text:
 11/Sv. 058
 HR
 Službeni list Europske unije
 11
 42006X1227(01)
 L 373/1
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 11.05.2006.
 Pravilnik br. 17 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila u pogledu sjedala, njihovih sidrišta i naslona za glavu
 Revizija 4.
 Uključuje:
 Niz izmjena 07 – Dan stupanja na snagu: 6. kolovoza 1998.
 Dopuna 1. nizu izmjena 07 – Dan stupanja na snagu: 17. studenoga 1999.
 Dopuna 2. nizu izmjena 07 – Dan stupanja na snagu: 13. siječnja 2000.
 Ispravak 1. niza izmjena 06 prema Obavijesti depozitara C.N.655.1999. TREATIES-1 od 19. srpnja 1999.
 Ispravak 1. niza izmjena 07 prema Obavijesti depozitara C.N.425.2000 TREATIES-1 od 27. lipnja 2000.
 Ispravak 1. Dopune 1. nizu izmjena 07 prema Obavijesti depozitara C.N.814.2001.TREATIES-1 od 23. kolovoza 2001.
 Ispravak 1. Revizije 4. Pravilnika, prema Obavijesti depozitara C.N. 165.2004. TREATIES-1 od 4. ožujka 2004.
 Ispravak 2. Revizije 4. Pravilnika, prema Obavijesti depozitara C.N. 1035.2004. TREATIES-1 od 4. listopada 2004.
 1. PODRUČJE PRIMJENE
 Ovaj se Pravilnik primjenjuje na čvrstoću sjedala, njihova sidrišta i naslone za glavu vozila kategorija M1 i N te na čvrstoću sjedala, njihovih sidrišta i naslona za glavu vozila kategorija M2 i M3 koja nisu obuhvaćena nizom izmjena 01 Pravilnika br. 80. (1)
 (2)
 On se primjenjuje i na konstrukciju stražnjih dijelova naslona sjedala i na naprave namijenjene zaštiti putnika od opasnosti koje nastaju naletom prtljage pri frontalnom sudaru vozila kategorije M1.
 On se ne primjenjuje na sklopiva sjedala, sjedala okrenuta u stranu i prema nazad, ili na bilo koji naslon na glavu pričvršćen na takva sjedala.
 2. DEFINICIJE
 Za potrebe ovog Pravilnika:
 2.1. „homologacija vozila” znači homologacija vozila u pogledu čvrstoće sjedala i njihovih sidrišta, konstrukcije stražnjih dijelova naslona sjedala i karakteristika njihovih naslona za glavu;
 2.2. ”tip vozila” znači kategorija motornog vozila koja se ne razlikuje bitno u pogledu:
 2.2.1. konstrukcije, oblika, dimenzija, materijala i mase sjedala, iako sjedala mogu biti različita s obzirom na oblogu i boju; razlike koje ne prelaze 5 postotaka mase homologiranog tipa sjedala ne smatraju se bitnim;
 2.2.2. tip i dimenzije sustava za namještanje, pomicanje i blokiranje naslona sjedala i njihovih dijelova;
 2.2.3. tip i dimenzije sidrišta sjedala;
 2.2.4. dimenzije, okvir, materijali i punjenje držača za glavu, iako mogu biti različite boje i obloga;
 2.2.5. tip i dimenzije spojnih elemenata naslona za glavu i kod odvojenog naslona za glavu, karakteristike dijela vozila na koje se naslon za glavu pričvršćuje;
 2.3. „sjedalo” znači konstrukcija koja može, ali ne mora, činiti cjelinu s konstrukcijom vozila zajedno s oblogom, namijenjenom za sjedenje jedne odrasle osobe. Izraz obuhvaća i pojedinačno sjedalo, ili dio sjedeće klupe, namijenjen za sjedenje više od jedne osobe;
 2.4. „sjedeća klupa” znači konstrukcija zajedno s opremom, namijenjena za sjedenje jedne odrasle osobe;
 2.5. „sidrište” znači sustav pomoću kojeg je sklop sjedala pričvršćen na konstrukciju vozila, uključujući dotične dijelove konstrukcije vozila;
 2.6. „sustav za namještanje” znači naprava pomoću koje se sjedalo, ili njegovi dijelovi, mogu namjestiti u položaj koji odgovara obliku tijela putnika koji sjedi. Ta naprava, posebno može omogućavati sljedeće:
 2.6.1. uzdužno pomicanje;
 2.6.2. visinsko pomicanje;
 2.6.3. pomicanje pod kutom;
 2.7. „sustav za pomicanje” znači naprava pomoću koje se sjedalo, ili neki od njegovih dijelova, mogu pomicati i/ili zakretati, bez fiksnog međupoložaja, kako bi se omogućio lagan pristup putnika do prostora iza dotičnog sjedala;
 2.8. „sustav za blokiranje” znači naprava pomoću koje se osigurava da sjedalo i njegovi dijelovi ostanu u uporabnom položaju:
 2.9. „sklopivo sjedalo” znači pomoćno sjedalo namijenjeno povremenoj uporabi i obično je sklopljeno;
 2.10. „poprečna ravnina” znači vertikalna ravnina okomita na središnju uzdužnu plohu vozila;
 2.11. ”uzdužna ravnina” znači ravnina paralelna sa središnjom ravninom vozila;
 2.12. „naslon za glavu” znači naprava, čija je svrha ograničavanje pomicanja unazad glave odraslog putnika u odnosu na njegov trup, kako bi se u slučaju nesreće smanjila opasnost od ozljede cervikalne kralježnice;
 2.12.1. „ugrađen naslon za glavu” znači naslon za glavu koji čini gornji dio naslona sjedala. Ovu definiciju zadovoljavaju nasloni za glavu koji zadovoljavaju definicije dolje navedenih stavaka 2.12.2. ili 2.12.3., ali koji se mogu odvojiti od sjedala ili konstrukcije vozila samo korištenjem alata, ili djelomičnim ili potpunim uklanjanjem obloge sjedala;
 2.12.2. „odvojiv naslon za glavu” znači naslon za glavu sastavljen od dijela koji se može odvojiti od sjedala te je konstruiran tako da ga se može umetnuti u konstrukciju naslona sjedala i u tom ga položaju blokirati;
 2.12.3. „poseban naslon za glavu” znači naslon za glavu koji se sastoji od dijela koji je odvojen od sjedala i konstruiran tako da se može umetnuti u konstrukciju vozila i/ili blokirati u tom položaju;
 2.13. „točka R” znači referentna točka sjedenja, kako je definirana u Prilogu 3. ovom Pravilniku;
 2.14. „referentna linija” znači linija na trupu ispitne lutke, kako je prikazano na slici 1. Dodatka 1. Prilogu 3. ovom Pravilniku;
 2.15. „pregradni sustav” znači dijelovi ili naprave koji su osim naslona sjedala, namijenjeni zaštiti putnika od naleta prtljage; pregradni sustav može posebno biti sastavljen od mreže ili žičane rešetke, smještene iznad razine naslona sjedala u uspravljenom ili sklopljenom položaju. Nasloni za glavu koji su ugrađeni kao standardna oprema vozila i opremljeni takvim dijelovima ili napravama smatraju se dijelom pregradnog sustava. Međutim, sjedalo opremljeno naslonom za glavu ne smatra se samo po sebi pregradnim sustavom.
 3. ZAHTJEV ZA IZDAVANJE HOMOLOGACIJE
 3.1. Zahtjev za izdavanje homologacije za tip vozila podnosi proizvođač vozila ili njegov propisno ovlašteni predstavnik.
 3.2. Zahtjevu treba priložiti sljedeće dokumente u tri primjerka i sa sljedećim podacima:
 3.2.1. detaljan opis tipa vozila u pogledu konstrukcije sjedala, njihovih sidrišta i sustava za namještanje, pomicanje i blokiranje;
 3.2.1.1. detaljan opis i/ili, prema potrebi, nacrt pregradnog sustava;
 3.2.2. nacrte, u odgovarajućem omjeru i s dovoljno detaljnim prikazom sjedala, njihovih sidrišta na vozilu, kao i njihovih sustava za namještanje, pomicanje i blokiranje;
 3.2.3. za sjedala s odvojivim naslonom za glavu:
 3.2.3.1. detaljan opis naslona za glavu u kojem je posebno navedena vrsta materijala punjenja;
 3.2.3.2. detaljan opis položaja, vrste nosača i elemenata za pričvršćivanje naslona za glavu na sjedalo.
 3.2.4. za odvojene naslone za glavu:
 3.2.4.1. detaljan opis naslona za glavu u kojem je posebno navedena vrsta materijala za punjenje;
 3.2.4.2. detaljan opis položaja i spojnih elemenata za pričvršćivanje naslona za glavu na konstrukciju vozila.
 3.3. Tehničkoj službi nadležnoj za provedbu homologacijskog ispitivanja treba predati:
 3.3.1. vozilo koje odgovara tipu vozila za homologaciju, ili dijelove vozila koji su po ocjeni tehničke službe potrebni za homologacijsko ispitivanje;
 3.3.2. dodatni komplet sjedala kojima je vozilo opremljeno, s njihovim sidrištima;
 3.3.3. za vozila koja su opremljena naslonima za glavu, ili se njima mogu opremiti, osim zahtjeva iz stavaka 3.3.1. i 3.3.2.:
 3.3.3.1. za odvojive naslone za glavu: dodatni komplet sjedala, opremljenih naslonima za glavu kojima je vozilo opremljeno, s njihovim sidrištima;
 3.3.3.2. kod posebnih naslona za glavu: dodatni komplet sjedala kojima je vozilo opremljeno, zajedno s njihovim sidrištima, dodatni komplet odgovarajućih naslona za glavu i dio konstrukcije vozila na koji se nasloni za glavu montiraju, ili kompletna konstrukcija.
 4. HOMOLOGACIJA
 4.1. Ako vozilo, predloženo za homologaciju u skladu s ovim Pravilnikom zadovoljava odgovarajuće zahtjeve (sjedala opremljena naslonima za glavu, ili s mogućnošću njihove ugradnje), izdaje se homologacija tog tipa vozila.
 4.2. Za svaki homologirani tip dodjeljuje se broj homologacije. Prve dvije znamenke (trenutačno 07, što odgovara nizu izmjena 07) označavaju niz izmjena koji uključuje posljednje glavne tehničke izmjene Pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne može dodijeliti isti broj istom tipu vozila, opremljenog drugim tipovima sjedala ili naslona za glavu ili sjedalima s drugačijim sidrištima na vozilu (to se primjenjuje i na sjedala s naslonima za glavu i na sjedala bez naslona za glavu) ili drugom tipu vozila.
 4.3. Obavijest o izdavanju, proširenju ili odbijanju homologacije tipa vozila u skladu s ovim Pravilnikom šalje se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik, u obliku koji je u skladu s obrascem iz Priloga 1. ovom Pravilniku.
 4.4. Na svako vozilo koje je u skladu s tipom vozila, homologiranim u skladu s ovim Pravilnikom, postavlja se na jasnom i lako dostupnom mjestu, predviđenom na homologacijskom certifikatu, međunarodna homologacijska oznaka sastavljena od:
 4.4.1. kruga u središtu kojeg je slovo „E”, nakon kojeg slijedi oznaka države koja je izdala homologaciju; (3)
 4.4.2. broja ovog Pravilnika, nakon kojeg slijedi slovo „R”, crtica i broj homologacije na desnoj strani kruga predviđenog stavkom 4.4.1.;
 4.4.3. međutim, ako je vozilo opremljeno jednim ili više sjedala koja su opremljena naslonima za glavu, ili se njima mogu opremiti te su homologirani u skladu sa zahtjevima iz dolje navedenih stavaka 5.1. i 5.2., nakon broja ovog Pravilnika slijede slova „RA”. Oblik koji je u skladu s uzorkom iz Priloga 1. ovom Pravilniku, navodi koje je sjedalo/sjedala opremljeno naslonima za glavu, ili se njim/njima mogu opremiti. Oznaka također navodi jesu li preostala sjedala u vozilu koja nisu opremljena naslonima za glavu, ili se njima ne mogu opremiti, homologirana i ispunjavaju li zahtjeve iz dolje navedenog stavka 5.1. ovog Pravilnika.
 4.5. Ako vozilo odgovara tipu vozila, homologiranom u skladu s jednom ili više pravilnika, koji su priloženi Sporazumu, u državi koja je izdala homologaciju u skladu s ovim Pravilnikom, ne treba ponavljati simbol iz stavka 4.4.1.; u tom slučaju u stupce na desnoj strani simbola iz stavka 4.4.1. unosi se broj Pravilnika, broj homologacije i dodatni simboli svih pravilnika, u skladu s kojima je izdana homologacija u državi koja je izdala homologaciju u skladu s ovim Pravilnikom.
 4.6. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.
 4.7. Homologacijska se oznaka postavlja pored, ili na pločicu s podacima vozila koju je postavio proizvođač.
 4.8. Primjeri postavljanja homologacijskih oznaka navedeni su u Prilogu 2. ovom Pravilniku.
 5. ZAHTJEVI
 5.1. Opći zahtjevi koji se primjenjuju na sva sjedala katetorije M1
 (4).
 5.1.1. Svaki sustav za namještanje i pomicanje uključuje sustav za blokiranje koji funkcionira automatski. Sustavi blokiranja za naslone za ruke, ili druge naprave za udobnost nisu potrebni, osim ako bi prisutnost takvih naprava prouzročila dodatan rizik od ozljede za putnike u vozilu u slučaju sudara.
 5.1.2. Napravu za deblokiranje sustava iz stavka 2.7. treba smjestiti na vanjskoj strani sjedala uz vrata. Treba biti lako dostupna, čak i za putnika na sjedalu neposredno iza dotičnog sjedala.
 5.1.3. Stražnji dijelovi sjedala, koji su na površini 1, navedeni u stavku 6.8.1.1., trebaju proći ispitivanje raspodjele energije u skladu sa zahtjevima iz Priloga 6. ovom Pravilniku.
 5.1.3.1. Smatra se da je taj zahtjev ispunjen, ako tijekom ispitivanja, obavljenog postupkom navedenim u Prilogu 6., smanjenje brzine modela glave tijekom uzastopne 3 ms ne prelazi 80 g. Osim toga, tijekom ispitivanja, ili nakon njega, ne smiju se pojaviti opasni rubovi.
 5.1.3.2. Zahtjevi iz stavka 5.1.3. ne primjenjuju se za krajnja stražnja sjedala, niti za sjedala okrenuta naslonom jedno prema drugom.
 5.1.4. Površina stražnjih dijelova sjedala ne smije imati nikakvih opasnih neravnina, ili oštrih rubova koji bi mogli povećati opasnost od ozljeđivanja putnika u vozilu. Taj se zahtjev smatra ispunjenim, ako površina stražnjih dijelova sjedala, ispitana u uvjetima navedenim u stavku 6.1., ne pokazuje polumjere zakrivljenosti manje od:
 2,5 mm na površini 1;
 5,0 mm na površini 2;
 3,2 mm na površini 3.
 Te su površine definirane stavkom 6.8.1.
 5.1.4.1. Ti se zahtjevi ne primjenjuju na:
 5.1.4.1.1. dijelove različitih površina koje ne pokazuju izbočenja veća od 3,2 mm iznad okolne površine, koje imaju tupe rubove, uz uvjet da visina izbočenja nije veća od polovine njene širine;
 5.1.4.1.2. krajnja stražnja sjedala i sjedala naslonom okrenuta jedno prema drugom;
 5.1.4.1.3. stražnje dijelove sjedala, smještene u horizontalnoj ravnini koja prolazi najnižom točkom R u svakom redu sjedala. (Ako su redovi sjedala različite visine, počevši od straga, ravnina se treba okrenuti prema gore, ili dolje, tako da tvori vertikalnu stepenicu koja prolazi kroz točku R reda sjedala koja su neposredno s njihove prednje strane);
 5.1.4.1.4. dijelove, kao što su „fleksibilna žičana mreža”.
 5.1.4.2. Na površini 2. iz stavka 6.8.1.2. površine mogu imati promjere manje od 5 mm, ali ne manje od 2,5 mm, ako uspješno prođu ispitivanje raspodjele energije, predviđene Prilogom 6. ovog Pravilnika. Osim toga, te površine trebaju biti opremljene punjenjem, kako bi se spriječio izravan kontakt glave s konstrukcijom okvira sjedala.
 5.1.4.3. Ako gore navedene površine sadrže dijelove prekrivene materijalom mekšim od Shore A 50, gore navedeni zahtjevi, uz izuzeće zahtjeva koji se odnosi na ispitivanje raspodjele energije u skladu sa zahtjevima iz Priloga 6., primjenjuju se samo na tvrde dijelove.
 5.1.5. Tijekom ispitivanja iz stavaka 6.2. i 6.3. ili nakon ispitivanja na okviru ili sidrištu sjedala, sustavima za namještanje, pomicanje i blokiranje ne smije doći do kvara. Trajne deformacije, uključujući puknuća, mogu se prihvatiti, uz uvjet da ne povećavaju rizik od ozljeđivanja u slučaju sudara te da su izdržale propisana opterećenja.
 5.1.6. Tijekom ispitivanja is stavka 6.3. i Priloga 9. točke 2.1. ne smije doći do deblokiranja sustava blokiranja.
 5.1.7. Nakon ispitivanja sustavi za namještanje koji putniku omogućavaju ili olakšavaju pristup, trebaju funkcionirati; trebaju imati mogućnost barem jednog deblokiranja i trebaju omogućiti pomicanje sjedala, ili dijela sjedala, za koje su predviđeni.
 Za sve druge sustave za pomicanje, kao i sustave za namještanje i njihove sustave za blokiranje ne traži se da funkcioniraju.
 Kod sjedala opremljenih naslonom za glavu, tvrdoća naslona sjedala i njegovih naprava za blokiranje treba ispunjavati zahtjeve iz stavka 6.2., ako nakon ispitivanja u skladu sa stavkom 6.4.3.6. ne dođe do loma sjedala ili naslona sjedala; u suprotnom treba dokazati da sjedalo ispunjava zahtjeve ispitivanja iz stavka 6.2.
 Kod sjedala (sjedećih klupa) s više prostora za sjedenje nego što je naslona za glavu, provodi se ispitivanje iz stavka 6.2.
 5.2. Opće specifikacije koje se primjenjuju na sjedala vozila kategorije N1, N2 i N3 i na sjedala vozila kategorija M2 i M3 koja nisu obuhvaćena Pravilnikom br. 80.
 5.2.1. Sjedala i sjedeće klupe trebaju biti čvrsto pričvršćeni za vozilo.
 5.2.2. Klizna sjedala i sjedeće klupe trebaju imati mogućnost automatske blokade u predviđenom položaju.
 5.2.3. Namjestivi nasloni sjedala trebaju imati mogućnost blokiranja u svim predviđenim položajima.
 5.2.4. Sva sjedala koja se mogu sklopiti prema naprijed ili imaju sklopive naslone trebaju imati mogućnost automatske blokade u uobičajenom položaju.
 5.3. Ugradnja naslona za glavu
 5.3.1. Na svakom vanjskom prednjem sjedalu u svakom vozilu kategorije M1 treba biti ugrađen naslon za glavu. Sjedala, koja su opremljena naslonom za glavu, namijenjenim za ugradnju na druga sjedeća mjesta ili u vozila drugih kategorija mogu se također homologirati u skladu s ovim Pravilnikom.
 5.3.2. Na svakom vanjskom prednjem sjedalu u svakom vozilu kategorije M2 s najvećom dozvoljenom masom koja ne prijelazi 3 500 kg i kategorije N1, ugrađen je naslon za glavu; nasloni za glavu, ugrađeni u takva vozila, ispunjavaju zahtjeve Pravilnika br. 25, kako je izmijenjen i nizom izmjena 03.
 5.4. Posebni zahtjevi za sjedala koja su opremljena naslonima za glavu ili koja se njima mogu opremiti
 5.4.1. Prisutnost naslona za glavu ne smije biti dodatni izvor opasnosti za putnike u vozilu. Posebno, ni u kojem položaju uporabe ne smiju imati opasne neravnine ili oštre rubove koji mogu povećati rizik od ozbiljnog ozljeđivanja putnika.
 5.4.2. Dijelovi prednjih ili zadnjih strana naslona za glavu, smješteni na površini 1, kako je predviđeno dolje navedenim stavkom 6.8.1.1.3. trebaju uspješno proći ispitivanje raspodjele energije.
 5.4.2.1. Smatra se da je taj zahtjev ispunjen, ako pri ispitivanju, provedenom po postupku iz Priloga 6., smanjenje brzine modela glave ne prelazi 80 g tijekom uzastopne 3 ms. Osim toga, tijekom, ili nakon ispitivanja, ne smiju se pojaviti opasni rubovi.
 5.4.3. Dijelovi prednjih ili stražnjih strana naslona za glavu, smještenih na površini 2, kako je predviđeno dolje navedenim stavkom 6.8.1.2.2. trebaju biti opremljeni punjenjem, tako da sprječavaju izravan kontakt glave s dijelovima konstrukcije i ispunjavaju zahtjeve gore navedenog stavka 5.1.4. koji se primjenjuje na stražnje dijelove sjedala, smještene na površini 2.
 5.4.4. Zahtjevi iz gore navedenih stavaka 5.4.2. i 5.4.3. ne primjenjuju se na dijelove stražnjih strana naslova za glavu, koji su konstruirani za pričvršćivanje na sjedala iza kojih nije predviđeno nikakvo sjedalo.
 5.4.5. Naslon za glavu treba biti sigurno pričvršćen na sjedalo ili konstrukciju vozila, tako da iz punjenja naslona za glavu, ili naprave za njegovo pričvršćivanje, ne izvire opasni dijelovi kao posljedica pritiska kojeg tijekom ispitivanja izvodi model glave.
 5.4.6. Kod sjedala opremljenih naslonom za glavu može se smatrati, uz suglasnost tehničke službe, da su odredbe stavka 5.1.3. ispunjene, ako sjedala, opremljena naslonom za glavu, ispunjavaju odredbe gore navedenog stavka 5.4.2.
 5.5. Visina naslona za glavu
 5.5.1. Visina naslona za glavu mjeri se kako je opisano u dolje navedenom stavku 6.5.
 5.5.2. Visina naslona za glavu čija visina nije namjestiva, za prednja sjedala ne smije biti manja od 800 mm, odnosno 750 mm za stražnja sjedala.
 5.5.3. Nasloni za glavu čija je visina namjestiva:
 5.5.3.1. visina prednjih sjedala ne smije biti manja od 800 mm, odnosno 750 mm za druga sjedala; ta vrijednost dobiva se u položaju koji se nalazi između najvišeg i najnižeg mogućeg položaja namještanja;
 5.5.3.2. visina ne smije niti u jednom „uporabnom položaju” iznositi manje od 750 mm;
 5.5.3.3. za sjedala koja nisu prednja sjedala, nasloni za glavu trebaju biti takvi da se lako pomiču u položaj visine koja ne prelazi 750 mm, ako je taj položaj putniku jasno prepoznatljiv kao položaj koji nije namijenjen uporabi naslona za glavu;
 5.5.3.4. kod prednjih sjedala nasloni za glavu trebaju biti takvi da se automatski mogu pomaknuti kad sjedalo nije zauzeto, u položaj čija visina ne prelazi 750 mm, uz uvjet da se automatski vrate u uporabni položaj, kad je sjedalo zauzeto.
 5.5.4. Dimenzije predviđene gore navedenim stavcima 5.5.2. i 5.5.3.1. mogu biti manje od 800 mm za prednja sjedala, odnosno 750 mm za ostala sjedala, ako je udaljenost između naslona za glavu i unutarnje površine krova, prozora ili nekih drugih dijelova konstrukcije vozila dovoljno velika; međutim, ta udaljenost ne smije biti veća od 25 mm. Kod sjedala opremljenih sustavom za pomicanje ili namještanje, to se primjenjuje na sve položaje sjedala. Osim toga, odstupajući od gore navedenog stavka 5.5.3.2., niti u jednom „uporabnom položaju” visina ne smije biti manja od 700 mm.
 5.5.5. Odstupajući od zahtjeva u pogledu visine iz gore navedenih stavaka 5.5.2. i 5.5.3.1. visina naslona za glavu, namijenjenih za stražnja središnja sjedala ili sjedeće mjesta, ne smije biti manja od 700 mm.
 5.6. Za sjedala, na koja se može namjestiti naslon za glavu, odredbe iz gore navedenih stavaka 5.1.3. i 5.4.2 se provjeravaju.
 5.6.1. Visina dijela naprave za naslanjanje glave, izmjerene u skladu s dolje navedenim stavkom 6.5., za visinski namjestive naslone za glavu ne smije biti manja od 100 mm.
 5.7. Razmak između naslona sjedala i naslona za glavu kod naprave koja nije visinski namjestiva, ne smije biti veći od 60 mm. Ako je naslon za glavu visinski namjestiv, njegova visina u najnižem položaju ne smije biti veća od 25 mm, mjereno od vrha naslona sjedala. Za sjedala, ili sjedeće klupe s namjestivom visinom, opremljene odvojenim naslonima za glavu, ovaj se položaj provjerava za sve položaje sjedećih klupa.
 5.8. Kod naslona za glavu koji su dio naslona sjedala, površina koja se ispituje treba biti:
 iznad ravnine, okomite na referentnu liniju, 540 mm od točke R;
 između dvije vertikalne uzdužne ravnine, koje su udaljene 85 mm od svake strane referentne linije. Na tom području dopuštene su pukotine koje neovisno o položaju imaju izmjeren razmak „a” veći od 60 mm, mjereno u skladu s dolje navedenim stavkom 6.7., pod uvjetom da nakon dodatnog ispitivanja i u skladu s dolje navedenim stavkom 6.4.3.3.2. još uvijek ispunjavaju zahtjeve predviđene dolje navedenim stavkom 5.11.
 5.9. Kod naslona za glavu koji su visinski namjestivi na dijelu naprave koja služi kao naslon za glavu, dozvoljene su pukotine, koje bez obzira na oblik, imaju u skladu s dolje navedenim stavkom 6.7. izmjeren razmak „a” veći od 60 mm, ako nakon dodatnog ispitivanja u skladu s dolje navedenim stavkom 6.4.3.3.2. još uvijek ispunjavaju zahtjeve dolje navedenog stavka 5.11.
 5.10. Širina naslona za glavu treba biti takva da osobi u uobičajenom sjedećem položaju omogućava odgovarajuću potporu za glavu. Kako je predviđeno u skladu s postupkom iz dolje navedenog stavka 6.6., naslon za glavu treba pokrivati površinu koja se pruža najmanje 85 mm na svaku stranu od vertikalne središnje ravnine sjedala, za koji je naslon za glavu namijenjen.
 5.11. Naslon za glavu i njegovo sidrište treba biti takvo da je najveće pomicanje X glave prema nazad koje naslon za glavu dozvoljava i koji je izmjeren u skladu sa statičkim postupkom predviđenim dolje navedenim stavkom 6.4.3. manji od 102 mm.
 5.12. Naslon za glavu i njegovo sidrište treba biti dovoljno čvrsto da bez loma izdrži opterećenje iz dolje navedenog stavka 6.4.3.6. Kod naslona za glavu koji su dio naslona sjedala, zahtjevi ovog stavka primjenjuju se na dijelove konstrukcije naslona sjedala koji su iznad ravnine, okomito na referentnu liniju, 540 mm od točke R.
 5.13. Ako je naslon za glavu namjestiv, ne smije biti moguće njegovo dizanje iznad najviše namjestive visine, osim namjernim djelovanjem korisnika koje se razlikuje od uobičajenog namještanja.
 5.14. Smatra se da čvrstoća naslona sjedala i njegove naprave za blokiranje ispunjavaju zahtjeve dolje navedenog stavka 6.2., ako nakon ispitivanja u skladu s dolje navedenim stavkom 6.4.3.6., ne dođe do loma sjedala, ili naslona sjedala; u suprotnom treba dokazati da sjedalo ispunjava zahtjeve ispitivanja predviđene dolje navedenim stavkom 6.2.
 5.15. Posebni zahtjevi za zaštitu osoba od pomicanja prtljage
 5.15.1. Nasloni sjedala
 Nasloni sjedala i/ili nasloni za glavu koji su postavljeni tako da čine prednju granicu prtljažnika, sva sjedala koja su postavljena i u uobičajenom uporabnom položaju, kako je naveo proizvođač, trebaju imati dovoljnu čvrstoću da zaštite putnike u vozilu od naleta prtljage pri frontalnom udaru. Smatra se da je taj zahtjev ispunjen, ako tijekom ispitivanja iz Priloga 9. i nakon njega, nasloni sjedala i mehanizmi za blokiranje ostanu u prvotnom položaju. Međutim, dopuštena je deformacija naslona sjedala i njihovih dijelova za pričvršćivanje tijekom ispitivanja, ako se prednja linija obrisa ispitivanog naslona sjedala i/ili naslona za glavu, tvrđa od Shore A 50, ne pomakne prema naprijed dalje od vertikalne poprečne ravnine koja prolazi kroz:
 (a)
 točku 150 mm ispred točke R dotičnog sjedala, za dijelove naslona za glavu;
 (b)
 točku 100 mm ispred točke R dotičnog sjedala, za dijelove naslona sjedala;
 osim u fazama odbijanja ispitnih blokova.
 Kod ugrađenih naslona za glavu granicu između naslona za glavu i naslona sjedala određuje ravnina okomita na referentnu liniju 540 mm od točke R.
 Sva se mjerenja trebaju vršiti na uzdužnoj središnjoj ravnini dotičnog sjedala, ili sjedećeg mjesta, za svako sjedeće mjesto koje čini prednju granicu prtljažnika.
 Tijekom ispitivanja iz Priloga 9. ispitni blokovi trebaju ostati iza dotičnog/dotičnih naslona sjedala.
 5.15.2. Pregradni sustavi
 Na zahtjev proizvođača vozila ispitivanje iz Priloga 9. može se provesti s postavljenim pregradnim sustavom, ako su ti sustavi ugrađeni kao dio standardne opreme za pojedini tip vozila.
 Pregradni sustavi u obliku žičane mreže, koji su u uobičajenom uporabnom položaju postavljeni iznad naslona sjedala, ispituju se u skladu s Prilogom 9. točkom 2.2.
 Smatra se da je taj zahtjev ispunjen, ako pregradni sustavi tijekom ispitivanja zadrže položaj. Međutim, deformacija pregradnih sustava dopuštena je tijekom ispitivanja, pod uvjetom da se prednji obris pregrade (uključujući i dijelove ispitivanog/ispitivanih naslona sjedala/naslona za glavu i/ili naslona za glavu, koji je/su čvršći od Shore A 50) ne pomaknu prema naprijed izvan poprečne vertikalne ravnine koja prolazi kroz:
 (a)
 točku 150 mm ispred točke R dotičnog sjedala, za dijelove naslona za glavu;
 (b)
 točku 100 m ispred točke R dotičnog sjedala, za dijelove naslona sjedala i dijelove pregradnog sustava, osim naslona za glavu.
 Za ugrađeni naslon za glavu granica između naslona za glavu i naslona sjedala predviđena je stavkom 5.15.1.
 Sva mjerenja izvode se na uzdužnoj središnjoj ravnini dotičnog sjedala ili sjedećeg mjesta za svako sjedeće mjesto koje čini prednju granicu prtljažnika.
 Nakon ispitivanja ne smiju se pojaviti neravnine ili oštri rubovi koji bi mogli povećati opasnost od ozljeđivanja ili težinu ozljeđivanja putnika u vozilu.
 5.15.3. Zahtjevi iz gore navedenih stavaka 5.13.1. i 5.13.2. ne primjenjuju se na sustave za osiguranje prtljage koji se u slučaju sudara automatski aktiviraju. Proizvođač treba tehničkoj službi uvjerljivo dokazati da je zaštita koju ti sustavi nude jednaka zaštiti opisanoj u stavcima 5.15.1. i 5.15.2.
 6. ISPITIVANJA
 6.1. Opće specifikacije primjenjive na sva ispitivanja
 6.1.1. Naslon sjedala, ako je namjestiv, treba se blokirati u položaju koji odgovara stražnjem nagibu što bliže kutu od 25° od vertikale referentne linije trupa ispitne lutke, opisane u Prilogu 3., osim ako proizvođač navede drukčije.
 6.1.2. Ako su sjedalo, njegov mehanizam za blokiranje i njegova ugradnja jednaki ili simetrični s obzirom na drugo sjedalo u vozilu, tehnička služba ispituje samo jedno takvo sjedalo.
 6.1.3. Kod sjedala s namjestivimnaslonima za glavu ispitivanje se provodi s naslonima za glavu, postavljenim u najnepovoljniji položaj (u pravilu u najviši položaj), koji njegov sustav za namještanje dopušta.
 6.2. Ispitivanje čvrstoće naslona sjedala i njihovih sustava za namještanje
 6.2.1. Sila koja proizvodi moment od 53 daNm u odnosu na točku R, djeluje uzdužno i u smjeru prema nazad na gornji dio okvira naslona sjedala preko dijela koji čini vrat ispitne lutke iz Priloga 3. ovom Pravilniku. Kod sjedeće klupe koja je dio potpornog okvira ili zajednički potporni okvir (uključujući i okvir naslona za glavu) za više od jednog sjedećeg mjesta, ispitivanje se provodi istodobno za sva ta sjedeća mjesta.
 6.3. Ispitivanje čvrstoće sidrišta sjedala i sustava za namještanje, blokiranje i pomicanje
 6.3.1. Uzdužno vodoravno smanjenje brzine koje nije manje od 20 g, primjenjuje se tijekom 30 ms u smjeru prema naprijed na cjelokupno kućište vozila u skladu sa zahtjevima iz Priloga 7. točke 1. Na zahtjev proizvođača može se koristiti ispitna pulsacija iz dodatka Prilogu 9.
 6.3.2. U smjeru prema nazad primjenjuje se uzdužno smanjenje brzine u skladu sa zahtjevima iz stavka 6.3.1.
 6.3.3. Zahtjevi iz gore navedenih stavaka 6.3.1. i 6.3.2. ispituju se za sve položaje sjedala. Kod sjedala opremljenih namjestivim naslonima za glavu ispitivanje se obavlja s naslonom za glavu postavljenim u najnepovoljniji položaj (u pravilu najviši položaj), koji sustav za namještanje dopušta. Tijekom ispitivanja sjedalo treba biti postavljeno tako da niti jedan vanjski čimbenik ne sprječava deblokiranje sustava za blokiranje.
 Smatra se da su ti uvjeti ispunjeni ako je sjedalo ispitano u sljedećim položajima:
 uzdužno namještanje fiksirano je jedan stupanj ili 10 mm u smjeru prema nazad od krajnjeg prednjeg uobičajenog položaja za vožnju ili uporabnog položaja koji je naveo proizvođač (za sjedala s nezavisnim vertikalnim prilagođavanjem, sjedeći jastuk se postavlja u najviši položaj);
 uzdužno namještanje fiksirano je jedan stupanj ili 10 mm u smjeru prema nazad od krajnjeg prednjeg uobičajenog položaja za vožnju ili uporabnog položaja koji je naveo proizvođač (za sjedala s nezavisnim vertikalnim prilagođavanjem, sjedeći jastuk se postavlja u najviši položaj) i, prema potrebi, u skladu sa zahtjevima dolje navedenog stavka 6.3.4.
 6.3.4. Ako je raspored sustava za blokiranje takav da bi u položaju sjedala, osim u položajima iz gore navedenih stavaka 6.3.3., raspodjela sila na napravu za blokiranje i sidrišta bila manje ugodna od konfiguracije iz stavka 6.3.3., ispitivanje se izvodi za manje ugodan položaj sjedenja.
 6.3.5. Smatra se da su ispitni uvjeti iz stavka 6.3.1. ispunjeni, ako se na zahtjev proizvođača zamijene ispitivanjem udara cijelog vozila u voznom stanju u krutu prepreku, kako je predviđeno točkom 2. Priloga 7. ovog Pravilnika. U tom slučaju sjedalo se namješta u najnepovoljniji položaj raspodjele sila na sustavu za sidrenje, kako je predviđeno gore navedenim stavcima 6.1.1., 6.3.3. i 6.3.4.
 6.4. Ispitivanje učinkovitosti naslona za glavu
 6.4.1. Ako je naslon za glavu podesiv, postavlja se u najnepovoljniji položaj (u pravilu najviši položaj) koji njegov sustav za podešavanje dopušta.
 6.4.2. Za klupu za sjedenje, kod koje je dio potpornog okvira, ili cijeli potporni okvir (uključujući i okvir naslona za glavu) zajednički za više od jednog sjedećeg mjesta, ispitivanje se vrši istodobno za sve sjedeće položaje.
 6.4.3. Ispitivanje
 6.4.3.1. Sve linije, uključujući i projekcije referentne linije, crtaju se u vertikalnoj središnjoj ravnini dotičnog sjedećeg položaja (vidjeti Prilog 5. ovom Pravilniku).
 6.4.3.2. Pomaknuta referentna linija određuje se tako da se na dio koji simulira vrat ispitne lutke iz Priloga 3. ovom Pravilniku, djeluje početnom silom koja proizvodi silu prema nazad od 37,3 daNm oko točke R.
 6.4.3.3. Pomoću okruglog modela glave promjera 165 mm početnom se silom, koja proizvodi silu prema nazad od 37,3 daNm oko točke R, djeluje okomito na pomaknutu referentnu liniju na udaljenosti od 65 mm ispod vrha naslona za glavu, pri čemu referentna linija ostaje u pomaknutom položaju u skladu sa stavkom 6.4.3.2.
 6.4.3.3.1. Ako prisutnost međuprostora sprječava primjenu sile predviđene stavkom 6.4.3.3. na udaljenosti od 65 mm od vrha naslona za glavu, udaljenost se može smanjiti, tako da os sile prolazi kroz središnju liniju elementa okvira koji je najbliži međuprostoru.
 6.4.3.3.2. U primjerima opisanim u gore navedenim stavcima 5.8. i 5.9. ispitivanje se ponavlja tako da se uz korištenje kugle promjera 165 mm na svaki međuprostor djeluje silom:
 koja prolazi težištem najmanjeg dijela međuprostora uz poprečnu referentu liniju; i
 koja proizvodi moment sile od 37,3 daNm oko točke R.
 6.4.3.4. Određuje se tangenta Y na okrugli model glave, usporedno s pomaknutom referentnom linijom.
 6.4.3.5. Izmjeri se udaljenost X iz gore navedenog stavka 5.11. između tangente Y i pomaknute referentne linije.
 6.4.3.6. Za provjeru učinkovitosti naslona za glavu početno opterećenje predviđeno stavcima 6.4.3.3. i 6.4.3.3.2. povećava se na 89 daN, osim ako ranije dođe do loma sjedala ili naslona sjedala.
 6.5. Određivanje visine naslona za glavu
 6.5.1. Sve linije, uključujući i projekciju referentne crte, crtaju se na vertikalnoj središnjoj ravnini dotičnog sjedala, ili sjedećeg mjesta, pri čemu presjek takve ravnine sa sjedalom određuje obris naslona za glavu i naslona sjedala (vidjeti sliku 1. u Prilogu 4. ovom Pravilniku).
 6.5.2. Ispitna lutka iz Priloga 3. ovom Pravilniku postavlja se u uobičajeni položaj na sjedalu.
 6.5.3. Projekcija referentne linije ispitne lutke iz Priloga 3. ovom Pravilniku potom se na dotičnom sjedalu crta u ravnini iz gornjeg stavka 6.4.3.1.
 Okomito na referentu liniju crta se tangenta S na vrhu naslona za glavu.
 6.5.4. Udaljenost „h” od točke R do tangente S je visina koju treba poštovati pri provedbi zahtjeva iz gore navedenog stavka 5.5.
 6.6. Određivanje širine naslona za glavu (vidjeti sliku 2. u Prilogu 4. ovom Pravilniku)
 6.6.1. Ravnina S1, koja je okomita na referentnu liniju i smještena 65 mm ispod tangente S iz gore navedenog stavka 6.5.3., određuje presjek u naslonu za glavu, omeđen konturom C.
 6.6.2. Širina naslona za glavu koju treba uzeti u obzir pri provedbi zahtjeva iz gore navedenog stavka 5.10. jest udaljenost „L”, izmjerena u ravnini S1 između vertikalnih uzdužnih ravnina P i P’.
 6.6.3. Širina naslona za glavu se prema potrebi određuje u ravnini okomitoj na referentnu liniju 635 mm iznad točke R sjedala, pri čemu se ta razdaljina mjeri uzduž referentne linije.
 6.7. Određivanje udaljenosti „a” međuprostora naslona za glavu (vidjeti Prilog 8. ovom Pravilniku)
 6.7.1. Udaljenost „a” se određuje za svaki međuprostor i u odnosu na prednju stranu naslona za glavu pomoću kugle promjera 165 mm.
 6.7.2. Kugla se postavlja u kontakt s međuprostorom u točki na području međuprostora koja dopušta najveću intruziju kugle bez opterećenja.
 6.7.3. Udaljenost između dvije točke kontakta kugle s međuprostorom je udaljenost „a” koja se treba poštovati pri ocjeni ispunjavanja odredbi iz stavaka 5.8. i 5.9.
 6.8. Ispitivanja za provjeru raspodjele energije na naslon sjedala i naslon za glavu
 6.8.1. Površine stražnjih dijelova sjedala koje se provjeravaju jesu one koje su smještene na dolje navedenim površina, s kojima kugla promjera 165 mm može doći u dodir, kad se sjedalo montira u vozilo.
 6.8.1.1. Površina 1
 6.8.1.1.1. Kod posebnih sjedala bez naslona za glavu ta površina uključuju stražnji dio naslona sjedala između vertikalnih uzdužnih ravnina koje su smještene na 100 m od svake strane uzdužne središnje ravnine sjedala i nad ravninom okomitom na referentu liniju, 100 mm iznad vrha naslona sjedala.
 6.8.1.1.2. Kod sjedećih klupa bez naslona za glavu ta se površina proteže između vertikalnih uzdužnih ravnina koje su smještene na udaljenosti od 100 mm od svake strane uzdužne srednje ravnine svakog pojedinog vanjskog sjedala, kako ga je definirao proizvođač i nad ravninom okomitom na referentu liniju, 100 mm ispod vrha naslona sjedala.
 6.8.1.1.3. Kod sjedala ili sjedećih klupa s naslonom za glavu ta se površina proteže između vertikalnih uzdužnih ravnina na svakoj strani i 70 mm od uzdužne središnje ravnine pojedinog sjedala ili sjedećeg mjesta, koja je smještena iznad ravnine okomite na referentnu liniju, 635 mm od točke R. Za potrebe ispitivanja, naslon za glavu, ako je namjestiv, smješta se u najnepovoljniji položaj (u pravilu najviši) koji njegov sustav za namještanje dopušta.
 6.8.1.2. Površina 2
 6.8.1.2.1. Kod sjedala, ili sjedećih klupa bez naslona za glavu i sjedala, ili sjedećih klupa s odvojivim ili posebnim naslonima za glavu, površina 2 se proteže iznad ravnine, okomite na referentu liniju, 100 mm od vrha naslona sjedala, osim dijelova površine 1.
 6.8.1.2.2. Kod sjedala, ili sjedećih klupa s ugrađenim naslonima za glavu, površina 2 se proteže iznad ravnine okomite na referentu liniju, 440 m udaljene od točke R dotičnog sjedala, ili sjedećeg mjesta, osim dijelova površine 1.
 6.8.1.3. Površina 3
 6.8.1.3.1. Površina 3 definirana je kao dio naslona sjedala ili sjedeće klupe koja je iznad vodoravne ravnine iz stavka 5.1.4.1.3., bez dijelova koji su na površini 1 ili 2.
 6.9. Istovrijedna ispitivanja
 Ako se koristi ispitni postupak drugačiji od postupka iz gore navedenih stavaka 6.2., 6.3. 6.4. i Priloga 6., treba se dokazati njegov istovrijedni učinak.
 7. SUKLADNOST PROIZVODNJE
 Sukladnost proizvodnih postupaka treba biti u skladu s Dodatkom 2. Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) u sljedećim zahtjevima:
 7.1. Svako vozilo, homologirano u skladu s ovim Pravilnikom, treba biti izrađeno tako da bude sukladno s homologiranim tipom i da ispunjava zahtjeve iz gore navedenog stavka 5. Međutim, kod naslona za glavu koji su definirani gore navedenim stavcima 2.12.2. i 2.12.3. ništa ne smije spriječiti sukladnost vozila s homologiranim tipom vozila, čak i ako se prodaje sa sjedalima koja nisu opremljena naslonima za glavu.
 7.2. Nadležno tijelo koje izdaje homologaciju može u svakom trenutku provjeriti postupke ispitivanja sukladnosti za svaku proizvodnu jedinicu. Tijelo može provesti i nasumične provjere serijski proizvedenih vozila u pogledu zahtjeva iz gore navedenog stavka 5.
 8. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE
 8.1. Homologacija, koja se izdaje za tip vozila u skladu s ovim Pravilnikom, može se opozvati ako nisu ispunjeni zahtjevi iz gore navedenog stavka 7.1. ili ako vozila ne prođu uspješno provjere predviđene gore navedenim stavkom 7.
 8.2. Ako stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik opozove prethodno izdanu homologaciju, dužna je o tome obavijestiti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik, putem obrasca za obavijesti usklađenog s uzorkom iz Priloga 1. ovog Pravilnika.
 9. PREINAKE TIPA VOZILA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE U POGLEDU SJEDALA, NJIHOVIH SIDRIŠTA I/ILI NJIHOVIH NASLONA ZA GLAVU
 9.1. O svakoj preinaki tipa vozila u pogledu sjedala, njihovih sidrišta i/ili naslona za glavu treba obavijestiti administrativno tijelo koje je izdalo homologaciju. Tijelo potom može:
 9.1.1. smatrati da promjene neće imati znatan štetan učinak i da je vozilo u svakom slučaju i dalje sukladno sa zahtjevima; ili
 9.1.2. smatrati da promjene nisu tako značajne u pogledu rezultata iz gore navedenih stavaka 6.2., 6.3. i 6.4. da bi ih trebalo provjeriti izračunom koji se temelji na rezultatima homologacijskog ispitivanja; ili
 9.1.3. od tehničke službe nadležne za provedbu ispitivanja tražiti daljnje izvješće.
 9.2. O potvrdi ili odbijanju homologacije koja specificira izmjene obavješćuju se stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik postupkom predviđenim gore navedenim stavkom 4.3.
 9.3. Nadležno tijelo, koje izdaje proširenje homologacije, dodjeljuje serijski broj za takvo proširenje i o tome obavješćuje stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, putem obavijesti na obrascu usklađenom s uzorkom iz Priloga 1. ovog Pravilnika.
 10. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE
 10.1. Ako nositelj homologacije u potpunosti prestane s proizvodnjom naprave, homologirane u skladu s ovim Pravilnikom, o tome je dužan obavijestiti tijelo koje je izdalo homologaciju. Po primitku odgovarajuće obavijesti tijelo o tome obavješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik putem obavijesti usklađene s obrascem iz Priloga 1. ovog Pravilnika.
 11. UPUTE ZA UPORABU
 11.1. Za sjedala opremljena namjestivim naslonima za glavu, proizvođač je dužan osigurati upute za rukovanje, namještanje, blokiranje i, prema potrebi, za uklanjanje naslona za glavu.
 12. IMENA I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI NADLEŽNIH ZA PROVEDBU HOMOLOGACIJSKOG ISPITIVANJA I NADLEŽNIH ADMINISTRATIVNIH TIJELA
 Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik, dužne su poslati Tajništvu Ujedinjenih naroda imena i adrese tehničkih službi nadležnih za homologacijska ispitivanja, kao i administrativnih tijela koja izdaju homologaciju i kojima se šalju certifikati, izdani u drugim državama, koji potvrđuju izdavanje, proširenje ili odbijanje homologacije.
 13. PRIJELAZNE ODREDBE
 13.1. Od službenog datuma stupanja na snagu niza izmjena 06, niti jedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje homologacije ECE u skladu s ovim Pravilnikom, kako je izmijenjen nizom izmjena 06.
 13.2. Od 1. listopada 1999. ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik, izdaju homologacije ECE samo ako su ispunjeni zahtjevi ovog Pravilnika, kako je izmijenjen nizom izmjena 06.
 13.3. Od 1. listopada 2001. ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu uskratiti priznavanje homologacije koja nije izdana u skladu s nizom izmjena 06 ovog Pravilnika.
 13.4. Od službenog dana stupanja na snagu niz izmjena 07 niti jedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje homologacije ECE u skladu s ovim Pravilnikom, kako je izmijenjen nizom izmjena 07.
 13.5. Po isteku 24 mjeseca od datuma stupanja na snagu niza izmjena 07, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dužne su izdati homologaciju ECE, samo ako tip vozila koji je u postupku homologacije ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika, kako je izmijenjen nizom izmjena 07.
 13.6. Po isteku 48 mjeseci od dana stupanja na snagu niza izmjena 07 postojeće homologacije u skladu s ovim Pravilnikom prestaju važiti, osim za tipove vozila koji ispunjavaju zahtjeve ovog Pravilnika, kako je izmijenjen nizom izmjena 07.
 (1) Kako je predviđeno u Prilogu 7. Konsolidirane rezolucije o proizvodnji vozila (R.E.3.) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2.).
 (2) Smatra se da stražnji dijelovi naslona sjedala vozila kategorije M1 zadovoljavaju odredbe stavaka 5.1.3. i 5.1.4. ovog Pravilnika pod uvjetom da zadovoljavaju odredbe Pravilnika br. 21 „Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila u pogledu unutarnje opreme” (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2.).
 (3) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Jugoslaviju, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (prazno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 za Irsku, 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (prazno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (prazno), 34 za Bugarsku, 35 (prazno), 36 za Litvu, 37 za Tursku, 38 (prazno), 39 za Azerbajdžan, 40 za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, 41 (prazno), 42 za Europsku zajednicu (homologacije izdaju države članice korištenjem svog ECE simbola), 43 za Japan, 44 (prazno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu, 47 za Južnu Afriku i 48 za Novi Zeland. Naredni se brojevi dodjeljuju drugim državama kronološkim redom, prema kojem ratificiraju ili pristupaju Sporazumu o usvajanju jedinstvenih tehničkih propisa za vozila na kotačima, opremu i dijelove, koji se mogu ugraditi u vozila s kotačima i/ili se koriste na njima te uvjetima za uzajamno priznavanje homologacije, koja je dodijeljena na osnovi tih propisa te tako dodijeljene brojčane oznake generalni tajnik Ujedinjenih naroda priopćava ugovornim strankama Sporazuma.
 (4) Vozila kategorije M2, koja su homologirna u skladu s ovim Pravilnikom kao alternativa Pravilniku br. 80 (u skladu sa stavkom 1.2. tog Pravilnika) trebaju ispunjavati zahtjeve iz ovog stavka.
 PRILOG 1.
 IZJAVA
 (najveći format A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Izdao:
 Naziv homologacijskog tijela:
 ...
 ...
 koja se odnosi na (2)
 IZDAVANJE HOMOLOGACIJE
 PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE
 ODBIJANJE HOMOLOGACIJE
 POVLAČENJE HOMOLOGACIJE
 KONAČNU OBUSTAVU PROIZVODNJE
 tipa vozila u pogledu čvrstoće sjedala i njihovih sidrišta, za sjedala koja su opremljena naslonima za glavu, ili se njima mogu opremiti, ili sjedala koja se ne mogu opremiti takvim napravama i karakteristikama naslona za glavu u skladu s Pravilnikom br. 17
 Br. homologiacije ... Broj proširenja ...
 1.
 Trgovačko ime ili oznaka motornog vozila ...
 2.
 Tip vozila ...
 3.
 Ime i adresa proizvođača ...
 4.
 Prema potrebi, ime i adresa zastupnika proizvođača ...
 5.
 Opis sjedala ...
 6.
 Broj sjedala, opremljenih naslonima za glavu, namjestivih ili nenamjestivih ...
 7.
 Opis sustava za namještanje, pomicanje i blokiranje sjedala, ili njegovih dijelova i opis sustava za zaštitu putnika u vozilu od naleta prtljage ...
 8.
 Opis sidrišta sjedala ...
 9.
 Uzdužni položaj sjedala tijekom ispitivanja ...
 10.
 Vozilo podvrgnuto postupku homologacije dana ...
 11.
 Tehnička služba, nadležna za homologacijsko ispitivanje ...
 12.
 Datum izvješća, koje je izdala ta služba ...
 13.
 Broj izvješća, koje je izdala ta služba ...
 14.
 Napomene ...
 15.
 Homologacija se izdaje/odbija/proširuje/povlači (3) ...
 16.
 Razlog/razlozi za proširenje (prema potrebi) ...
 17.
 Mjesto homologacijske oznake na vozilu ...
 18.
 Mjesto ...
 19.
 Datum ...
 20.
 Potpis ...
 21.
 Ovoj izjavi treba priložiti sljedeće dokumente s gore navedenim brojem homologacije:
 —
 nacrte, sheme i skice sjedala, njihovih sidrišta u vozilu, sustava za namještanje i pomicanje sjedala i njihovih dijelova te naprava za blokiranje;
 —
 fotografije sjedala, njihovih sidrišta, sustava za namještanje i pomicanje sjedala i njihovih dijelova te naprava za blokiranje i dodatnih sustava za zaštitu putnika u vozilu od naleta prtljage.
 Napomena: Kod sjedala, opremljenih naslonima za glavu, definiranih stavcima 2.12.1. i 2.12.3. ovog Pravilnika, naslon za glavu prikazan je na svim crtežima, shemama i fotografijama.
 (1) Brojčana oznake države koja je dodijelila/proširila/odbila homologaciju (vidjeti odredbe o homologaciji u Pravilniku).
 (2) Nepotrebno prekrižiti.
 (3) Nepotrebno prekrižiti.
 PRILOG 2.
 POSTAVLJANJE HOMOLOGACIJSKIH OZNAKA
 Primjer A
 (vidjeti stavke 4.4., 4.4.1., 4.4.2. i 4.4.3. ovog Pravilnika)
 Vozila s najmanje jednim sjedalom koje je opremljeno naslonom za glavu, ili koje se njime može opremiti
 Gore navedena homologacijska oznaka, postavljena na vozilo, znači da je dotični tip vozila, u pogledu čvrstoće sjedala, koji je opremljen naslonima za glavu, ili koji se njima može opremiti, kao i karakteristike naslona za glavu, homologiran u Nizozemskoj (E4) u skladu s Pravilnikom br. 17 pod brojem homologacije 072439. Prve dvije znamenke homologacijskog broja znače da je Pravilnik pri izdavanju homologacije već uključivao niz izmjena 07. Gornja homologacijska oznaka znači također da je tip vozila homologiran u skladu s Pravilnikom br. 17 u pogledu čvrstoće bilo kojeg sjedala u vozilu koje nije opremljeno ili se ne može opremiti naslonom za glavu.
 Primjer B
 (vidjeti stavke 4.4., 4.4.1, 4.4.2. i 4.4.3. ovog Pravilnika)
 Vozila sa sjedalima koja nisu opremljena, niti se mogu opremiti naslonima za glavu
 Gore navedena homologacijska oznaka, postavljena na vozilo, znači da dotični tip vozila ima sjedala koja nisu opremljena, niti se mogu opremiti naslonima za glavu i da je tip vozila, u pogledu čvrstoće sjedala i njihovih sidrišta, homologiran u Nizozemskoj (E4) u skladu s Pravilnikom br. 17 pod brojem homologacije 072439. Prve dvije znamenke homologacijskog broja znače, da je Pravilnik pri izdavanju homologacije već uključivao niz izmjena 07.
 Primjer C
 (vidjeti stavak 4.5. ovog Pravilnika)
 Vozilo s najmanje jednim sjedalom koje je opremljeno naslonom za glavu, ili se njime može opremiti
 Gore navedena homologacijska oznaka, postavljena na vozilo, znači da taj tip vozila ima najmanje jedno sjedalo opremljeno naslonom za glavu, ili se njime može opremiti te je homologiran u Nizozemskoj (E4) u skladu s Pravilnikom br. 17 i 33. (1)
 Brojevi homologacije znače da je na datume kad je homologacija izdana, Pravilnik br. 17 već uključivao niz izmjena 07, no Pravilnik br. 33 je još uvijek bio u prvotnom obliku. Gore navedena homologacijska oznaka također znači da je tip vozila homologiran u skladu s Pravilnikom br. 17 u pogledu čvrstoće svih sjedala u vozilu koja nisu opremljena naslonima za glavu, ili se njima ne mogu opremiti.
 Primjer D
 (vidjeti stavak 4.5. ovog Pravilnika)
 Vozila sa sjedalima koja nisu opremljena naslonima za glavu, ili se njima ne mogu opremiti
 Gore navedena homologacijska oznaka, postavljena na vozilo znači da taj tip vozila ima sjedala koja nisu opremljena naslonom za glavu i ne mogu se njima opremiti te je homologirano u Nizozemskom (E4) u skladu s Pravilnicima br. 17 i 33. (1) Brojevi homologacije znače da je na datum kad je homologacija izdana, Pravilnik br. 17 već uključivao niz izmjena 07 no Pravilnik br. 33 je i dalje bio u prvotnom obliku.
 (1) Drugi je broj naveden samo kao primjer
 PRILOG 3.
 POSTUPAK ODREĐIVANJA TOČKE „H” I STVARNOG NAGIBA TRUPA ZA SJEDEĆA MJESTA U MOTORNIM VOZILIMA
 1. SVRHA
 Postupak opisan u ovom prilogu koristi se za određivanje položaja točke „H” i stvarnog nagiba trupa za jedno ili više sjedećih mjesta u motornom vozilu te za provjeru odstupanja između mjernih vrijednosti i konstrukcijskih podataka koje je naveo proizvođač (1).
 2. DEFINICIJE
 Za potrebe ovog Priloga:
 2.1. „referentni podaci” znače jednu ili više sljedećih karakteristika sjedećeg mjesta:
 2.1.1. točka „H” i točka „R” te odstupanje između njih;
 2.1.2. stvarni nagib trupa i konstrukcijom predviđen kut trupa i odnosi između njih;
 2.2. „trodimenzionalna naprava za određivanje točke H” (3-D H naprava) znači napravu koja se koristi za određivanje točke „H” i stvarnog nagiba trupa. Ta je naprava opisana u Dodatku 1. ovog Priloga;
 2.3. „točka H” znači zakretnu točku trupa i bedra naprave 3-D H postavljene na sjedalo u vozilu u skladu s dolje navedenom točkom 4. Točka H je u središtu središnje osi naprave koja se nalazi između vizirnih oznaka točke H na obje strane naprave 3-D H. Točka H teoretski odgovara točki R (za dozvoljena odstupanja vidjeti dolje navedenu točku 3.2.2.). Kad se postupkom iz točke 4. odredi točka H, smatra se da je fiksna u pogledu konstrukcije jastuka sjedala te se pomiče zajedno sa sjedalom kad se ono namješta;
 2.4. „točka R” ili „referentna točka sjedala” znači konstrukcijom predviđenu točku koju određuje proizvođač vozila za svako sjedeće mjesto s obzirom na trodimenzionalni koordinatni sustav;
 2.5. „linija trupa” znači središnju liniju mjerne sonde naprave 3-D H u njenom krajnjem stražnjem položaju;
 2.6. „stvarni nagib trupa” znači nagib mjeren između vertikalne linije koja prolazi kroz točku „H” i liniju trupa, koristeći skalu stražnjeg nagiba naprave 3-D H. Stvarni nagib trupa teoretski odgovara konstrukcijom predviđenom položaju kuta torza kako ju je odredio proizvođač (za dozvoljena odstupanja vidjeti dolje navedenu točku 3.2.2.);
 2.7. „konstrukcijom predviđen nagib trupa” znači nagib izmjeren između vertikalne linije koja prolazi kroz točku „R” i linije trupa u položaju koji odgovara konstrukcijom predviđenom položaju naslona sjedala kako ju je odredio proizvođač;
 2.8. „središnja ravnina putnika” (C/LO) znači središnju ravninu naprave 3-D H, postavljene na svako konstrukcijom predviđeno sjedeće mjesto; predstavljena je koordinatama točke „H” na osi Y. Kod pojedinačnih sjedala središnja ravnina sjedala odgovara središnjoj ravnini putnika. Kod drugih sjedala središnju ravninu putnika određuje proizvođač;
 2.9. „trodimenzionalni koordinatni sustav” znači sustav opisan u Dodatku 2. ovom Prilogu;
 2.10. „markacijske oznake” znače fizičke točke (otvori, površine, oznake ili udubine) na karoseriji vozila kako ih je odredio proizvođač;
 2.11. „mjerni položaj vozila” znači položaj vozila određen koordinatama markacijskih oznaka u trodimenzionalnom koordinatnom sustavu.
 3. ZAHTJEVI
 3.1. Navođenje podataka
 Za svako sjedeće mjesto za koje su potrebni referentni podaci radi dokazivanja usklađenosti s odredbama ovog Pravilnika, na obrascu iz Dodatka 3. ovom Prilogu treba navesti sve ili odgovarajuće podatke:
 3.1.1. koordinate točke „R” u odnosu na trodimenzionalni koordinatni sustav;
 3.1.2. konstrukcijom predviđeni nagib trupa;
 3.1.3. sve podatke potrebne za namještanje sjedala (ako je namjestivo) u položaj za mjerenje iz dolje navedene točke 4.3.
 3.2. Odstupanja između izmjerenih vrijednosti i konstrukcijom predviđenih vrijednosti
 3.2.1. Koordinate točke „H” i aktualna vrijednost nagiba trupa, dobivena postupkom iz dolje navedene točke 4., uspoređuju se s koordinatama točke „R” i vrijednosti konstrukcijom predviđenog nagiba trupa, kako je odredio proizvođač vozila.
 3.2.2. Relativni položaji točke „R” i točke „H”, kao i odnos između konstrukcijom predviđenog nagiba trupa i stvarnog nagiba trupa smatraju se zadovoljavajućim za sjedeći položaj, ako točka H, kako je određena svojim koordinatama, leži u kvadratu koji ima stranicu 50 mm, a čije se dijagonale sijeku u točci „R” te ako stvarni nagib trupa ne odstupa više od 5° od konstrukcijom predviđenog nagiba trupa.
 3.2.3. Ako su ti uvjeti ispunjeni, za dokazivanje usklađenosti s odredbama ovog Pravilnika koristit će se točka „R” i konstrukcijom predviđeni nagib trupa.
 3.2.4. Ako točka „H” stvarnog nagiba trupa ne zadovoljava zahtjeve točke 3.2.2.2. točka „H” stvarnog nagiba trupa određuje se još dvaput (ukupno tri puta). Ako rezultati dva od ta tri mjerenje ispunjavaju zahtjeve, primjenjuju se uvjeti iz gore navedene točke 3.2.3.
 3.2.5. Ako rezultati najmanje dva od tri postupka iz gore navedene točke 3.2.4. ne zadovoljavaju zahtjeve iz gore navedene točke 3.2.2., ili ako se provjera ne može provesti, jer proizvođač vozila nije dostavio podatke o položaju točke „R”, ili konstrukcijom predviđenog nagiba trupa, koristi se srednja vrijednost tri mjerne točke, ili prosječna vrijednost tri izmjerena nagiba te se te dvije vrijednosti smatraju primjenjivim u svim slučajevima, kad se ovaj Pravilnik poziva na točku „R” ili na konstrukcijom predviđeni nagib trupa.
 4. POSTUPAK ZA ODREĐIVANJE TOČKE „H” I STVARNOG NAGIBA TRUPA
 4.1. Vozilo se po izboru proizvođača zagrijava na temperaturu od 20 ± 10 °C, kako bi se osiguralo da materijal sjedala postigne sobnu temperaturu. Ako sjedalo koje treba ispitati nikad nije korišteno, sjedalo se u dva navrata tijekom jedne minute optereti bilo osobom ili napravom mase od 70 do 80 kg, kako bi se utisnuli jastuci na sjedalu i naslonu. Na zahtjev proizvođača svi sklopovi sjedala ostaju neopterećeni tijekom razdoblja od najmanje 30 minuta prije postavljanja naprave 3-D H.
 4.2. Vozilo se treba nalaziti u mjernom položaju predviđenom točkom 2.1.
 4.3. Sjedalo se, ako je namjestivo, prvo postavlja u krajnji stražnji položaj za uobičajenu uporabu tijekom vožnje, kako je naveo proizvođač vozila, uzimajući pri tome u obzir samo uzdužno namještanje sjedala, bez uporabe sjedala za druge namjene. Ako postoje druge mogućnosti namještanja sjedala (vertikalna, kutna, naslona itd.), ona se tada postavljaju u položaj koji je naveo proizvođač vozila. Kod vibracijskih sjedala, sjedalo se fiksira u jednom od položaja uobičajenih za vožnju, koje je naveo proizvođač.
 4.4. Površina sjedećeg mjesta, na kojem je postavljena naprava 3-D H, prekriva se pamučnom tkaninom koja je dovoljno velika i odgovarajuće teksture, opisane kao čista pamučna tkanina sa 18.9 vlakana po cm2 i težine 0,228kg/m2, ili pletena ili netkana tkanina istih karakteristika.
 Ako se ispitivanje izvodi na sjedalu izvan vozila, tlo na kojem je sjedalo smješteno treba imati jednake karakteristike (2) kao i tlo u vozilu za koje je sjedalo namijenjeno.
 4.5. Sjedalo i stražnju stranu naprave 3-D H postavlja se tako da se središnja ravnina putnika (C/LO) podudara sa središnjom ravninom naprave 3-D H. Na zahtjev proizvođača naprava 3-D H može se pomaknuti prema unutra s obzirom na C/LO, ako je naprava 3-D H postavljena toliko izvan ruba sjedala da sprječava horizontalno poravnanje naprave 3-D H.
 4.6. Sklop stopala i donjeg dijela noge pričvrsti se na sklop sjedala, pojedinačno ili korištenjem T-elementa i sklopa donjeg dijela noge. Linija koja prolazi kroz vizirne oznake točke H usporedna je s tlom i okomita na uzdužnu središnju ravninu sjedala.
 4.7. Položaj stopala i noge naprave 3-D H namješta se na sljedeći način:
 4.7.1. Predviđeno sjedeće mjesto: vozač i putnik na vanjskom prednjem sjedalu.
 4.7.1.1. Sklop stopala i noge pomiču se prema naprijed, tako da su stopala u prirodnom položaju na tlu, prema potrebi između pedala. Ako je moguće, lijevo stopalo približno je jednako udaljeno od lijevog ruba središnje ravnine naprave 3-D H kao i desno stopalo od desnog ruba. Libela za namještanje poprečnog nagiba naprave 3-D H postavlja se u vodoravni položaj, prema potrebi se sjedala, ili sklop noge i stopala, pomiču unazad. Linija koja prolazi kroz vizirne oznake točke H, zadržava se okomito na uzdužnu središnju ravninu sjedala.
 4.7.1.2. Ako se lijeva noga ne može zadržati paralelno s desnom nogom, a lijevo stopalo se ne može osloniti na konstrukciju, lijevo se stopalo pomiče sve dok ne bude poduprto. Položaj vizirnih oznaka ostaje nepromijenjen.
 4.7.2. Predviđeno sjedeće mjesto: vanjsko stražnje
 Za stražnja sjedala ili pomoćna sjedala noge se postavljaju kako je naveo proizvođač. Ako su stopala naslonjena na dijelove tla različite razine, stopalo koje prvo dodirne prednje sjedalo je referentno stopalo, a drugo se stopalo namješta tako da libela za namještanje kosog nagiba bude u vodoravnom položaju.
 4.7.3. Ostala predviđena sjedeća mjesta:
 Koristi se opći postupak iz gore navedene točke 4.7.1., osim što se stopala postavljaju kako je odredio proizvođač vozila.
 4.8 Namještaju se utezi donjeg dijela noge i stegna, a naprava 3-D H se izravnava.
 4.9. Stražnja ploča naginje se naprijed do prednjeg graničnika, a naprava 3-D H se pomoću T-elementa odmakne od naslona sjedala. Nakon toga se naprava 3-D H ponovno postavlja na sjedalo jednim od sljedećih postupaka:
 4.9.1. Ako naprava 3-D H klizi prema nazad, koristi se sljedeći postupak. Naprava 3-D H pušta se da klizi prema nazad, sve dok prema naprijed usmjereno opterećenje na T-elementu više nije potrebno, odnosno dok sjedalo ne dodirne naslon sjedala. Prema potrebi se ponovno namješta donji dio noge.
 4.9.2. Ako naprava 3-D H ne klizi prema nazad, koristi se sljedeći postupak. Naprava 3-D H se djelovanjem vodoravnog, prema nazad usmjerenog opterećenja E-elementa pomakne prema nazad, dok sjedalo ne dodirne naslon sjedala (vidjeti sliku 2. u Dodatku 1. ovom Prilogu).
 4.10. Silom od 100 ± 10 N djeluje se na sklop naslona i sjedala naprave 3-D H u presjeku kvadranta kuta boka i kućišta T-elementa. Smjer primjene opterećenja zadržava se duž linije koja prolazi uz gornji presjek do točke neposredno iznad kućišta motke stegna (vidjeti sliku 2. Dodatka 1. ovom Prilogu). Nakon toga se leđna ploča pažljivo nasloni na naslon sjedala. Pri daljnjem postupku treba paziti da naprava 3-D H ne klizne prema naprijed.
 4.11. Postavljaju se desni i lijevi utezi sjedala, a nakon toga naizmjenično osam utega trupa. Naprava 3-D H ostaje poravnana.
 4.12. Leđna ploča naginje se prema naprijed, kako bi se smanjio pritisak na naslon sjedala. Naprava 3-D H u tri se navrata pomakne s jedne strane na drugu u luku od 10° (5° na svaku stranu od okomite središnje ploče) radi oslobađanja mogućeg trenja, nastalog između naprave 3-D H i sjedala.
 Tijekom pomicanja može se dogoditi da se T-element naprave 3-D H pomakne iz predviđenog vodoravnog i okomitog položaja. Zato treba T-element pomicanjem naprave zadržati primjenom odgovarajućeg bočnog opterećenja. Pri zadržavanju T-elementa i pomicanju naprave 3-D H treba paziti da ne nastanu nenamjerna vanjska opterećenja u okomitom uzdužnom smjeru.
 Tijekom tog postupka stopala naprave 3-D H ne smiju se sputavati ili zadržavati. Ako stopala promijene položaj, treba ih na kratko ostaviti u tom položaju.
 Leđna ploča pažljivo se vraća nazad na naslon sjedala i provjerava se jesu li obje libele u nultom položaju. Ako su se stopala tijekom pomicanja naprave 3D H pomaknula, treba ih vratiti u početni položaj sljedećim postupkom:
 Svako se stopalo zasebno podiže sa tla samo do visine preko koje ga više nije moguće pomaknuti. Tijekom tog dizanja, stopala trebaju imati mogućnost slobodnog pomicanja; ne smije se primijeniti opterećenje prema naprijed ili bočno opterećenje. Kad se svako stopalo vrati u prvotni položaj, pete trebaju dodirivati za to predviđenu konstrukciju.
 Bočna libela treba biti u nultom položaju, a prema potrebi se primjenjuje bočno opterećenje na gornji dio leđne ploče, dovoljno da omogući izravnanje naprave 3-D H na sjedalu.
 4.13. Držanje T-elementa, koje sprječava klizanje naprave 3-D H na sjedalu prema naprijed, izvodi se na sljedeći način:
 (a)
 leđna ploča naslanja se na naslon sjedala;
 (b)
 naizmjenično se primjenjuje vodoravna, prema nazad usmjerena sila, koja ne prelazi 25 N, djeluje se na mjernu motku nagiba naslona približno na sredini mase opterećenja trupa, dok kvadrant kuta boka ne pokaže stabilan položaj nakon prestanka djelovanja opterećenja. Treba paziti da se na napravu 3-D H ne primjenjuju opterećenje prema dolje, ili bočno opterećenje. Ako je potrebno ponovno namještanje naprave 3-D H, leđna ploča okreće se u smjeru prema naprijed, ponovno izravnava i ponavlja se postupak iz točke 4.12.
 4.14. Sva se mjerenja provode na sljedeći način:
 4.14.1. Mjere se koordinate točke „H” u trodimenzionalnom koordinatnom sustavu.
 4.14.2. Na skali za mjerenje stražnjeg nagiba očitava se stvarni nagib trupa, pri čemu je mjerna motka trupa u krajnjem stražnjem položaju.
 4.15. Ako se želi ponovno postaviti napravu 3-D H, sklop sjedala treba ostati neopterećen tijekom razdoblja od najmanje 30 minuta prije ponovnog postavljanja. Naprava 3-D H ne smije ostati na sjedalu duže od vremena potrebnog za provedbu ispitivanja.
 4.16. Ako se sjedala u istom redu mogu smatrati sličnim (sjedeća klupa, identična sjedala itd.), za svaki red sjedala određuje se samo jedna točka „H” i jedan „stvarni nagib torza”, pri čemu se naprava 3-D H iz Dodatka 1. ovom Prilogu postavlja na mjesto koje se smatra tipičnim za taj red. To mjesto je:
 4.16.1. za prednji red vozačko sjedalo;
 4.16.2. za stražnji red, ili redove, vanjsko sjedalo.
 (1) U slučaju bilo kojeg sjedećeg mjesta, osim prednjih sjedišta, gdje točku „H” nije moguće odrediti putem „trodimenzionalne naprave za određivanje točke „H” ili postupaka, može se kao referentna uzeti točka „R” koju je označio proizvođač prema želji nadležnog tijela.
 (2) Kut nagiba, razlika u visini pri ugradnji sjedala, struktura površine itd.
 PRILOG 3.
 Dodatak 1.
 OPIS TRODIMENZIONALNE NAPRAVE ZA TOČKU H (1)
 (Naprava 3-D H)
 1. Leđna ploča i sjedalo
 Leđna ploča i sjedalo izrađeni su od armirane plastike i metala; oni simuliraju ljudski trup i stegno i mehanički su gibljivi u točki „H”. Za mjerenje stvarnog kuta nagiba trupa na motki trupa, gibljivoj u točki „H” pričvršćen je kutomjer. Namjestiva motka stegna, pričvršćena na ploču sjedala utvrđuje središnju liniju i služi kao osnovica za kutomjer za kut kuka.
 2. Elementi trupa i nogu
 Segmenti donjeg dijela noge povezani su sa sklopom sjedala putem T-elementa koji je bočni produžetak. U donjim segmentima noge ugrađeni su kutomjeri za mjerenje nagiba koljena. Sklopovi cipela i nogu kalibrirani su za mjerenje nagiba koljena. Dvije libele koriste se za poravnavanje naprave u prostoru. Utezi elemenata trupa namješteni su u odgovarajuće težište, kako bi na sjedala djelovao pritisak koji odgovara pritisku 76 kg teškog muškarca. Treba provjeriti gibljivost svih sklopova naprave 3-D H,
 (1) Za pojedinosti konstrukcije naprave 3-D H obratite se na „Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Sjedinjene Američke Države.
 Naprava odgovara napravi navedenoj u standardu ISO 6549-1980.
 PRILOG 3.
 Dodatak 2.
 TRODIMENZIONALNI KOORDINATNI SUSTAV
 1. Trodimenzionalni koordinatni sustav određen je s tri okomite ravnine, kako ih je odredio proizvođač vozila (vidjeti sliku) (1).
 2. Pri mjerenju se vozilo postavlja na površinu podloge, tako da koordinate ishodišnih oznaka odgovaraju vrijednostima koje je naveo proizvođač.
 3. Koordinate točke „R” i točke „H” određuju se u odnosu na ishodišne oznake, kako ih je odredio proizvođač vozila.
 (1) Koordinatni sustav odgovara standardu ISO 4130:1978
 PRILOG 3.
 Dodatak 3.
 REFERENTNI PODACI ZA SJEDEĆA MJESTA
 1. Kodiranje referentnih podataka
 Referentni podaci navedeni su jedan za drugim za svako sjedeće mjesto. Sjedeća mjesta označena su dvoznamenkastim kodom. Prva znamenka je arapski broj i označava vrstu sjedala, koji se broje od prednjeg prema stražnjem dijela vozila. Na drugom mjestu je veliko štampano slovo koje označava položaj sjedećeg mjesta u nizu, gledano u smjeru vožnje naprijed; koriste se sljedeća slova:
 L
 =
 lijevo
 C
 =
 središnje
 R
 =
 desno
 2. Opis mjernog položaja vozila
 2.1. Koordinate ishodišnih oznaka
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3. Popis referentnih podataka
 3.1. Sjedeće mjesto: ...
 3.1.1. Koordinate točke „R”
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3.1.2. Konstrukcijom predviđeni nagib trupa: ...
 3.1.3. Specifikacije za namještanje sjedala (1)
 vodoravno: ...
 okomito: ...
 kutno: ...
 nagib trupa: ...
 Napomena: Referentni podaci za daljnja sjedeća mjesta navedeni su u točkama 3.2., 3.3. itd.
 (1) Nepotrebno prekrižiti.
 PRILOG 4.
 ODREĐIVANJE VISINE I ŠIRINE NASLONA ZA GLAVU
 PRILOG 5.
 DETALJAN PRIKAZ LINIJA I MJERENJA PROVEDENIH TIJEKOM ISPITIVANJA
 PRILOG 6.
 ISPITNI POSTUPAK ZA PROVJERU RASPODJELE ENERGIJE
 1. Montaža, ispitna naprava, uređaji za bilježenje mjernih rezultata i postupaka
 1.1. Ugradnja
 Kad se sjedalo ugradi u vozilo, čvrsto se pričvrsti na napravu za ispitivanje pomoću spojnih dijelova koje osigura proizvođač, kako se pri udarcu ne bi pomaknuli.
 Naslon sjedala, ako je namjestiv, blokira se u položaj iz stavka 6.1.1. ovog Pravilnika.
 Ako je sjedalo opremljeno naslonom za glavu, naslon za glavu postavlja se na naslon sjedala kao u vozilu. Kod odvojenog naslona za glavu on se učvrsti na dio konstrukcije vozila na koji se uobičajeno pričvršćuje.
 Ako je naslon za glavu namjestiv, on se postavlja u najnepovoljniji položaj koji sustav za namještanje dopušta.
 1.2. Ispitna naprava
 1.2.1. Ova se naprava sastoji od njihala, čija je os poduprta kugličnim ležajem i čija smanjena masa (1) u središtu udarca iznosi 6,8 kg. Donji kraj njihala sastoji se od udarne glave promjera 165 mm, čije je središte identično središtu udarca njihala.
 1.2.2. Udarna je glava opremljena s dva mjerača ubrzanja i jednim mjeračem brzine, pomoću kojih je moguće izmjeriti vrijednosti u smjeru udarca.
 1.3. Uređaji za bilježenje mjernih rezultata
 Uređaji koji se koriste za bilježenje mjernih rezultata trebaju biti takvi da omoguće mjerenje sa sljedećim stupnjem točnosti:
 1.3.1. Ubrzanje:
 točnost = ± 5 % stvarne vrijednosti;
 frekventni razred kanala za prijenos podataka: razred 600 odgovara standardu ISO 6487 (1980);
 poprečna osjetljivost = < 5 % najniže točke na skali.
 1.3.2. Brzina:
 točnost = ± 2,5 % stvarne vrijednosti;
 osjetljivost: 0,5 km/h.
 1.3.3. Bilježenje vremena:
 uređaj omogućava bilježenje podataka tokom cjelokupnog ispitivanja i točnost očitavanja na tisućinku sekunde;
 u zapisu podataka koji se koriste za analizu ispitivanja bilježi se početak udarca u trenutku prvog kontakta između udarne glave i elementa koji se ispituje.
 1.4. Ispitni postupak
 1.4.1. Ispitivanje naslona sjedala
 Kod sjedala, ugrađenog u skladu s točkom 1.1. ovog Priloga, smjer udarca od stražnjeg prema prednjem dijelu u uzdužnoj ravnini pod kutom od 45° na okomitu ravninu.
 Ispitni laboratorij izabire točke udarca na površini 1, kako je definirana stavkom 6.8.1.1. ovog Pravilnika ili, prema potrebi, na površini 2, kako je definirana stavkom 6.8.1.2. ovog Pravilnika, na površinama s promjerom zakrivljenosti manjim od 5 mm.
 Ispitivanje naslona za glavu
 Naslon za glavu ugrađuje se i namješta kako je navedeno u točki 1.1. ovog Priloga. Udarci se izvode na točkama koje ispitni laboratorij odabere, na površini 1, kako je definirana stavkom 6.8.1. ovog Pravilnika, i po mogućnosti na površini 2, kako je definirana stavkom 6.8.1.2. ovog Pravilnika, na površinama s promjerom zakrivljenosti manjim od 5 mm.
 1.4.2.1. Na stražnjoj površini smjer udarca od stražnjeg prema prednjem dijelu treba biti u uzdužnoj ravnini pod kutem od 45° na okomitu ravninu.
 1.4.2.2. Na prednjoj površini smjer udarca od prednjeg prema stražnjem dijelu treba biti u uzdužnoj ravnini vodoravan.
 1.4.2.3. Prednje i stražnje mjesto udarca omeđeni su vodoravnom ravninom, koja je tangencijalna na vrh naslona za glavu, kako je predviđeno stavkom 6.5. ovog Pravilnika.
 1.4.3. Udarna glava udara u ispitni element brzinom od 24,1 km/h; ta se brzina postiže samom pogonskom energijom ili korištenjem dodatne pogonske naprave.
 2. Rezultati
 Izmjerenom vrijednošću smanjenja brzine smatra se prosjek očitanih vrijednosti obje naprave za mjerenje smanjenja brzine.
 3. Istovrijedni postupci
 (vidjeti stavak 6.9. ovog Pravilnika)
 (1) Odnos između smanjene mase „mr” njihala i ukupne mase „m” njihala na udaljenosti „a” između središta udarca i osi vrtnje na udaljenosti „l” između težišta i osi vrtnje izraženo je formulom:
 PRILOG 7.
 POSTUPAK ISPITIVANJA ČVRSTOĆE SIDRIŠTA SJEDALA I NJIHOVIH SUSTAVA ZA NAMJEŠTANJE, BLOKIRANJE I POMICANJE
 1. Ispitivanje otpornosti na učinke inercije
 1.1. Sjedala koja se ispituju montiraju se na karoseriju vozila za koju su konstruirani. Karoserija vozila čvrsto se usidri na ispitna kolica, kako je predviđeno sljedećim stavcima:
 1.2. Postupak koji se koristi za sidrenje karoserije vozila na ispitna kolica ne smije izazvati ojačanje sidrišta sjedala.
 1.3. Sjedala i njihovi dijelovi namještaju se i blokiraju, kako je predviđeno stavkom 6.1.1. i u jednom od položaja iz stavka 6.3.3. ili 6.3.4. ovog Pravilnika.
 1.4. Ako sjedala neke skupine ne pokazuju bitne razlike u smislu stavka 2.2. ovog Pravilnika, ispitivanja iz stavaka 6.3.1. i 6.3.2. ovog Pravilnika mogu se provesti na jednom sjedalu, podešenom u krajnji prednji položaj, s drugim sjedalom namještenim u krajnji stražnji položaj.
 1.5. Smanjenje brzine ispitnih kolica mjeri se kanalom za prijenos podataka razreda frekvencije (CFC) 60, što odgovara tehničkim značajkama međunarodnog standarda ISO 6487 (1980).
 2. Ispitivanje udara cijelog vozila u krutu prepreku
 2.1. Prepreka se sastoji od bloka armiranog betona širine najmanje 3 m, visine najmanje 1,5 m i debljine najmanje 0,6 m. Prednja stijena je okomita na stražnji dio zaletne staze i prekrivena drvenom šperpločom debljine 19 ± 1 mm. Iza betonskog bloka najmanje je 90 tona nabijene zemlje. Prepreka od armiranog betona i zemlje može se zamijeniti preprekama koje imaju istu čelnu površinu, pod uvjetom da daju jednakovrijedne rezultate.
 2.2. U trenutku udara vozilo se kreće bez pogona. Do prepreke dolazi u smjeru koji je okomit na udarni zid; najveće dozvoljeno bočno odstupanje između okomite središnje linije prednjeg dijela vozila i okomite središnje linije sudara iznosi ± 30 cm; u trenutku udara na vozilo se ne smije djelovati dodatnim upravljačkim ili pogonskim napravama. Brzina pri udaru treba iznositi između 48,3 km/h i 53,1 km/h.
 2.3. Sustav za napajanje gorivom napuni se do najmanje 90 % obujma gorivom ili jednakovrijednom tekućinom.
 PRILOG 8.
 ODREĐIVANJE DIMENZIJE „a” MEĐUPROSTORA NASLONA ZA GLAVU
 Napomena: Presjek A-A treba odabrati u točki međuprostora koja omogućava najveću intruziju kugle, bez bilo kakvih opterećenja.
 Napomena: Presjek A-A treba odabrati u točki međuprostora koja omogućava najveću intruziju kugle, bez bilo kakvih opterećenja.
 PRILOG 9.
 ISPITNI POSTUPAK ZA NAPRAVE NAMIJENJENE ZAŠTITI PUTNIKA OD POMICANJA PRTLJAGE
 1. Ispitni blokovi
 Kruti blokovi sa središtem inercije u geometrijskom središtu.
 Tip 1
 Dimenzije:
 300 mm × 300 mm × 300 mm
 Svi rubovi i kutevi zaobljeni su na 20 mm
 Masa:
 18 kg
 Tip 2
 Dimenzije:
 500 mm × 350 mm × 125 mm
 Svi rubovi i kutevi zaobljeni su na 20 mm
 Masa:
 10 kg
 2. Priprema ispitivanja
 2.1. Ispitivanje naslona sjedala (vidjeti sliku 1.)
 2.1.1. Opći zahtjevi
 2.1.1.1. Po izboru proizvođača vozila dijelovi vozila čvrstoće ispod Shore A 50 mogu se tijekom ispitivanja ukloniti s ispitivanog sjedala i naslona za glavu.
 2.1.1.2. Dva ispitna bloka tipa 1 postavljaju se u prtljažnik. Za određivanje mjesta ispitnih blokova u uzdužnom smjeru blok se najprije postavlja tako da njegova prednja strana dodiruje dio vozila koji čini prednju granicu prtljažnika i da je njegova donja strana na dnu prtljažnika. Potom se pomiče prema nazad i paralelno na uzdužnu središnju ravninu vozila, sve dok njegovo geometrijsko središte ne prijeđe vodoravnu udaljenost od 200 mm. Ako dimenzije prtljažnika ne omogućuju udaljenost od 200 mm i ako su stražnja sjedala horizontalno namjestiva, sjedala se pomiču prema naprijed do granice mogućnosti namještanja, namijenjene za uobičajenu uporabu putnika, ili u položaj s udaljenošću od 200 mm, ovisno koji je manji. U ostalim slučajevima ispitni se blokovi smještaju što je dalje moguće iza stražnjih sjedala. Udaljenost između uzdužne središnje ravnine vozila i unutarnje strane ispitnog bloka treba biti 25 mm, kako bi se između blokova postigla udaljenost od 50 mm.
 2.1.1.3. Tijekom ispitivanja sjedala trebaju biti podešena tako da se sustav za blokiranje ne može deblokirati vanjskim čimbenicima. Prema potrebi se sjedala namještaju na sljedeći način:
 Uzdužno podešenje se učvršćuje jedan stupanj ili 10 mm ispred krajnjeg stražnjeg položaja za uporabu, kojeg je naveo proizvođač (za sjedala s neovisnim vertikalnim namještanjem, jastuk se smješta u najniži mogući položaj). Ispitivanje se provodi s naslonima sjedala u uobičajenom uporabnom položaju.
 2.1.1.4. Ako je naslon sjedala opremljen naslonom za glavu koji je namjestiv, ispitivanje treba provesti s naslonom za glavu smještenim u najviši položaj.
 2.1.1.5. Ako se nasloni/nasloni stražnjeg sjedala mogu preklopiti, oni se učvršćuju u uobičajenom uspravnom položaju putem standardnog mehanizma za blokiranje.
 2.1.1.6. Sjedala kod kojih ugradnja ispitnih blokova tipa 1 nije moguća, izuzeta su iz tog ispitivanja.
 2.1.2. Vozila s više od dva reda sjedala
 2.1.2.1. Ako se krajnji stražnji red sjedala može izvaditi i/ili sklopiti u skladu s uputama proizvođača, kako bi se povećala zapremnina prtljažnika, tada se ispituje i red sjedala neposredno ispred krajnjeg stražnjeg reda sjedala.
 2.1.2.2. Međutim, u tom slučaju, tehnička služba može, po savjetovanju s proizvođačem, odlučiti da ne ispita jedan ili dva krajnja stražnja reda sjedala, ako su sjedala i njihovi spojni elementi slične konstrukcije i ako se poštuje zahtjev o udaljenosti od 200 mm.
 2.1.3. Ako postoji međuprostor koji omogućava klizanje jednog ispitnog bloka tipa 1 pored sjedala, ispitno opterećenje (dva bloka tipa 1) učvršćuje se iza sjedala po dogovoru između tehničke službe i proizvođača.
 2.1.4. Točna ispitna konfiguracija navodi se u ispitnom izvješću.
 2.2. Ispitivanje pregradnih sustava
 Za ispitivanje pregradnih sustava iznad naslona sjedala, vozilo se oprema čvrstim, povišenim ispitnim tlom, koji ima prostor za teret, koji omogućava da težište ispitnog dijela leži na utovarnoj površini u sredini između gornje strane graničnog naslona sjedala (nasloni za glavu se ne uzimaju u obzir) i donje strane oplate krova. Ispitni blok tipa 2 postavlja se svojom najvećom površinom na povišeno ispitno tlo 500 × 350 mm, na sredini s obzirom na uzdužnu os vozila i površinom 500 × 125 mm okrenutom prema naprijed. Pregradni sustavi iza kojih se ne mogu smjestiti ispitni blokovi tipa 2 izuzeti su iz ovog ispitivanja. Ispitni blok se smješta u izravni kontakt s pregradnim sustavom. Osim toga, dva bloka tipa 1 smještaju se u skladu s točkom 2.1., kako bi se ispitivanje istodobno provelo na naslonima sjedala (vidjeti sliku 2.)
 2.2.1. Ako je naslon sjedala opremljen naslonom za glavu, koji je namjestiv, ispitivanje treba provesti s naslonom za glavu u najvišem položaju.
 3. Dinamičko ispitivanje naslona sjedala i pregradnih sustava korištenih kao sustav za zadržavanje prtljage.
 3.1. Karoserija osobnog automobila učvršćuje se na ispitnim saonicama tako da se time ne izazove ojačavanje naslona sjedala i pregradnog sustava. Nakon instaliranja ispitnih blokova, kako je opisano u točki 2.1. ili 2.1., karoserija osobnog vozila se ubrzava, kako je prikazano u Dodatku Priloga 9., tako da u trenutku udara brzina vožnje bude 50 + 0/– 2 km/h. Uz suglasnost proizvođača gore navedeni raspon ispitnog impulsa može se alternativno koristiti za provedbu ispitivanja čvrstoće sjedala u skladu sa stavkom 6.3.1.
 PRILOG 9.
 Dodatak
 RASPON USPORAVANJA ISPITNIH SAONICA KAO FUNKCIJA VREMENA
 (Čeoni udar)


type: other

text:
VDSS sklep Pdp 463/2015
 ECLI:SI:VDSS:2015:PDP.463.2015
 VDS0014966
 izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi - sodna razveza - denarno povračilo namesto reintegracije - višina denarnega povračila
 Tožena stranka v pritožbi v delu, ki se nanaša na plačilo razlike v plači za čas nezakonitega prenehanja delovnega razmerja, utemeljeno navaja, da sodišče ni v zadostni meri upoštevalo tožničinih prihodkov, ki jih je pridobivala v vmesnem času od prenehanja delovnega razmerja dalje, in sicer prejemke (honorarje) po civilnih pogodbah, plačo pri drugem delodajalcu oziroma prejeta nadomestila iz naslova brezposelnosti. Tožnica je namreč v spornem obdobju prejemala tudi honorarje iz naslova pogodb civilnega prava (avtorskih in drugih), kar je potrebno upoštevati pri ugotavljanju višine reparacije, saj tožnica ne bi mogla opravljati delo istočasno pri toženi stranki in na podlagi pogodb civilnega prava. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi v tem delu ugodilo in izpodbijano sodbo v tem delu razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje.
 I. Pritožbi tožene stranke se ugodi in se sodba v 3. alineji 3. točke in v 4. točki izreka razveljavi in se v tem delu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.
 1. Sodišče je izdalo sodbo, s katero je razsodilo, da se:
 „1. Izredna odpoved tožničine pogodbe o zaposlitvi, datirana z dnem 20. 4. 2012, se kot nezakonita razveljavi.
 2. Ugotovi se, da je delovno razmerje tožnice pri toženi stranki trajalo do vključno 28. 5. 2012, s tem dnem pa se pogodba o zaposlitvi, sklenjena med strankama postopka, na podlagi 118. člena ZDR sodno razveže.
 Tožena stranka je dolžna v roku 8 dni tožeči stranki obračunati odškodnino iz 118. člena ZDR v višini 21.089,04 EUR bruto, od tega zneska odvesti predpisane davke in prispevke ter tožnici izplačati neto znesek.
 3. Zavrnejo se tožbeni zahtevki:
 - za ugotovitev, da delovno razmerje tožnice pri toženi stranki traja tudi po 28. 5. 2012 z vsemi pravicami in obveznostmi, ki izhajajo iz delovnega razmerja,
 - da je tožena stranka dolžna v 8 dneh tožnico pozvati nazaj na delo, na njeno delovno mesto oziroma na drugo ustrezno delovno mesto, ki ustreza stopnji njene izobrazbe, znanjem in zmožnostim, in sicer za nedoločen čas s polnim delovnim časom ter krajem opravljanja dela, ki od kraja bivanja tožnice ni oddaljen več kot 3 ure vožnje v obe smeri z javnim prevoznim sredstvom ali organiziranim prevozom delodajalca,
 - da je tožena stranka od 21. 4. 2012 do dne tožničinega ponovnega nastopa dela pri toženi stranki, dolžna v 8 dneh tožnici obračunati vse plače, ki bi jih tožnica prejela, če bi bila na delu, od tako obračunanih posameznih zneskov bruto plač obračunati in plačati vse davke in prispevke v skladu z veljavno zakonodajo, nato pa tožnici izplačati posamezne neto zneske skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od dneva zapadlosti posameznega zneska neto plače (od vsakega osemnajstega dne v mesecu dalje za pretekli mesec) do plačila,
 - da je tožena stranka dolžna v 8 dneh tožnico prijaviti v matično evidenco zavarovancev pri ZPIZ tako, da ji bo priznana delovna doba od vključno 21. 4. 2012 do dne ponovnega nastopa dela pri toženi stranki,
 - da je tožena stranka dolžna v 8 dneh tožnici plačati 10.000,00 EUR odškodnine za nepremoženjsko škodo z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 18. 5. 2012 do plačila.
 4. Tožena stranka je dolžna v roku 8 dni tožnici povrniti 78,18 EUR stroškov tega postopka, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od izteka izpolnitvenega roka do plačila.“
 2. Pritožbeno sodišče je v zadevi Pdp 286/2014 izdalo sodbo, s katero je razsodilo:
 „I. Pritožbama tožeče in tožene stranke se delno ugodi in se izpodbijana sodba sodišča prve stopnje delno spremeni v:
 - drugem odstavku 2. točke izreka tako, da se naloži toženi stranki, da tožnici v roku 8 dni obračuna odškodnino v višini 10.544,52 EUR bruto, od tega zneska odvede predpisane davke in prispevke ter tožnici izplača neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka izpolnitvenega roka dalje do plačila,
 - 1. alineji 3. točke izreka v zvezi s prvim odstavkom 2. točke izreka tako, da se ugotovi, da je delovno razmerje tožnice pri toženi stranki trajalo tudi od 29. 6. 2012 do 20. 12. 2013, s tem dnem pa se pogodba o zaposlitvi, sklenjena med strankama postopka, sodno razveže,
 - 3. alineji 3. točke izreka tako, da se naloži toženi stranki, da tožnici za obdobje od 29. 5. 2012 do 20. 12. 2013 obračuna razliko v plači, ki bi jo prejela pri toženi stranki, in plačo, ki jo je prejemala pri drugem delodajalcu (od 29. 5. 2012 do 28. 6. 2012) ter razliko v plači, ki bi jo prejela pri toženi stranki, in denarnim nadomestilom iz naslova brezposelnosti (od 29. 6. 2012 do 30. 9. 2012), odvede predpisane davke in prispevke ter tožnici izplača ustrezen neto znesek skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od dneva zapadlosti posameznega zneska neto plače do plačila,
 - 4. alineji 3. točke izreka tako, da se naloži toženi stranki, da tožnico v 8 dneh prijavi v matično evidenco zavarovancev pri ZPIZ tako, da ji bo priznana delovna doba za obdobje od 29. 6. 2012 do 20. 12. 2013.
 II. V preostalem se pritožbi zavrneta in se v nespremenjenem delu potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.
 III. Tožena stranka je dolžna tožnici v 15 dneh povrniti 627,39 EUR stroškov pritožbenega postopka, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od izteka izpolnitvenega roka do plačila.“
 3. Vrhovno sodišče RS je v zadevi VIII Ips 217/2014 z dne 8. aprila 2015 odločilo:
 „I. Reviziji se delno ugodi in se izpodbijana sodba:
 - v 1. alineji 1. točke izreka spremeni tako, da se toženi stranki naloži, da tožnici v roku 8 dni obračuna denarno povračilo v višini 5.272,26 EUR bruto, od tega zneska odvede predpisane davke in prispevke ter tožnici izplača neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka izpolnitvenega roka dalje do plačila,
 - v 3. alineji I. točke in v III. točki izreka se razveljavi in v tem delu vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.
 III. Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.“
 4. Pritožba tožene stranke v delu glede plačila razlike v plači za čas nezakonitega prenehanja delovnega razmerja navaja, da sodišče ni v zadostni meri upoštevalo tožničinih prihodkov, ki jih je pridobivala v vmesnem času od prenehanja delovnega razmerja dalje po civilnih pogodbah in v času prejemanja plače pri drugem delodajalcu oziroma prejemanja nadomestila iz naslova brezposelnosti.
 5. V predmetni zadevi tako pritožbeno sodišče odloča še o odločitvi iz 3. alineje 3. točke in 4. točke izreka (stroški postopka), pri čemer je pritožbeno sodišče v predhodnem postopku odločilo, da je tožnica upravičena do razlike med plačo, ki bi jo prejela pri toženi stranki in denarnim nadomestilom iz naslova zavarovanja za primer brezposelnosti. Iz izvedenih dokazov izhaja, da je tožnica v spornem obdobju prejemala tudi honorarje iz naslova pogodb civilnega prava (avtorskih in drugih), kar bo moralo sodišče prve stopnje upoštevati v ponovnem sojenju pri ugotavljanju višine reparacije, saj tožnica ne bi mogla opravljati delo istočasno pri toženi stranki in na podlagi pogodb civilnega prava. Tako bo moralo sodišče upoštevati prejeto plačo, ki jo je tožnica prejemala pri drugem delodajalcu in upoštevati denarno nadomestilo iz naslova brezposelnosti ter prejete honorarje na podlagi pogodb civilnega prava za obdobje priznanja delovnega razmerja pri toženi stranki. Pri tem bo moralo ugotoviti konkretne zneske oziroma razliko, do katere je tožnica upravičena in ne samo opisno naložiti toženi stranki plačilo razlike plače, saj takšna sodba sicer ni izvršljiva.
 6. Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbi tožene stranke v tem delu ugodilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, za kar je imelo pravno podlago v določilih 354. člena ZPP.
 7. Pritožbeno sodišče je odločilo, da so pritožbeni stroški nadaljnji stroški postopka. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določilih 165. člena ZPP.
 VSRS sodba in sklep VIII Ips 217/2014
 VDSS sodba Pdp 314/2015
 VDSS sodba Pdp 209/2016
 P2RvYy0yMDE1MDgxMTExMzkyODkw


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 8.8.2014
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 235/1
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 858/2014 DELLA COMMISSIONE
 del 4 agosto 2014
 relativo alla classificazione di talune merci nella nomenclatura combinata
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statistica ed alla tariffa doganale comune (1), in particolare l'articolo 9, paragrafo 1, lettera a),
 considerando quanto segue:
 (1)
 Al fine di garantire l'applicazione uniforme della nomenclatura combinata allegata al regolamento (CEE) n. 2658/87, è necessario adottare disposizioni relative alla classificazione delle merci di cui in allegato al presente regolamento.
 (2)
 Il regolamento (CEE) n. 2658/87 ha fissato le regole generali relative all'interpretazione della nomenclatura combinata. Tali regole si applicano inoltre a qualsiasi nomenclatura che la riprenda, totalmente o in parte, o che aggiunga eventuali suddivisioni e che sia stabilita da specifiche disposizioni dell'Unione per l'applicazione di misure tariffarie o di altra natura nell'ambito degli scambi di merci.
 (3)
 In applicazione di tali regole generali, le merci descritte nella colonna 1 della tabella figurante nell'allegato del presente regolamento devono essere classificate nel corrispondente codice NC indicato nella colonna 2, in virtù delle motivazioni indicate nella colonna 3.
 (4)
 È opportuno disporre che le informazioni tariffarie vincolanti rilasciate per le merci interessate dal presente regolamento che non sono conformi al regolamento stesso possano continuare a essere invocate dal titolare per un determinato periodo, in conformità alle disposizioni dell'articolo 12, paragrafo 6, del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio (2). Tale periodo deve essere fissato a tre mesi.
 (5)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato del codice doganale,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Le merci descritte nella colonna 1 della tabella figurante in allegato sono classificate nella nomenclatura combinata nel codice NC indicato nella colonna 2 di detta tabella.
 Articolo 2
 Le informazioni tariffarie vincolanti che non sono conformi al presente regolamento possono continuare a essere invocate per un periodo di tre mesi dalla data di entrata in vigore del presente regolamento, in conformità alle disposizioni dell'articolo 12, paragrafo 6, del regolamento (CEE) n. 2913/92.
 Articolo 3
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 4 agosto 2014
 Per la Commissione,
 a nome del presidente
 Martine REICHERTS
 Membro della Commissione
 (1) GU L 256 del 7.9.1987, pag. 1.
 (2) Regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario (GU L 302 del 19.10.1992, pag. 1).
 ALLEGATO
 Descrizione delle merci
 Classificazione
 (codice NC)
 Motivazione
 (1)
 (2)
 (3)
 Articolo (cosiddetto affilatoio manuale) avente dimensioni di circa 27 × 14 × 19 cm, composto da un manico e da un supporto che contiene un sistema di mole in due fasi (affilatura e levigatura) con abrasivi di diamante di dimensioni microniche.
 Cfr. immagine (1)
 8205 51 00
 Classificazione a norma delle regole generali 1 e 6 per l'interpretazione della nomenclatura combinata e del testo dei codici 8205 e 8205 51 00.
 Considerate le sue caratteristiche obiettive, l'articolo è destinato all'uso domestico per affilare manualmente coltelli e altre lame. Anche se l'articolo è concepito per essere posato su una superficie piana per l'uso, può tuttavia funzionare perfettamente solo se tenuto con la mano. È quindi giustificata la classificazione come utensile a mano della voce 8205.
 L'articolo va pertanto classificato nel codice NC 8205 51 00 come utensile a mano.
 (1) L'immagine è fornita a scopo puramente informativo.