State aid — Sweden — Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty, concerning aid C 42/03 (ex NN 3/B/01) — Sweden, Energy Tax Scheme (Text with EEA relevance)
Date: 2003-08-09
Institutions: European Commission
Subjects: State aid, Sweden, competition law, control of State aid, environmental tax, exchange of information, processing industry, tax exemption

C 189/6

EN

Official Journal of the European Union

9.8.2003

Invitation to submit comments pursuant to Article 88(2) of the EC Treaty, concerning aid C 42/03
(ex NN 3/B/01) — Sweden, Energy Tax Scheme

STATE AID — SWEDEN

(2003/C 189/03)

(Text with EEA relevance)

By means of the letter dated 11 June 2003 reproduced in the authentic language on the pages following
this summary, the Commission notified Sweden of its decision to initiate the procedure laid down in
Article 88(2) of the EC Treaty with respect to full exemption from the energy tax on electricity in favour of
the manufacturing industry.

Interested parties may submit their comments on the aspect of the aid in respect of which the Commission
is initiating the procedure within one month of the date of publication of this summary and the following
letter, to:

European Commission
Directorate-General for Competition
State Aid Registry
B-1049 Brussels
Fax (32-2) 296 12 42.

These comments will be communicated to Sweden. Confidential treatment of the identity of the interested
party submitting the comments may be requested in writing, stating the reasons for the request.

SUMMARY

1. DESCRIPTION

The Commission assessed several exemptions/reductions
from the Swedish energy tax and from the CO2 tax.
It
considers the tax exemption of the energy tax on fossil
fuels and the 75 % reduction of the CO2 tax in favour of
the manufacturing industry to be State aid compatible with
It also considers the
the EC Treaty.
Article 87(3)(c) of
regionally differentiated electricity tax in favour of
the
service sector in the North of Sweden to constitute State
aid compatible with Article 87(3)(c) of the EC Treaty.

The Commission also assessed the full exemption of the
energy tax on electricity for the manufacturing sector.

The energy tax was introduced in Sweden in 1957. It is
levied on electricity and fossil fuels and is due in full by
households, companies in the service sector and also by
manufacturing companies as regards fuels used for heating
other than in production processes. Companies in certain
manufacturing sectors (NACE Rev. 1 Sections A-D) benefit

from a full exemption from the energy tax on fuels and
electricity used for heating in production processes. The
exemption in its current
introduced on 1
January 1993,
i.e. before Sweden's accession to the EEA
and the EU. It has remained unchanged since then.

form was

2. ASSESSMENT AND THE COMMISSION'S DOUBTS

2.1. Presence of aid under Article 87(1) of the EC

Treaty

The tax measure which the beneficiaries in the manu-
facturing sectors have benefited from and will benefit
from in the future lead to a loss of revenues for the
State. They therefore involve State resources. The
measure is selective, in that it only applies to specific
sectors. The measure gives an economic advantage to
to distort
the beneficiaries and has
competition. Since companies in the manufacturing
sectors are active in fields where there is
trade
between Member States, this trade is affected and the
measure constitutes State aid covered by Article 87(1)
EC.

the potential

9.8.2003

EN

Official Journal of the European Union

C 189/7

2.2. Compatibility of the aid under Article 87(3) of the

EC Treaty

The Commission has found that the scheme as such
constitutes existing aid, as defined in Article 1(b)(i) of
Council Regulation (EC) 659/1999 of 22 March 1999
laying down detailed rules for the application of Article
the time of Sweden's
93 of
accession to the European Union until 31 December
2001.

the EC Treaty (1), at

As from 1 January 2002, all existing environmental aid
schemes should have been brought into line with the
Community guidelines on State aid for environmental
protection (2) (‘the Guidelines’)(point 77). According to
point 51.2 of the Guidelines the provisions in point
51.1 of the Guidelines may be applied to existing taxes
if they have an appreciable positive impact in terms of
the derogation in
environmental protection and if
question was decided when the tax was adopted. The
energy tax on electricity fulfils these two criterions
whereby the tax shall be assessed according to point
51.1 of the Guidelines.

According to point 51.1(b) second indent of
the
Guidelines, the Commission can approve exemptions
from environmental taxes for up to 10 years, if, where
the reduction concerns a domestic tax imposed in the
absence of a Community tax, the eligible firms still pay
a
the
exemption from the electricity tax is 100 % the bene-
ficiaries pay no significant proportion.

significant proportion of

Since

tax.

the

Other provisions of point 51.1 of the Guidelines do
seem to be fulfilled in this case. The
also not
stage of
the
at
Commission therefore
assessment considers that the aid is not compatible
with Article 87(3)(c) EC.

current

TEXT OF LETTER

‘Kommissionen önskar genom denna skrivelse informera Sve-
rige om att den, efter att ha granskat de upplysningar som
tillhandahållits av Era myndigheter angående stödet i
fråga,
har beslutat att inte göra invändningar mot att tillverknings-
sektorn befrias från koldioxidskatt och energiskatt på fossila
bränslen. Kommissionen gör inte heller några invändningar
mot den regionalt differentierade skatten på el till förmån för
tjänstesektorn. Kommissionen har emellertid beslutat att inleda
ett förfarande om befrielsen från skatt på el till förmån för
tillverkningssektorn.

1. FÖRFARANDE

En undersökning av den svenska koldioxidskatteordningen
till förmån för särskilt energiintensiva industriföretag ledde
till den nu aktuella undersökningen av kärnan i det svenska
energiskattesystemet, nämligen koldioxidskatten och ener-
giskatten och vissa befrielser från och nedsättningar av
dessa.

(1) OJ L 83, 27.3.1999, p. 1.
(2) OJ C 37, 3.2.2001, p. 3.

Kommissionen fattade i december 2002 (3) ett beslut om en
nedsättning av koldioxidskatten för bränslen som används
för uppvärmning vid tillverkningsprocesser hos tillverk-
ningsföretag inom vissa sektorer. Vid undersökningen fram-
gick dock att den svenska koldioxidskatten endast utgör en
del av det svenska energiskattesystemet och att den är intimt
knuten till andra delar, särskilt energiskatten på bränsle.
Koldioxidskatten kan därför inte granskas för sig, utan ener-
giskattesystemet måste granskas som en helhet.

I en skrivelse av den 6 januari 2003 begärde kommissionen
därför ytterligare upplysningar, vilket de svenska myndighe-
terna lämnade i en skrivelse av den 27 februari 2003, re-
gistrerad den 28 februari 2003.

Ärendet diskuterades närmare vid ett möte i Stockholm den
20–21 januari 2003 mellan företrädare för GD Konkurrens
och finans-,
Informella
industri- och miljödepartementet.
möten hölls också i Bryssel den 7 mars och den 3 april
2003.

Upplysningarna har lett till att kommissionen har gjort en
ny bedömning av den generella återbetalningen av koldiox-
idskatt till tillverkningsindustrin. Detta beslut ersätter därför
kommissionens beslut om statligt stöd NN 3/A/2001 och
NN 4/A/2001 – Sverige från december 2002 om den ned-
sättning på 75 procent av koldioxidskatten som tillverk-
ningsindustrin åtnjuter.

2. DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

Det svenska systemet med miljö- och energibaserade skatter
omfattar flera olika typer av skatter. De viktigaste är kol-
dioxidskatten och energiskatten, som båda tas ut på fossila
bränslen. Ekonomiskt sett är koldioxidskatten den viktigaste.
Energiskatt tas också ut på el.

Energiskatten infördes 1957. Den tas ut på el och fossila
bränslen som används bland annat för uppvärmning och
skall betalas i sin helhet av hushållen, tjänsteföretag samt
av tillverkningsföretag när det gäller bränsle som används
för uppvärmning som inte utgör ett led i tillverkningspro-
cessen.

Koldioxidskatten infördes i juli 1991 och ändrades 1993 för
att den bättre skulle överensstämma med energiskattesys-
temet. Koldioxidskatt tas ut på fossila bränslen som används
bland annat för uppvärmning och skall betalas i sin helhet
av hushållen, tjänsteföretag och av tillverkningsföretag när
det gäller bränsle som används för uppvärmning som inte
utgör ett led i tillverkningsprocesser.

Tillverkningsindustrin befriad från energiskatt

Företag inom vissa tillverkningssektorer (NACE rev. 1, av-
snitt A–D) är helt befriade från energiskatt på bränsle och el
som används för uppvärmning i tillverkningsprocesserna (4).
Skattebefrielsen infördes i sin nuvarande form den 1 januari
1993, dvs. innan Sverige anslöt sig till EES och EU. Den har
inte ändrats sedan dess.

De svenska myndigheterna uppskattar att denna åtgärd leder
till en årlig förlust av skatteintäkter på cirka 1 000 miljoner

(3) NN 3/A/2001 och NN 4/A/2001 – Sverige (EGT C 104, 30.4.2003,

s. 9).

(4) Befrielsen gäller också växthusföretag. Kommissionen kommer att

fatta ett separat beslut om befrielsen för sådana företag.

C 189/8

EN

Official Journal of the European Union

9.8.2003

kronor (cirka 110 miljoner euro) när det gäller energiskatten
på bränsle och 1 500 miljoner kronor (cirka 165 miljoner
euro) när det gäller befrielsen från energiskatt på el.

Den 75-procentiga nedsättningen av koldioxidskatten för tillverk-
ningsindustrin

Sedan 1993 har tillverkningsindustrin fått koldioxidskatten
nedsatt med 75 procent för bränslen som används i tillverk-
ningsprocesser. Procenttalet har varierat under åren men
aldrig överstigit 75 procent.

De svenska myndigheterna uppskattar att denna åtgärd leder
till en årlig förlust av skatteintäkter på cirka 1 000 miljoner
kronor (cirka 110 miljoner euro).

Den regionalt differentierade energiskattesatsen på el till förmån
för tjänstesektorn

Hushåll och tjänsteföretag i norra Sverige har sedan 1981
betalat en lägre energiskatt på el. El utgör cirka 30 procent
av värmemarknaden i Sverige och syftet med åtgärden är att
sänka skatten på värme i norra delen av landet, där värme-
kostnaderna är relativt höga. Åtgärden gäller stödområden
enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget.

Den andel av hela skatten som betalas av dem som omfattas
av denna åtgärd låg stabilt på 41 procent under perioden
1993–1995 och har sedan dess ökat stadigt till 74 procent
2003.

I tabellen nedan finns en översikt över energiskatten och koldioxidskatten och de befrielser från och nedsättningar av
dessa som är föremål för detta beslut.

Koldioxidskatt på bränsle för
uppvärmning

Energiskatt på bränsle för
uppvärmning

Energiskatt på el för
uppvärmning

Hushåll och tjänstesektorn

0 % (full skatt)

0 % (full skatt)

0 % (full skatt)

Tillverkningsföretag för upp-
värmning i tillverkningspro-
cesser

Hushåll och tjänstesektorn i
norra delen av landet

75 % (betalar 25 %)

100 % (ingen skatt)

100 % (ingen skatt)

0 % (full skatt)

0 % (full skatt)

26 % (betalar ca 74 %)

Ordningens varaktighet: Sverige ansöker om godkännande till och med den 31 december 2005.

3. BEDÖMNING

3.1 Inslag av statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-för-

draget

Alla skattebefrielser och nedsättningar som beskrivs
ovan utgör en ekonomisk fördel för mottagarna, som
befriar dem från kostnader som de normalt betalar ur
driftsbudgeten. Åtgärderna leder till en förlust av skat-
teintäkter och finansieras därmed med statliga medel.
Befrielsen från energiskatt och den generella nedsätt-
ningen av koldioxidskatten omfattar endast
tillverk-
ningsindustrin och denna åtgärd är därför selektiv.
Den regionalt differentierade skattesatsen på el omfat-
tar endast tjänstesektorn och endast vissa områden.
Båda dessa faktorer innebär att åtgärden är selektiv.
De företag som omfattas av åtgärderna är verksamma
på marknader där det förekommer handel mellan med-
lemsstater. Därmed snedvrider eller hotar stödet att
snedvrida konkurrensen på den inre marknaden och
det utgör därför statligt stöd i den mening som avses
i artikel 87.1 i EG-fördraget.

3.2 Stödets förenlighet med artikel 87.3 c i EG-fördra-

get

3.2.1 Bedömningsperioder och rättslig grund för bedöm-

ningen

I artikel 1 b i i rådets förordning (EG) 659/1999 av
den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för ar-
tikel 93 i EG-fördraget (5) (procedurförordningen) defi-

(5) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

nieras befintligt stöd på följande sätt: ”utan att det
påverkar tillämpningen av artiklarna 144 (6) och 172
i anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige,
allt stöd som fanns innan fördraget trädde i kraft i
respektive medlemsstat, det vill säga stödordningar
och individuellt stöd som infördes före och som fort-
farande är tillämpliga efter det att fördraget har trätt i
kraft”.

I artikel 172.5 i anslutningsakten anges följande: ”stat-
ligt stöd, som en ny medlemsstat har beviljat under år
1994 och som den i strid med EES-avtalet eller arran-
gemang enligt det avtalet inte har anmält till EFTA:s
övervakningsmyndighet eller som den har anmält dit
men lämnat före det att EFTA:s övervakningsmyndig-
het fattat beslut i saken, skall inte anses som ”förekom-
mande” stöd i medlemsstaten i den mening som avses i
Romfördragets artikel 93.1”.

I detta fall har de bestämmelser genom vilka befrielse
från energiskatt beviljades varit i kraft oförändrade se-
dan 1993. Den regionala differentieringen av energi-
skatten på el för tjänstesektorn hade införts redan före
det och förhållandet mellan den lägre och den fulla
skattesatsen
perioden
oförändrat
1993–1995. Vid anslutningen utgjorde därför båda åt-
gärderna befintligt (förekommande) stöd (7).

under

var

(6) Artikel 144 i anslutningsakten gäller statligt stöd till jordbruket.
(7) Domstolens dom av den 15 mars 1994 i mål C-387/92, Banco
Crédito Industrial SA, nu Banco Exterior de España SA vs. Ayun-
tamiento de Valencia, Rec. 1994, s. I-00877.

9.8.2003

EN

Official Journal of the European Union

C 189/9

Senast den 1 januari 2002 skulle alla befintliga miljö-
stödsordningar ha ändrats så att de var förenliga med
de gällande gemenskapsriktlinjerna för statligt stöd till
skydd för miljön (8) (riktlinjerna)
(punkt 77 i riktlin-
jerna).

Den generella befrielsen från koldioxidskatten trädde i
kraft 1993 och därmed före den 1 januari 1994. Vid
anslutningen utgjorde stödet i fråga därför befintligt
stöd. Definitionen av nytt stöd i procedurförordningen
(se artikel 1 c) inbegriper ändringar av befintligt stöd.
För nytt stöd gäller det anmälningskrav som fastställs i
artikel 88.3 i EG-fördraget. Alla ändringar av befintligt
stöd skall därmed anmälas till kommissionen. Skatte-
nedsättningen ökades betydligt från och med den 1
januari 2001 och kommissionen anser att ökningen
var så stor att åtgärden måste bedömas som en ny
åtgärd.

sättningen av koldioxidskatten till förmån för tillverk-
ningsindustrin skall bedömas som en enda åtgärd.

Eftersom det för ett av de två inslagen i åtgärden skulle
ha krävts en anmälan från och med den 1 januari
2001, bedömer kommissionen de två inslagens för-
enlighet från och med detta datum. Vid bedömningen
tillämpar kommissionen 1994 års riktlinjer för statligt
stöd till skydd för miljön (9) (1994 års riktlinjer) för
perioden 1 januari 2001–2 februari 2001 och för pe-
rioden från och med den 3 februari 2001 de gällande
riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön (se
punkt 82 i riktlinjerna).

Den regionala differentieringen av energiskatten på el
till förmån för tjänstesektorn bedöms enligt de gällande
riktlinjerna från och med den 1 januari 2002.

Av de skäl som anges nedan anser kommissionen att
befrielsen från energiskatt på fossila bränslen och ned-

Befrielsen från energiskatt på el bedöms enligt de gäl-
lande riktlinjerna från och med den 1 januari 2002.

Läge vid anslutningen

Ändringar mellan 1.1.1995
och 31.12.2001

Läge den 1 januari 2002

Befrielse från energiskatt på bränsle till
förmån för tillverkningsindustrin

75-procentig nedsättning av koldiox-
idskatten till
förmån för tillverknings-
industrin

Befintligt stöd

Inga ändringar

Befintligt stöd

1.1.2001 – skall vara
förenlig med 1994 års
tills dess att
riktlinjer
2001
riktlinjer
trädde i kraft

års

Skall vara förenlig med
2001 års riktlinjer från
och med den 3 februari
2001

Befrielse från energiskatt på el till för-
mån för tillverkningsindustrin

Regionalt differentierad energiskatt på el
till förmån för tjänstesektorn

Befintligt stöd

Inga ändringar

Befintligt stöd

Inga ändringar

Skall vara förenlig med
2001 års riktlinjer

Skall vara förenlig med
2001 års riktlinjer

3.2.2 Fullständig befrielse från energiskatten på bränslen
och en 75-procentig nedsättning av koldioxidskatten
för tillverkningsindustrin fr.o.m. den 1 januari 2001
t.o.m. den 31 december 2005

Kommissionen betraktar de båda skatterna som en enda
skatt

Även om den föreslagna behandlingen i skattehänse-
ende består av a) införandet av en 75-procentig ned-
sättning av koldioxidskatten och b) befrielse från ener-
giskatt, det vill säga två olika skatter, anser kommis-
sionen att det är motiverat att betrakta de båda skat-
terna och undantagen från dem som en enda skatt.

I Sverige omfattas fossila bränslen som används för
uppvärmningsändamål av energiskatt och koldiox-
idskatt. Eftersom de båda skatterna tas ut på samma
grunder fungerar de i praktiken som en enda skatt med
två olika beståndsdelar. Bestämmelserna om uppbörd
och betalningsskyldighet samt kontrollbestämmelserna
är desamma.

(8) EGT C 37, 3.2.2001, s. 3.
(9) EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.

Inte endast koldioxidskatten utan också energiskatten
har en styrande miljöfrämjande effekt på förbruk-
ningen av bränslen. Därför skall båda skatterna ses
som ekonomiska instrument
för att uppnå miljö-
skyddsmål,
i synnerhet att minska koldioxidutsläp-
pen (10). För att uppnå den önskade styrande effekten
har den svenska regeringen under åren ändrat nivån på
antingen energiskatten eller koldioxidskatten.

Tanken på ett övergripande energiskattesystem fick
konkret form när de olika befintliga lagarna om ener-
gibeskattning konsoliderades i en enda lag, lagen om
skatt på energi (1994:1776), som trädde i kraft den 1
januari 1995. Detta framgår också av den information
om skatteåterbäring som skickats ut till skattebetalarna,
där de båda skattekomponenterna presenteras tillsam-
mans och där det också anges vilken den totala skatten
per enhet är för olika bränslen.

(10) Koldioxidskattesatserna beror på bränslets koldioxidhalt. Energi-
skattesatserna har inget direkt samband med koldioxidhalten i ett
bränsle, men kommissionen anser att det i de svenska förhållan-
dena finns ett tydligt direkt samband mellan bränsleförbrukning
och koldioxidutsläpp.

C 189/10

EN

Official Journal of the European Union

9.8.2003

Kommissionen godtar därför Sveriges ståndpunkt att
det följer av det svenska energibeskattningssystemets
allmänna struktur att energiskatten och koldioxidskat-
ten på bränslen bör bedömas tillsammans. Dessutom
konstaterar kommissionen att syftet med skatterna inte
är att nå särskilda miljömål, t.ex. att minska olika ut-
släpp, vilket skulle särskilja skatterna utifrån deras syfte
trots att de tas ut för samma produkt.

Kommissionen anser vidare att medlemsstaterna för
närvarande tillåts lägga ihop alla olika skatter de tar
ut för ett visst bränsle i syfte att följa de minimiskatte-
satser som föreskrivs i rådets direktiv 92/82/EEG av
den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskatte-
satser för mineraloljor (11). Därför kan Sverige följa di-
rektivet även om det inte finns någon energiskatt på
fossila bränslen som industrin använder i tillverknings-
processer.

I artikel 4.2 i utkastet till energiskattedirektiv definieras
”skattenivå” dessutom som ”det samlade belopp som
påförts i form av alla indirekta skatter (med undantag
av moms) som räknats fram direkt eller indirekt på
basis av förbrukad produktkvantitet”. Redan i det för-
slag till
rådsdirektiv som kommissionen lade fram
1997 (12) talades det om ”det samlade belopp som på-
förts i form av alla indirekta skatter”. Under tiden har
rådet nått politiskt samförstånd (13) om utkastet
till
energiskattedirektiv. Att lägga ihop alla skatter som
tas ut för ett visst bränsle är därför fullständigt förenligt
med EU:s politik på området för energibeskattning.

Bedömning mot bakgrund av 1994 års riktlinjer för perio-
den 1.1.2001–2.2.2001

Enligt punkt 3.4 i 1994 års riktlinjer kan en tillfällig
befrielse från nya miljöskatter godkännas om det är
nödvändigt för att kompensera för förlorad konkur-
renskraft, särskilt på internationell nivå. Sådant stöd
får bara kompensera för extra produktionskostnader
jämfört med traditionella kostnader och det bör vara
tillfälligt och i princip minska successivt.

Syftet med skattenedsättningen är att bevara konkur-
renskraften för relativt energiintensiva industriföretag.
Det råder ingen tvekan om att införandet av energis-
katter på nationell nivå ökade driftskostnaderna för
dessa företag i en omfattning som påverkade deras
konkurrenskraft på den inre marknaden.

Med tanke på den korta period som skall bedömas mot
bakgrund av 1994 års riktlinjer är det en irrelevant
fråga om stödet var tillfälligt eller inte.

Kommissionen konstaterar slutligen att de flesta ned-
sättningar av koldioxidskatter som kommissionen god-

(11) EGT L 316, 31.10.1992, s. 19.
(12) EGT C 139, 6.5.1997, s. 14.
(13) Rådsdokument nr 15354/1/02, 9.12.2002.

känt med stöd av 1994 års riktlinjer inte har varit
successivt minskande.

Stödmottagarna betalar fortfarande mellan 19 % och
24 % av skatten. Sverige lämnade upplysningar enligt
vilka nedsättningen av koldioxidskatten 2001 var en-
dast 65 %, så de andelar av de totala skatterna som
betalades var större. Skatten i sig ger därför stödmot-
tagarna ett incitament att minska sin energiförbruk-
ning. Eftersom stödmottagarna har ett incitament att
minska sin energiförbrukning anser kommissionen att
det finns en motpart på det sätt som krävs i 1994 års
riktlinjer. Den andel som företagen fortfarande betalar
garanterar också att skattenedsättningarna inte innebär
att extrakostnader överkompenseras, eftersom företa-
gen fortfarande omfattas av ett nettoskatteuttag.

Kommissionen anser därför att stödet är förenligt med
artikel 87.3 c i fördraget.

Bedömning mot bakgrund av
3.2.2001–1.12.2005

riktlinjerna för perioden

Skatterna i fråga har bedömts mot bakgrund av punk-
terna 51.2 och 51.1 b i avsnitt E.3.2 om driftsstöd i
form av skattenedsättningar eller skattebefrielser.

I punkt 51.2 i riktlinjerna hänvisas det till tillämp-
ningen av punkt 51.1, om befintliga skatter har en
betydande positiv effekt när det gäller miljöskydd. De
svenska myndigheterna beräknar att miljöskatterna
kommer att bidra till att koldioxidutsläppen kan mins-
kas med 22,5 % fram till 2010. Energiskatterna bidrar
således till denna betydande positiva effekt när det gäl-
ler miljöskydd (punkt 51.2 a).

Vidare krävs det i punkt 51.2 b i riktlinjerna att be-
slutet om ett undantag för företagen i fråga fattades när
skatten antogs. Kommissionen konstaterar i detta fall
att en fullständig befrielse från energiskatt och koldiox-
idskatt planerades redan innan Sverige anslöt sig till
Europeiska unionen 1995. Kommissionen anser därför
att detta kriterium uppfylls.

Enligt punkt 51.1 b första strecksatsen i riktlinjerna
kan kommissionen godkänna undantag från miljöskat-
ter för upp till tio år, om nedsättningen avser en ge-
menskapsavgift och det belopp som företagen faktiskt
betalar efter nedsättningen är betydligt högre än ge-
menskapens minimibelopp. Kommissionen noterar att
de minimiskattesatser för mineraloljor som anges i rå-
dets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om
tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (14)
alltid kommer att följas. De svenska myndigheterna
uppfyller detta kriterium, eftersom den energiskatt
och den koldioxidskatt som tas ut på mineraloljor
kan läggas ihop enligt direktivet. För gasol som an-
vänds som bränsle vid värmeproduktion förutser direk-
tivet en nollskattesats.

(14) EGT L 316, 31.10.1992, s. 19.

9.8.2003

EN

Official Journal of the European Union

C 189/11

Med stöd av punkt 51.1 b andra strecksatsen kan
kommissionen också godkänna undantag från miljös-
katter för upp till tio år om nedsättningen avser en
nationell avgift
i avsaknad av en gemenskapsavgift
och de företag som beviljats nedsättningen likväl beta-
lar en betydande del av den nationella avgiften. De
svenska myndigheterna lämnade upplysningar enligt
vilka stödmottagarna betalar mellan 19 % och 24 %
av den totala skattebelastningen, beroende på bränsle.
Det är en konsekvens av att koldioxidskatten är betyd-
ligt högre än energiskatten.

Bränsle

Olja

Naturgas

Gasol

Kol/koks

Andel av
koldioxidskatten
som betalas
25 %

Andel av
energiskatten
som betalas
0 %

Andel av den
totala skatten
som betalas 2003
19 %

25 %

25 %

25 %

0 %

0 %

0 %

22 %

24 %

22 %

Kommissionen anser att stödmottagare vilkas bräns-
leanvändning inte omfattas av mineraloljedirektivet be-
talar 22 %, vilket utgör en betydande del av skatterna.

Kommissionen anser därför att stödet är förenligt med
artikel 87.3 c i EG-fördraget till och med den 31 de-
cember 2005.

3.2.3 Befrielse från energiskatten på el

för tillverknings-
industrin från och med den 1 januari 2002 till och
med den 31 december 2005

Energiskatten på el måste bedömas i sig själv, inte i
förbindelse med någon annan energiskatt såsom kol-
dioxidskatten. Dels är skattesatsen för den senare inte
beroende av förbrukningen. Dels kan det påpekas att
över nittio procent av den elkraft som alstras i Sverige
kommer från kärn- och vattenkraftverk. Elskatten på-
verkar alltså inte koldioxidutsläppen på samma sätt
som skatterna på fossila bränslen och kan alltså inte
bedömas tillsammans med dessa eller med koldiox-
idskatten (15). Elskatten måste alltså bedömas separat.

Energiskatten på el infördes i Sverige 1957, långt före
EES-medlemskapet 1994 och EU-medlemskapet 1995.
Full befrielse från elskatten för företag inom vissa till-
verkningsområden infördes den 1 januari 1993, alltså
före Sveriges inträde i EES och EU. Eftersom skatten
var oförändrad perioden 1993–95 har åtgärden utgjort
befintligt stöd fram till den 31 december 2001.

Alla befintliga miljöstödsordningar skulle ändras så att
de blev förenliga med de nuvarande riktlinjerna senast
den 1 januari 2002 (punkt 77). Enligt punkt 51.2 i
dessa får bestämmelserna i punkt 51.1 tillämpas på
befintliga avgifter, om dessa har en betydande positiv
effekt när det gäller miljöskydd och undantagen hade

beslutats i samband med att avgiften infördes. Energi-
skatten på el uppfyller dessa båda villkor, och skatten
skall alltså bedömas enligt punkt 51.1 i riktlinjerna.

Enligt punkt 51.1 b andra strecksatsen i riktlinjerna får
kommissionen bevilja undantag från miljöavgifter
i
upp till tio år, om nedsättningen avser en nationell
avgift i avsaknad av en gemenskapsavgift och de före-
tag som beviljats nedsättningen likväl betalar en bety-
dande del av den nationella avgiften. Eftersom befriel-
sen från elskatten är 100 % betalar mottagarna inte
någon betydande del.

De övriga villkoren i punkt 51.1 i riktlinjerna förefaller
inte heller vara uppfyllda i detta fall. Kommissionen
anser därför i detta skede av bedömningen att stödet
inte är förenligt med artikel 87.3 c i EG-fördraget.

3.2.4 Den regionalt differentierade energiskatten på el för
tjänstesektorn från och med den 1 januari 2002 till
och med den 31 december 2005

Den regionala differentieringen av energiskatten på el
har ett regionalstödssyfte men kan ändå godkännas
enligt riktlinjerna. Undantaget föreskrevs när Sverige
gick med i EES och EU, och mottagarna har alltid
betalt en betydande del av den statliga skatten. Andelen
uppgick under 2003 till 74 % och har aldrig varit lägre
än 41 % (punkt 51.2 och 51.1 b andra strecksatsen).

3.2.5 Bedömning avseende den tidigare EKSG stålindustrin
före utgången av EKSG-fördraget den 23 juli 2000

I den utsträckning som undantagen även omfattade
den tidigare EKSG-stålindustrin för tiden innan ut-
gången av EKSG-fördraget den 23 juli 2002 beaktar
kommissionen kommissionens meddelande om vissa
förändringar i handläggningen av konkurrensärenden
till följd av att EKSG-fördraget löper ut (kommunika-
tionen) (16).

Med beaktande av den 100-procentiga befrielsen från
skatt på bränsle och den 75-procentiga befrielsen från
koldioxidskatten för
tillverkningsindustrin, utgjorde
ordningen förekommande stöd till och med den 31
december 2000.

Punkt 44 i kommunikationen anger följande:

Då beslut fattas efter den 23 juli 2002 om statligt stöd
som genomförts senast den dagen utan kommissionens
förhandstillstånd, kommer kommissionen att gå vidare
i enlighet med kommissionens tillkännagivande om
vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett
statligt stöd är olagligt (17). Enligt detta tillkännagivande
skall kommissionen alltid bedöma om olagligt statligt
stöd är förenligt med den gemensamma marknaden
enligt de materiella kriterier som fastställs i något av
de instrument som gällde när stödet beviljades.

(15) En skatt på elektricitet har dock positiva miljömässiga styreffekter

med tanke på energisparande och energieffektivitet.

(16) EGT C 152, 26.6.2002, s. 5.
(17) EGT C 119, 22.5.2002, s. 22.

C 189/12

EN

Official Journal of the European Union

9.8.2003

Följaktligen skall åtgärderna bedömas, på så sätt som
skulle ha varit fallet enligt beslut 2496/96 EKSG (18) av
den 18 december 1996 om gemenskapsregler för stat-
ligt stöd till stålindustrin (stålstödsreglerna), i enlighet
med punkten 3.4 i 1994 års riktlinjer för statligt stöd
till skydd för miljön (19). Enligt punkt 3.4 är kriteriet
för att tillåta sådana skattebefrielser som utgör drifts-
stöd att de bara får kompensera för extra produktions-
kostnader jämfört med sedvanliga kostnader samt att
de måste vara tillfälliga och i princip degressiva.

Rörande den 100-procentiga befrielsen från energiskat-
ten på bränsle och den 75-procentiga befrielsen från
koldioxidskatten för
tillverkningsindustrin, hänvisar
kommissionen för perioden 1 januari 2001 till den
23 juli 2002 till bedömningen ovan där båda skatterna
bedöms gemensamt. Härvidlag, noterar kommissionen
att stödelementen inte utgör en fullständig befrielse
från den totala lagstadgade skatteökningen då företagen
själva fortfarande betalar en del. Följaktligen sker det
ingen överkompensation. Vidare noterar kommissionen
att skattebefrielsen är av en tillfällig natur då undanta-
get omfattar tidsperioden från den 1 januari 2001 till
utgången av EKSG-fördraget den 23 juli 2002. Slut-
ligen noterar kommissionen att undantag enligt punk-
ten 3.4 i princip skall vara degressiva. Punkten 3.4
förutser således möjligheten att ge undantag från denna
bestämmelse när så är lämpligt. I det aktuella fallet
innehåller inte stödet något degressivt element förutom
det faktum att den underliggande logiken bakom stödet
är att det är tillfälligt. Trots detta har kommissionen
beslutat att bevilja stödet, särskilt med beaktande av
kommissionens praxis rörande tolkningen av denna
del av punkt 3.4. Därför anser kommissionen att stödet
är förenligt med 1994 års riktlinjer. Avseende perioden
efter den 23 juli 2002 hänvisar kommissionen till be-
dömningen av den EG-relaterade delen av ordningen
och bedömer att stödet är kompatibelt med de nuva-
rande miljöriktlinjerna.

Om befrielsen från energiskatten på elektricitet för till-
verkningsindustrin omfattar tidigare EKSG-stålindustri
för perioden fram till utgången av EKSG-fördraget
den 23 juli 2002, utgör skattebefrielsen statligt stöd
fram till den 23 juli 2002. Med tillämpning av punkt
19 i ovan nämnda kommunikation skall skattebefriel-
sen från den 24 juli 2002 bedömas enligt de nuva-
rande miljöriktlinjerna. Av samma skäl som lämnats
ifrågasätter kommis-
ovan avseende EG-sektorerna,

förenlighet med statsstödsreglerna
sionen åtgärdens
även för åtgärden i den utsträckning den omfattar
den tidigare EKSG-stålindustrin.

4. SLUTSATS

Av ovanstående skäl har kommissionen inga invändningar
mot den beskrivna nedsättningen av koldioxidskatten och
energiskatten på fossila bränslen för tillverkningssektorn.
Kommissionen har heller inga invändningar mot den regio-
nalt differentierade elskatten för tjänstesektorn. Däremot har
kommissionen beslutat att inleda det formella gransknings-
förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget i fråga om den
fulla skattebefrielsen för elektricitet för tillverkningssektorn.

Detta beslut påverkar inte bedömningen av åtgärdernas
kompatibilitet med det kommande energiskattedirektivet
som förväntas träda i kraft den 1 januari 2004. Kommis-
sionen påminner Sverige om att den kan föreslå de åtgärder
som behövs för att säkerställa åtgärdernas kompatibilitet.

Utifrån dessa överväganden uppmanar kommissionen enligt
förfarandet i artikel 88.2 i EG-fördraget Sverige att lägga
fram sina synpunkter och lämna alla de upplysningar som
kan vara av värde för bedömningen av befrielsen från ener-
giskatt på el för tillverkningsindustrin från och med den 1
januari 2002 till och med den 31 december 2005, inom en
månad från dagen för mottagandet av denna skrivelse.
Kommissionen uppmanar också de svenska myndigheterna
att genast sända kopior av brevet till tänkbara stödmotta-
gare.

Kommissionen vill påminna Sverige om att artikel 88.3 i
EG-fördraget har uppskjutande verkan och vill också peka
på artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999, enligt
vilken allt olagligt stöd kan återkrävas från mottagaren.

Kommissionen vill fästa Sveriges uppmärksamhet på att den
kommer att underrätta berörda parter genom att offentlig-
göra denna skrivelse och en sammanfattning av den i Euro-
peiska unionens officiella tidning. Den kommer också att un-
derrätta berörda parter i de Eftaländer som är avtalsslutande
parter i EES-avtalet genom att offentliggöra ett tillkännagi-
vande i EES-supplementet till EUT, samt Eftas övervaknings-
myndighet genom att skicka en kopia av denna skrivelse.
Samtliga ovannämnda berörda parter kommer att uppmanas
att inkomma med synpunkter inom en månad från dagen
för respektive offentliggörande.’

(18) EGT L 388, 28.12.1996, s. 42.
(19) EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.