text:
Haiti, plným názvem Republika Haiti (, ), je stát v západní části ostrova Hispaniola v Karibském moři v souostroví Velké Antily. Na východní části ostrova se nachází Dominikánská republika, s níž má Haiti 360 km dlouhou suchozemskou hranici. Ayiti (země vysokých hor) bylo jméno původních obyvatel pro hornatou západní část ostrova. Hlavním městem je Port-au-Prince (1 277 000 obyvatel). Úředními jazyky jsou haitská kreolština a francouzština.
 Haiti je z etnologicko-lingvistického hlediska unikátem. Je prvním nezávislým státem v Latinské Americe, prvním postkoloniálními černochy vedeným státem a jediným státem, který získal nezávislost po úspěšném povstání otroků. Haiťané jsou jediným nezávislým frankofonním národem na západní polokouli.
 Haiti je také nejchudší zemí amerického kontinentu podle Indexu lidského rozvoje. Dějiny Haiti byly poznamenány politickým násilím. V dubnu 2004 byl po armádní vzpouře prezident Jean-Bertrand Aristide donucen k odchodu do exilu a dočasnou kontrolu nad zemí převzala stabilizační mise OSN. V roce 2011 byl novým prezidentem Haiti zvolen Michel Martelly.
 Geografie
 Haiti leží v západní části ostrova Hispaniola, který je druhý největší ve Velkých Antilách. Jedná se o třetí největší stát v Karibiku mezi Kubou a Dominikánskou republikou, s níž sdílí 360 km dlouhou hranici.
 Území je většinou hornaté s malými rovinami u pobřeží a s říčními údolími. Nejvyšší hora Chaine de la Selle má výšku 2 680 metrů. K haitské republice patří i menší ostrovy La Gonâve, La Tortue (Tortuga), Les Cayemites, Ile de Anacaona a La Grande Caye.
 Podnebí
 Podnebí ostrova je tropické, nicméně vlhkost vzduchu zdaleka nedosahuje takových hodnot jako v jiných částech Karibiku. Nejteplejším měsícem je srpen, kdy se průměrná teplota pohybuje kolem 30 °C, naopak nejchladnější je přelom prosince a ledna s teplotou okolo 28 °C. Pro Haiti jsou charakteristická dvě období dešťů, přičemž první a taktéž hlavní dešťové období probíhá na jaře během dubna a května, druhé na podzim v srpnu až říjnu. Od prosince Haiti pro změnu doprovází období sucha. Roční úhrn srážek se drží u průměrné hodnoty 1 350 mm. Od července do října je Haiti, především jeho jižní pobřeží, ohrožováno hurikány.
 Flóra
 Ostrovu dominuje, díky svému podnebí, tropické a subtropické rostlinstvo, které je velmi pestré a bohaté. Pro horské oblasti je typická borovice karibská (Pinus caribaea) a některá vzácná dřeva jako například mahagon. Na návětrných stranách hor se rozkládají deštné lesy, nižší polohy jsou pokryty savanami a ostnatými křovinami. Největší potíží místní flóry se zdá být problém masivní deforestace; v roce 1925 pokrývaly původní lesy 60% země v horské oblasti, avšak od té doby bylo obyvateli ostrova vykáceno 98 % lesů jako palivo. Odlesnění způsobuje erozi zemědělské půdy a dezertifikaci. Kromě toho znásobuje účinky povodní způsobených častými hurikány.
 Mezi pozoruhodné stromy na Haiti zcela patří akácie (Acacia), chlebovník obecný (Artocarpus altilis) či kokosovník ořechoplodý (Cocos nucifera).
 Fauna
 U haitské fauny je nutné zmínit, že většina zdejších druhů není původní, neboť byla na ostrov přivezena kolonialisty. Z původních druhů lze uvést kupříkladu endemického savce štětinatce haitského (Solenodon paradoxus), který je na Haiti chráněn zákonem. Haiti je také domovem pro více než dvě stovky vodních i suchozemských ptáků jako pelikán hnědý (Pelecanus occidentalis), buřňák černotemenný (Pterodroma hasitata) a volavka bílá (Ardea alba).
 V pobřežních vodách anebo v jejich blízkosti žijí nebezpečné druhy plazů; především krokodýl americký (Crocodylus acutus) a méně nebezpečný leguán nosorohý (Cyclura cornuta). Hojně se na Haiti objevují také netopýři.
 Historie
 Pro Evropany ostrov objevil Kryštof Kolumbus při své první plavbě 5. prosince 1492, kdy zde jeho loď Santa María najela na mělčinu. Nazval jej „La Espaňola“ (Malé Španělsko, latinsky Hispaniola) a založil zde první španělskou osadu v Americe – La Navidad (Vánoce), ta ovšem o rok později byla zničena domorodci. Kolumbův bratr Bartoloměj na území dnešní Dominikánské republiky založil nové hlavní město Santo Domingo, ostrov se stal španělskou kolonií a původní indiánské obyvatelstvo bylo do roku 1533 vyhlazeno, z velké části evropskými nemocemi jako černé neštovice. K práci na plantážích se začali přivážet černošští otroci z Afriky. V 17. století se na severozápadě ostrova (na území dnešního státu Haiti) a na blízkém ostrově Tortuga začali usazovat piráti, především francouzští a v roce 1697 bylo území prohlášeno francouzskou kolonií Saint-Domingue.
 Zatímco východní španělská strana ostrova byla poměrně zanedbána, francouzská strana prosperovala a stala se nejbohatší kolonií v celé Americe, odkud se vyváželo velké množství cukru a kávy. Po Velké francouzské revoluci došlo k obrovskému povstání černochů a mulatů. Otrok Toussaint Louverture jako vůdce povstalců ovládl roku 1791 francouzskou i východní španělskou část ostrova a vládl zde jako guvernér. V roce 1802 byl zajat Francouzi. Další povstání vedené černochem Dessalinesem vyhnalo Francouze ze země a 1. ledna 1804 byla vyhlášena nezávislost, po USA druhá na americkém kontinentu. Dessalines se prohlásil císařem. Císař Dessalines vydal 22. února 1804 dekret, kterým oficiálně nařídil masakr bílého obyvatelstva a zabavení jejich majetku. Vraždění bylo oficiálně ukončeno dne 22. dubna 1804. Až na výjimky (lékaři, kněží, polští dezertéři z francouzské armády, němečtí osadníci), bylo bílé obyvatelstvo během dvou měsíců vyvražděno, včetně žen a dětí. Celkem bylo zmasakrováno odhadem 3000–5000 obyvatel, a to i těch, kteří s černochy sympatizovali. Sám císař Desallines byl v roce 1806 zavražděn. Jeho nástupce král Henri I. vládl do roku 1820. Právě Henri I. byl mimo jiné iniciátorem výstavby citadely Laferrière a paláce Sans Souci na severu země – jediných haitských památek zapsaných na seznamu světového kulturního dědictví UNESCO. V letech 1822–1844 bylo Haiti republikou v čele s prezidentem Boyerem. V roce 1844 východní část ostrova vyhlásila samostatnou Dominikánskou republiku. V letech 1915–1934 bylo Haiti okupováno USA.
 V roce 1957 se po zmanipulovaných volbách dostal k moci François Duvalier známý také jako Papa Doc a nastolil diktaturu. USA si od jeho podpory slibovaly zastavení šíření komunismu v oblasti Karibiku. Výsledkem ale byla jedna z nejkrvavějších diktatur na západní polokouli, totální rozpad hospodářství a absolutní nedodržování lidských práv. Během jeho vlády bylo zabito až 60 tisíc lidí.
 Po smrti Duvaliera v roce 1971 přešla prezidentská funkce na jeho devatenáctiletého syna Jean-Claude Duvaliera, zvaného Baby Doc, který provedl jisté reformy, ale nezabránil dalšímu růstu korupce. V roce 1986 byl donucen prchnout do exilu a s sebou odnesl i velkou část haitského státního pokladu.
 V roce 1994 vyvrcholila nestabilita v zemi další intervencí Spojených států, která opět nastolila vládu Jean-Bertranda Aristidea zvoleného v prvních demokratických volbách v 1991. Další nepokoje v zemi proběhly v roce 2004. Od roku 2004 na Haiti působí stabilizační mise OSN.
 12. ledna 2010 v 16:53 hodin místního času postihlo Haiti nejsilnější zemětřesení za posledních 200 let o síle 7,0 Richterovy stupnice. Hlavní město Port-au-Prince, jež se nacházelo v bezprostřední blízkosti epicentra (cca 15 km), bylo zemětřesením z velké části zničeno. Počet obětí zemětřesení vystoupal na 212 000 potvrzených mrtvých.
 V roce 2021 proběhl v zemi státní převrat, při kterém najatí ozbrojenci zastřelili prezidenta Jovenela Moïse. Následně na Haiti vypukla ústavní krize a boj o moc, především mezi prozatímním premiérem Claudem Josephem a nově jmenovaným premiérem Arielem Henrym.
 V srpnu roku 2021 zasáhlo Haiti zemětřesení o síle 7,2 Richterovy škály. Vyžádalo si přes 2000 obětí.
 Politika
 Haiti je poloprezidentská republika, prezident je volen v přímé volbě. Premiér země je jmenován prezidentem a vybírán stranou, která má většinu v Národním shromáždění. Výkonná moc je rozdělena mezi prezidenta a premiéra, kteří dohromady jmenují vládu.
 Moc zákonodárnou má jak vláda, tak obě komory parlamentu. Haiti je unitární stát, v němž centrální vláda deleguje na jednotlivé departmenty, bez nutnosti ústavních změn. Současný politický systém je založen na ústavě z roku 1987.
 V pořadí 45. prezident Haiti, Jovenel Moise, byl 7. července 2021 zastřelen neznámými útočníky ve své soukromé rezidenci.
 Právní řád Haiti je odvozen z Napoleonova zákoníku. V roce 2010 Haitská národní policie měla 7000 členů.
 Politické dějiny
 Haiti je jedinou zemí na západní polokouli vytvořenou po vítězné revoluci otroků, avšak s dlouhou historii vlády diktátorů. Ve své dvousetleté historii prodělala haitská politika 32 převratů a také intervence mocností, ať už Francie, nebo Spojených států.
 Podle Indexu vnímání korupce z roku 2006 existuje silná korelace mezi korupcí a chudobou a v tomto měření mělo Haiti nejvyšší úroveň vnímané korupce ze zkoumaných zemí. Podle Mezinárodního červeného kříže sedm z deseti Haiťanů žije za méně než 2 dolary za den.
 Administrativní dělení
 Haiti je unitární stát, který se dělí do 10 departementů.
 Obyvatelstvo
 Hustota zalidnění na Haiti se pohybuje okolo 360 lidí na kilometr čtverečný. Obyvatelstvo je soustředěno především ve velkých městech, podél pobřeží a údolí. Hornaté vnitrozemí je osídleno málo. Počet obyvatel pravděpodobně překročil 10 milionů a celou polovinu populace tvoří lidé mladší dvaceti let. Při prvním formálním sčítání v roce 1950 byl počet obyvatel 3 miliony. Haiťanky jsou tak nejplodnější ženy západní polokoule.
 90%–95% obyvatel Haiti je afrického původu; zbývajících 10%–5% jsou mulati. Malá část nečernošského obyvatelstva je tvořena převážně Araby a Západoevropany (Francouzi, Němci, Španěly a Portugalci). Ačkoli jsou mulati jen malou menšinou, zemi dominují politicky i ekonomicky.
 Jazyk
 Oficiálními jazyky jsou francouzština a haitská kreolština. Francouzština je vyučována ve školách, používají jí úřady a podnikatelský sektor. Většina Haiťanů však mluví haitskou kreolštinou, která vznikla smíšením francouzštiny s africkými jazyky a španělštinou. Španělštinu ovládá velká část populace.
 Náboženství
 Haiti je křesťanská země, k římskokatolické církvi se hlásí 80 % obyvatel. K protestantským denominacím se hlásí 16 % populace. Asi polovina Haiťanů praktikuje synkretické woodoo, které vzniklo smíšením původních afrických tradic s katolicismem a s prvky náboženství původních domorodců.
 Ekonomika
 Ekonomika Haiti se stále zotavuje z ničivého zemětřesení v lednu 2010. Hrubý domácí produkt v roce 2010 spadl o 8 procent (z 12,15 miliard dolarů na 11,18 miliard) a HDP v přepočtu na obyvatele zůstalo nezměněné: 1 200 dolarů. Porovnání socio-ekonomických indikátorů ukazuje, že Haiti zaostává za jinými rozvojovými zeměmi (zejména na západní polokouli), od roku 1980. V indexu lidského rozvoje Organizace spojených národů je Haiti zařazeno na 161. místě ze 186 zemí.
 CIA World Factbook hlásí nedostatek pracovních sil, rozsáhlou nezaměstnanost, „dvě třetiny pracovní sil nemají formální práci“, dále popisuje Haiti před zemětřesením jako „nejchudší zemi západní polokoule s 80 % žijícími pod hranicí chudoby“. Většina Haiťanů žije za 2 dolary nebo méně na den.
 Míra gramotnosti v dospělé populaci je podle odhadu OSN 65,3 % a Světová banka odhadla, že v roce 2004 80% vysokoškolských absolventů žilo v cizině a peníze poslané jimi domů představují 52,7 % HDP země. Cité Soleil je považováno za nejhorší slum v Americe a většina z jeho 500 000 obyvatel žije v extrémní chudobě. Více než 250 000 dětí je kvůli chudobě nuceno pracovat jako neplacení služebníci v domácnostech; OSN to považují za formu moderního otroctví.
 66 % všech Haiťanů pracuje v zemědělském sektoru, které se skládá převážně z malých samoživitelských hospodářství, ale tato aktivita tvoří jen 30 % HDP. Během uplynulého desetiletí nebylo v zemi vytvořeno mnoho oficiálních pracovních míst, nicméně neformální ekonomika roste. Nejvýznamnějšími vývozními artikly jsou mango a káva.
 Zahraniční pomoc tvoří 30–40 % národního rozpočtu. Největšími dárci jsou Spojené státy americké, Kanada a Evropská unie. Od roku 1990 do roku 2003 Haiti obdrželo více než 4 miliardy dolarů zahraniční pomoci. Spojené státy poskytly Haiti 1,5 miliardy dolarů pomoci. Venezuela a Kuba také poskytly různé příspěvky do ekonomiky Haiti. V lednu 2010 Čína přislíbila 4,2 milionů dolarů na pomoc zemětřesením zasaženému ostrovu, pomoc v hodnotě 1,15 miliard dolarů přislíbil americký prezident Obama, Evropská unie přislíbila příspěvek v hodnotě 400 milionů eur na pomoc a rekonstrukci země. Na místě působily i české humanitární organizace ADRA, Charita Česká republika a Člověk v tísni, který za dva a půl roku svého působení pomohl celkem 130 tisícům Haiťanů.
 V roce 2005 podle dosahoval celkový zahraniční dluh Haiti 1,3 miliard dolarů, což odpovídá 169 dolarům na osobu. V září 2009 Haiti splnilo podmínky stanovené MMF a Světovou bankou pro zrušení jeho zahraničního dluhu.
 Zdraví
 Polovina dětí na Haiti není očkována. Jen 40 % obyvatelstva mělo přístup k základní zdravotní péči. Ještě před zemětřesením v roce 2010 byla skoro polovina všech úmrtí připisována HIV/AIDS, dýchací infekci, meningitidě a průjmovým onemocněním včetně cholery a tyfu (podle Světové zdravotnické organizace). Devadesát procent dětí na Haiti trpí nemocemi přenášenými vodou a střevními parazity. Přibližně 5% dospělé populace na Haiti je nakaženo virem HIV. Výskyt tuberkulózy (TBC) na Haiti je více než desetkrát vyšší než v jiných zemích Latinské Ameriky. 30.000 lidí každý rok onemocní malárii.
 Kultura
 Haitská kultura je směsicí evropské, především francouzské kultury, afrických vlivů a kultury původních Taíno, přičemž převažují africké a evropské prvky.
 Haiti a Česká republika
 Historie Čechů na Haiti sahá až do 16. století, kdy na Hispaniolu připluli horníci z Čech a Slezska, aby španělským kolonizátorům pomohli s těžbou a zpracováním drahých kovů; nicméně o jejich výpravě se mnoho pramenů nedochovalo. Podle všeho se jednalo o skupinu šestnácti mužů a jedné ženy, kteří vypluli v červenci roku 1528 ze Sevilly a svoji plavbu završili v Santo Domingu v prosinci téhož roku. Z cesty se dochoval seznam pasažérů, kde figuruje jméno Hans Trumpel — jáchymovský dělník, jenž je prohlašovaný za prvního obyvatele země Koruny české, který dosáhl hranic Nového světa. Na první plavbu o několik měsíců později zareagovaly další dvě skupiny dělníků; celkově na Haiti přišlo z Českých zemí a Horních Uher kolem pěti desítek lidí. Pokusy o těžbu však nebyly nijak zvlášť úspěšné; absence lékařské péče i nehostinné tropické podmínky doprovázené úpadem morálky vedly ke smrti osmnácti dělníků. Zbytek skupiny buď v Americe zůstal, anebo se rozhodl odplout zpět do Evropy.
 V 18. století Haiti sloužila jako přestupná stanice k břehům pevninské Ameriky, kterou využívali také jezuité z Čech a Moravy mířící šířit svoji víru mezi domorodé obyvatele.
 Roku 1937 ve městě Port-au-Prince začala operovat pobočka Baťova závodu, která k roku 1942 čítala sto padesát zaměstnanců a orientovala se na vývoz do Spojených států. Československý podnik na Haiti brzo připoutal pozornost některých českých novinářů; jako příklad lze uvést Edvarda Valentu, který přijel na haitskou pobočku a sepsal několik črt; dnes známé jako literární dílo pod názvem Nejkrásnější země. Strávil zde jeden týden a ve svých textech Haiti popsal jako „ztracený ráj“, jehož lidem vyjádřil své sympatie.
 Co se novodobé historie týče, Česká republika navázala oficiální diplomatické styky s Haiti až roku 2005, kdy český velvyslanec při OSN Hynek Kmoníček a haitský diplomat Léo Mérorès v New Yorku podepsali společné prohlášení o navázání vztahů, nicméně českou komunitu i zájmy zajišťuje především české velvyslanectví v kubánské Havaně či venezuelském Caracasu, přestože roku 2007 byl v Port-au-Prince otevřen honorární konzulát České republiky. K roku 2009 Česká republika s Haiti neměla uzavřenou žádnou bilaterální smlouvu a ani oficiálně neposkytovala žádnou formu státní pomoci; s výjimkou povodní roku 2003.
 Naopak nestátní neziskové humanitární organizace v této oblasti svou aktivitu postupně rozvíjí. Příkladem může být Arcidiecézní charita Olomouc pomáhající Haiťanům realizovat rozvojové projekty, jako je výstavba čističek vody a zdravotnických středisek. Oblíbenou formou pomoci je také adopce na dálku.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 SLAVICKÝ, Stanislav. Scénické tradice Latinské Ameriky. Praha : KANT – Karel Kerlický, 2013. 136 s. .
 Externí odkazy
 Sluneční město – Fotoreportáž z Haiti
 Státy Severní Ameriky
 Karibské státy a závislá území
 Ostrovní státy a území
 Státy a území vzniklé roku 1804
 Nejméně rozvinuté země


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,16.12.2015
 COM(2015) 653 final
 2015/0297(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega antakse luba kirjutada alla Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelisele kirjavahetuse vormis lepingule, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Koos Horvaatia Vabariigi ühinemisega laienes ka Euroopa Liidu tolliliit. Sellest tulenevalt oli Euroopa Liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) eeskirjade (GATT 1994 artikli XXIV lõige 6) alusel kohustatud alustama läbirääkimisi WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigus Horvaatia loendite suhtes, et leppida kokku kompenseeriva kohanduse suuruses. Selline kohandamine on vajalik juhul, kui ELi-välise tollitariifirežiimi vastuvõtmise tulemusena ületavad tariifid taseme, millega liituv riik on ennast WTOs sidunud.
 15. juulil 2013 andis nõukogu komisjonile loa alustada läbirääkimisi GATT 1994 artikli XXIV lõike 6 alusel. Komisjon pidas läbirääkimisi läbirääkimisõigust omavate WTO liikmetega erikontsessioonide tühistamise üle seoses Horvaatia Vabariigi loendi tühistamisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.
 Hiina Rahvavabariigiga peetud läbirääkimiste tulemusena koostati kirjavahetuse vormis lepingu projekt (edaspidi „leping”), mis parafeeriti 7. oktoobril 2015 Brüsselis. Euroopa Komisjon teeb nõukogule ettepaneku anda luba lepingu allakirjutamiseks.
 •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega
 Ettepanek on kooskõlas ELi tavaga ELi varasemate laienemiste puhul.
 •Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega
 Ettepanek põhineb ELi taval, mis on kooskõlas ELi välistegevusega ning tööstus- ja põllumajanduspoliitikaga.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes sama lepingu artikli 218 lõikega 5 rahvusvahelistele lepingutele allakirjutamise puhul.
 •Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)
 Ettepanek tehakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti e kohaselt liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
 •Proportsionaalsus
 Horvaatia kontsessioonide tühistamine avaldab mõju Hiina Rahvavabariigile. Sellega seotud kompenseerivad kohandused ei lähe kaugemale Hiina õigustest. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalse kohtlemise põhimõttega.
 •Vahendi valik
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 5 ettenähtud nõukogu otsus, millega antakse luba kirjutada alla lepingule.
 3.KONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Läbirääkimiste sisu ja edenemise küsimustes on nõukoguga (kaubanduspoliitika komiteega) korrapäraselt konsulteeritud. Euroopa Parlamenti (rahvusvahelise kaubanduse komisjoni) on teavitatud.
 4.MÕJU EELARVELE
 Vt finantsselgitus.
 5.MUUD KÜSIMUSED
 •Rakenduskavad
 Komisjon teeb nõukogule ettepaneku kirjutada Euroopa Liidu nimel alla kirjavahetuse vormis leping Hiina Rahvavabariigiga. Koos sellega esitatakse nõukogule eraldi ettepanek lepingu sõlmimise kohta.
 Lepingu tulemused tööstuskaupade puhul tuleb inkorporeerida nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisasse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta komisjoni rakendusmäärusega, millega muudetakse osutatud lisa määruse artikli 9 alusel, vähendades ühise tollitariifistikuga kindlaksmääratud kokkuleppelisi tollimaksumäärasid järgmiselt:
 –tariifirea 6404 19 90 (kummist või plastist välistaldadega jalatsid – muud) ELi kehtivat seotud tollimaksu alandatakse 17 %-lt 16,9 %-le;
 –tariifirea 8415 10 90 (seintele ja akendele kinnitatavad mitmeosalised (split) kliimaseadmed) ELi kehtivat seotud tollimaksu alandatakse 2,7 %-lt 2,5 %-le.
 Põllumajanduse kvoodi suurendamise puhul kavatseb komisjon võtta vastu rakendusmääruse järgmiste kvootide avamiseks ja haldamiseks vastavalt ühise turukorralduse ühtse määruse artikli 187 punktile a (määrus (EL) nr 1308/2013):
 –ELi tariifikvoodi raames Hiina Rahvavabariigile eraldatud tariifirea 0703 20 00 (küüslauk) tariifikvooti suurendatakse 2 150 tonni võrra, säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 9,6 %;
 –ELi tariifikvoodi raames Hiina Rahvavabariigile eraldatud konserveeritud või lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud perekonna Agaricus seente tariifikvooti suurendatakse 650 tonni võrra, säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi.
 Need rakendusmeetmed koostatakse samal ajal käesoleva ettepanekuga.
 2015/0297 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega antakse luba kirjutada alla Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelisele kirjavahetuse vormis lepingule, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 5,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)15. juulil 2013 andis nõukogu komisjonile loa alustada läbirääkimisi teatavate teiste Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) liikmetega 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõike 6 alusel Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.
 (2)Komisjon pidas läbirääkimisi vastavalt nõukogu antud läbirääkimissuunistele.
 (3)Kõnealused läbirääkimised on lõppenud ja 7. oktoobril 2015 parafeeriti Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, mis käsitleb vastavalt GATT 1994 artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.
 (4)Nimetatud leping tuleks Euroopa Liidu nimel allkirjastada, tingimusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Käesolevaga antakse nõusolek kirjutada liidu nimel alla Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelisele kirjavahetuse vormis sõlmitavale lepingule, milles käsitletakse vastavalt GATT 1994 artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus, eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.
 Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.
 Artikkel 2
 Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isik(ud), kes on volitatud lepingule liidu nimel alla kirjutama.
 Artikkel 3
 Otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 FINANTSSELGITUS
 KUUPÄEV: 16.10.2015
 1.
 EELARVERUBRIIK:
 Peatükk 12 – tollimaksud ja muud maksud
 2.
 PEALKIRI:
 Ettepanek: nõukogu otsus, millega antakse luba kirjutada alla Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelisele kirjavahetuse vormis lepingule, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.
 3.
 ÕIGUSLIK ALUS:
 Euroopa Liidu toimimise leping, eriti selle artiklid 207 ja 218.
 4.
 EESMÄRGID:
 Saada luba Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigiga kirjavahetuse vormis sõlmitava lepingu allakirjutamiseks.
 5.
 FINANTSMÕJU:
 JOOKSEV EELARVEAASTA (2015. aasta)
 (miljonites eurodes)
 JÄRGMINE EELARVEAASTA (2016. aasta) (miljonites eurodes)
 EELARVEAASTA 2017
 (miljonites eurodes)
 5.0
 KULUD
 -
 ELi EELARVEST MAKSTAVAD
 (TOETUSED/SEKKUMISED)
 -
 RIIGIASUTUSED
 -
 MUUD
 -
 -
 -
 5.1
 TULUD
 -
 ELi OMAVAHENDID
 (LÕIVUD/TOLLIMAKSUD)
 -
 RIIKLIKUD
 -
 - 2,45
 - 4,9
 5.0.1
 KAVANDATUD KULUD
 5.1.1
 KAVANDATUD TULUD
 -
 -
 -
 5.2
 ARVUTAMISMEETOD: -
 6.0
 KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAKOHASES PEATÜKIS KIRJENDATUD ASSIGNEERINGUTEST?
 EI
 6.1
 KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL?
 EI
 6.2
 KAS ON VAJA LISAEELARVET?
 EI
 6.3
 KAS TULEVASTESSE EELARVETESSE ON VAJA KIRJENDADA ASSIGNEERINGUID?
 EI
 MÄRKUSED:
 Horvaatia Vabariigi ühinemise tulemusel laienes ka Euroopa Liidu tolliliit. Sellest tulenevalt oli Euroopa Liit WTO õigusnormide (GATT 1994 artikli XXIV lõige 6) alusel kohustatud alustama läbirääkimisi WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigus mis tahes ühineva riigi loendite suhtes, et leppida kokku kompenseeriva kohanduse suuruses. Hiina Rahvavabariigiga peetud läbirääkimiste tulemusel koostati leping, mille elemente on kirjeldatud alljärgnevalt.
 - suurendatakse Hiinale eraldatud küüslaugu ja seente tariifikvooti;
 - 0,1 % võrra vähendatakse tariifirea 6404 19 90 jalanõude tariifi;
 - 0,2 % võrra vähendatakse tariifirea 8415 10 90 kliimaseadmete tariifi.
 Ette on nähtud, et meetmed jõustuvad 2016. aasta teisel poolaastal.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,16.12.2015
 COM(2015) 653 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus,
 millega antakse luba kirjutada alla Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelisele kirjavahetuse vormis lepingule, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus
 KIRJAVAHETUSE VORMIS LEPING
 Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahel, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi
 Euroopa Liiduga ühinemise käigus
 A. Euroopa Liidu kiri
 [...], [...]
 Lugupeetud ...
 Pärast läbirääkimisi vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII seoses Horvaatia Vabariigi loendi muutmisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus, teen järgmise ettepaneku.
 EL lisab oma EL 28 tolliterritooriumi loendisse EL 27 loendis sisalduvad kontsessioonid koos järgmiste muudatustega.
 ELi tariifikvoodi raames Hiina Rahvavabariigile eraldatud tariifirea 0703 20 00 (küüslauk) tariifikvooti suurendatakse 2 150 tonni võrra, säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 9,6 %.
 ELi tariifikvoodi raames Hiina Rahvavabariigile eraldatud konserveeritud või lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud perekonna Agaricus seente tariifikvooti suurendatakse 650 tonni võrra (kuivatatud netokaal):
 tariifiartikkel 0711 51 00, kvoodiväline tariif 9,6+191 eurot 100 kg netomassi kohta nõrutatult, kvoodijärgne tariif 12 %;
 tariifiartikkel 2003 10 20, kvoodiväline tariif 18,4+191 eurot 100 kg netomassi kohta nõrutatult, kvoodijärgne tariif 23 %;
 tariifiartikkel 2003 10 30, kvoodiväline tariif 18,4+222 eurot 100 kg netomassi kohta nõrutatult, kvoodijärgne tariif 23 %.
 Tariifirea 6404 19 90 (kummist või plastist välistaldadega jalatsid – muud) ELi kehtivat seotud tollimaksu alandatakse 17 %-lt 16,9 %-le.
 Tariifirea 8415 10 90 (seintele ja akendele kinnitatavad mitmeosalised (split) kliimaseadmed) ELi kehtivat seotud tollimaksu alandatakse 2,7 %-lt 2,5 %-le.
 Lepingu jõustumiseks teatavad Euroopa Liit ja Hiina Rahvavabariik üksteisele siseriiklike menetluste lõpuleviimisest. Leping jõustub 14 päeva pärast viimase teatise kättesaamise kuupäeva.
 Oleksin tänulik, kui saaksite mulle kinnitada, kas Teie valitsus nõustub käesoleva kirja sisuga. Kui annate oma kinnituse, moodustavad käesolev kiri ja Teie kinnitus üheskoos Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu.
 Lugupidamisega
 Euroopa Liidu nimel
 B. Hiina Rahvavabariigi kiri
 [...], [...]
 Lugupeetud ...
 Teatan, et sain kätte Teie [kuupäev] kirja, mille sisu on järgmine:
 „Pärast läbirääkimisi vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII seoses Horvaatia Vabariigi loendi muutmisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus, teen järgmise ettepaneku.
 EL lisab oma EL 28 tolliterritooriumi loendisse EL 27 loendis sisalduvad kontsessioonid koos järgmiste muudatustega.
 ELi tariifikvoodi raames Hiina Rahvavabariigile eraldatud tariifirea 0703 20 00 (küüslauk) tariifikvooti suurendatakse 2 150 tonni võrra, säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 9,6 %.
 ELi tariifikvoodi raames Hiina Rahvavabariigile eraldatud konserveeritud või lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud perekonna Agaricus seente tariifikvooti suurendatakse 650 tonni võrra (kuivatatud netokaal):
 tariifiartikkel 0711 51 00, kvoodiväline tariif 9,6+191 eurot 100 kg netomassi kohta nõrutatult, kvoodijärgne tariif 12 %;
 tariifiartikkel 2003 10 20, kvoodiväline tariif 18,4+191 eurot 100 kg netomassi kohta nõrutatult, kvoodijärgne tariif 23 %;
 tariifiartikkel 2003 10 30, kvoodiväline tariif 18,4+222 eurot 100 kg netomassi kohta nõrutatult, kvoodijärgne tariif 23 %.
 Tariifirea 6404 19 90 (kummist või plastist välistaldadega jalatsid – muud) ELi kehtivat seotud tollimaksu alandatakse 17 %-lt 16,9 %-le.
 Tariifirea 8415 10 90 (seintele ja akendele kinnitatavad mitmeosalised (split) kliimaseadmed) ELi kehtivat seotud tollimaksu alandatakse 2,7 %-lt 2,5 %-le.
 Lepingu jõustumiseks teatavad Euroopa Liit ja Hiina Rahvavabariik üksteisele siseriiklike menetluste lõpuleviimisest. Leping jõustub 14 päeva pärast viimase teatise kättesaamise kuupäeva.
 Oleksin tänulik, kui saaksite mulle kinnitada, kas Teie valitsus nõustub käesoleva kirja sisuga. Kui annate oma kinnituse, moodustavad käesolev kiri ja Teie kinnitus üheskoos Euroopa Liidu ja Hiina Rahvavabariigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu.”
 Kinnitan, et minu valitsus on eespool esitatud kirjaga nõus.
 Hiina Rahvavabariigi nimel


type: wikipedia

text:
Belo IV. (; * november 1206 – † 3. máj 1270, Zajačí ostrov) bol slavónsky údelný vojvoda v rokoch 12201226, sedmohradský údelný vojvoda v rokoch 12261235 a uhorský kráľ v rokoch 12351270, z rodu Arpádovcov.
 Rodina
 Rodičia: Ondrej II., uhorský kráľ a Gertrúda, dcéra istrijsko-kraňského markgrófa a meranského vojvodu Bertolda IV.
 Manželka: Mária Laskarisová, dcéra nikajského cisára Teodora I.
 Deti: Kunigunda (Kunhuta), Margita, Anna, Katarína, Alžbeta, Konštancia, Jolana, Štefan (neskorší uhorský kráľ Štefan V.), sv. Margita (po ktorej je pomenovaný ostrov na Dunaji v Budapešti (Margitsziget)), Belo
 Obdobie do nástupu na trón
 Belo IV. bol za kráľa korunovaný už ako 8-ročný. Kým však zasadol na trón, musel prežiť neľahkých 21 rokov. Počas nich zastával postupne funkcie slavónskeho a sedmohradského údelného vojvodu. Jeho vzťahy s otcom boli vždy veľmi napäté. Príčinou sporov bolo jednak manželstvo, ktoré uzavrel otec po zavraždení kráľovnej Gertrúdy, Belovej matky, no predovšetkým otcov spôsob vládnutia. Belo kritizoval najmä bezhlavé rozdávanie kráľovských majetkov. Konflikt medzi otcom a synom musel riešiť samotný pápež.
 Nástup na trón
 Po svojom nástupe na trón sa Belo rozhodol skoncovať s praktikami zaužívanými za vlády jeho otca. Nechal oslepiť palatína Dionýza, poslal do väzenia niekoľkých najskorumpovanejších veľmožov, autoritu malo zvýšiť aj nariadenie, ktoré zakazovalo v jeho prítomnosti sedieť akémukoľvek smrteľníkovi s výnimkou vlastnej rodiny. Stoličky zo zasadacej miestnosti dal verejne spáliť. Šiel dokonca tak ďaleko, že mnohé darovacie listiny jeho otca vyhlásil za nepravé a darované majetky šľachticom zhabal. Ich pomsta nedala na seba dlho čakať. Nepriateľstvo, ba až nenávisť medzi kráľom a šľachtou bola čoraz väčšia. A to všetko v čase, keď na hraniciach Uhorska stáli Mongoli (Tatári), ktorí sa po vyplienení ruských území chystali vpadnúť do strednej Európy.
 Mongolský (tatársky) vpád
 Formálnou zámienkou na útok bolo odmietnutie žiadosti Mongolov o vydanie Kumánov, ktorým sa kráľ dovolil usadiť v Uhorsku. Kočovní Mongoli pod vedením Chána Batu vpadli do krajiny cez slabo bránené karpatské priesmyky. Obranu hraníc kráľ i napriek správam prichádzajúcim z Kyjevskej Rusi nedokázal zabezpečiť.
 Po správe o útoku nechal kráľ vyhlásiť brannú povinnosť pre celú krajinu. Lenže veľká časť uhorskej šľachty ešte nezabudla na tvrdý postup Bela po nástupe na trón a pomoc mu odmietla. Keďže čas rýchlo utekal a nepriateľ sa blížil, rozhodol sa Belo s malým vojskom vyjsť mu v ústrety. V bitke, ktorá sa odohrala 11. 4. 1241 pri rieke Slaná utrpelo kráľovské vojsko katastrofálnu porážku.
 Belovi sa len s vypätím posledných síl a vďaka nezištnej pomoci niekoľkých mladých rytierov z jeho družiny podarilo Tatárom utiecť. Najskôr smeroval na sever do Nitry. Tam sa obrátil na západ a s Tatármi v pätách sa vydal k Viedni. Jeho bratranec Fridrich II. Babenberský ho však do mesta nevpustil, navyše ho podviedol a vynútil si odovzdanie 3 kráľovských komitátov – Bratislavského, Šopronského a Mošonského, i osobných cenností, ktoré mal Belo pri sebe. Sklamaný Belo pokračoval v úteku smerom na juh do Dalmácie, kde sa v kritickej chvíli uchýlil do prístavu Trogir, v ktorom bola nachystaná loď na plavbu cez more.
 Keď už situácia pre neho vyzerala beznádejne, Tatári sa nečakane obrátili a vrátili sa domov. V hlavnom meste Mongolskej ríše totiž zomrel veľký Chán Ogotaj a Chán Batu sa chcel stať jeho nástupcom.
 Obnova Uhorska po mongolskom vpáde
 Po odchode Mongolov zostalo Uhorsko v zúboženom stave. Hlad, hladomor boli na dennom poriadku, dediny a mestá boli vyľudnené, ľudia poskrývaní v horách. Z hradov sa na území Slovenska uchránili iba kamenná Nitra, Bratislava, Fiľakovo, Komárno a Spišský hrad. Hlavnou úlohou Bela sa stala obnova zničenej krajiny. Kráľ sa pomeril so šľachtou, dokonca niektorých hrdinov obdaroval značnými majetkami, dal vybudovať kamenné hrady, podporoval rozvoj miest, ktorým udeľoval nové, alebo obnovoval staré privilégiá, do krajiny pozýval hostí, prevažne zo západnej Európy.
 Ani potom však nemohol robiť to, čo ho najviac bavilo – venovať sa budovaniu krajiny. Zaplietol sa do niekoľkých konfliktov, z ktorých sa pre neho víťazne skončil iba jeden. V bitke pri Lajte bol totiž zabitý zradný Fridrich Babenberský, i keď výsledok bitky bol otázny. Jednoznačne za kratší povraz ťahal vo vojne s Přemyslom Otakarom II. o rakúske dedičstvo po vymretých Babenbergovcoch. Po porážke pri Kressenbrunne sa obaja panovníci pomerili.
 Šťastným nebol ani vzťah Bela so synom Štefanom. Ten sa nemohol dočkať, kedy zasadne na trón, no hlavne nesúhlasil s otcovou politikou priateľstva s českým kráľom. Medzi otcom a synom vznikla dokonca vojna, v bitke pri Isaszegu bol Belo porazený a krajina sa fakticky rozpadla na dve časti. V závere života musel Belo pretrpieť i smrť milovaného syna Bela, chorvátsko-slavónskeho vojvodu.
 Pamätníky
 V júni 2021 odhalili sochu Bela IV. v Banskej Bystrici, ktorej panovník v roku 1255 udelil mestské výsady a dal jej štatút slobodného kráľovského mesta.
 Referencie
 Iné projekty
 Narodenia v 1206
 Úmrtia v 1270
 Arpádovci
 Králi Uhorska
 Vládcovia Sedmohradska
 Zakladatelia kláštorov