type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 8.12.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 324/39
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/2260
 z dne 5. decembra 2017
 o spremembi Uredbe Sveta (EU) 2016/44 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1333 z dne 31. julija 2015 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji in razveljavitvi Sklepa 2011/137/SZVP (1),
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) 2016/44 z dne 18. januarja 2016 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 204/2011 (2) in zlasti člena 20(b) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 V Prilogi V k Uredbi (EU) 2016/44 so navedena plovila, ki jih je Odbor Združenih narodov za sankcije uvrstil na seznam v skladu z odstavkom 11 Resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 2146 (2014). Za navedena plovila veljajo številne prepovedi v skladu z navedeno uredbo, vključno s prepovedjo natovarjanja, prevoza ali raztovarjanja surove nafte iz Libije ter prepovedjo dostopa do pristanišč na ozemlju Unije.
 (2)
 Odbor Varnostnega sveta Združenih narodov je 27. novembra 2017 spremenil identifikacijske podatke plovila CAPRICORN, za katero veljajo omejevalni ukrepi. Zato bi bilo treba Prilogo V k Uredbi (EU) 2016/44 ustrezno spremeniti.
 (3)
 Da se zagotovi učinkovitost ukrepov iz te uredbe, bi morala ta uredba začeti veljati takoj –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga V k Uredbi (EU) 2016/44 se spremeni, kakor je določeno v Prilogi k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 5. decembra 2017
 Za Komisijo
 V imenu predsednika
 Vodja Službe za instrumente zunanje politike
 (1) UL L 206, 1.8.2015, str. 34.
 (2) UL L 12, 19.1.2016, str. 1.
 PRILOGA
 Priloga V k Uredbi (EU) 2016/44 se spremeni:
 vnos:
 „1. Ime: CAPRICORN
 Plovilo je uvrščeno na seznam v skladu z odstavkoma 10(a) in 10(b) resolucije 2146 (2014), kakor je bila podaljšana in spremenjena z odstavkom 2 resolucije 2362 (2017) (prepoved natovarjanja, prevoza ali raztovarjanja; prepoved vplutja v pristanišča). V skladu z odstavkom 11 resolucije 2146 je odbor to uvrstitev na seznam obnovil 20. oktobra 2017 in velja do 18. januarja 2018, če je odbor prej ne razveljavi v skladu z odstavkom 12 resolucije 2146. Država zastave: Tanzanija.
 Dodatne informacije
 Datum uvrstitve na seznam: 21. julij 2017. IMO: 8900878. Plovilo je bilo 21. septembra 2017 opaženo v mednarodnih vodah ob obali Združenih arabskih emiratov.“
 se nadomesti z naslednjim:
 „1. Ime: CAPRICORN
 Plovilo je uvrščeno na seznam v skladu z odstavkoma 10(a) in 10(b) resolucije 2146 (2014), kakor je bila podaljšana in spremenjena z odstavkom 2 resolucije 2362 (2017) (prepoved natovarjanja, prevoza ali raztovarjanja; prepoved vplutja v pristanišča). V skladu z odstavkom 11 resolucije 2146 je odbor to uvrstitev na seznam obnovil 20. oktobra 2017 in velja do 18. januarja 2018, če je odbor prej ne razveljavi v skladu z odstavkom 12 resolucije 2146. Država zastave: neznana.
 Dodatne informacije
 Datum uvrstitve na seznam: 21. julij 2017. IMO: 8900878. Plovilo je bilo 21. septembra 2017 opaženo v mednarodnih vodah ob obali Združenih arabskih emiratov.“


type: caselaw

text:
 26.5.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 159/14
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-Augstākā tiesa (il-Litwanja) fit-18 ta’ Marzu 2014 – Andrejs Surmačs vs Finanšu un kapitāla tirgus komisija
 (Kawża C-127/14)
 2014/C 159/20
 Lingwa tal-kawża: il-Litwan
 Qorti tar-rinviju
 Augstākā tiesa
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrent: Andrejs Surmačs
 Konvenut: Finanšu un kapitāla tirgus komisija
 Domandi preliminari
 1.
 Il-punt 7 tal-Anness I tad-Direttiva 94/19/CE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, tat-30 ta’ Mejju 1994, dwar skemi ta’ garanziji għal depożiti (1) għandu jiġi interpretat fis-sens li l-lista tiegħu tal-persuni li għandhom jiġi rikonoxxuti bħala persuni marbuta mal-istituzzjoni ta’ kreditu inkwistjoni li fir-rigward tagħhom għandu jiġi miċħud id-dritt għal kumpens hija eżawrjenti?
 2.
 Il-persuna li, skont id-deskrizzjoni tal-post, għandha d-dritt li tippjana, tikkoordina u tissorvelja parti mill-attività tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew l-eżekuzzjoni ta’ funzjoni, u mhux l-attività tal-istituzzjoni ta’ kreditu fl-intier tagħha, iżda li madankollu ma għandhiex il-possibbiltà li tagħti istruzzjonijiet jew li tieħu deċiżjonijiet li jorbtu lil persuni oħra, tista’ tiġi rikonoxxuta bħala amministratur tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew bħala persuna oħra msemmija fil-punt 7 tal-Anness I tad-direttiva? Il-kontenut tal-parti tal-attività speċifika jew tal-funzjoni partikolari tal-istituzzjoni ta’ kreditu huwa rilevanti għal dan l-għan?
 3.
 Il-punt 7 tal-Anness I tad-direttiva għandu jiġi interpretat fis-sens li l-Istati Membri jistgħu jirrifjutaw il-ħlas tal-kumpens garantit lil persuna li, skont l-obbligi u d-drittijiet indikati fid-deskrizzjoni tal-post, ma tistax tiġi rrikonoxxuta bħala amministratur, iżda li kellha fil-fatt influwenza sinjifikattiva fuq id-deċiżjonijiet importanti tal-amministraturi jew tal-membri personalment responsabbli għall-istituzzjoni ta’ kreditu? F’dan il-kuntest, jeħtieġ li tittieħed inkunsiderazzjoni l-influwenza informali li tirriżulta mill-awtorità tal-persuna, mill-kapaċità tagħha u mill-konoxxenzi tagħha marbuta mal-attività tal-istituzzjoni ta’ kreditu?
 (1) ĠU L 135, p. 5.


jurisdiction: US

text:
 267 Md. 72 (1972)
 296 A.2d 581
 SPATES
 v.
 SPATES
 [No. 43, September Term, 1972.]
 Court of Appeals of Maryland.
 Decided November 15, 1972.
 Motion for rehearing filed December 15, 1972.
 Denied December 29, 1972.
 *73 The cause was argued before MURPHY, C.J., and McWILLIAMS, SINGLEY, SMITH, DIGGES and LEVINE, JJ.
 Charles B. Murray for appellant.
 Charles U. Price, with whom was Daniel B. Wiegers on the brief, for appellee.
 SINGLEY, J., delivered the opinion of the Court.
 The appellant, Robert L. Spates (Robert), failing in his effort in the Circuit Court for Montgomery County to assert his rights as third-party beneficiary of a separation agreement entered into between his father, Alfred W. Spates (Alfred) and his mother, Helen A. Spates, later Helen A. Ferris (Helen), has taken this appeal.
 The facts are essentially these. Alfred and Helen were married in 1929. Two children were born of the marriage, a daughter, Jane, not a party to this cause, and Robert, who was born on 23 March 1932. The marriage deteriorated, and on 10 June 1949, when Jane was 19 and Robert, 17, Alfred and Helen entered into an agreement of separation and property settlement. At the time of the marriage, Alfred was a Montgomery County farmer. When the separation occurred, he was a member of the bar.
 At that time, the parties were living on the 180-acre property near Germantown, known as the Musser farm, owned by Alfred. Helen and Alfred, as tenants by the entireties, held title to the Metz farm, containing something less than 100 acres, nearby, the latter farm having been purchased in April 1948 for $12,500.00.
 On 28 July 1949, in an action instituted by Helen against Alfred in Carson City, Nevada, in which Alfred *74 had entered an appearance and waived notice, a decree was entered, divorcing Helen a vinculo from Alfred, approving the agreement of separation and property settlement, incorporating the agreement into the decree, and directing the parties to abide by the terms of the agreement.
 It is the agreement, of course, which is the nub of this controversy. In essence, it provided:
 (i) That Helen was to have custody and guardianship of Jane and Robert, with reasonable rights of visitation in Alfred;
 (ii) That Alfred would provide clothing for Robert; and Helen, for Jane;
 (iii) That Helen would support Jane and Robert, but Alfred would pay Jane's tuition fees;
 (iv) That Helen was to have the household furniture, but that all other personal property should be the property of Alfred and Robert;
 (v) That Helen was to have the right to occupy the dwelling on the 180-acre Musser farm, until a note for $10,000.00, given Helen by Alfred, was paid; with the proviso, however, that the Musser farm was Alfred's, together with the right to farm it, subject to the limitation "that said property is not to be sold unless to Robert...."[1]
 The critical provision which is at issue here is quoted in full:
 "... And it is further understood, agreed and covenanted by the parties hereto that Alfred ..., husband, Helen ..., wife, and Robert ..., their infant son, shall each have an undivided one-third interest in all those two tracts of land, containing one hundred acres, more or less [the Metz farm], as described in a deed from William Frederick Metz and wife to the parties hereto, dated April 28, 1948, and recorded *75 among the Land Records of Montgomery County, Maryland, until the payment of the promissory note mentioned in paragraph [(v)] above is paid in full; and upon the payment of said note the said Helen . .. covenants and agrees to execute such deed or deeds as may be necessary to convey her one-third undivided interest in said land and premises to the said Alfred... and Robert ..., as tenants in common, whereby the said Alfred ... and Robert ... shall each have undivided one-half interest in said property." (Emphasis supplied)
 In October 1952, Helen married Clarence A. Ferris, with whom she lived for a time on the Musser farm, and later in Bethesda. It was not until September 1954 that Alfred gave Helen the note for $10,000.00 payable 10 June 1959, which was called for by the agreement.
 On 17 October 1955, Alfred satisfied the $10,000.00 note held by Helen, nearly four years before he was required to do so. On the same day Helen formally released Alfred from any further claim, and by deed in which her then husband, Clarence Ferris, joined, recorded among the Land Records of Montgomery County, conveyed all her right, title and interest in the Metz farm to Alfred.
 Robert testified on deposition that he had heard rumors at the time of the divorce that he was to have an interest in the Metz farm. He said that his mother, in 1960 or 1961, shortly before her death in November 1961, had told him that his "father has taken my [Helen's] name off of the deed, of the Metz deed and he didn't put yours [Robert's] on like he was supposed to" but that he did not learn of the provisions of the agreement of separation and property settlement until September of 1970, when a friend obtained a certified copy of the Nevada divorce proceedings.
 In June 1969, Alfred had sold 138 acres out of the Musser tract for $829,500.00, and later sold an additional *76 28 acres for $404,960.00. In December 1969, Alfred sold 27 acres from the Metz farm for $327,944.00 and in January 1970, an additional 43 acres for a price to be computed at $2,000.00 per lot. This tract was valued by Robert's expert appraiser at $259,343.00.[2] Robert said that he had questioned Alfred about whether he was selling his farm and Alfred had given a negative reply.
 In May of 1970, Robert had asked James T. Lynch, a neighbor and a lawyer, to examine the Montgomery County Land Records with a view of determining whether Robert had any interest in the Metz farm. When the examination developed no indication of such an interest, Lynch suggested that he examine the record of the Nevada divorce proceeding on his way to California. As it turned out, he was unable to do this for several months, but when he located the decree in August of 1970, he telephoned Robert.
 In September of 1970, Robert brought suit against Alfred, asking that full faith and credit be given the Nevada decree, seeking an accounting for one-half of the profits derived from the Metz farm, asking that a trust be imposed on all sums received by Alfred, praying that an injunction be issued against the making of further payments by the contract purchasers, and seeking a partition of the real property and an award of exemplary damages. Alfred answered, alleging that the property settlement agreement had been fully performed by his payment of $10,000.00 to Helen and the delivery of her release and deed, and interposing the defense of limitations and laches.
 The lower court concluded that Alfred and Helen had the right to rescind the agreement, and did in fact rescind it; that their ability to effect a rescission was not altered by the incorporation of the agreement in the Nevada decree, and that additionally, Robert's suit was barred by limitations and laches. From an order dismissing *77 the bill of complaint, Robert entered a timely appeal.
 The critical thrust of Robert's argument is twofold:
 (i) That because Robert was an infant when Alfred and Helen entered into the agreement, it could not be rescinded by them, and
 (ii) That his right of action is not barred by limitations or laches.
 We shall consider these contentions in order.
 (i)
 The right of third parties to sue and recover on a contract of which they were intended beneficiaries but to which they were not privy (although they must be privy to the promise) is well recognized in Maryland. Compare Shillman v. Hobstetter, 249 Md. 678, 687-90, 241 A.2d 570 (1968) with Hamilton & Spiegel, Inc. v. Board of Education of Montgomery County, 233 Md. 196, 199, 195 A.2d 710 (1963); Marlboro Shirt Co. v. American Dist. Telegraph Co., 196 Md. 565, 569, 77 A.2d 776 (1951) and Mackubin v. Curtiss-Wright Corp., 190 Md. 52, 56-57, 57 A.2d 318 (1948). See also Restatement, Contracts § 133, at 151 (1932); 4 Corbin on Contracts §§ 772, 776, at 2, 14 (1951); 2 Williston on Contracts § 356, at 823 (3d ed. Jaeger 1959). We have also adopted the definitions of donee beneficiary, creditor beneficiary and incidental beneficiary contained in Restatement, Contracts § 133, at 151-52 (1932); Marlboro Shirt Co. v. American Dist. Telegraph Co., supra, 196 Md. at 571-72.[3]
 While we have been referred to no Maryland case, the old Restatement rule is that the promisor and promisee can make no change in the promise made to a donee beneficiary unless such a power is reserved, Restatement, *78 Contracts § 142, at 168 (1932). Nor can a change be made by the promisor and promisee in the promise made to a creditor beneficiary if he has changed his position in reliance on the promise, Restatement, Contracts § 143, at 168 (1932). See also Page, The Power of Contracting Parties to Alter a Contract for Rendering Performance to a Third Person, 12 Wis. L. Rev. 141, 149-50 (1937). Restatement (Second), Contracts § 142 (Tent. Draft No. 3, 1967) eliminates this distinction and provides that modification by the promisor and promisee is ineffective only if the agreement so provides, unless the third-party beneficiary has changed his position in reliance on the promise or has manifested assent to it.[4]See also 17 Am.Jur.2d Contracts § 317, at 745 (1964).
 What takes this case out of the majority rule, as adopted by the Restatement (Second), Contracts § 142 (Tent. Draft 1967), however, is that Robert was 17 at the time the agreement of separation and property settlement was entered into. There is substantial authority for the view that once an infant is made the donee beneficiary of a contract between a promisor and promisee, his acceptance of the benefit is assumed, and his rights under the contract are indefeasible, unless he rejects the benefits, or a right to alter the provision made for him has been reserved, 2 Williston, supra § 396, at 1067; see 4 Corbin, supra § 814, at 247 (1951, Supp. 1971, at 97-98) and Restatement (Second), Contracts § 142, comment d, at 60 (Tent. Draft No. 3, 1967). There is what Williston terms "weighty authority" in support of this view: James v. Pawsey, 162 Cal. App. 2d 740, 328 P.2d 1023, 1028 (1958); Waterman v. Morgan, 114 Ind. 237, 16 N.E. 590, 592 (1888); Henderson v. McDonald, 84 Ind. 149, 153 (1882); Rhodes v. Rhodes, 266 S.W.2d 790, 792-93 (Ky. 1953); Quinn v. Thigpen, 266 N.C. 720, 147 S.E.2d 191, 194 (1966); Thayer v. Thayer, 189 N.C. *79 502, 127 S.E. 553, 555, 556 (1925); Plunkett v. Atkins, 371 P.2d 727, 731-32 (Okla. 1962); Brill v. Brill, 282 Pa. 276, 127 A. 840, 843 (1925); Anno., 39 A.L.R. 434, 448-49 (1925); Note, Third Party Beneficiary Concept: A Proposal, 57 Colum. L. Rev. 406, 420 (1957), and little authority to the contrary, Lehman v. Stout, 261 Minn. 384, 112 N.W.2d 640, 646 (1961); Plott v. Kittelson, 58 N.D. 881, 228 N.W. 217, 221-22 (1929).
 In a proper case, we might well adopt this line of authority, which is urged on us by Robert. Here, we do so only for purposes of argument, to the end that we may consider the defense of limitations, relied upon by Alfred.
 (ii)
 The agreement of separation and property settlement was not under seal, and standing alone, would have been subject to the three year statute of limitations provided by Maryland Code (1957, 1972 Repl. Vol.) Art. 57, § 1. However, once the agreement was incorporated into a decree, we shall assume for the purposes of the case that the agreement was subject to the 12 year period applied to specialties by Code Art. 57, § 3, see Bradford v. Futrell, 225 Md. 512, 522-23, 171 A.2d 493 (1961); Marshall v. Marshall, 164 Md. 107, 114-15, 163 A. 874 (1933).
 4 Corbin, supra § 820, at 278-81 suggests that concomitantly with the fiction of the minor donee's acceptance or consent should run an equally artificial concept  that limitations run from the date of the breach.[5] In this case, limitations would have commenced to run on 10 June 1949, except for the provisions of Code Art. 57, § 2 that the running of limitations against a minor begins to run when he attains his majority.
 We readily concede that the idea that limitations run against a third-party beneficiary who is a minor from *80 the date the contract is breached and not from the date when he learns of it, subject to the tolling of the statute during minority, seems artificial, but certainly no more artificial than the presumption of the minor's acceptance.
 Lord Blackburn's comment in Kendall v. Hamilton, 4 Appeal Cases 504, 544 (1879) cited by Corbin, seems especially apt, particularly if paraphrased by the insertion of names:
 "I do not see that [Alfred] does anything inequitable in taking advantage of the defence which the law gives him. [Robert] got a right by operation of law, without any merits of [his] own, by what, as far as regards [him], was pure good luck. [He has] lost it by what was no fault of [his], but was, as far as [he was] concerned, pure bad luck. If [Robert was] willing to take advantage of [his] good luck against [Alfred], it seems no hardship that [Alfred] should take advantage of [Robert's] bad luck against [him]."
 Robert attained age 21 on 23 March 1953, and had the statute commenced to run when the agreement was signed (on the theory that Alfred and Helen undertook to vest an immediate one-third interest in the Metz farm in Robert), except for its having been tolled during his minority, any action by Robert was barred in 1965. Even if we follow the normal rule that limitations run from the date when the cause of action arose under that portion of the contract which was executory and not from the date of the promise, Killen v. George Washington Cemetery, 231 Md. 337, 343, 190 A.2d 247 (1963); Winand v. Case, 154 F. Supp. 529, 536 (D. Md. 1957), the breach by Helen (or by Helen and Alfred) in October 1955 could not be the subject of a suit after October 1967.
 As a consequence, Robert's action was barred by limitations. Although he sued in equity, he could have sued at law for damages, with the result that limitations are applied in equity by analogy where the remedies are *81 concurrent, Rettaliata v. Sullivan, 208 Md. 617, 621, 119 A.2d 420 (1956).
 The court below (Joseph M. Mathias, J.) made a specific finding on the evidence that Alfred thought he and Helen "were free to deal with the Metz farm as they chose and that there was no deliberate or fraudulent attempt to deprive Robert of any legal interest he may have had," a finding which we shall not disturb, Maryland Rule 886.
 By 1961, Robert knew that Helen believed the agreement to have been breached. He not only took no action then (when he could have done so) but according to his own testimony and that of his father, Robert never discussed the matter with Alfred at any time prior to the institution of suit. If the result seems harsh, it was the bitter fruit of Robert's inertia.
 Order affirmed, costs to be paid by appellant.
 NOTES
 [1] This provision is not at issue here.
 [2] The chancellor did not resort to hyperbole when he noted that a "modest investment ... has turned into a pot of gold."
 [3] Restatement (Second), Contracts § 142, Reporter's Note, at 66 (Tent. Draft No. 3, 1967) has abandoned the distinction between donee beneficiaries and creditor beneficiaries because of doctrinal difficulties and now has two categories only: intended beneficiaries and incidental beneficiaries.
 [4] We accept the chancellor's conclusion that Robert was a donee beneficiary and not a creditor beneficiary. A promise to convey an interest in the farm 10 years later is unrelated to Alfred's legal obligation to support Robert from age 17 to age 21.
 [5] Which here, would have been the date of the agreement, since Alfred and Helen undertook to vest an immediate one-third interest in the Metz Farm in Robert.


text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,27.1.2021
 COM(2020) 835 final/2
 COM(2020) 835 final of 10.12.2020 downgraded on 27.1.2021
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 de bhun Airteagal 218(9) CFAE maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh sa Chomhchoiste arna bhunú le hAirteagal 164 den Chomhaontú maidir le Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann a bheith ag tarraingt siar as an Aontas Eorpach agus as an gComhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach a mhéid a bhaineann le fordheontais talmhaíochta
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.Ábhar an togra
 Molann an Coimisiún go bhformheasfaidh an Chomhairle an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais sa Chomhchoiste a bunaíodh leis an gComhaontú maidir le Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann a bheith ag tarraingt siar as an Aontas Eorpach agus as an gComhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach (“an Comhaontú um Tharraingt Siar”) maidir le cinneadh ón gComhchoiste i ndáil le fóirdheontais talmhaíochta a dhíolmhú, lena n‐áirítear bearta lena dtacaítear le trádáil i dtáirgí iascaigh, ó chur i bhfeidhm rialacha an Aontais maidir le státchabhair, arna ndéanamh infheidhme maidir leis an Ríocht Aontaithe agus sa Ríocht Aontaithe i ndáil le Tuaisceart Éireann i gcomhréir le hAirteagal 10 (1) den Phrótacal maidir le hÉirinn agus Tuaisceart Éireann a ghabhann leis an gComhaontú um Tharraingt Siar (an Prótacal), dá bhforáiltear in Airteagal 10 (2) den Phrótacal. De réir Airteagal 10(2), arna léamh i gcomhar le hIarscríbhinn 6 den Phrótacal, ba cheart go gcinnfí leis an gcinneadh sin (i) an t‐uasleibhéal foriomlán tacaíochta agus (ii) an céatadán íosta atá comhoiriúnach le EDT (Bosca Glas) dá bhforáiltear in Airteagal 10 den Phrótacal maidir le hÉirinn/Tuaisceart Éireann (an Prótacal).
 2.Comhthéacs an togra
 Le hAirteagal 10 den Phrótacal cuirtear aon bhearta de chuid na Ríochta Aontaithe a thacaíonn le táirgeadh agus trádáil táirgí talmhaíochta i dTuaisceart Éireann faoi réir chur i bhfeidhm rialacha an Aontais maidir le Státchabhair a liostaítear in Iarscríbhinn 5 a ghabhann leis an bPrótacal má dhéanann na bearta sin difear don trádáil sin idir Tuaisceart Éireann agus an tAontas. Ag an am céanna, foráiltear ann do dhíolúine ó chur i bhfeidhm dhlí an Aontais suas le huasleibhéal bliantúil foriomlán arna chinneadh, ar choinníoll go bhfuil céatadán íosta arna chinneadh den tacaíocht dhíolmhaithe sin i gcomhréir le forálacha Iarscríbhinn 2 a ghabhann le Comhaontú na hEagraíochta Domhanda Trádála ar Thalmhaíocht.
 Cinnfidh an Comhchoiste uasleibhéal bliantúil foriomlán tosaigh díolmhaithe na tacaíochta agus an céatadán íosta tosaigh, agus an fhaisnéis is déanaí atá ar fáil á cur san áireamh, i gcomhréir le hIarscríbhinn 6 a ghabhann leis an bPrótacal.
 Agus an t‐uasleibhéal tosaigh bliantúil díolmhaithe iomlán d’earnáil na talmhaíochta á chinneadh, foráiltear leis an bPrótacal go ndéanfar breithniú, inter alia, ar dhearadh na scéime tacaíochta talmhaíochta a bheidh ag an Ríocht Aontaithe sa todhchaí agus meán bliantúil mhéid iomlán an chaiteachais a thabhaítear i dTuaisceart Éireann faoin gComhbheartas Talmhaíochta faoin gCreat Airgeadais Ilbhliantúil reatha (CAI) 2014‐2020.
 Agus an céatadán íosta tosaigh is infheidhme maidir leis uasleibhéal tosaigh bliantúil díolmhaithe iomlán d’earnáil na talmhaíochta á chinneadh, foráiltear leis an bPrótacal, inter alia, maidir le breithniú ar dhearadh scéim tacaíochta talmhaíochta na Ríochta Aontaithe agus ar an gcéatadán lena raibh an caiteachas foriomlán faoin gComhbheartas Talmhaíochta san Aontas ag comhlíonadh fhorálacha Iarscríbhinn 2 de Chomhaontú na hEagraíochta Domhanda Trádála (EDT) ar Thalmhaíocht de réir mar a fógraíodh don tréimhse lena mbaineann.
 3.Seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais
 Cinneadh ar an uasleibhéal foriomlán tacaíochta agus ar an íoschéatadán atá i gcomhréir leis na forálacha in Iarscríbhinn 2 a ghabhann le Comhaontú EDT ar Thalmhaíocht.
 Cinntear uasleibhéal foriomlán bliantúil na tacaíochta ar bhonn na leithdháiltí do chaiteachas le haghaidh Cholún I agus Cholún II araon faoin gComhbheartas Talmhaíochta (CBT).
 I gcás Cholún I (an Ciste Eorpach um Ráthaíocht Talmhaíochta – CERT), ríomhadh an leibhéal ábhartha caiteachais ar bhonn dhá phríomhghné: leithdháiltí caiteachais na Ríochta Aontaithe maidir le hÍocaíochtaí Díreacha chomh maith leis an gcaiteachas a bhaineann le bearta tacaíochta margaidh, ar bhonn dearbhuithe bliantúla imréitigh cuntas do na blianta airgeadais 2014‐19. Áirítear sa mhéid sin caiteachas arna thabhú ag gníomhaireacht íocaíochta na Ríochta Aontaithe le haghaidh Thuaisceart Éireann faoi Chomheagraíocht na Margaí (CEM). In éagmais sonraí cuntas a imréitíodh cheana i leith na bliana airgeadais 2020, ríomhadh an meánmhéid bliantúil de réir na tréimhse 2014‐2019, agus dá bhrí sin rinneadh an méid foriomlán ina iomláine a roinnt ar líon 6 bliana.
 Maidir le Colún II (an Ciste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe – EARD), tá an méid a mheastar bunaithe ar an meán‐leithdháileadh 7 mbliana sa chlár forbartha tuaithe formheasta (lena n‐áirítear maoiniú náisiúnta breise agus maoiniú breise lasmuigh de raon feidhme Airteagal 42 den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh).
 I mbliain ina mbeadh géarchéim thromchúiseach gan choinne ann, ba cheart go dtiocfadh méadú ar an uasleibhéal foriomlán tacaíochta bliantúil.
 Bunaítear leibhéal uasta na tacaíochta díolmhaithe d’iascaigh ar an meánchaiteachas faoin gCreat Airgeadais Ilbhliantúil Eorpach (2014 – 2020) Leagtar amach é dá réir sin mar uasleibhéal tacaíochta thar thréimhse cúig bliana, agus uasteorainn bhliantúil leis.
 D’fhonn a áirithiú nach mbaineann díolúine chainníochtúil ar leibhéal áirithe tacaíochta ó chur i bhfeidhm rialacha an Aontais maidir le Státchabhair an bonn go cáilíochtúil de na ceanglais shubstainteacha maidir le tacaíocht in earnáil an iascaigh a leagtar síos i ndlí an Aontais, léirítear sa Chinneadh Comhpháirteach na critéir incháilitheachta maidir leis na cineálacha oibríochtaí a dtugtar tacaíocht dóibh dá bhforáiltear i ndlí an Aontais trí oibríochtaí áirithe a bheidh le maoiniú a eisiamh ón méid díolmhaithe.
 Tá céatadán íosta na tacaíochta díolmhaithe nach mór a bheith i gcomhréir le forálacha Iarscríbhinn 2 a ghabhann le Comhaontú na hEagraíochta Domhanda Trádála maidir le Talmhaíocht bunaithe ar mheánráta thacaíocht chomhlíontach an Aontais. Ríomhadh an ráta ar bhonn fhógraí tacaíochta intíre an Aontais chuig EDT le haghaidh bhlianta buiséid an Aontais 2014 go 2018, na blianta is déanaí laistigh den CAI reatha a bhfuil fógraí ar fáil ina leith (meán 5 bliana).
 4.Bunús dlí
 4.1.Bunús dlí nós imeachta
 In Airteagal 218(9) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE) déantar foráil maidir le cinntí lena leagtar síos ‘na seasaimh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gcomhlacht arna chur ar bun le comhaontú nuair a iarrtar ar an gcomhlacht sin gníomhartha a ghlacadh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo, seachas gníomhartha lena bhforlíonfar nó lena leasófar creat institiúideach an chomhaontaithe.’
 Is éard atá sa chinneadh a iarrtar ar an gComhchoiste a ghlacadh gníomh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leis. Beidh an gníomh atá beartaithe ina cheangal ar na Páirtithe i gcomhréir le hAirteagal 166 den Chomhaontú.
 Leis an ngníomh atá beartaithe ní fhorlíonfar ná ní leasófar creat institiúideach an Chomhaontaithe.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 218(9) CFAE an bunús dlí nós imeachta le haghaidh an chinnidh atá beartaithe.
 4.2.Bunús dlí substainteach
 Leis an gcinneadh maidir le ‘fordheontais talmhaíochta’ leagtar síos na coinníollacha maidir leis an gComhaontú um Tharraingt Siar a tugadh i gcrích ar bhonn Airteagal 50. Ós rud é gurb é atá sa Phrótacal maidir le Tuaisceart Éireann comhaontú trádála idir an tAontas Eorpach agus an Ríocht Aontaithe i ndáil le Tuaisceart Éireann is é Airteagal 207 CFAE an bunús dlí freisin.
 Dá bhrí sin, is iad Airteagal 50 CAE agus Airteagal 207 CFAE bunús dlí substainteach an chinnidh atá beartaithe.
 4.3.Conclúid
 Ba cheart Airteagal 50 CAE agus Airteagal 207, i gcomhar le hAirteagal 207 CFAE agus Airteagal 218(9), a bheith ina mbunús dlí leis an gcinneadh atá beartaithe.
 5.Foilsiú an ghnímh atá beartaithe
 Ós rud é go gcuirtear forálacha áirithe den Chomhaontú um Tharraingt Siar chun feidhme leis an gcinneadh ón gComhchoiste, is iomchuí é a fhoilsiú in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh tar éis é a ghlactha.
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 de bhun Airteagal 218(9) CFAE maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh sa Chomhchoiste arna bhunú le hAirteagal 164 den Chomhaontú maidir le Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann a bheith ag tarraingt siar as an Aontas Eorpach agus as an gComhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach a mhéid a bhaineann le fordheontais talmhaíochta
 TÁ PARLAIMINT NA hEORPA AGUS COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar an Aontas Eorpach, agus go háirithe Airteagal 50(2) de,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagail 207, i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)(1)Thug an tAontas an Comhaontú maidir le Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann a bheith ag tarraingt siar as an Aontas Eorpach agus as an gComhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach (“an Comhaontú um Tharraingt Siar”) i gcrích le Cinneadh (AE) 2020/135
 1
 ón gComhairle an 30 Eanáir 2020 agus tháinig sé i bhfeidhm an 1 Feabhra 2020.
 (2)Le hAirteagal 166 den Chomhaontú um Tharraingt Siar tugtar de chumhacht don Chomhchoiste cinntí a ghlacadh maidir leis na hábhair uile dá bhforáiltear sa Chomhaontú. Is cuid dhílis den Chomhaontú sin é an Prótacal maidir le hÉirinn agus Tuaisceart Éireann a ghabhann leis an gComhaontú um Tharraingt Siar (“an Prótacal”).
 (3)Le hAirteagal 10(1) den Phrótacal maidir le hÉirinn/Tuaisceart Éireann cuirtear na bearta arna nglacadh ag an Ríocht Aontaithe lena dtacaítear le táirgeadh agus trádáil táirgí talmhaíochta, lena n‐áirítear tacaíocht do tháirgí iascaigh, i dTuaisceart Éireann faoi réir rialacha an Aontais maidir le státchabhair a liostaítear in Iarscríbhinn 5 a ghabhann leis an bPrótacal i gcás ina ndéanfaidh na bearta sin difear don trádáil sin idir Tuaisceart Éireann agus an tAontas. Ag an am céanna, foráiltear le hAirteagal 10(2) do dhíolúine ó chur i bhfeidhm dhlí an Aontais suas le huasleibhéal bliantúil foriomlán arna chinneadh, ar choinníoll go bhfuil céatadán íosta arna chinneadh den tacaíocht dhíolmhaithe sin i gcomhréir le forálacha Iarscríbhinn 2 a ghabhann le Comhaontú na hEagraíochta Domhanda Trádála ar Thalmhaíocht.
 (4)Ba cheart an t‐uasleibhéal foriomlán tacaíochta agus an t‐íoschéatadán a chinneadh agus na breithnithe a leagtar amach in Iarscríbhinn 6 a ghabhann leis an bPrótacal á gcur san áireamh.
 (5)Chun críocha an t‐uasleibhéal foriomlán tacaíochta do tháirgí talmhaíochta seachas iascaigh agus dobharshaothrú, cuireadh san áireamh an meánchaiteachas a thabhaítear agus dá bhforáiltear i dTuaisceart Éireann faoin gComhbheartas Talmhaíochta (CBT) faoin CAI 2014‐2020 atá ann cheana.
 (6)Chun críocha an t‐íoschéatadán a shocrú, cuireadh san áireamh an meánráta tacaíochta ón Aontas atá i gcomhréir le Forálacha Iarscríbhinn 2 a ghabhann le Comhaontú na hEagraíochta Domhanda Trádála ar Thalmhaíocht, de réir fhógraí tacaíochta iomlána an Aontais do EDT le cúig bliana anuas, an tréimhse ar ina leith a tugadh fógraí don Eagraíocht Dhomhanda Trádála laistigh den CAI atá i bhfeidhm faoi láthair.
 (7)Ba cheart, dá bhrí sin, an t‐uasleibhéal bliantúil foriomlán tacaíochta a shocrú ag EUR 429 milliún le haghaidh fóirdheontas in earnáil na talmhaíochta.
 (8)I gcás earnáil an iascaigh, ba cheart an t‐uasleibhéal tacaíochta a shocrú, i bhfianaise an mheán chaiteachais faoin gCreat Airgeadais Eorpach ilbhliantúil (2014 – 2020), ag EUR 19.5 milliún thar chúig bliana, agus uasteorainn EUR 4,5 milliún leis in aon bhliain ar leith.
 (9)Ionas nach n‐úsáidfear an tacaíocht dhíolmhaithe chun maoiniú a dhéanamh ar oibríochtaí atá neamh‐incháilithe ar shlí eile chun tacaíocht a fháil in earnáil an iascaigh, ba cheart a léiriú sa Chinneadh ón gComhchoiste neamhcháilitheacht oibríochtaí áirithe dá bhforáiltear i ndlí an Aontais.
 (10)Dá bharr sin is iomchuí an seasamh atá le tógáil thar ceann an Aontais sa Chomhchoiste a bhunú,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 An seasamh atá le tógáil thar ceann an Aontais sa Chomhchoiste, arna bhunú le hAirteagal 164 den Chomhaontú um Tharraingt Siar, maidir le cinneadh atá le déanamh i gcomhréir le hAirteagal 10 den Phrótacal, beidh an seasamh sin bunaithe ar an dréachtchinneadh ón gComhchoiste atá i gceangal leis an gCinneadh seo.
 Airteagal 2
 Is chuig an gCoimisiún a dhírítear an Cinneadh seo.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 (1)
 IO L 29, 31.1.2020, lch.1.
 ---documentbreak---
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,27.1.2021
 COM(2020) 835 final/2
 COM(2020) 835 final of 10.12.2020 downgraded on 27.1.2021
 IARSCRÍBHINN
 a ghabhann leis an
 Togra le haghaidh Cinneadh ón gComhairle
 de bhun Airteagal 218(9) CFAE maidir le seasamh an Aontais maidir leis an Dréacht-Chinneadh ón gComhchoiste ar fhordheontais talmhaíochta
 Dréacht‐CHINNEADH Uimh. [.../2020] Ó CHOMHCHOISTE AN AONTAIS EORPAIGH – NA RÍOCHTA AONTAITHE
 an [...] 2020
 lena gcinntear an t‐uasleibhéal bliantúil foriomlán díolmhaithe tosaigh de thacaíocht agus an céatadán íosta tosaigh dá dtagraítear in Airteagal 10(2) den Phrótacal maidir le hÉirinn/Tuaisceart Éireann a ghabhann leis an gComhaontú maidir le Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann a bheith ag tarraingt siar as an Aontas Eorpach agus as an gComhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach
 TÁ AN COMHCHOISTE
 Ag féachaint don Phrótacal maidir le hÉirinn/Tuaisceart Éireann a ghabhann leis an gComhaontú maidir le Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann a bheith ag tarraingt siar as an Aontas Eorpach agus as an gComhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach, agus go háirithe Airteagal 10(2) de agus Iarscríbhinn 6 a ghabhann leis,
 TAR ÉIS A CHINNEADH MAR A LEANAS:
 Airteagal 1
 Leibhéal bliantúil foriomlán de thacaíocht i gcás táirgí talmhaíochta seachas táirgí iascaigh agus dobharshaothraithe
 1. Is é GBP 382,2 milliún
 1
 a bheidh san uasleibhéal bliantúil foriomlán díolmhaithe tosaigh de thacaíocht dá dtagraítear in Airteagal 10(2) den Phrótacal maidir le hÉirinn/Tuaisceart Éireann i gcás táirgí talmhaíochta seachas táirgí iascaigh agus dobharshaothraithe.
 2. Féadfaidh an Ríocht Aontaithe an t‐uasleibhéal bliantúil foriomlán díolmhaithe de thacaíocht dá dtagraítear i mír 1 a mhéadú, suas le méid breise GBP 25,03 milliún i mbliain ar leith leis an gcuid den mhéid den uasleibhéal bliantúil foriomlán díolmhaithe de thacaíocht nár caitheadh sa bhliain féilire roimhe sin.
 3. Déanfar an t‐uasleibhéal bliantúil foriomlán díolmhaithe de thacaíocht dá dtagraítear i mír 1 a mhéadú GBP 6,8 milliún le haghaidh bliain ar leith:
 a) i gcás ina bhfuil bearta déanta ag an Aontas Eorpach le linn na bliana sin, lena gcumhdaítear Poblacht na hÉireann, faoi Chuid II, Teideal I, Caibidil I nó Airteagail 219, 220 nó 221 de Rialachán (AE) Uimh. 1308/2013
 2
 ; nó
 (b) mar gheall ar an méid seo a leanas:
 (i) galar ainmhithe,
 (ii) teagmhas nó cúinse a dhéanann an margadh a shuaitheadh go mór, nó ar baol dó an margadh a shuaitheadh go mór, i gcás inar dóigh go leanfaidh an staid sin, nó éifeachtaí na staide sin ar an margadh, go leanfaidh siad ar aghaidh nó go rachaidh siad in olcas;
 (iii) staid ina bhfuil suaitheadh tromchúiseach ar an margadh is féidir a chur síos go díreach do chailleadh muiníne tomhaltóirí i ngeall ar rioscaí sláinte agus galair don phobal, d'ainmhithe, nó do phlandaí; nó
 (iv) tubaiste nádúrtha a chuireann isteach ar chríoch Thuaisceart Éireann agus nach gcuireann isteach an méid céanna ar oileán uile na hÉireann.
 Ní bheidh feidhm ag pointe (b) ach amháin i gcás ina gcuirfidh an Ríocht Aontaithe an tAontas Eorpach ar an eolas 10 lá ar a laghad sula mbainfidh sí úsáid as an leibhéal bliantúil foriomlán méadaithe de thacaíocht.
 Airteagal 2
 Leibhéal bliantúil foriomlán de thacaíocht i gcás táirgí iascaigh agus dobharshaothraithe
 1. Is é GBP 16,93 milliún a bheidh san uasleibhéal foriomlán díolmhaithe tosaigh de thacaíocht dá dtagraítear in Airteagal 10(2) den Phrótacal maidir le hÉirinn/Tuaisceart Éireann i gcás táirgí iascaigh agus dobharshaothraithe le linn na chéad chúig bliana tar éis theacht i bhfeidhm an Chinnidh seo agus le linn aon tréimhse cúig bliana ina dhiaidh sin. Mar sin féin, ní ceadmhach an leibhéal bliantúil foriomlán díolmhaithe de thacaíocht i gcás na dtáirgí sin a bheith níos mó ná GBP 4,01 milliún in aon bhliain ar leith.
 2. Ní bheidh na hoibríochtaí seo a leanas incháilithe le haghaidh cistiú ó na méideanna dá dtagraítear i mír 1:
 (a)oibríochtaí lena méadaítear acmhainn iascaireachta soithigh nó trealamh lena méadaítear cumas an tsoithigh teacht ar éisc;
 (b)tógáil soithí iascaireachta nua nó allmhairiú soithí iascaireachta;
 (c)scor buan de ghníomhaíochtaí iascaireachta;
 (d)scor sealadach de ghníomhaíochtaí iascaireachta, ach amháin má bhaineann sin le haon cheann de na nithe seo a leanas:
 i. bearta éigeandála arna dtabhairt isteach ag údaráis na Ríochta Aontaithe, nó ag an Ríocht Aontaithe i leith Thuaisceart Éireann, ar feadh uastréimhse sé mhí, chun bagairt thromchúiseach ar acmhainní bitheolaíocha muirí nó ar an éiceachóras muirí a mhaolú;
 ii. neamh‐athnuachan ar chomhaontú iascaigh idirnáisiúnta nó ar phrótacail a ghabhann leis;
 iii. plean bainistíochta iascaigh arna fhoilsiú faoi reachtaíocht sa Ríocht Aontaithe, nó sa Ríocht Aontaithe i leith Thuaisceart Éireann, ina leagtar amach beartais atá ceaptha chun stoc éisc amháin nó níos mó a thabhairt ar ais go leibhéil inbhuanaithe, nó na stoic sin a choinneáil ag leibhéil inbhuanaithe;
 iv. bearta éigeandála arna dtabhairt isteach ag údaráis na Ríochta Aontaithe, nó ag an Ríocht Aontaithe i leith Thuaisceart Éireann, mar fhreagairt ar éigeandáil sláinte poiblí nó éigeandáil eile ag a bhfuil tionchar mór ar na hearnálacha iascaireachta nó dobharshaothraithe
 (e)iascaireacht thaiscéalaíoch;
 (f)aistriú úinéireachta ar ghnóthas; agus
 (g)athstocáil dhíreach, mura bhfuil foráil déanta maidir leis i mbearta ag údaráis na Ríochta Aontaithe, nó ag an Ríocht Aontaithe i leith Thuaisceart Éireann, chun stoic éisc nó an t‐éiceachóras muirí a chaomhnú, nó i gcás athstocáil thurgnamhach.
 Tá na heisceachtaí dá bhforáiltear i bpointe (d) faoi réir an choinníll go ndéantar na gníomhaíochtaí iascaireachta a dhéanann an soitheach iascaireachta nó an t‐iascaire lena mbaineann a chur ar fionraí go héifeachtach agus go ndeonaítear an cistiú ar feadh uastréimhse sé mhí in aghaidh an tsoithigh.
 Airteagal 3
 Céatadán íosta
 Is é 83 % a bheidh sa chéatadán íosta tosaigh dá dtagraítear in Airteagal 10(2) den Phrótacal agus beidh feidhm aige maidir le méideanna an leibhéil bhliantúil fhoriomláin dhíolmhaithe de thacaíocht dá dtagraítear in Airteagal 1.
 Airteagal 4
 Athbhreithniú
 Déanfaidh an Comhchoiste athbhreithniú tráthrialta ar an gCinneadh seo agus ar a chur chun feidhme.
 Airteagal 5
 Teacht i bhfeidhm
 Tiocfaidh an Cinneadh seo i bhfeidhm an 1 Eanáir 2021.
 Arna dhéanamh in/i/sa ...,
 Thar ceann an Chomhchoiste
 Na Comhchathaoirligh
 (1)
 Chun críche na ríomhanna agus na gcainníochtaí uile a leagtar amach in GBP sa chinneadh seo, in EUR, úsáidfear Malartú Íocaíochtaí Díreacha 2019 (€1 = £0.89092).
 (2)
 Rialachán (AE) Uimh. 1308/2013 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 17 Nollaig 2013 lena mbunaítear comheagraíocht na margaí i dtáirgí talmhaíochta agus lena n‐aisghairtear Rialachán (CEE) Uimh. 922/72 ón gComhairle, Rialachán (CEE) Uimh. 234/79 ón gComhairle, Rialachán (CE) Uimh. 1037/2001 ón gComhairle, agus Rialachán (CE) Uimh. 1234/2007 ón gComhairle, IO L 347, 20.12.2013, lch. 671.


type: contracts

text:
 29.11.2018
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 305/1
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L’EEE
 No 46/2017
 du 17 mars 2017
 modifiant l’annexe I (Questions vétérinaires et phytosanitaires) de l’accord EEE [2018/1810]
 LE COMITÉ MIXTE DE L’EEE,
 vu l’accord sur l’Espace économique européen (ci-après l’«accord EEE»), et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 La décision d’exécution (UE) 2016/1917 de la Commission du 27 octobre 2016 modifiant la décision 2009/821/CE en ce qui concerne la liste des postes d’inspection frontaliers et celle des unités vétérinaires du système Traces (1) doit être intégrée dans l’accord EEE.
 (2)
 La présente décision concerne la législation relative aux questions vétérinaires. Cette législation ne s’applique pas au Liechtenstein aussi longtemps que l’application de l’accord entre la Communauté européenne et la Confédération suisse relatif aux échanges de produits agricoles est étendue au Liechtenstein, comme cela est précisé dans les adaptations sectorielles de l’annexe I de l’accord EEE. La présente décision ne s’applique donc pas au Liechtenstein.
 (3)
 Il convient dès lors de modifier l’annexe I de l’accord EEE en conséquence,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 Le tiret suivant est ajouté au point 39 (décision 2009/821/CE de la Commission) de la partie 1.2 du chapitre I de l’annexe I de l’accord EEE:
 «—
 32016 D 1917: décision d’exécution (UE) 2016/1917 de la Commission du 27 octobre 2016 (JO L 296 du 1.11.2016, p. 17).»
 Article 2
 Les textes de la décision d’exécution (UE) 2016/1917 en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l’Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 18 mars 2017, pour autant que toutes les notifications prévues à l’article 103, paragraphe 1, de l’accord EEE aient été faites (*1).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l’Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 17 mars 2017.
 Par le Comité mixte de l’EEE
 Le président
 Claude MAERTEN
 (1) JO L 296 du 1.11.2016, p. 17.
 (*1) Pas d’obligations constitutionnelles signalées.


text:
C 101/34 ES Diario Oficial de la Unión Europea 26.4.2003
 Schoten (Bélgica), representados por M e M. van Dam, abogado AUTO DEL PRESIDENTE DEL TRIBUNAL DE PRIMERA
 contra Comisión de las Comunidades Europeas (agentes: Sres. INSTANCIA
 H. van Vliet y W. Wils), que tiene por objeto la anulación de la
 Decisión SG (2001) D/286098 de la Comisión, de 9 de febrero de 31 de enero de 2003
 de 2001, por la cual ésta denegó la solicitud formulada por los
 demandantes de que se excluyera al buque Arizona del ámbito
 en el asunto T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo contra
 de aplicación del Reglamento (CE) no 718/1999 del Consejo,
 Comisión de las Comunidades Europeas
 de 29 de marzo de 1999, relativo a una política de capacidad
 de las flotas comunitarias de navegación interior para fomentar
 el transporte por vía navegable (DO L 90, p. 1), el Tribunal de (Procedimiento sobre medidas provisionales — Funcionarios
 Primera Instancia (Sala Tercera), integrado por los Sres. — Inadmisibilidad — Urgencia — Inexistencia)
 K. Lenaerts, Presidente, J. Azizi y M. Jaeger, Jueces; Secretario:
 Sr. H. Jung, ha dictado el 13 de diciembre de 2002 un auto (2003/C 101/63)
 resolviendo lo siguiente:
 (Lengua de procedimiento: francés)
 1) Sobreseer el presente asunto.
 2) Condenar en costas a la Comisión.
 En el asunto T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo, funcionario de
 la Comisión de las Comunidades Europeas, con domicilio en
 ( 1) DO C 186 de 30.6.2001. Bruselas, representado por el Sr. M.A. Lucas, abogado, contra
 Comisión de las Comunidades Europeas (agentes: Sr. J. Currall
 y Sra. H. Tserepa-Lacombe), que tiene por objeto, fundamental-
 mente, en primer lugar, que se cumpla el compromiso de la
 Comisión de nombrar al demandante en comisión de servicios
 ante la Organización de las Naciones Unidas para la Alimenta-
 ción y la Agricultura en Roma y, en segundo lugar, que se
 AUTO DEL TRIBUNAL DE PRIMERA INSTANCIA
 suspenda el informe de calificación del demandante de 18 de
 marzo de 2002 para el período 1999-2001, el Presidente del
 de 11 de febrero de 2003 Tribunal de Primera Instancia ha dictado un auto el 31 de
 enero de 2003 en el que se resuelve lo siguiente:
 en el asunto T-83/02, Jan Pflugradt contra Banco Central
 Europeo (1) 1) Desestimar la demanda de medidas provisionales.
 (Personal del Banco Central Europeo — Examen de la 2) Reservar la decisión sobre las costas.
 prestación profesional — Acto lesivo — Procedimiento
 administrativo previo — Inadmisibilidad)
 (2003/C 101/62)
 (Lengua de procedimiento: alemán) AUTO DEL TRIBUNAL DE PRIMERA INSTANCIA
 de 3 de febrero de 2003
 En el asunto T-83/02, Jan Pflugradt, con domicilio en Fráncfort
 del Meno (Alemania), representado por el Sr. N. Pflüger, en el asunto T-253/02, Chafiq Ayadi contra Consejo de la
 abogado, que designa domicilio en Luxemburgo, contra Banco Unión Europea y Comisión de las Comunidades Euro-
 Central Europeo (agentes: Sra. V. Saintot y Sres. T. Gilliams y peas (1)
 B. Wägenbaur), que tiene por objeto un recurso de anulación
 del escrito de 28 de febrero de 2002 por el que el Banco
 Central Europeo informó al demandante de la apertura de un (Recurso de anulación — Reglamento del Consejo — Recurso
 procedimiento de examen de su prestación profesional, el dirigido contra el Consejo y la Comisión — Inadmisibilidad
 Tribunal de Primera Instancia (Sala Quinta), integrado por el parcial)
 Sr. R. García-Valdecasas, Presidente, y la Sra. P. Lindh y el Sr.
 J.D. Cooke, Jueces; Secretario: Sr. H. Jung, ha dictado el 11 de (2003/C 101/64)
 febrero de 2003 un auto en el que se resuelve lo siguiente:
 (Lengua de procedimiento: inglés)
 1) Declarar la inadmisibilidad del recurso.
 2) Cada parte cargará con sus propias costas.
 En el asunto T-253/02, Chafiq Ayadi, con domicilio en Dublín
 (Irlanda), representado por los Sres. A. Lyon, Solicitor, y S. Cox,
 ( 1) DO C 118 de 18.5.2002. Barrister, contra Consejo de la Unión Europea (agentes: Sres.
 M. Vitsentzatos y M. Bishop), y Comisión de las Comunidades
 Europeas (agentes: Sres. M. Wilderspin y C. Brown), que tiene


type: other

text:
2015. évi CXXXIII. törvény
 egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról
 egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról1
 1. § A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (a továbbiakban: Szt.) 4. § (1a) bekezdés 1. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
 „1. a rendkívüli települési támogatás, a lakásfenntartási támogatás, az adósságcsökkentési támogatás, valamint a lakhatáshoz kapcsolódó rendszeres kiadások viseléséhez, a gyógyszerkiadások viseléséhez és a lakhatási kiadásokhoz kapcsolódó hátralékot felhalmozó személyek részére nyújtott települési támogatás,”
 2–3. §2
 4. § Az Szt. Adatkezelés alcíme a következő 24/A. §-sal egészül ki:
 „24/A. § A Kormány által kijelölt szerv a szociális, gyermekjóléti és gyermekvédelmi ellátásokkal kapcsolatos adatok gyűjtése, rendszerezése és közzététele, valamint a széles körű tájékoztatás érdekében – Szociális Ágazati Portál elnevezéssel – honlapot működtet.”
 5. § Az Szt. 36. § (2) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
 [A 34. § (2) bekezdésében foglaltakon túl meg kell szüntetni az aktív korúak ellátására való jogosultságát annak a foglalkoztatást helyettesítő támogatásra jogosult személynek]
 „a) aki az állami foglalkoztatási szervvel való együttműködés keretében számára felajánlott, az Flt. 54. § (10a), (10b), (10c) bekezdésében foglaltak szerinti munkalehetőséget nem fogadja el vagy a közfoglalkoztatásra irányuló jogviszonyát jogellenesen megszünteti, továbbá akinek a közfoglalkoztatásra irányuló jogviszonyát a munkáltató a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény 78. §-a szerint azonnali hatályú felmondással szüntette meg;”
 6–7. §3
 8. § (1)–(3)4
 9. § Az Szt. 65/E. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
 „(2) A szociál- és nyugdíjpolitikáért felelős miniszter regionális illetékességgel diszpécserközpontokat jelöl ki az utcai szociális munkát végző, jogszabályban meghatározott feltételeknek megfelelő szervezetek közül. A kijelölés visszavonásig szól.”
 10. §7
 11. § Az Szt. 92/K. §-a a következő (8)–(10) bekezdéssel egészül ki:
 „(8) A Szociális Ágazati Portálon – a (9) bekezdésben meghatározott módon – közzé kell tenni
 a) a működést engedélyező szervnek a szociális szolgáltató, szociális intézmény (székhely, telephely) ellenőrzése során hozott, fellebbezésre való tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánított határozatát,
 b) a működést engedélyező szerv jogerős határozatát, fenntartóval kötött hatósági szerződését és hatósági szerződésben foglalt kötelezettség megszegését megállapító végzését, ha a szociális szolgáltató, szociális intézmény (székhely, telephely) személyi vagy tárgyi feltételeinek hiánya miatt jogkövetkezményt állapított meg vagy a fenntartóval hatósági szerződést kötött,
 c) a működést engedélyező szerv jogerős határozatát, fenntartóval kötött hatósági szerződését és hatósági szerződésben foglalt kötelezettség megszegését megállapító végzését, ha a 92/L. § (1) bekezdés a), b) vagy e)–k) pontjában meghatározott jogsértés miatt jogkövetkezményt állapított meg vagy a fenntartóval hatósági szerződést kötött,
 d) az a)–c) pont szerinti ügyben a jogorvoslat vagy megismételt eljárás során hozott és a közzétett döntés érdemében változást eredményező hatósági döntést vagy bírósági határozatot.
 (9) A hatósági döntésről és a hatósági szerződésről közzétett dokumentumnak tartalmaznia kell
 a) a közzététel napját és a (8) bekezdés szerinti jogcímét,
 b) az eljáró működést engedélyező szerv megnevezését,
 d) a 92/L. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogsértés esetén
 da) a szolgáltatást nyújtók nevét,
 db) a nyújtott szolgáltatás megnevezését,
 dc) a szolgáltatásnyújtás helyét, és
 dd) a megállapított jogkövetkezményeket,
 e) a d) pontban nem említett jogsértés esetén
 ea) a fenntartó nevét, székhelyét és adószámát,
 eb) a szociális szolgáltató, szociális intézmény (székhely, telephely) címét és ágazati azonosítóját,
 ec) a jogsértéssel érintett szolgáltatás megnevezését,
 ed) a megállapított tényállást,
 ee) a megsértett jogszabályi rendelkezések megjelölését, és
 ef) a hatósági döntésben megállapított jogkövetkezményeket, illetve a fenntartó által a hatósági szerződésben vállalt kötelezettségeket, és az azok megszegésének esetére kikötött jogkövetkezményeket,
 f) a jogerő beálltára vagy annak hiányára történő utalást,
 g) a döntéssel szembeni jogorvoslati eljárás tényét, valamint
 h) a jogorvoslat vagy megismételt eljárás során hozott hatósági döntés vagy bírósági határozat esetén a hatósági döntést vagy bírósági határozatot, és annak rövid indokolását.
 (10) A Szociális Ágazati Portálról a közzétett dokumentumot
 a) a szociális szolgáltató, szociális intézmény (székhely, telephely) szolgáltatói nyilvántartásba történő bejegyzését követően haladéktalanul el kell távolítani, ha a 92/L. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogsértő állapot a szolgáltatói nyilvántartásba történő bejegyzéssel szűnik meg,
 b) a jogsértő állapot megszűnését követő öt év elteltével kell eltávolítani, ha a 92/L. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogsértő állapot nem a szolgáltatói nyilvántartásba történő bejegyzéssel szűnik meg,
 c) az a) és b) pontban nem említett esetben a jogsértés időpontját, illetve a jogsértő állapot megszűnését, de legkorábban a közzétételt követő egy év elteltével kell eltávolítani.”
 12. §8
 13. § Az Szt. 92/M. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
 „92/M. § (1) A 92/L. § (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben a bírság legalacsonyabb összege 250 000 forint, legmagasabb összege 1 000 000 forint.
 (2) A 92/L. § (3) bekezdése szerinti esetben a bírság legmagasabb összege 50 000 forint.
 (3) Az (1) és (2) bekezdésben nem említett esetben a bírság legmagasabb összege 200 000 forint.
 (4) A bírság összegét az eset összes körülményeire, így különösen a jogsértés súlyára, a jogsértéssel okozott érdeksérelem nagyságára, a jogsértő állapot időtartamára, a jogsértő magatartás ismételt tanúsítására és – fenntartóra kiszabott bírság esetén – a bírság megfizetésének az ellátás színvonalára gyakorolt hatására tekintettel kell meghatározni.”
 14. § Az Szt. 117. §-a a következő (2b) bekezdéssel egészül ki:
 „(2b) A 117/C. § szabályait nem lehet alkalmazni arra az igénybevevőre, aki fogyatékos személyek, pszichiátriai vagy szenvedélybetegek ápoló-gondozó otthonában rendelkezik intézményi jogviszonnyal a támogatott lakhatás igénybevételét megelőzően.”
 15. §9
 16. § Az Szt. a következő 136. §-sal egészül ki:
 „136. § (1) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel megállapított 37/B. § (1) bekezdésében foglaltakat a közfoglalkoztatásba a hatálybalépést követően bevont egészségkárosodási és gyermekfelügyeleti ellátásban részesülő személyek esetében kell alkalmazni.
 (2) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel megállapított 92/K. § (8)–(10) bekezdését akkor kell alkalmazni, ha
 a) a jogsértést 2015. július 31-ét követően követik el, vagy a jogsértő állapot 2015. július 31-ét követően szűnik meg, és
 b) a működést engedélyező szerv a jogkövetkezményt 2015. július 31-ét követően állapítja meg.
 (3) Ha a 92/L. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogsértő állapot 2015. augusztus 1-jét megelőzően megszűnik, a 2015. augusztus 1-jét megelőzően hatályos bírságösszeget kell alkalmazni.
 (4) A 2015. augusztus 1-jén házi segítségnyújtásban részesülők esetén a gondozási szükséglet vizsgálata során – a 2015. augusztus 1-jét megelőzően hatályos rendelkezések alapján – megállapított pontszámot és gondozási óraszámot a fenntartó 2015. szeptember 30-áig rögzíti a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások, szolgáltatások finanszírozásának ellenőrzése céljából vezetett nyilvántartásban.
 (5) 2016. január 1-jétől a területi lefedettséget figyelembe vevő finanszírozási rendszerbe – a rendelkezésre álló kapacitástól függetlenül – törvény erejénél fogva befogadottnak minősül az a támogató szolgáltatás és közösségi alapellátás, valamint a hozzájuk tartozó feladatmutató, amely után a fenntartó 2015. október 1-jén hatályos finanszírozási szerződés alapján támogatásra jogosult. A 2016. január 1-jét megelőzően hatályos 131/A. § alapján nyújtott állami támogatásra 2015. december 31-ét követően is a 2016. január 1-jét megelőzően hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
 (6) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel megállapított 92/L. § (1) bekezdés l) pontját 2016. január 1-jétől abban az esetben is alkalmazni kell, ha a gondozási szükséglet vizsgálata 2016. január 1-jét megelőzően történt.
 (7) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvény hatálybalépésekor házi segítségnyújtásban részesülő személyek gondozási szükségletét a 2016. évi állami támogatás igényléséig, de legkésőbb 2015. december 31-éig – az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel kihirdetett, 2016. január 1-jén hatályba lépő szabályok alapján – felül kell vizsgálni.
 (8) Családsegítés és gyermekjóléti szolgáltatás 2016. január 1-jétől kizárólag egy szolgáltató keretében működtethető.
 (9) A települési önkormányzat 2015. október 31-éig felülvizsgálja a családsegítés, illetve a gyermekjóléti szolgáltatási feladatok ellátásának módját, szervezeti kereteit és az e feladatok biztosítására kötött ellátási szerződést. A települési önkormányzat 2015. november 30-áig dönt a családsegítés, illetve a gyermekjóléti szolgáltatási feladatok ellátásának a 2016. január 1-jétől hatályos rendelkezéseknek megfelelő biztosítása módjáról. A fenntartó a szolgáltatói nyilvántartásba bejegyzett adatoknak a (8) bekezdésben foglaltak biztosításához szükséges módosítását 2015. november 30-áig kérelmezi. Ha a fenntartó a kérelmet határidőben benyújtja, az eljárás befejezéséig úgy kell tekinteni, mintha a kérelmezett adatmódosítás jogerősen be lenne jegyezve a szolgáltatói nyilvántartásba.”
 17. § (1) Az Szt.
 a) 20/B. §-ában a „miatt” szövegrész helyébe az „érdekében” szöveg, a „külön jogszabályban” szövegrész helyébe a „kormányrendeletben” szöveg,
 b) 37/B. § (1) bekezdésében az „(1) bekezdés a) és c) pontja szerinti esetben” szövegrész helyébe az „(1) bekezdése szerinti esetekben” szöveg,
 c) 45. § (1) bekezdésében a „meghatározott feltételek alapján” szövegrész helyébe a „meghatározott feltételek alapján – pénzbeli vagy természetbeni formában –” szöveg,
 d) 66/A. § (1) bekezdés b) pontjában a „(2) és a (3)” szövegrész helyébe a „(2)–(5)” szöveg,
 e) 92/K. § (4a) bekezdésében a „szolgáltatói nyilvántartást vezető szerv honlapján” szövegrész helyébe a „Szociális Ágazati Portálon” szöveg,
 f) 115. § (4) bekezdés b) pontjában a „nem” szövegrész helyébe az „egyházi és nem” szöveg,
 g) 117. § (2a) bekezdés b) pontjában a „díjra” szövegrész helyébe a „díjra – a (2b) bekezdés szerinti kivétellel –” szöveg,
 h) 132. § (1) bekezdés f) pontjában a „jogkövetkezményeket” szövegrész helyébe a „jogkövetkezményeket, a 92/K. § (8)–(10) bekezdése szerinti közzététel részletes szabályait” szöveg
 18. § (1) Hatályát veszti az Szt.
 a) 4. § (3) bekezdésében a „78.,” szövegrész,
 b) 19. § (4) bekezdésében az „a pénzbeli és természetbeni szociális ellátások igénylésének és megállapításának, valamint folyósításának részletes szabályairól szóló kormányrendeletben meghatározott módon” szövegrész,
 c) 47. § (2) bekezdésében az „– az 55/D. §-ban meghatározott kivétellel –” szövegrész,
 d) 55/D. §-a és az azt megelőző alcím címe,
 e) 132. § (1) bekezdés t) pontja.
 19–20. §12
 21. § (1)13
 22. § (1) A Gyvt. 51. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
 „(4) Krízisközpontként kizárólag a családok átmeneti otthona működhet.”
 (2) A Gyvt. 51. § (9) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
 „(9) Titkos menedékházként kizárólag a családok átmeneti otthona működhet.”
 (3) A Gyvt. 51. §-a a következő (10) és (11) bekezdéssel egészül ki:
 „(10) A titkos menedékház befogadja a kapcsolati erőszak miatt krízishelyzetbe került, illetve otthontalanná vált bántalmazottat és gyermekét, valamint az (5) bekezdés szerinti bántalmazott családot.
 (11) A titkos menedékház a (10) bekezdésben foglalt személy számára legfeljebb hat hónap időtartamra
 a) lakhatást biztosít, és szükség esetén biztosítja az étkeztetést, a ruházattal való ellátást, a mentálhigiénés ellátást, valamint segítséget nyújt az egészségügyi ellátáshoz való hozzáféréshez,
 b) közreműködik – a gyermekjóléti, illetve családsegítő szolgálattal együttműködve – a titkos menedékház szolgáltatást szükségessé tevő okok megszüntetésében, a család, az egyén helyzetének rendezésében, otthontalanságának megszüntetésében,
 c) segítséget nyújt a bántalmazás következtében kialakult pszichés sérülések kezelésében és jogi tanácsadással segíti a (10) bekezdésben foglalt személy érdekeinek védelmét.”
 23. §15
 24. § (1) A Gyvt. 98. § (6) bekezdés b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
 (A szolgáltatói nyilvántartás adatai közül nem nyilvános)
 „b) a titkos menedékház valamennyi adata,”
 (2) A Gyvt. 98. § (6) bekezdése a következő c) és d) ponttal egészül ki:
 „c) a krízisközpont és a félutas ház címe, továbbá az arra vonatkozó adat, hogy a családok átmeneti otthona krízisközpontként működik-e,
 d) a b) és c) pontban nem említett családok átmeneti otthonának és a gyermekek átmeneti otthonának címe, ha a fenntartó ezt kéri.”
 (3) A Gyvt. 98. §-a a következő (11)–(14) bekezdéssel egészül ki:
 „(11) A Szociális Ágazati Portálon – a (12) és (13) bekezdésben meghatározottak szerint – közzé kell tenni
 a) a működést engedélyező szervnek a szolgáltató, intézmény, hálózat (székhely, telephely) ellenőrzése során hozott, fellebbezésre való tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánított határozatát,
 b) a működést engedélyező szerv jogerős határozatát, fenntartóval kötött hatósági szerződését és hatósági szerződésben foglalt kötelezettség megszegését megállapító végzését, ha a szolgáltató, intézmény, hálózat (székhely, telephely) személyi vagy tárgyi feltételeinek hiánya miatt jogkövetkezményt állapított meg vagy a fenntartóval hatósági szerződést kötött,
 c) a működést engedélyező szerv jogerős határozatát, fenntartóval kötött hatósági szerződését és hatósági szerződésben foglalt kötelezettség megszegését megállapító végzését, ha a 100/A. § (1) bekezdés a), b) vagy e) pontjában meghatározott jogsértés miatt jogkövetkezményt állapított meg vagy a fenntartóval hatósági szerződést kötött,
 (12) A hatósági döntésről és a hatósági szerződésről közzétett dokumentumnak tartalmaznia kell
 a) a közzététel napját és a (11) bekezdés szerinti jogcímét,
 d) a 100/A. § (1) bekezdés e) pontja szerinti jogsértés esetén
 db) a végzett gyermekjóléti vagy gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység megnevezését,
 eb) a szolgáltató, intézmény, hálózat (székhely, telephely) címét – a 98. § (6) bekezdés c) és d) pontja szerinti kivételekkel – és ágazati azonosítóját,
 ec) a jogsértéssel érintett gyermekjóléti vagy gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység megnevezését,
 (13) Titkos menedékház ügyében hozott hatósági döntés és bírósági határozat nem tehető közzé. A (6) bekezdés c) és d) pontja szerinti esetben a (12) bekezdés szerinti adatokat úgy kell közzétenni, hogy abból az intézmény (székhely, telephely) és a félutas ház címe ne legyen megismerhető.
 (14) A Szociális Ágazati Portálról a közzétett dokumentumot
 a) a szolgáltató, intézmény, hálózat (székhely, telephely) szolgáltatói nyilvántartásba történő bejegyzését követően haladéktalanul el kell távolítani, ha a 100/A. § (1) bekezdés e) pontja szerinti jogsértő állapot a szolgáltatói nyilvántartásba történő bejegyzéssel szűnik meg,
 b) a jogsértő állapot megszűnését követő öt év elteltével kell eltávolítani, ha a 100/A. § (1) bekezdés e) pontja szerinti jogsértő állapot nem a szolgáltatói nyilvántartásba történő bejegyzéssel szűnik meg,
 25. § A Gyvt. 100/A. §-a a következő (1a) és (1b) bekezdéssel egészül ki:
 „(1a) Az (1) bekezdés e) pontja szerinti esetben a bírság legalacsonyabb összege 250 000 forint, legmagasabb összege 1 000 000 forint.
 (1b) Az (1a) bekezdésben nem említett esetben a bírság legmagasabb összege 200 000 forint.”
 26. §16
 27. § A Gyvt. 141/A. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
 „141/A. § A Kormány által kijelölt szerv – a személyes gondoskodás rendszerének és finanszírozásának tervezhetősége érdekében – országos jelentési rendszert működtet. A fenntartó az országos jelentési rendszer számára köteles bejelenteni a kormányrendeletben meghatározott – személyes adatnak nem minősülő – adatokat.”
 28. § (1) A Gyvt. XXII. Fejezete a Térítési díj alcímet megelőzően a következő 145/C. §-sal egészül ki:
 „145/C. § A Gyerekházak, a krízisközpontok, a félutas házak és a titkos menedékházak működtetését az állam – jogszabályban meghatározott eljárási rend szerint kiválasztott – fenntartókkal kötött finanszírozási szerződések útján támogatja. A finanszírozási szerződést – ha jogszabály másként nem rendelkezik – három évre kell megkötni.”
 29. § A Gyvt. a következő 174. §-sal egészül ki:
 „174. § (1) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel megállapított 98. § (11)–(14) bekezdését akkor kell alkalmazni, ha
 (2) Ha a 100/A. § (1) bekezdés e) pontja szerinti jogsértő állapot 2015. augusztus 1-jét megelőzően megszűnik, a 2015. augusztus 1-jét megelőzően hatályos bírságösszeget kell alkalmazni.
 (3) A fenntartó 2016. február 1-jéig köteles kérelmezni a 2015. december 31-én működő Gyerekházának bejegyzését a szolgáltatói nyilvántartásba. Ha a fenntartó a kérelmet határidőben benyújtja, a Gyerekházat az eljárás befejezéséig úgy kell tekinteni, mintha jogerősen be lenne jegyezve a szolgáltatói nyilvántartásba.
 (4) Gyermekjóléti szolgáltatás és családsegítés 2016. január 1-jétől kizárólag egy szolgáltató keretében működtethető. A gyermekjóléti központ feladatainak ellátására 2016. január 1-jétől a települési önkormányzat egyházi fenntartóval és nem állami fenntartóval ellátási szerződést nem köthet.
 (5) A települési önkormányzat 2015. október 31-éig felülvizsgálja a családsegítés, illetve a gyermekjóléti szolgáltatási feladatok ellátásának módját, szervezeti kereteit és az e feladatok biztosítására kötött ellátási szerződést. A települési önkormányzat 2015. november 30-áig dönt a családsegítés, illetve a gyermekjóléti szolgáltatási feladatok ellátásának a 2016. január 1-jétől hatályos rendelkezéseknek megfelelő biztosítása módjáról. A fenntartó a szolgáltatói nyilvántartásba bejegyzett adatoknak a (4) bekezdésben foglaltak biztosításához szükséges módosítását 2015. november 30-áig kérelmezi. Ha a fenntartó a kérelmet határidőben benyújtja, az eljárás befejezéséig úgy kell tekinteni, mintha a kérelmezett adatmódosítás jogerősen be lenne jegyezve a szolgáltatói nyilvántartásba.
 (6) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel megállapított 40/A. §-t a 2016. január 1-jén folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell. A nem járásszékhely településen működő gyermekjóléti szolgálat a járásszékhely településen működő gyermekjóléti központnak átadja
 a) 2016. január 10-éig a nála folyamatban lévő 40/A. § (2) bekezdés b) pontja szerinti ügyek iratanyagát, és
 b) 2016. január 31-éig a nála lezárt 40/A. § (2) bekezdés b) pontja szerinti ügyek iratanyagát.”
 30. § (1) A Gyvt.
 a) 98. § (5) bekezdésében a „szolgáltatói nyilvántartást vezető szerv honlapján” szövegrész helyébe a „Szociális Ágazati Portálon” szöveg,
 b) 145. § (2) bekezdésében az „(a továbbiakban: befogadás)” szövegrész helyébe az „(a továbbiakban: befogadás), a 145/C. §-ban foglaltak kivételével” szöveg,
 c) 162. § (1) bekezdés i) pontjában a „jogkövetkezményeket” szövegrész helyébe a „jogkövetkezményeket, a 98. § (11)–(14) bekezdése szerinti közzététel részletes szabályait” szöveg,
 d) 162. § (1) bekezdés w) pontjában a „családok átmeneti otthona által működtetett krízisközpont” szövegrész helyébe a „Gyerekházak, a krízisközpontok, a félutas házak és a titkos menedékházak” szöveg
 31. § (1) Hatályát veszti a Gyvt.
 a) 139. § (3) bekezdés c) pontja,
 b) 100/A. § (1) bekezdésében az „ellenőrzési jogkörében jogsértésenként legfeljebb 200 ezer forint összegű” szövegrész,
 c) 162. § (1) bekezdés y) pontja.
 3. A megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXCI. törvény módosítása
 32. § A megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXCI. törvény (a továbbiakban: Mmtv.) 17. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
 „(1) A rokkantsági ellátásban részesülő tizenöt napon belül értesíti a rehabilitációs hatóságot, ha
 c) keresőtevékenységet folytat, és a jövedelme 3 egymást követő hónapon keresztül meghaladja a minimálbér 150 százalékát.”
 33. § Az Mmtv. 19. §-a a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
 „(1a) Rokkantsági ellátásban részesülő személy esetén az (1) bekezdés a) pontja szerinti felülvizsgálatot nem kell elvégezni, ha
 az öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig hátralevő időtartam az 5 évet nem haladja meg.”
 34. § (1) Az Mmtv. 38. § (1) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
 (A 23–24. § alkalmazásában)
 „a) a 33. § szerinti felülvizsgálattal érintett személyek esetében a felülvizsgálat alapján hozott jogerős döntést követő harmadik hónap első napjáig, a 38/C. § szerint a komplex minősítés alól mentesülő személyek esetében a rokkantsági ellátás időtartama alatt,”
 (megváltozott munkaképességű személynek kell tekinteni azt a személyt is, aki 2011. december 31-én a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló 1991. évi IV. törvény 42. és 42/B. §-a szerint megváltozott munkaképességű munkavállalónak minősült vagy foglalkoztatása alapján a munkáltató 2011. decemberében megváltozott munkaképességű munkavállalók foglalkoztatásához nyújtott költségvetési támogatásban részesült.)
 (2) Az Mmtv. 38. § (3) bekezdése a következő f) ponttal egészül ki:
 (A 25. § alkalmazásában rehabilitációs hatóság komplex minősítése szerinti megváltozott munkaképességű személynek kell tekinteni)
 „f) a 38/C. § szerint a komplex minősítés alól mentesülő személyt is az öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig.”
 35. § Az Mmtv. a következő 38/C. és 38/D. §-sal egészül ki:
 „38/C. § A 32. § (1) bekezdésében foglaltak alapján rokkantsági ellátásban és a 33. § (1) bekezdésében foglaltak alapján rehabilitációs ellátásban részesülő személy esetén, ha
 38/D. § Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CXXXIII. törvénnyel megállapított 19. § (1a) bekezdését és 38/C. §-t a 2015. augusztus 1-jén folyamatban lévő felülvizsgálati eljárásokban még nem kell alkalmazni.”
 36. § Az Mmtv.
 a) 19. § (1) bekezdés c) pontjában a „30 napi” szövegrész helyébe a „60 napi”,
 b) 27. § (1) bekezdés c) pontjában, 27. § (6) bekezdésében, 27/A. § (1) bekezdés c) pontjában, 27/A. § (6) bekezdésében, 28. § (3)–(6) bekezdésében a „társadalmi felzárkózásért felelős miniszter” szövegrész helyébe a „szociál- és nyugdíjpolitikáért felelős miniszter”
 37. § (1) Ez a törvény – a (2)–(4) bekezdésben meghatározott kivételekkel – 2015. augusztus 1-jén lép hatályba.
 (2) A 2. §, a 3. §, a 6. §, a 7. §, a 8. § (1)–(3) és (5) bekezdése, a 10. §, a 12. §, a 15. §, a 17. § (2) bekezdése, a 18. § (2) bekezdése, a 19. §, a 20. §, a 21. § (1) bekezdése, a 23. §, a 26. §, a 28. § (2) bekezdése, a 30. § (2) bekezdése és a 31. § (2) bekezdése 2016. január 1-jén lép hatályba.
 (3) A 8. § (4) bekezdése 2017. január 1-jén lép hatályba.
 (4) A 21. § (2) bekezdése 2018. január 1-jén lép hatályba.
 1 A törvényt az Országgyűlés a 2015. július 6-i ülésnapján fogadta el. A kihirdetés napja: 2015. július 13.
 2 A 2–3. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 3 A 6–7. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 4 A 8. § (1)–(3) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 5 A 8. § (4) bekezdése a 37. § (3) bekezdése alapján 2017. január 1-jén lép hatályba.
 6 A 8. § (5) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 7 A 10. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 8 A 12. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 9 A 15. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 10 A 17. § (2) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 11 A 18. § (2) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 12 A 19–20. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 13 A 21. § (1) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 14 A 21. § (2) bekezdése a 37. § (4) bekezdése alapján 2018. január 1-jén lép hatályba.
 15 A 23. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 16 A 26. § a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 17 A 28. § (2) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 18 A 30. § (2) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.
 19 A 31. § (2) bekezdése a 37. § (2) bekezdése alapján 2016. január 1-jén lép hatályba.