraznému zhoršování své finanční pozice. Taková opatření by zpravidla neměla pokračovat
v platnosti po dobu delší jak šest měsíců. “Záruky a odškodnění” ale dobu šesti měsíců překračují.
Komise proto soudí, že tato podpora nesplňuje podmínky Pokynů 1994 pro podporu na záchranu.

3.5 Podpora na restrukturalizaci, plán restrukturalizace

93. Pokyny 1994 popisují podporu na restrukturalizaci jako podporu, která je součástí reálného, propra-

covaného a dalekosáhlého plánu na obnovu dlouhodobé životaschopnosti firmy.

(5) Úř. věst. 288, 9.10.1999, s.2.
(6) Úř. věst. 355, 31.12.1995, s.1.
(7) Také všechna ostatní oznámená opatření byla přijata před 9.10.1999.

C 292/18

EN

Official Journal of the European Union

30.11.2004

94. Restrukturalizační plán, předaný jako součást oznámení, nese datum prosinec 2003. V roce 1996,
kdy české orgány zahájily uskutečňování intervencí zaměřených na AGB, komplexní plán restruktur-
alizace AGB neexistoval. České orgány přijaly řadu ad-hoc opatření a musely se přizpůsobit skuteč-
nosti, že ztráty AGB byly větší, než očekávaly. Komise má proto vážné pochybnosti, zda “Záruky a
odškodnění” patří do jednotného, propracovaného plánu na restrukturalizaci AGB.

O bnov e n í ži vot a sch opnosti

95. Aby mohlo být opatření podle Pokynů 1994 považováno za slučitelné, je nutné, aby plán restruktur-
alizace definoval nástroje, jejichž prostřednictvím bude v přiměřeném časovém rozpětí obnovena
dlouhodobá životaschopnost a zdraví firmy. Musí to být provedeno na základě realistických před-
pokladů, co do budoucích provozních podmínek.

96. V daném případě jde o opatření, která byly přijata v minulosti. V principu by Komise měla situaci
hodnotit v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta a zvažovat, zda byl přesně v tomto časovém
okamžiku plán proveditelný. Protože ale tehdy žádný plán vyhlášen nebyl, může Komise provést jen
faktické posouzení ve světle stávající situace firmy.

97. Na základě informací, které Komise obdržela, dospěla k předběžnému názoru, že bankovní činnost

AGB byla úspěšně obnovena.

Vy hnou t se z by te č nému nar u še ní h osp odá ř sk é sou t ě ž e

98. Pole Pokynů 1994 je další podmínkou, aby se příslušná opatření vyhnula, nakolik to je možné,

nepříznivému ovlivnění hospodářské soutěže.

99. České orgány uvedly, že nápravné kroky AGB sestávaly ze snahy dosáhnout likvidity vlastních aktiv
AGB, aby bylo možné v maximální možné míře pokrýt únik vkladů v průběhu nucené správy. Tato
snaha měla zahrnovat prodej některých dceřiných společností AGB ve prospěch Raiffaisen Bank.
Vedlo by to ke snížení tržního podílu AGB a také ke snížení stavu pracovníků AGB.

100. V případě GECB a GECIH zmiňují české orgány mezi nápravnými kroky kupní cenu zaplacenou za
AGB1 a záruky jimi poskytnuté v “Listině záruk”. Jmenovitě pak to, že GECIH měla na sebe převzít
závazky ČNB podle “Záruky pro vkladatele”.

101. Kromě toho je hodnota GECB v případě využití “opce s právem prodeje” zmiňována jako příspěvek
investora. Nakonec je tu také zvláštní příspěvek skupiny GE Capital Group ve formě zpět získané
reputace. Skutečnost, že se GE Capital Group stala investorem bankovní činnosti AGB, měla sama o
sobě obnovit mezi věřiteli AGB1 vysokou úroveň důvěryhodnosti.

102. Hodnota různých snah, které vyvíjela AGB a nabyvatel, není vyčíslena a navíc má Komise vážné
pochybnosti v tom smyslu, že tato opatření jdou za hranice toho, co bylo nezbytné pro restrukturali-
zaci bankovní činnosti AGB a zahrnují kompenzační opatření pro konkurenty.

Podp or a ú mě r ná ná kl a dů m na r e st r u kt u r a l i z a c i a j e j í m p ř í no sů m

103. Výše a míra podpory se musí omezovat na striktní minimum, potřebné k tomu, aby byla možná
restrukturalizace firmy. Proto se očekává, že příjemci podpory sami významně přispějí na restruktur-
alizaci z vlastních prostředků nebo cestou externího komerčního financování.

104. České orgány tvrdí, že GECB uskutečnila několik investic a praktických restrukturalizačních kroků.
Jmenovitě měla GECB zaplatit CZK 206 milionů, určených hlavně na úhradu redundantních
nákladů. Navíc v období 1998 až 2002 prováděla další přímé investice v celkové výši CZK 2.040
milionů. Tyto investice se měly týkat implementace určitých nových a rozvoje starších informačních
a bankovních systémů a byly zaměřeny na krytí potřebných nákladů na hardware, jakož i na rozvoj
sítě pokladních automatů a poboček. GECB měla údajně rovněž investovat do optimalizace sítě
poboček, školení personálu, podpory managementu a transferu know-how.

105. Komise má vážné pochybnosti, zda je možné tyto investice chápat

jako příspěvek investora
k restrukturalizaci AGB. Komise považuje tyto investice spíše za výdaje v rámci normálního chodu
činnosti GECB s cílem optimalizovat přínosy.

106. Navíc má Komise na základě informací poskytnutých českými orgány vážné pochybnosti, zda se
podpora striktně omezila na výši, nezbytnou pro restrukturalizaci AGB. Díky podpoře poskytnuté
českými orgány dosáhla GECB velmi vysoké kapitálové přiměřenosti (74 % v roce 1999, 48 % v roce
2000, 41 % v roce 2001 a 30 % v roce 2002), což vyvolává vážné pochybnosti o úměrnosti
podpory nákladům a přínosům restrukturalizace.

30.11.2004

EN

Official Journal of the European Union

C 292/19

107. Článek 46(2) Evropské dohody stanovuje, že:

VI. ČLÁNEK 46(2) EVROPSKÉ DOHODY

“V případě finančních služeb, popisovaných v Příloze XVIa, není tato dohoda na újmu práva smluv-
ních stran přijímat opatření, nezbytná pro uskutečňování monetární politiky smluvní strany, nebo
z důvodů opatrnosti s cílem zaručit tak ochranu investorů, vkladatelů, držitelů dluhopisů nebo osob,
vůči kterým platí fiduciární povinnost, respektive s cílem zajistit integritu a stabilitu finančního
systému. Tato opatření se nebudou dopouštět národnostní diskriminace společností a občanů druhé
smluvní strany v porovnání s vlastními společnostmi a občany”.

108. České orgány uvádějí, že oznámená opatření měla řešit bankovní krizi v České republice a jsou přes-
vědčeny, že na daný případ by měl být použit článek 46(2) Evropské dohody, aby tak byla ospra-
vedlněna opatření zavedená ve prospěch AGB/GECB.

109. Komise má ale vážné pochybnosti, zda může být v tomto kontextu použit článek 46(2) Evropské

dohody.

110. Především má Komise vážné pochybnosti, zda se článek 46(2) Evropské dohody vůbec na opatření
státní podpory vztahuje, protože je součástí “ustavující kapitoly” Evropské dohody, zatímco ustano-
vení týkající se státních podpor jsou uváděna v článku 64 a následujících článcích Evropské dohody.

111. Kromě toho má Komise vážné pochybnosti, zda jsou splněny samotné podmínky článku 46(2)
Evropské dohody. Článek 46(2) Evropské dohody povoluje opatření týkající se monetární politiky
nebo institutu důvody opatrnosti. Komise soudí, že kvůli tomu se přípustná opatření omezují na
opatření s obecným rozsahem použití, která byla přijata orgánem pro finanční dohled.

112. Komise je přesvědčena, že záruční úmluvy představují individuální opatření ve prospěch AGB/GECB
a GECIH, která není možno považovat za nástroje k řešení bankovní krize v České republice. I když
celý balík opatření mohl být zamýšlen jako prostředek proti útoku na vklady v bance a proti všeo-
becné krizi českého bankovního systému, má Komise vážné pochybnosti, zda “Záruky a odškodnění”
byly navíc ke všem ostatním zavedeným opatřením pro dosažení tohoto cíle nezbytné.

Na základě toho rozhodla Komise takto:

VII. ZÁVĚR

— následující opatření ve prospěch Agrobanky Praha, a.s./ GE Capital Bank, a.s.,

jak byla oznámena
Českou republikou v rámci prozatímního mechanismu podle Přílohy IV.3 Aktu o přistoupení, nejsou
použitelná po přistoupení: “Záruka pro vkladatele”, “Podpora na posílení likvidity”, “Neúspěšný pokus
navýšit kapitál AGB”, “Zvýšení kapitálu v GECB”, jakož i “Záruky a odškodnění”, která jsou sumarizo-
vána formou položek č. A.1-A.18 Přílohy 23 k Plánu záchrany a restrukturalizace, tj. článku 2.2 (Orga-
nizace), článku 2.3 (Integrované investice a AVE Leasing), článku 2.4 (Souhlasy), článku 2.5 (Bez
porušování), článku 2.6 (Finanční výkazy), článku 2.9 (Půjčky), článku 2.10 (Nemovitý majetek), článku
2.11 (Hmotná aktiva), článku 2.12 (Smlouvy), článku 2.13 (Dodržování předpisů), článku 2.15
(Úmluvy o oddělení práv), článku 2.16 (Zaměstnanci, programy zaměstnaneckých výhod), článku 2.17
(Pojištění), článku 2.18 (Soudní spory), článku 2.19 (Práva k duševnímu vlastnictví), článku 2.21 (Vytvo-
ření Nové Agrobanky a Staré Agrobanky), článku 2.23 (Makléř a zprostředkovatelé), článku 2.7 (Žádná
neohlášená pasiva)

— ve světle předchozích skutečností Komise na základě postupu stanoveného v článku 88(2) Smlouvy o
založení ES žádá Českou republiku o sdělení údajů, které by mohly napomoci k posouzení zbývajících
“Záruk a odškodnění”), a to do jednoho měsíce ode dne přijetí tohoto dopisu.

Žádá vaše orgány, aby ihned zaslaly kopii tohoto dopisu potenciálním příjemcům podpory.’