text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 52008PC0092(01)
 Priekšlikums Padomes lēmums par nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem un par šā nolīguma pagaidu piemērošanu /* COM/2008/0092 galīgā redakcija */
 [pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 2008.2.21COM(2008) 92 galīgā redakcija2008/0040 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem un par šā nolīguma pagaidu piemērošanu(IESNIEGUSI KOMISIJA)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Ievērojot Eiropas Kopienu Tiesas spriedumus tā dēvētajās „Open Skies” lietās, Padome 2003. gada 5. jūnijā pilnvaroja Komisiju uzsākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu[1] aizstātu atsevišķus šobrīd spēkā esošus divpusējo nolīgumu noteikumus („horizontālā pilnvara”). Šādu nolīgumu nolūks ir dot tiesības visiem ES gaisa pārvadātājiem bez diskriminācijas piekļūt lidojuma maršrutiem starp Kopienu un trešām valstīm un saskaņot dalībvalstu un trešo valstu divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumus ar Kopienas tiesību aktiem. |120 | Vispārīgais konteksts Starptautiskās attiecības starp dalībvalstīm un trešām valstīm aviācijas jomā parasti regulē ar divpusējiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm, ar šādu nolīgumu pielikumiem, kā arī ar cita veida attiecīgu divpusēju vai daudzpusēju vienošanos. Parastās pārvadātāja izraudzīšanas klauzulas dalībvalstu divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos ir pretrunā ar Kopienas tiesību aktiem. Tās ļauj trešai valstij noraidīt, atsaukt vai apturēt tāda gaisa pārvadātāja atļaujas vai pilnvaras, kuru kāda dalībvalsts izraudzījusies, bet kas faktiski nepieder šai dalībvalstij vai tās pilsoņiem un neatrodas to kontrolē. Tas atzīstams par diskrimināciju pret tiem Kopienas pārvadātājiem, kas reģistrēti kādas dalībvalsts teritorijā, bet pieder citu dalībvalstu valstspiederīgajiem un atrodas to kontrolē. Tādējādi tiek pārkāpts Līguma 43. pants, ar ko dalībvalstu valstspiederīgajiem, kuri ir izmantojuši tiesības brīvi veikt uzņēmējdarbību, garantē tādu pašu uzņēmējas dalībvalsts attieksmi, kādu tā paredz saviem valstspiederīgajiem. Ir vēl citi jautājumi, piemēram, aviācijas degvielas aplikšana ar nodokli, trešo valstu gaisa pārvadātāju noteikti tarifi Kopienas iekšējiem maršrutiem vai aviokompāniju noslēgtie obligātie tirdzniecības nolīgumi, kuros jānodrošina atbilstība Kopienas tiesību aktiem, grozot vai papildinot spēkā esošos nosacījumus divpusējos gaisa pārvadājumu nolīgumos starp dalībvalstīm un trešām valstīm. |130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Ar šā nolīguma noteikumiem aizstāj vai papildina spēkā esošos noteikumus piecpadsmit divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos starp dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku. |140 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Nolīgums veicinās Kopienas aviācijas ārpolitikas pamatmērķa sasniegšanu, saskaņojot spēkā esošos divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumus ar Kopienas tiesību aktiem. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Sarunu laikā apspriedās ar dalībvalstīm, kā arī ar nozares pārstāvjiem. |212 | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Dalībvalstu un nozares pārstāvju apsvērumi ir ņemti vērā. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Saskaņā ar „horizontālās pilnvaras” pielikumā minētajiem mehānismiem un direktīvām Komisija ir risinājusi sarunas ar Kazahstānas Republiku par tāda nolīguma noslēgšanu, ar ko tiktu aizstāti atsevišķi noteikumi spēkā esošajos divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos starp dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku. Ar nolīguma 2. pantu parastās pārvadātāja izraudzīšanas klauzulas aizstāj ar Kopienas pārvadātāja izraudzīšanas klauzulu, tādējādi visiem Kopienas pārvadātājiem ļaujot izmantot tiesības veikt uzņēmējdarbību. Nolīguma 4. un 5. pantā izskatītas divu veidu klauzulas par Kopienas kompetencē ietilpstošiem jautājumiem. Nolīguma 4. pantā aplūkota aviācijas degvielas aplikšana ar nodokli – jautājums, kurš ir saskaņots ar Padomes Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, un jo īpaši tās 14. panta 2. punktu. Ar nolīguma 5. pantu (cenu noteikšana) atrisinātas pretrunas starp spēkā esošajiem divpusējiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumiem un Padomes Regulu (EEK) Nr. 2409/92 par gaisa pārvadājumu maksām un tarifiem, ar ko trešo valstu pārvadātājiem aizliedz ieņemt dominējošu pozīciju, nosakot maksu par gaisa pārvadājumu pakalpojumiem iekšzemes pārvadājumos Kopienā. Ar 6. pantu divpusējos nolīgumos paredz tādus noteikumus (aviokompāniju noslēgtie obligātie nolīgumi), kas atbilstoši ES tiesību aktiem konkurences jomā ir pilnībā vērsti pret konkurenci. |310 | Juridiskais pamats EK līguma 80. panta 2. punkts un 300. panta 2. punkts. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums pilnībā pamatojas uz Padomes piešķirto „horizontālo pilnvaru”, ņemot vērā jautājumus, uz kuriem attiecas Kopienas tiesību akti un divpusējie gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumi. |Proporcionalitātes princips Ar nolīgumu groza vai papildina noteikumus divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos tikai, ciktāl tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu atbilstību Kopienas tiesību aktiem. |Juridisko instrumentu izvēle |342 | Nolīgums starp Kopienu un Kazahstānas Republiku ir visefektīvākais instruments, lai saskaņotu visus spēkā esošos divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumus starp dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku ar Kopienas tiesību aktiem. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |510 | Vienkāršošana |511 | Priekšlikums paredz tiesību akta vienkāršošanu. |512 | Starp dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku noslēgto divpusējo gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumu attiecīgos noteikumus aizstāj vai papildina ar viena Kopienas nolīguma noteikumiem. |570 | Sīkāks priekšlikuma skaidrojums Saskaņā ar starptautisku nolīgumu parakstīšanas un noslēgšanas standarta procedūru Padome tiek lūgta apstiprināt lēmumus par nolīguma parakstīšanu un pagaidu piemērošanu, un par tā noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem, kā arī izraudzīt personas, kas pilnvarotas parakstīt nolīgumu Kopienas vārdā. |1. PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem un par šā nolīguma pagaidu piemērošanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],tā kā:(1) Padome 2003. gada 5. jūnijā pilnvaroja Komisiju uzsākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu atsevišķus noteikumus šobrīd spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.(2) Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par nolīgumu ar Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem saskaņā ar mehānismiem un direktīvām, kas minētas pielikumā Padomes lēmumam, ar ko Komisija tiek pilnvarota uzsākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu atsevišķus noteikumus šobrīd spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.(3) Ievērojot to, ka nolīgums, par kuru Komisija risina sarunas, vēlāk, iespējams, tiks noslēgts, tas jāparaksta un jāpiemēro pagaidu kārtā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.Vienīgais pants1. Ar šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīt personu(-as), kam tiesības Kopienas vārdā parakstīt nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem, ja tas vēlāk tiks noslēgts.2. Nolīgumu līdz tā spēkā stāšanās dienai piemēro pagaidu kārtā no nākamā mēneša pirmās dienas pēc dienas, kad Puses viena otrai paziņojušas par šim nolūkam vajadzīgo procedūru pabeigšanu. Ar šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots uzsākt nolīguma 9. panta 2. punktā paredzēto paziņošanas procedūru.3. Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs2008/0040 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[4],tā kā:(1) Padome 2003. gada 5. jūnijā pilnvaroja Komisiju uzsākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu atsevišķus noteikumus šobrīd spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.(2) Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par nolīgumu ar Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem saskaņā ar mehānismiem un direktīvām, kas minētas pielikumā Padomes lēmumam, ar ko Komisija tiek pilnvarota uzsākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu atsevišķus noteikumus šobrīd spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.(3) Ņemot vērā, ka šis nolīgums vēlāk, iespējams, tiks noslēgts, tas saskaņā ar Padomes [...] Lēmumu .../.../EK Kopienas vārdā ir parakstīts [...][5].(4) Nolīgums ir jāapstiprina,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pants1. Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku par atsevišķiem gaisa satiksmes pakalpojumu aspektiem ar šo ir apstiprināts Kopienas vārdā.2. Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīt personu(-as), kam tiesības veikt nolīguma 9. panta 1. punktā paredzēto paziņošanas procedūru.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSNOLĪGUMSstarp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republikupar atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiemEIROPAS KOPIENA,no vienas puses, unKazahstānas Republika,no otras puses,(turpmāk tekstā – Puses),ATZĪMĒJOT, ka starp [dažām] Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku ir noslēgti divpusēji gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumi, kuros iekļauti noteikumi, kas ir pretrunā Kopienas tiesību aktiem,ATZĪMĒJOT, ka Eiropas Kopienai ir ekskluzīva kompetence vairākos aspektos, uz ko var attiekties divpusēji gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumi, kuri noslēgti starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un trešām valstīm,ATZĪMĒJOT, ka saskaņā ar Eiropas Kopienas tiesību aktiem Kopienas gaisa pārvadātājiem, kas reģistrēti kādā dalībvalstī, ir tiesības bez diskriminācijas piekļūt lidojuma maršrutiem starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un trešām valstīm,ŅEMOT VĒRĀ, ka nolīgumi starp Eiropas Kopienu un atsevišķām trešām valstīm šo trešo valstu valstspiederīgajiem dod iespēju kļūt par tādu gaisa pārvadātāju īpašniekiem, kam piešķirta licence saskaņā ar Eiropas Kopienas tiesību aktiem,ATZĪSTOT, ka atsevišķi noteikumi, kas iekļauti starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku noslēgtajos divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos un kas ir pretrunā Eiropas Kopienas tiesību aktiem, jāsaskaņo ar šiem tiesību aktiem, tādējādi izveidojot labu juridisko pamatu gaisa satiksmes pakalpojumiem starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku un saglabājot šādu gaisa pārvadājumu pakalpojumu nepārtrauktību.ATZĪMĒJOT, ka šis nolīgums neietekmē tos noteikumus divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos, kas noslēgti starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku, kuri nav pretrunā Eiropas Kopienas tiesību aktiem, minētie noteikumi nav jāgroza vai jāaizstāj,ATZĪMĒJOT, ka šo sarunu ietvaros Eiropas Kopienas mērķis nav gaisa satiksmes kopējā apjoma palielināšana starp Eiropas Kopienu un Kazahstānas Republiku, starp Kopienas gaisa pārvadātājiem un Kazahstānas Republikas gaisa pārvadātājiem izveidotā līdzsvara mainīšana vai risināt sarunas par grozījumiem pašreiz spēkā esošajos divpusējos gaisa pārvadājumu nolīgumos attiecībā uz satiksmes tiesībām,ATZĪMĒJOT, ka I minēto divpusējo gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumu pamatā ir vispārīgs princips, ka līgumslēdzēju pušu izraudzītajām aviokompānijām ir godīgas un vienlīdzīgas iespējas veikt saskaņotus pakalpojumus konkrētos maršrutos, un ka šā nolīguma mērķis nav ietekmēt šo principu,ATZĪMĒJOT, ka saskaņā ar Eiropas Kopienas tiesību aktiem gaisa pārvadātājiem principā aizliegts slēgt nolīgumus, kuri var ietekmēt tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un kuru mērķis vai rezultāts ir konkurences novēršana, ierobežošana vai kropļošana,ATZĪSTOT, ka starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku noslēgtajos divpusējos gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumos iekļautie noteikumi, ar ko i) paredz pieņemt vai atbalsta nolīgumus starp uzņēmumiem, uzņēmumu apvienību lēmumus vai saskaņotas darbības, ar kurām nepieļauj, izkropļo vai ierobežo konkurenci starp gaisa pārvadātājiem attiecīgajos maršrutos, vai ii) pastiprina šādu līgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību ietekmi, vai iii) deleģē gaisa pārvadātājiem vai citiem privātiem uzņēmējiem atbildību par tādu pasākumu veikšanu, ar ko nepieļauj, traucē vai ierobežo konkurenci starp gaisa pārvadātājiem attiecīgajos maršrutos, var padarīt neefektīvus uzņēmumiem piemērojamos konkurences noteikumus,IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.1. PANTSVispārēji noteikumi1. Šajā nolīgumā „dalībvalstis” ir Eiropas Kopienas dalībvalstis.2. Visos I pielikumā uzskaitītajos nolīgumos atsauces uz tādas dalībvalsts valstspiederīgajiem, kas ir šā nolīguma Puse, ir jāsaprot kā atsauces uz Eiropas Kopienas dalībvalstu valstspiederīgajiem.3. Visos I pielikumā uzskaitītajos nolīgumos atsauces uz tādas dalībvalsts gaisa pārvadātājiem vai aviokompānijām, kas ir šā nolīguma Puse, ir jāsaprot kā atsauces uz konkrētās dalībvalsts izraudzītajiem gaisa pārvadātājiem vai aviokompānijām.4. Šajā nolīgumā neparedz papildu satiksmes tiesības līdztekus tām, kas noteiktas divpusējos nolīgumos. Satiksmes tiesības turpinās piešķirt, izmantojot divpusējos nolīgumus.2. PANTSPārvadātāja izraudzīšana dalībvalstī1. Ar šā panta 2. un 3. punkta noteikumiem aizstāj atbilstošos noteikumus II pielikuma attiecīgi a) un b) apakšpunktā par gaisa pārvadātāja izraudzīšanu, ko veikusi attiecīgā dalībvalsts, par piešķirtajām pilnvarām un atļaujām, ko tai piešķīrusi Kazahstānas Republika, un attiecīgi par gaisa pārvadātāju atļauju vai pilnvaru atteikumu, atsaukšanu, apturēšanu vai ierobežošanu.2. Saņemot apstiprinājumu, ka dalībvalsts ir izraudzījusi gaisa pārvadātāju, Kazahstānas Republika tam ar minimālu procesuālu kavēšanos izsniedz attiecīgās pilnvaras un atļaujas ar nosacījumu, ka:i. aviopārvadātājs ir reģistrēts tās dalībvalsts teritorijā, kas veikusi izraudzīšanu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un tam ir derīga ekspluatācijas atļauja saskaņā ar Eiropas Kopienas tiesību aktiem;ii. gaisa pārvadātāja efektīvu reglamentējošo kontroli veic un uztur tā dalībvalsts, kas atbild par gaisa kuģa ekspluatanta apliecības izdošanu, un izraudzīšanas dokumentā ir skaidri norādīta attiecīgā aeronavigācijas atbildīgā iestāde, kā arī,iii. gaisa pārvadātājs tieši vai ar akciju kontrolpaketi pieder un to faktiski kontrolē dalībvalstis un/vai to valstspiederīgie, un/vai citas III. pielikumā uzskaitītās valstis, un/vai to valstspiederīgie.3. Kazahstānas Republikai ir tiesības atteikt, atsaukt, apturēt vai ierobežot dalībvalsts izraudzītā gaisa pārvadātāja darbības pilnvaras var tehniskās atļaujas šādos gadījumos:i. gaisa pārvadātājs saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu nav reģistrēts tās dalībvalsts teritorijā, kura to izraudzījusi, vai tam nav derīgas darbības licences atbilstīgi Eiropas Kopienas tiesību aktiem;ii. gaisa pārvadātāja efektīvu reglamentējošu kontroli neveic vai neuztur dalībvalsts, kas atbild par gaisa kuģa ekspluatanta apliecības izsniegšanu, vai izraudzīšanas dokumentā nav skaidri norādīta attiecīgā aeronavigācijas atbildīgā iestāde; vaiiii. gaisa pārvadātājs tieši vai ar akciju kontrolpaketi nepieder un to faktiski nekontrolē dalībvalstis un/vai to valstspiederīgie, un/vai citas III pielikumā uzskaitītās valstis, un/vai to valstspiederīgie,iv. gaisa pārvadātājs jau ir pilnvarots darboties saskaņā ar divpusēju nolīgumu, kas noslēgts starp Kazahstānas Republiku un citu Eiropas Savienības dalībvalsti, unv. Kazahstāna var pierādīt, ka, izmantojot satiksmes tiesības maršrutā, kas ietver kādu punktu minētajā citā Eiropas Savienības dalībvalstī, gaisa pārvadātājs apietu gaisa satiksmes ierobežojumus, kas noteikti iv. punktā minētajā citā nolīgumā.Izmantojot savas tiesības saskaņā ar šo punktu, Kazahstānas Republika nediskriminē Kopienas gaisa pārvadātājus to valstiskās piederības dēļ.3. PANTSDrošums1. Šā panta 2. punkts papildina II pielikuma c) apakšpunktā uzskaitītos pantus.2. Ja dalībvalsts ir izraudzījusi gaisa pārvadātāju, kura reglamentējošo kontroli veic un uztur cita dalībvalsts, tad Kazahstānas Republikas tiesības saskaņā ar drošības noteikumiem nolīgumā starp dalībvalsti, kas izraudzījusi gaisa pārvadātāju, un Kazahstānas Republiku, vienlīdz attiecas gan uz šīs citas dalībvalsts veikto drošības standartu pieņemšanu, izpildi un uzturēšanu, gan arī uz gaisa pārvadātāja darbības atļauju izsniegšanu.4. PANTSAviācijas degvielas aplikšana ar nodokli1. Šā panta 2. punkts papildina atbilstīgos noteikumus pantos, kas uzskaitīti II pielikuma d) apakšpunktā.2. Neierobežojot visus citus noteikumus par pretējo, II pielikuma d) apakšpunktā minētajos nolīgumos nav nekas tāds, kas attur dalībvalsti no nodokļu, nodevu un citu maksājumu un maksu nediskriminējošas uzlikšanas par degvielu, kas tiek piedāvāta šīs dalībvalsts teritorijā lietošanai Kazahstānas Republikas izraudzīta gaisa pārvadātāja gaisa kuģī, kurš veic lidojumus no punkta šīs dalībvalsts teritorijā uz citu punktu šīs dalībvalsts teritorijā vai citas dalībvalsts teritorijā.5. PANTSPārvadājumu tarifi Eiropas Kopienā1. Šā panta 2. punkts papildina II pielikuma e) apakšpunktā uzskaitītos pantus.2. Tarifi, ko piemēro gaisa pārvadātājs(-i), kuru(-us) Kazahstānas Republika izraudzījusi saskaņā ar kādu no I pielikumā uzskaitītajiem nolīgumiem, kurā iekļauts kāds no II pielikuma e) apakšpunktā minētajiem noteikumiem par pārvadāšanu vienīgi Eiropas Kopienas teritorijā, ir pakļauti Eiropas Kopienas tiesību aktiem.6. PANTSAtbilstība konkurences noteikumiem1. Neierobežojot visus citus noteikumus par pretējo, nekas I pielikuma minētajos nolīgumos nav uzskatāms par atbalstu, lai i) noslēgtu līgumus starp uzņēmumiem, pieņemtu uzņēmumu apvienību lēmumus vai par atbalstu saskaņotām darbībām, ar kurām ierobežo vai traucē konkurenci, ii) pastiprina šādu nolīgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību ietekmi, vai iii) deleģēt privātiem uzņēmējiem atbildību par tādu pasākumu veikšanu, ar kuriem nepieļauj, traucē vai ierobežo konkurenci.2. Nepiemēro I pielikumā uzskaitīto nolīgumu noteikumus, kuri nav saderīgi ar šā panta 1. punktu.7. PANTSNolīguma pielikumiŠā nolīguma pielikumi ir tā neatņemama sastāvdaļa.8. PANTSPārskatīšana vai grozīšanaPuses jebkurā laikā var pārskatīt vai grozīt šo nolīgumu, pamatojoties uz abpusēju piekrišanu.9. PANTSStāšanās spēkā un piemērošana pagaidu kārtā1. Šis nolīgums stājas spēkā, kad Puses viena otrai ir rakstiski paziņojušas, ka ir pabeigtas attiecīgās iekšējās procedūras, kas nepieciešamas, lai nolīgums stātos spēkā.2. Neatkarīgi no 1. punkta nosacījumiem Puses piekrīt piemērot šo nolīgumu pagaidu kārtā no nākamā mēneša pirmās dienas pēc dienas, kad Puses viena otrai paziņojušas par šim nolūkam vajadzīgo procedūru pabeigšanu.3. Nolīgumi un citi noteikumi starp dalībvalstīm un Kazahstānas Republiku, kuri šā nolīguma parakstīšanas dienā vēl nav stājušies spēkā un netiek piemēroti pagaidu kārtā, ir uzskaitīti I pielikuma b) apakšpunktā Šo nolīgumu piemēro visiem šādiem nolīgumiem un vienošanās dokumentiem, tiklīdz tie stājas spēkā vai tos sāk piemērot pagaidu kārtā.10. PANTSNolīguma darbības izbeigšana1. Ja tiek izbeigts kāds no I pielikumā uzskaitītajiem nolīgumiem, vienlaikus izbeidzas visi šā nolīguma noteikumi, kas attiecas uz atbilstīgo I pielikumā uzskaitīto nolīgumu.2. Ja tiek izbeigti visi I pielikumā uzskaitītie nolīgumi, vienlaikus izbeidzas šis nolīgums.TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.Sagatavots [norādīt vietu], divos eksemplāros [norādīt gadu un datumu] angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, kazahu, krievu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru valodā.EIROPAS KOPIENAS VĀRDĀ: | KAZAHSTĀNAS REPUBLIKAS VĀRDĀ: |I pielikumsŠā nolīguma 1. pantā minēto nolīgumu sarakstsa) Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumi starp Kazahstānas Republiku un Eiropas Kopienas dalībvalstīm, kuri šā nolīguma parakstīšanas brīdī ir bijuši noslēgti, parakstīti un/vai tikuši piemēroti pagaidu kārtā- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Austrijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts 1993. gada 26. aprīlī Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Austrijas nolīgums”.- Nolīgums starp Beļģijas Karalistes valdību un Kazahstānas Republikas valdību par gaisa pārvadājumu pakalpojumiem, kas noslēgts Briselē, 2000. gada 27. jūnijā, turpmāk tekstā II pielikumā „Kazahstānas un Beļģijas nolīgums”.- Nolīgums starp Bulgārijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību par gaisa pārvadājumu pakalpojumiem, kas noslēgts Sofijā, 1999. gada 15. septembrī, turpmāk tekstā II pielikumā „Kazahstānas un Bulgārijas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Dānijas Karalistes valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parafēts 1993. gada 26. aprīlī Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Dānijas nolīgums”.- Nolīgums starp Igaunijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību par gaisa pārvadājumu pakalpojumiem, kas noslēgts Astanā, 2001. gada 26. aprīlī, turpmāk tekstā II pielikumā „Kazahstānas un Igaunijas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Somijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts 1996. gada 7. februārī Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Somijas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Francijas Karalistes valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parafēts 1994. gada 21. oktobrī Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Francijas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts Bonnā, 1996. gada 15. martā, turpmāk tekstā II pielikumā „Kazahstānas un Vācijas nolīgums”.Jaunākie grozījumi izdarīti ar protokolu, kas parakstīts Bonnā, 2000. gada 6. un 7. jūnijā.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Ungārijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts 1995. gada 9. martā Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Ungārijas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Nīderlandes Karalistes valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts 2002. gada 27. novembrī Hāgā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Nīderlandes nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Latvijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts 1998. gada 19. maijā Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Latvijas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Lietuvas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts Viļņā, 1993. gada 21. jūlijā, turpmāk tekstā II pielikumā „Kazahstānas - Lietuvas nolīgums”.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Polijas Republikas valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parakstīts 1997. gada 27. janvārī Varšavā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Polijas nolīgums”.Jaunākie grozījumi izdarīti ar notu apmaiņu 1998. gada 21. decembrī un 1999. gada 8. februārī.- Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgums starp Zviedrijas Karalistes valdību un Kazahstānas Republikas valdību , kas parafēts 1993. gada 26. aprīlī Alma-atā, turpmāk tekstā II pielikumā – “Kazahstānas un Zviedrijas nolīgums”.- Nolīgums starp Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes valdību un Kazahstānas Republikas valdību par gaisa pārvadājumu pakalpojumiem, kas noslēgts Londonā, 1994. gada 21. martā, turpmāk tekstā II pielikumā „Kazahstānas– Apvienotās Karalistes nolīgums”.Jaunākie grozījumi izdarīti ar notu apmaiņu 1998. gada 2. februārī un 1998. gada 4. jūnijā.Jaunākie grozījumi izdarīti ar 2000. gada 29. novembrī Astanā noslēgto saprašanās memorandu.b) Gaisa pārvadājumu pakalpojumu nolīgumi un citas vienošanās, kas parafētas vai parakstītas starp Kazahstānu un Eiropas Kopienas dalībvalstīm, kuras šā nolīguma parakstīšanas dienā vēl nav stājušās spēkā un nav tikušas iepriekš piemērotasII pielikumsŠā nolīguma I pielikumā uzskaitīto un 2. līdz 5. pantā minēto nolīgumu pantu sarakstsa) Pārvadātāja izraudzīšana dalībvalstī- Kazahstānas un Bulgārijas nolīguma 4. panta 1. punkts;- Kazahstānas un Dānijas nolīguma 3. panta 4. punkts;- Kazahstānas un Igaunijas nolīguma 3. panta 4. punkts;- Kazahstānas un Francijas nolīguma 4. panta 3. punkts;- Kazahstānas un Ungārijas nolīguma 3. panta 5. punkts;- Kazahstānas un Nīderlandes nolīguma 3. panta 5. punkts;- Kazahstānas un Latvijas nolīguma 4. panta 5. punkts;- Kazahstānas un Lietuvas nolīguma 4. panta 5. punkts;- Kazahstānas un Polijas nolīguma 3. panta 5. punkts;- Kazahstānas un Zviedrijas nolīguma 3. panta 4. punkts;- Kazahstānas un Apvienotās Karalistes nolīguma 4. panta 4. punkts.b) Pilnvaru vai atļauju atteikums, atsaukšana, apturēšana vai ierobežošana- Kazahstānas un Beļģijas nolīguma 5. panta 1.d punkts;- Kazahstānas un Bulgārijas nolīguma 5. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Dānijas nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Igaunijas nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Francijas nolīguma 5. panta 1. punkts;- Kazahstānas un Somijas nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Ungārijas nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Nīderlandes nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Latvijas nolīguma 5. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Lietuvas nolīguma 5. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Polijas nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Zviedrijas nolīguma 4. panta 1.a punkts;- Kazahstānas un Apvienotās Karalistes nolīguma 5. panta 1.a punkts.c) Drošums- Kazahstānas un Beļģijas nolīguma 7. pants;- Kazahstānas un Igaunijas nolīguma 6. pants;- Kazahstānas un Francijas nolīguma 9. pants;- Kazahstānas un Ungārijas nolīguma 7. pants;- Kazahstānas un Nīderlandes nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Latvijas nolīguma 8. pants;- Kazahstānas un Lietuvas nolīguma 8. pants;- Kazahstānas un Polijas nolīguma 7. pants.d) Nodokļa piemērošana aviācijas degvielai- Kazahstānas un Beļģijas nolīguma 10. pants;- Kazahstānas un Bulgārijas nolīguma 17. pants;- Kazahstānas un Dānijas nolīguma 6. pants;- Kazahstānas un Igaunijas nolīguma 8. pants;- Kazahstānas un Francijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Somijas nolīguma 6. pants;- Kazahstānas un Ungārijas nolīguma 8. pants;- Kazahstānas un Vācijas nolīguma 6. pants;- Kazahstānas un Nīderlandes nolīguma 8. pants;- Kazahstānas un Latvijas nolīguma 12. pants;- Kazahstānas un Lietuvas nolīguma 12. pants;- Kazahstānas un Polijas nolīguma 8. pants;- Kazahstānas un Zviedrijas nolīguma 6. pants;- Kazahstānas un Apvienotās Karalistes nolīguma 8. pants.e) Pārvadājumu tarifi Eiropas Kopienā- Kazahstānas un Beļģijas nolīguma 13. pants;- Kazahstānas un Bulgārijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Dānijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Igaunijas nolīguma 13. pants;- Kazahstānas un Somijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Francijas nolīguma 17. pants;- Kazahstānas un Vācijas nolīguma 10. pants;- Kazahstānas un Ungārijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Nīderlandes nolīguma 12. pants;- Kazahstānas un Latvijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Lietuvas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Polijas nolīguma 11. pants.- Kazahstānas un Zviedrijas nolīguma 11. pants;- Kazahstānas un Apvienotās Karalistes nolīguma 7. pants.III PIELIKUMSŠā nolīguma 2. pantā minēto citu valstu sarakstsa) Īslandes Republika (saskaņā ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu);b) Lihtenšteinas Firstiste (saskaņā ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu);c) Norvēģijas Karaliste (saskaņā ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu);d) Šveices Konfederācija (saskaņā ar Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīgumu par gaisa transportu). [1] Padomes 2003. gada 5. jūnija Lēmums 11323/03 (dokuments ierobežotai lietošanai).[2] OV C , , . lpp.[3] OV C , , . lpp.[4] OV C , , . lpp.[5] OV C , , . lpp.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 28.1.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 25/31
 2011 m. spalio 24 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš Codirex Expeditie BV
 (Byla C-542/11)
 (2012/C 25/55)
 Proceso kalba: olandų
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 Hoge Raad der Nederlanden
 Šalys pagrindinėje byloje
 Kasatorius: Staatssecretaris van Financiën
 Kita kasacinio proceso šalis: Codirex Expeditie BV
 Prejudicinis klausimas
 Kokiu momentu ne Bendrijos prekėms, deklaruotoms išorinio Bendrijos tranzito procedūrai ir turinčioms „laikinai saugomų“ prekių statusą, įforminami muitinės sankcionuoti veiksmai, kaip jie suprantami pagal Muitinės kodekso (1) 50 straipsnį?
 (1) 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1)


type: wikipedia

text:
Deutschlandlied eli Das Lied der Deutschen on Saksan kansallislaulu. Laulun sanat kirjoitti August Heinrich Hoffmann von Fallersleben vuonna 1840. Musiikin sävelsi Joseph Haydn vuonna 1796 ja se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1797 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Frans II:n syntymäpäivien kunniaksi. ”Deutschlandliedistä” tuli Saksan kansallislaulu vuonna 1922.
 Kylmän sodan aikana Saksan demokraattinen tasavalta käytti kansallislaulunaan eri laulua (”Auferstanden aus Ruinen”), mutta Saksan liittotasavalta julisti ”Deutschlandliedin” kansallislaulukseen vuonna 1952. Virallisissa yhteyksissä laulusta esitetään vain kolmas säkeistö. Ensimmäistä säkeistöä, joka alkaa sanoilla ”Deutschland, Deutschland über alles” (”Saksa, Saksa yli kaiken”) esitetään nykyään harvemmin laulettuna.
 Historia
 Alkuvaiheet
 August Heinrich Hoffmann von Fallersleben sanoitti ”Das Lied der Deutschenin” Britannialle kuuluneella Helgolandin saarella 26. elokuuta 1840. Hän kirjoitti sanat Joseph Haydnin sävelelle ”Gott erhalte Franz den Kaiser”. Haydn oli säveltänyt sen vuonna 1796 ja se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1797 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Frans II:n (myöhemmin Itävallan keisari Frans I) syntymäpäivien kunniaksi. Tämän sävelen käyttö oli kannanotto demokraattisten piirien ajamalle suursaksalaisen suuntauksen puolesta ja hyökkäys preussilaisten ajamaa piensaksalaista linjaa kohtaan.
 Hoffman von Fallerslebenin kustantaja Julius Campe vieraili hänen luonaan ja vaikuttui runosta. Campe maksoi sanoituksesta neljä kultakolikkoa ja palasi välittömästi Hampuriin. Sanat ja sävel julkaistiin jo syyskuun ensimmäisenä päivänä. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran julkisesti 5. lokakuuta 1841, kun hampurilainen Turnerschaft lauloi sen liberaalin professorin Carl Theodor Welckerin kunniaksi. Laulu ilmestyi Hoffmann von Fallerslebenin teoksessa Deutsche Lieder aus der Schweiz, jonka myötä se saavutti suosiota ja julkaistiin myös opiskelijoiden laulukirjoissa. ”Das Lied der Deutschen” herätti vastustusta vasemmistolaisten hegeliläisten piirissä, mutta ennen kaikkea sitä vastaan taistelivat Preussin viranomaiset. Hoffmann von Fallerslebenia vastaan aloitettiin rikostutkinta, jonka vuoksi häntä estettiin huhtikuussa 1842 harjoittamasta akateemista uraansa. Joulukuussa hänet erotettiin yliopistosta ja karkotettiin Preussista syytettynä esivallan vastustamisesta.
 Alkuperäiset Hoffmann von Fallerslebenin kirjoittamat käsikirjoitukset ”Das Lied der Deutschenista” kuuluvat sekä Berliinin valtionkirjaston että Stadt- und Landesbibliothek Dortmundin kokoelmiin. Ei ole tiedossa, onko jompikumpi näistä runon ensimmäinen versio. Hoffmann von Fallersleben saattoi kirjoittaa sanoista samalla kertaa useita kappaleita ja antaa niitä ystävilleen.
 Suosion lasku ja uusi suosio
 ”Das Lied der Deutschenista” ei tullut Campen toivomaa menestystä, ja laulu menetti suosiotaan, kun vuoden 1848 vallankumous epäonnistui ja demokraattinen liikehdintä tukahdutettiin. Saksa yhdistyi vuonna 1871 ylhäältä johdetusti eikä kansasta käsin, kuten varhaiset demokraattiset nationalistit olivat toivoneet. Kansanvaltaisen yhteishengen sijaan Saksan keisarikuntaa piti koossa ranskalaisvastaisuus ja uskollisuus Hohenzollernin suvulle. Niinpä keisarikunnassa hallitsevaan asemaan nousivat sellaiset laulut kuin ”Die Wacht am Rhein” ja ”Heil dir im Siegerkranz”. Keisarikunnalla ei ollut virallista kansallislaulua, Preussilla sen sijaan oli (”Preußenlied”). Vielä vuoden 1900 tienoilla Hoffman und Campe -kustantamolla oli ”Das Lied der Deutschenista” satoja painoksia, joita ei saatu myytyä vaan ne murenivat vanhuuttaan.
 1900-luvun alkuvuosina lähinnä vain opiskelijat lauloivat ”Das Lied der Deutschenia”. Ensimmäisen maailmansodan myötä siitä tuli kuitenkin suosittu. Elokuussa 1914 laulu saavutti ensimmäisen läpimurtonsa, kun se esitettiin ”Die Wacht am Rheinin” ja ”Heil dir im Siegerkranzin” rinnalla. Nuorten vapaaehtoisten rykmentti murtautui 11. marraskuuta 1914 vihollislinjan läpi Langemarkin lähellä, ja heidän kerrottiin samalla laulaneen ”Deutschland, Deutschland über alles”. ”Das Lied der Deutschen” – tai ”Deutschlandlied”, kuten sitä alettiin ensimmäisen maailmansodan myötä kutsumaan – saavutti laajaa suosiota ja sitä alettiin laulamaan isänmaallisissa tilaisuuksissa.
 Valtakunnanpresidentti, sosiaalidemokraatti Friedrich Ebert halusi edistää eri poliittisten ryhmien välistä yhteistyötä ja sovintoa, joten hän julisti vuonna 1922 ”Deutschlandliedin” Weimarin tasavallan viralliseksi kansallislauluksi. Vasemmisto arvosteli uutta kansallislaulua, mikä lisäsi laulun suosiota nationalistisissa ja Völkisch-piireissä. Kansallissosialistien valtakaudella Adolf Hitler määritteli ”Deutschlandliedin” saksalaisten kaikista pyhimmäksi kansallislauluksi. Laulu pysyi kolmannessa valtakunnassa virallisena kansallislauluna, mutta ”Horst-Wessel-Lied” nostettiin sen rinnalle. Kansallissosialistisessa Saksassa ”Deutschlandlied” esitettiin melko lailla kaikissa virallisissa yhteyksissä. Se soitettiin radiossa jokaisena päivänä lähetyksen päättyessä. Vuonna 1941 vietettiin laulun satavuotisjuhlavuotta ja sen kunniaksi julkaistiin viisi kirjaa. Kirjoissa ei mainittu, että Ebert oli julistanut laulun kansallislauluksi – useimmat niistä väittivät, että sen olisi tehnyt Paul von Hindenburg.
 Toisen maailmansodan jälkeen
 Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä viranomaiset kielsivät välittömästi ”Deutschlandliedin”, ja Britannian miehitysvyöhykkeellä laulun julkinen esittäminen kiellettiin elokuussa 1945. Saksan demokraattisen tasavallan kansallislauluksi otettiin ”Auferstanden aus Ruinen”, mutta Länsi-Saksan liittopäivät käsitteli jo vuonna 1949 ”Deutschlandliedin” julistamista kansallislauluksi. Liittopäivien enemmistö hylkäsi laulun aseman kansallislauluna. Perustuslain mukaisesti asia siirtyi liittopresidentin päätettäväksi. Presidentti Theodor Heuss vastusti ”Deutschlandliedin” julistamista kansallislauluksi, kun taas liittokansleri Konrad Adenauer kannatti sitä. Kansallislaulusta syntyi kiista, jonka aikana virallisissa yhteyksissä yritettiin käyttää useita muitakin lauluja. Heuss toivoi, että ”Hymne an Deutschland” (sanoittanut Rudolf Alexander Schröder, säveltänyt Hermann Reutter) olisi vakiintunut kansallislauluksi, ja se soitettiin hänen uudenvuodenaattona 1950 pitämän radiopuheen päätteeksi. Norddeutscher Rundfunk yritti ajaa kappaletta ”Ich hab’ mich ergeben” kansallislaulun asemaan. Talviolympialaisissa 1952 Länsi-Saksan tunnuksena toimi ”Oodi ilolle”. Mikään näistä ei kuitenkaan vakiintunut kansallislauluksi, ja oikeisto kannatti ”Deutschlandliediä”.
 Lokakuussa 1951 ”Deutschlandliediä” ehdotettiin jälleen liittopäivillä kansallislauluksi, mutta Heuss ei suostunut vieläkään myöntämään laululle tätä asemaa. Adenauer lähetti 29. huhtikuuta 1952 Heussille kirjeen, jossa hän painosti tätä asiassa. Heuss julisti 6. toukokuuta ”Deutschlandliedin” Länsi-Saksan kansallislauluksi, mutta suositteli, että juhlatilaisuuksissa laulusta laulettaisiin vain sen kolmas säkeistö. Päätös otettiin Länsi-Saksassa hyvin vastaan eikä sitä vastustettu. Länsi-Saksan lehdistö oli myönteisellä kannalla ja piti sitä luonnollisena valintana, mutta ulkomainen lehdistö suhtautui asiaan kielteisesti. Ranskassa katsottiin Länsi-Saksan pettäneen ranskalaiset. Le Figaro huomautti, että Kolmannen valtakunnan kansallislaulu oli nyt myös Bonnin kansallislaulu, L’Humanité piti päätöstä paluuna militarismiin, Le Matinin mielestä moinen asenne enteili pahinta ja Le Monde piti päätöstä taantumuksellisen ajattelun voittona.
 Deutsche Volkszeitung vastusti voimakkaasti ”Deutschlandliediä”, ja jotkut Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen parlamentaarikot ja ammattiyhdistysaktiivit vastustivat useaan otteeseen kansallislaulun ensimmäisen säkeistön esittämistä virallisissa juhlissa. Enimmäkseen Länsi-Saksan vasemmisto keskittyi kuitenkin oikaisemaan laulusta myöhemmin syntyneitä virhetulkintoja.
 Sanat
 Laulun sanat:
 Tausta
 Hoffmann von Fallersleben kirjoitti ”Das Lied der Deutschenin” saksalaisen kansan- tai viihdemusiikin tyyliin. Se vastasi Ernst Moritz Arndtin tunnettuun kysymykseen ”Was ist des Deutschen Vaterland?” (”mikä on saksalaisten isänmaa?”). ”Das Lied der Deutschenin” sanat viittaavat aiempiin teoksiin, kuten Heinrich Joseph von Collinin lauluun ”Österreich über alles” vuodelta 1809 ja Daniel Rungen sen pohjalta vuonna 1813 tekemään sovitukseen ”Deutschland über alles”. Myös ”Einigkeit und Recht und Freiheit” oli jo ennestään tunnettu sananparsi: Johann Gottfried Seume oli käyttänyt sitä jo vuonna 1810. Myöskään säkeet ”Von der Maas bis an die Memel, / Von der Etsch bis an den Belt” eivät edustaneet mitään olennaisesti uutta. Philipp Jakob Siebenpfeiffer oli vuoden 1832 liberaalis-nationalistisella Hambacher Festillä puhutellut kaikkia saksalaisia ”Alpeilta Pohjanmerelle”. Georg Herwegh taas määritteli vuonna 1841, että saksalaiset asuivat ”vom Po bis zum Sunde” (Polta Tanskan salmille). ”Das Lied der Deutschenin” sanoja ei ollut tarkoitettu imperialistisiksi. Maas mainitaan ”Das Lied der Deutschenissa”, koska Limburgin hollantilainen osa Maasin kummaltakin puolelta oli kuulunut vuodesta 1839 lähtien Saksan liittoon.
 ”Das Lied der Deutschen” liittyy Befreiungskriegen veteraanien ja romantikkojen tavoitteisiin rakentaa Saksasta yhtenäinen kieliyhteisö, ei vain yhdistää sitä eri dynastioiden konglomeraatiksi. He kannattivat suursaksalaista suuntausta, Itävallan saksankielisten ottamista mukaan yhteen suureen saksalaiseen valtioon. Ryhmä kannatti useammin demokratiaa kuin preussilaismyönteiset piensaksalaisen suuntauksen edustajat, jotka halusivat sulkea katolisen Habsburgien valtakunnan yhdistyneen Saksan ulkopuolelle ja toivoivat Hohenzollernien ottavan johtoaseman uudessa Saksassa. Piensaksalaisuuden edustajien mukaan ”Das Lied der Deutschen” ei sitoutunut uskollisuuteen Hohenzollerneille eikä ollut tarpeeksi kansalliskiihkoinen ja militaristinen.
 Kun Saksa yhdistyi keisarikunnaksi, ”Das Lied der Deutschen” ei tullut suosituksi, koska se ei vannonut uskollisuutta hallitsijasuvulle eikä ollut ranskalaisvastainen. Kansalliskiihkoinen Alldeutscher Verband kritisoi laulua lisäksi liiasta demokraattisuudesta ja siitä, että se sitoutui liiaksi Keski-Eurooppaan eikä siis ollut imperialistinen. Max Schneidewin arvosteli laulua vuonna 1899 siitä, ettei se vastannut sitä hallitsevaa maailmanpoliittista ja -taloudellista asemaa, joka Saksaa odotti. Sitä ei tulisi ottaa kansallislauluksi, koska kansallislaulussa pitäisi laulaa verestä ja raudasta (”Blut und Eisen”) ja tahdosta valtaan eikä viinistä ja laulusta tai oikeudesta ja vapaudesta.
 Uusi suosio ja uusia tulkintoja
 Kun ”Das Lied der Deutschen” sai suosiota ensimmäisen maailmansodan aikana, sitä alettiin tulkita monella tavalla: demokraattisesti, nationalistisesti, kansalliskiihkoisesti ja jopa rasistisesti. Laulua alettiin ulkomaisessa lehdistössä syyttää imperialismista, ja se käännettiin englanniksi ja ranskaksi tämän tulkinnan mukaisesti. Kun ”Deutschlandlied” julistettiin sodan jälkeen Saksan kansallislauluksi, vasemmisto arvosteli päätöstä. Kurt Tucholskyn mielestä se osoitti, että saksalaiset eivät olleet oppineet sodasta mitään. Hän piti kansallislaulun sanoja typerinä ja kerskailevina. Kolmannen valtakunnan aikana laulun sanoja tulkittiin entistä vahvemmin imperialistisesti ja rasistisesti. Natsit painottivat omaa tulkintaansa laulun mainitsemasta saksalaisesta uskollisuudesta, saksalaisten yhtenäisyydestä ja Saksan asemasta (”über alles in der Welt”, ’yli kaiken maailmassa’). Laulun maininnan saksalaisista naisista tulkittiin olevan viittaus esikristilliseen, germaanien perinteiseen naisia kohtaan osoittamaan kunnioitukseen. Ainoa kohta laulussa, jota kansallissosialismi ei osannut selittää omasta näkökulmastaan, oli maininta saksalaisesta viinistä. Natsismi suhtautui alkoholiin kielteisesti.
 Toisen maailmansodan jälkeen jotkut Länsi-Saksan entisistä kansallissosialisteista hakivat ”Deutschlandliedistä” tukea militantille antikommunistiselle aatemaailmalleen. Toisen maailmansodan jälkeistä Saksan jakoa verrattiin Hoffmann von Fallerslebenin aikana vallinneeseen tilanteeseen ennen Saksan yhdistymistä. Laulun ensimmäisen säkeistön katsottiin tukevan Hallsteinin oppia. Tämän vuoksi ensimmäistä säkeistöä pystyttiin arvostamaan myös kristillisdemokraateissa: Saksan kristillisdemokraattisen unionin ja CSU:n liittoa edustaneet Baijerin ministeripresidentti Alfons Goppel ja Baden-Württembergin ministeripresidentti Hans Filbinger järjestivät 1970-luvulla hankkeen, jossa laulun kaikki säkeistöt äänitettiin. Levyillä esiintyi Heino, ja ne oli tarkoitus jakaa kummankin osavaltioiden kaikkiin kouluihin.
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 78.3 Laulu-, näyttämö- ja kirkkomusiikki
 Kansallislaulut
 Saksalaiset isänmaalliset laulut
 Seulonnan keskeiset artikkelit


type: contracts

text:
 Anunţ juridic important
 |
 21997D0710(06)
 Jurnalul Oficial L 182 , 10/07/1997 p. 0036 - 0036 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 LV.ES capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 MT.ES capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 PL.ES capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 SK.ES capitol 11 volum 02 p. 246 - 246 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 02 p. 246 - 246
 Decizia nr. 7/97 a Comitetului mixt al SEEdin 14 martie 1997de modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât anexa XIII la acord a fost modificată prin Decizia nr. 22/96 a Comitetului mixt al SEE [1];întrucât Directiva 96/86/CE a Comisiei din 13 decembrie 1996 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 94/55/CE a Consiliului privind apropierea legislației statelor membre cu privire la transportul rutier de mărfuri periculoase [2] trebuie să fie încorporată în acord,DECIDE:Articolul 1La punctul 17e (Directiva 94/55/CE a Consiliului) din anexa XIII la acord se inserează următorul text:", astfel cum a fost modificată prin:- 396 L 0086: Directiva 96/86/CE a Comisiei din 13 decembrie 1996 (JO L 335, 24.12.1996, p. 43)."Articolul 2Textele Directivei 96/86/CE în limbile islandeză și norvegiană, anexate la versiunile în limbile respective ale prezentei decizii, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 1 aprilie 1997 cu condiția transmiterii prealabile a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 14 martie 1997.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleC. Day[1] JO L 186, 25.7.1996, p. 73.[2] JO L 335, 24.12.1996, p. 43.--------------------------------------------------


text:
 26.1.2008
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea
 C 22/6
 Sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (Ir-Raba' Awla) tad-29 ta' Novembru 2007 — Tomás Salazar Brier vs Il-Kummissjoni tal-Komunitajiet Ewropej
 (Kawża C-9/06 P) (1)
 (Appell - Uffiċjali - Remunerazzjoni - Benefiċċju ta' l-espatrijazzjoni - Kundizzjoni prevista fit-tieni inċiż ta' l-Artikolu 4(1)(a) ta' l-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal - Kunċett ta' “xogħol li sar għal-Stat ieħor’)
 (2008/C 22/10)
 Lingwa tal-proċedura: L-Ispanjol
 Partijiet
 Rikorrent: Tomás Salazar Brier [rappreżentanti: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez u A. Sayagués Torres, abogados]
 Parti oħra fil-kawża: Il-Kummissjoni tal-Komunitajiet Ewropej [rappreżentanti: J. Currall, aġent, J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés u M. Canal, abogados]
 Suġġett
 Appell mis-sentenza tal-Qorti tal-Prim'Istanza (L-Ewwel Awla) tal-25 ta' Ottubru 2005, Salazar Brier vs Il-Kummissjoni (T-83/03), li tiċħad rikors għall-annullament tad-deċiżjoni tal-Kummissjoni li, impliċitament, tiċħad it-talba tar-rikorrent ta' l-24 ta' Frar 2003 u, espressament, tiċħad it-talba tiegħu ta' l-24 ta' Marzu 2003, li tirrifjutalu l-benefiċċju ta' l-allowance ta' l-espatrijazzjoni previst fl-Artikolu 4 ta' l-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal ta' l-Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej kif ukoll ta' l-allowances marbuta miegħu
 Dispożittiv
 1)
 L-appell huwa miċħud.
 2)
 Is-Sur Salazar Brier għandu jbati l-ispejjeż.
 (1) ĠU C 60, 11.3.2006.


text:
 12.9.2018
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 229/9
 ODLUKA br. 1/2018 VIJEĆA ZA STABILIZACIJU I PRIDRUŽIVANJE EU-SRBIJA
 od 8. svibnja 2018.
 o sudjelovanju Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima, u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 [2018/1228]
 VIJEĆE ZA STABILIZACIJU I PRIDRUŽIVANJE EU-SRBIJA,
 uzimajući u obzir Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Srbije, s druge strane (1),
 uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 168/2007. od 15. veljače 2007. o osnivanju Agencije Europske unije za temeljna prava (2), a posebno njezin članak 28.,
 budući da:
 (1)
 Europsko vijeće u Luxembourgu u prosincu 1997. predvidjelo je sudjelovanje u radu agencija Unije kao način za unaprjeđenje pretpristupne strategije. U zaključcima tog Europskog vijeća navodi se da će se o agencijama „u kojima će moći sudjelovati države podnositeljice zahtjeva za članstvo odlučivati za svaki pojedini slučaj”.
 (2)
 Srbija ima iste namjere i ciljeve kao i Agencija Europske unije za temeljna prava („Agencija”) te se slaže se s opsegom i opisom zadaća Agencije, kako je predviđeno Uredbom (EZ) br. 168/2007.
 (3)
 Primjereno je da se Agencija bavi pitanjima temeljnih prava unutar područja primjene iz članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 168/2007 u Srbiji u mjeri potrebnoj za postupno usklađivanje s pravom Unije.
 (4)
 Srbiji bi stoga trebalo dopustiti da sudjeluje u svojstvu promatrača u radu Agencije i utvrditi modalitete tog sudjelovanja, uključujući odredbe povezane sa sudjelovanjem u inicijativama koje poduzima Agencija, s financijskim doprinosom i osobljem.
 (5)
 U skladu s člankom 12. stavkom 2. točkom (a) i člankom 82. stavkom 3. točkom (a) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, utvrđenih Uredbom Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (3), ravnatelj Agencije iznimno može odobriti zapošljavanje državljana Srbije koji uživaju sva građanska prava,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Srbija kao zemlja kandidatkinja sudjeluje u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava osnovane Uredbom (EZ) br. 168/2007.
 Članak 2.
 1. Agencija se može baviti pitanjima temeljnih prava unutar područja primjene iz članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 168/2007 u Srbiji u mjeri potrebnoj za postupno usklađivanje s pravom Unije.
 2. U tu svrhu Agencija u Srbiji može obavljati zadaće utvrđene u člancima 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 168/2007.
 Članak 3.
 Srbija financijski doprinosi aktivnostima Agencije iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 168/2007 u skladu s Prilogom ovoj Odluci.
 Članak 4.
 1. Srbija imenuje osobe koje ispunjavaju kriterije predviđene člankom 12. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 168/2007 za promatrača i zamjenika promatrača. Oni mogu sudjelovati u radu Upravnog odbora ravnopravno s članovima i zamjenicima članova koje su imenovale države članice, no bez prava glasa.
 2. Srbija imenuje državnog službenika za nacionalnog časnika za vezu, kao što je navedeno u članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 168/2007.
 3. Srbija u roku od četiri mjeseca od stupanja na snagu ove Odluke obavješćuje Europsku komisiju o imenima, kvalifikacijama i podacima za kontakt osoba iz stavaka 1. i 2.
 Članak 5.
 Podaci koji se dostavljaju Agenciji ili koje ona šalje mogu se objavljivati i učiniti dostupnim javnosti ako je za povjerljive podatke u Srbiji osiguran jednak stupanj zaštite kao i u Uniji.
 Članak 6.
 Agencija ima u Srbiji pravnu sposobnost istovjetnu onoj koja se priznaje pravnim subjektima prema zakonodavstvu Srbije.
 Članak 7.
 Kako bi Agencija i njezino osoblje mogli izvršavati svoje zadaće, Srbija im dodjeljuje povlastice i imunitete koji su jednaki onima utvrđenim u člancima od 1. do 4., člancima 5. i 6., člancima od 10. do 13. te člancima 15., 17. i 18. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije.
 Članak 8.
 Stranke poduzimaju sve opće ili posebne mjere potrebne za ispunjavanje svojih obveza na temelju ove Odluke i priopćuju ih Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje.
 Članak 9.
 Ova Odluka stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca koji slijedi nakon datuma donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu 8. svibnja 2018.
 Za Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje EU-Srbija
 Predsjednica
 J. JOKSIMOVIĆ
 (1) SL L 278, 18.10.2013., str. 16.
 (2) SL L 53, 22.2.2007., str. 1.
 (3) SL L 56, 4.3.1968., str. 1.
 PRILOG
 FINANCIJSKI DOPRINOS SRBIJE AGENCIJI EUROPSKE UNIJE ZA TEMELJNA PRAVA
 1.
 Financijski doprinos koji Srbija treba uplatiti u opći proračun Europske unije za sudjelovanje u radu Agencije Europske unije za temeljna prava („Agencija”), kao što je utvrđeno u točki 2., predstavlja cjelokupni trošak njezina sudjelovanja u Agenciji tijekom prve tri godine. Od četvrte godine iznosi će se odrediti u skladu s točkom 6.
 2.
 Financijski doprinos koji Srbija treba uplatiti u proračun Unije za prve tri godine iznosi kako slijedi:
 Godina 1.
 180 000 EUR
 Godina 2.
 183 000 EUR
 Godina 3.
 186 000 EUR
 3.
 Moguća financijska potpora iz programa pomoći Unije dogovorit će se zasebno, u skladu s odgovarajućim programom Unije.
 4.
 Doprinosom Srbije upravljat će se u skladu s Financijskom uredbom (1) koja se primjenjuje na opći proračun Unije.
 5.
 Putne troškove te troškove boravka predstavnika i stručnjaka iz Srbije za sudjelovanje u radu Agencije i na sastancima povezanima s provedbom programa rada Agencije nadoknađuje Agencija na istoj osnovi i u skladu s postupcima koji su trenutačno na snazi za države članice Unije.
 6.
 Nakon stupanja na snagu ove Odluke i na početku svake sljedeće godine Komisija će Srbiji uputiti zahtjev za uplatu sredstava u visini njezina doprinosa Agenciji na temelju ove Odluke. Za prvu kalendarsku godinu svojeg sudjelovanja Srbija će platiti doprinos izračunan od datuma početka sudjelovanja do kraja godine prema načelu razmjernosti (pro rata). Doprinos za sljedeće godine bit će u skladu s tablicom u točki 2.ovog Priloga. Od četvrte godine doprinos će biti prilagođen u kontekstu povećanja ili smanjenja subvencije Agencije kako bi se očuvala analogija između doprinosa Srbije i proračuna Agencije za EU-28. Doprinos se može preispitati i u narednim financijskim godinama na temelju najnovijih statističkih podataka koje objavljuje Statistički ured Europske unije (Eurostat).
 7.
 Taj doprinos iskazuje se u eurima i uplaćuje na eurski bankovni račun Komisije.
 8.
 Srbija će svoj doprinos plaćati na temelju zahtjeva za uplatu sredstava i to u roku od 30 dana nakon što je Komisija uputila zahtjev za uplatu sredstava.
 9.
 Za svako kašnjenje u plaćanju doprinosa Srbiji se obračunavaju zatezne kamate na iznos dugovanja od datuma dospijeća. Kamatna stopa jednaka je kamatnoj stopi koju na datum dospijeća za svoje poslovanje u eurima primjenjuje Europska središnja banka, uvećanoj za 1,5 postotna boda.
 (1) Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).


text:
12. kolovoza (12.8.) 224. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (225. u prijestupnoj godini).
 Do kraja godine ima još 141 dan.
 Događaji
 1687. – Bitka kod Mohača, velika pobjeda hrv.-uga., austrijskih i bavarskih snaga nad Turcima
 1877. – Asaph Hall otkrio Marsov mjesec Deimos ("užas").
 1927. – Najviši vrh Mount Blanca (Cour Majour) kršten je imenom Benita Mussolinija.
 1946. – Britanska je vlada naredila zaustavljanje useljavanja u Palestinu, a preostale Židove koji su željeli imigrirati internirala je na Cipar.
 1978. – Japan i Kina sklopili su sporazum o miru i prijateljstvu koji je normalizirao odnose dugogodišnjih neprijatelja.
 1981. – IBM je predstavio Model 5150, prvo osobno računalo u povijesti računalne tehnike.
 1985. – Japanski Boeing 747 srušio se u planini na letu Tokio-Osaka. U najvećoj nesreći jednog zrakoplova u povijesti poginulo je 520 putnika i članova posade.
 2000. – Katastrofa ruske nuklearne podmornice "Kursk" u Barentsovom moru. Nitko od 118 mornara nije preživio.
 Blagdani i spomendani
 Međunarodni dan mladih
 Imendani
 012


text:
 Avis juridique important
 |
 22000A0811(01)
 Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y Noruega, sobre la ampliación de la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI) en el marco del Convenio relativo a un régimen de tránsito común
 Diario Oficial n° L 204 de 11/08/2000 p. 0037 - 0041
 Acuerdo en forma de Canje de Notasentre la Comunidad Europea y Noruega, sobre la ampliación de la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI) en el marco del Convenio relativo a un régimen de tránsito comúnA. Nota de la Comunidad EuropeaSeñor:En nombre de la Comunidad Europea, tengo el honor de proponer el compromiso siguiente con respecto a la ampliación a Noruega de la utilización de la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI) para el nuevo sistema de tránsito informatizado:I. Las Partes se atendrán a las especificaciones técnicas expuestas en los documentos enumerados en el anexo de la presente Nota, los cuales se han puesto a disposición de Noruega, y a cualquier modificación que se lleve a cabo en el futuro en el marco del proyecto.II. La Comisión de las Comunidades Europeas (denominada en lo sucesivo "la Comisión") gestionará y desarrollará el sistema, también para los países asociados, de conformidad con las directrices elaboradas por el Grupo de trabajo informático del Comité de política aduanera (CPC-CWP) y la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI).III. Las Partes respetarán las normas de política general de seguridad establecidas en el marco del programa.IV. Antes del 1 de septiembre de 2000, Noruega abonará una suma global de 120000 euros para cubrir los costes de instalación del CCN/CSI.V. Antes del 31 de enero de 2001, la Comisión Europea procederá a la liquidación de las cuentas de los costes de instalación tomando en consideración la cantidad ya abonada y los costes efectivos imputables a Noruega según el acuerdo específico que la Comisión ha celebrado a tal fin con el subcontratista, y presentará a este país un extracto de cuenta. El pago definitivo (saldo de los pagos) tendrá lugar dentro de los 30 días siguientes a la presentación de la cuenta.VI. A más tardar el 1 de septiembre de 2000, Noruega abonará una suma global de 48000 euros para cubrir los costes de funcionamiento de la red para el año 2000.VII. A partir de 2001, el 15 de mayo de cada año, Noruega abonará una suma global para cubrir los costes anuales de utilización de la red. A más tardar el 31 de julio de cada año, la Comisión comunicará a Noruega la suma global para el ejercicio siguiente. La suma global para el año 2001 ascenderá a 96000 euros.VIII. Antes del 31 de enero de cada año, la Comisión procederá a la liquidación de las cuentas de los costes de funcionamiento tomando en consideración la cantidad ya abonada y los costes efectivos imputables a Noruega, y presentará a este país la cuenta. La Comisión calculará los costes efectivos sobre la base de su relación con el subcontratista, que será elegido de conformidad con los procedimientos existentes para la adjudicación de contratos. El pago definitivo (finiquito) tendrá lugar dentro de los 30 días siguientes a la presentación de la relación de gastos. El importe total que deberá abonar Noruega no superará en ningún caso en más de un 20 % la cantidad global anual ya abonada.IX. Al igual que a los Estados miembros de la Unión Europea, se informará a Noruega de las previsiones de las tendencias de dichos costes así como de los elementos principales de desarrollo del CCN/CSI que puedan tener un impacto en estos costes.X. A más tardar el 1 de septiembre de 2000, Noruega constituirá un depósito por valor de 40000 euros para imprevistos y el futuro desarrollo de la red. La Comisión Europea suministrará a Noruega un extracto de cuenta que detalle los costes que se van a imputar al depósito. A más tardar el 15 de mayo de cada año, Noruega aprovisionará el depósito mediante el abono de una cantidad equivalente a la cantidad efectivamente utilizada el ejercicio anterior para imprevistos y el desarrollo futuro de la red.XI. Todos los pagos se efectuarán a la Comisión y, salvo especificación en contrario, se basarán en el extracto de cuenta de la Comisión, que indicará la entrega de los diferentes servicios, el equipo lógico y el equipo físico pagaderos en un plazo de 60 días.XII. El presente acuerdo se celebra por un período ilimitado y no podrá ser denunciado mientras las dos Partes sean Partes contratantes en el Convenio de 20 de mayo de 1987 relativo a un sistema de tránsito común. No obstante, ambas Partes se reservan la posibilidad de modificarlo de mutuo acuerdo.XIII. Si Noruega abona las cantidades fijadas en los puntos IV, V, VI, VII, VIII y X con posterioridad a las fechas indicadas en los puntos mencionados, la Unión Europea podrá aplicar intereses de demora (al tipo aplicado por el Banco Central Europeo a sus operaciones en euros, publicado en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, serie C, vigente en la fecha de pago prevista e incrementado en un 1,5 %). Se aplicará el mismo tipo a los pagos que ha de efectuar la Comunidad Europea.Le agradecería confirmase el acuerdo de Noruega con lo que precede.Le ruego acepte el testimonio de mi mayor consideración.Por el Consejo de la Unión EuropeaANEXO AL CANJE DE NOTASCCN/CSI DOCUMENTACIÓN EXTERIOR>SITIO PARA UN CUADRO>B. Nota de NoruegaSeñor:Tengo el honor de acusar recibo de su nota sobre la ampliación de la utilización de la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI) para el tránsito por Noruega, cuyo texto es el siguiente:"En nombre de la Comunidad Europea, tengo el honor de proponer el compromiso siguiente con respecto a la ampliación a Noruega de la utilización de la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI) para el nuevo sistema de tránsito informatizado:I. Las Partes se atendrán a las especificaciones técnicas expuestas en los documentos enumerados en el anexo de la presente Nota, los cuales se han puesto a disposición de Noruega, y a cualquier modificación que se lleve a cabo en el futuro en el marco del proyecto.II. La Comisión de las Comunidades Europeas (denominada en lo sucesivo 'la Comisión') gestionará y desarrollará el sistema, también para los países asociados, de conformidad con las directrices elaboradas por el Grupo de trabajo informático del Comité de política aduanera (CPC-CWP) y la Red común de comunicación/Interfaz común de sistemas (CCN/CSI).III. Las Partes respetarán las normas de política general de seguridad establecidas en el marco del programa.IV. Antes del 1 de septiembre de 2000, Noruega abonará una suma global de 120000 euros para cubrir los costes de instalación del CCN/CSI.V. Antes del 31 de enero de 2001, la Comisión Europea procederá a la liquidación de las cuentas de los costes de instalación tomando en consideración la cantidad ya abonada y los costes efectivos imputables a Noruega según el acuerdo específico que la Comisión ha celebrado a tal fin con el subcontratista, y presentará a este país un extracto de cuenta. El pago definitivo (saldo de los pagos) tendrá lugar dentro de los 30 días siguientes a la presentación de la cuenta.VI. A más tardar el 1 de septiembre de 2000, Noruega abonará una suma global de 48000 euros para cubrir los costes de funcionamiento de la red para el año 2000.VII. A partir de 2001, el 15 de mayo de cada año, Noruega abonará una suma global para cubrir los costes anuales de utilización de la red. A más tardar el 31 de julio de cada año, la Comisión comunicará a Noruega la suma global para el ejercicio siguiente. La suma global para el año 2001 ascenderá a 96000 euros.VIII. Antes del 31 de enero de cada año, la Comisión procederá a la liquidación de las cuentas de los costes de funcionamiento tomando en consideración la cantidad ya abonada y los costes efectivos imputables a Noruega, y presentará a este país la cuenta. La Comisión calculará los costes efectivos sobre la base de su relación con el subcontratista, que será elegido de conformidad con los procedimientos existentes para la adjudicación de contratos. El pago definitivo (finiquito) tendrá lugar dentro de los 30 días siguientes a la presentación de la relación de gastos. El importe total que deberá abonar Noruega no superará en ningún caso en más de un 20 % la cantidad global anual ya abonada.IX. Al igual que a los Estados miembros de la Unión Europea, se informará a Noruega de las previsiones de las tendencias de dichos costes así como de los elementos principales de desarrollo del CCN/CSI que puedan tener un impacto en estos costes.X. A más tardar el 1 de septiembre de 2000, Noruega constituirá un depósito por valor de 40000 euros para imprevistos y el futuro desarrollo de la red. La Comisión Europea suministrará a Noruega un extracto de cuenta que detalle los costes que se van a imputar al depósito. A más tardar el 15 de mayo de cada año, Noruega aprovisionará el depósito mediante el abono de una cantidad equivalente a la cantidad efectivamente utilizada el ejercicio anterior para imprevistos y el desarrollo futuro de la red.XI. Todos los pagos se efectuarán a la Comisión y, salvo especificación en contrario, se basarán en el extracto de cuenta de la Comisión, que indicará la entrega de los diferentes servicios, el equipo lógico y el equipo físico pagaderos en un plazo de 60 días.XII. El presente acuerdo se celebra por un período ilimitado y no podrá ser denunciado mientras las dos Partes sean Partes contratantes en el Convenio de 20 de mayo de 1987 relativo a un sistema de tránsito común. No obstante, ambas Partes se reservan la posibilidad de modificarlo de mutuo acuerdo.XIII. Si Noruega abona las cantidades fijadas en los puntos IV, V, VI, VII, VIII y X con posterioridad a las fechas indicadas en los puntos mencionados, la Unión Europea podrá aplicar intereses de demora (al tipo aplicado por el Banco Central Europeo a sus operaciones en euros, publicado en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas de la serie C, vigente en la fecha de pago prevista e incrementado en un punto y medio porcentual). Se aplicará el mismo tipo a los pagos que ha de efectuar la Comunidad Europea.Le agradecería confirmase el acuerdo de Noruega con lo que precede.".Tengo el honor de confirmar el acuerdo de Noruega con el contenido de su Nota.Le ruego acepte el testimonio de mi mayor consideración.Por el Gobierno de Noruega


text:
Fokas (547-610) oli armeijan vallankaappauksessa valtaan noussut ja samalla tavoin kukistunut Bysantin keisari vuosina 602–610. Koska useimmat häntä koskevat tiedot ovat peräisin keisari Herakleioksen ajan propagandasta, Fokasta on historiankirjoissa kuvattu toistaitoisena tyrannina.
 Valtaannousu
 Keisari Maurikioksen veljen Petroksen johtama armeija määrättiin talvehtimaan Tonavalla. Kun sadanpäämies Fokasin johtaman lähetystön vetoomukset torjuttiin, armeija julisti Fokasin kilven päällä uudeksi keisariksi ja lähti paluuretkelle Konstantinopoliin. Koska Maurikioksen muut sotilaat olivat kiinni Traakiassa, hän kääntyi kaupungin hevosurheiluseurojen puoleen. Näin keisaria puolustamaan saatiin 1500 vihreää ja 900 sinistä. Kapinallisten lähetystö tarjosi kruunua keisarin pojalle, joka puolestaan tarjosi sitä keisarin isäpuolelle Germanukselle. Maurikioksen paettua Germanus pyysi apua vihreiltä. Nämä kieltäytyivät, koska pitivät Germanusta liian vankkana sinisten kannattajana. Maurikios saatiin kiinni bysanttilaisesta kirkosta ja teloitettiin muutaman aristokraatin kanssa.
 Valtakausi
 Fokaksen aikana Bysantti koki vastoinkäymisiä. Vuonna 603 hän kukisti vihreiden katukapinan, jonka yhteydessä pääkatu Mesen varrella olevia taloja poltettiin.
 Persian kuningas Khosroau II, jonka Maurikios oli auttanut valtaan, käytti hänen syrjäyttämistään perusteena aloittaa sodan Bysanttia vastaan. Persialaiset tunkeutuivat syvälle Vähä-Aasiaan eli nykyisen Turkin alueelle. Samalla slaavit ja avaarit valloittivat maita Balkanilla ja langobardit Italiassa. Vaikka langobardit olivat miehittäneet suuren osan Italian niemimaata, Bysantin valta ulottui Fokasin aikana edelleen sen tiettyihin osiin, joihin kuului myös Rooma. Fokasin Italian eksarkki Smaragdus antoi pystyttää Roomaan Fokasin kunniaksi pylvään, joka on edelleen samalla paikalla, viimeisenä Rooman Forumille sijoitettuna monumenttina. Tuossa vaiheessa Rooma oli yhä väkirikas kaupunki (n. 100 000 asukasta).
 Kukistuminen
 Fokas sai tukea eräistä osia keisarikuntaa, mutta kapinoiva Afrikan sotilaskomentaja, eksarkki Herakleios vanhempi lähetti poikansa laivastoineen Karthagosta syöksemään hänet vallasta. Herakleios nuoremman laivasto saapui kaupunkiin 3. lokakuuta 610, ja kukisti Fokasin. 5. lokakuuta meritaistelussa. Fokas tuotiin Herakleioksen eteen, jolloin Fokas kysyi: "Pystytkö parempaan?" Tarinan mukaan Herakleios itse katkaisi Fokasin pään, ja ruumis paloiteltiin ja poltettiin Härkätorilla. Sotilaskaappausta seurasi lyhyt sisällissota Egyptissä ja Anatoliassa Fokasille uskollisia joukkoja vastaan.
 Lähteet
 Viitteet
 Aiheesta muualla
 Bysantin keisarit
 Syntymävuosi tuntematon
 Vuonna 610 kuolleet


text:
 27.8.2011
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 252/37
 2011 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje TM.E. prieš Komisiją
 (Byla T-329/11)
 2011/C 252/84
 Proceso kalba: italų
 Šalys
 Ieškovė: TM.E. S.p.A. — Termomeccanica Ecologia (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų C. Malinconico, S. Fidanzia ir A. Gigliola
 Atsakovė: Europos Komisija
 Ieškovės reikalavimai
 —
 Panaikinti 2011 m. balandžio 20 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakyta Rumunijos atžvilgiu pradėti procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, pažeidus Bendrijos principus ir direktyvas viešojo pirkimo srityje bei Europos Bendrijų bendrojo biudžeto finansuojamų sutarčių sudarymo procedūrų, vykdomų ne Europos Sąjungos valstybėse, praktinį vadovą (Pratical Guide to contract procedures financed from the General Budget of the European Communities in the context of external actions).
 —
 Priteisti iš Europos Komisijos žalos, kurią TM.E patyrė Europos Komisijai pažeidus Bendrijos teisę, siekiančios 18 955 106 EUR arba kitą sumą, kurią Teismas pripažins pagrįstą, atlyginimą.
 —
 Nepatenkinus pirmesnio reikalavimo, priteisti iš Europos Komisijos žalos, kurią TM.E patyrė dėl prarastos galimybės, siekiančios 3 791 021 EUR arba kitą sumą, kurią Teismas pripažins pagrįstą, atlyginimą.
 —
 Nepatenkinus ir šio reikalavimo, priteisti iš Europos Komisijos žalos, kilusios dėl Komisijos vėlavimo atlikti savo funkcijas, apimančios visas TM.E teisinės pagalbos išlaidas, siekiančios 73 044,32 EUR arba kitą sumą, kurią Teismas pripažins pagrįstą, atlyginimą.
 —
 Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Šiuo ieškiniu prašoma panaikinti 2011 m. balandžio 20 d. Europos Komisijos raštą, kuriuo atsisakyta Rumunijos atžvilgiu pradėti procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, pažeidus Bendrijos principus ir direktyvas viešojo pirkimo srityje bei pačios Komisijos priimtą Europos Bendrijų bendrojo biudžeto finansuojamų sutarčių sudarymo procedūrų, vykdomų ne Europos Sąjungos valstybėse, praktinį vadovą (toliau — PV), o taip pat prašoma atlyginti žalą, kurią Bendrijos institucija padarė vykdydama savo funkcijas.
 Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.
 1.
 Pirma, pažeisti esminiai PV formos reikalavimai ir juos taikant sudarytos sutartys bei priimtos teisės normos.
 Ieškovė tvirtina, kad ginčijamu sprendimu Europos Komisija nepateikė pagrįstos nuomonės dėl rimtų ir akivaizdžių pažeidimų, apie kuriuos pranešta ir kurie padaryti vykdant konkurso procedūrą dėl projekto „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03“, ir Rumunijos atžvilgiu nepradėjo procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo bei nepanaikino šiam viešajam pirkimui skirto Bendrijos finansavimo.
 2.
 Antra, pažeisti esminiai formos reikalavimai ir PV bei iškreipti faktai.
 Ieškovė taip pat tvirtina, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes Komisija, iškreipdama faktus, apie kuriuos pranešta skunde, neatskleidė Primaria Municipiului Bucaresti padarytų rimtų procedūros klaidų. Konkrečiai kalbant, pastaroji pirmiausia atmetė ieškovės paraišką dėl tariamo finansinės dalies klaidingumo, o paskui, supratusi, kad padarė rimtą pažeidimą, bandė pateisinti jau priimtą sprendimą tariamu techninės dalies klaidingumu. Be to, Komisija neatsižvelgė į tai, kad Rumunijos teisminės valdžios institucija nenagrinėjo ieškinio dėl sutarties panaikinimo dėl to, kad tariamai nebuvo sumokėtas 7,3 mln. EUR žyminis mokestis, pažeisdama teisę į gynybą ir Bendrijos principus.
 3.
 Trečia, Komisija nepateikė nuomonės dėl kitų pažeidimų, apie kuriuos jai pranešta.
 Ieškovė tvirtina, kad Europos Komisija ginčijamame rašte nenagrinėjo kitų pažeidimų, apie kuriuos jai pranešta. Konkrečiai tariant, nebuvo įvertinta aplinkybė, kad ieškovės bylą pirmojoje instancijoje nagrinėjo tas pats teisėjas, kuris pripažino jos ieškinį nepriimtiną, ir priėmė sprendimą, kurį vėliau pakeitė apeliacinė kolegija, taigi ne nešališkas teisėjas, kuris turėjo nusišalinti, o tai yra neginčijamas ir akivaizdus teisės į gynybą, Bendrijos principų ir Europos žmogaus pagrindinių teisių ir laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalies pažeidimas. Galiausiai, kalbant apie prašymą atlyginti žalą, ieškovė tvirtina, kad Komisijos inercija ir tai, kad ji nepanaikino dėl nagrinėjamo projekto Rumunijai skirto Bendrijos finansavimo, lėmė didelę ekonominę žalą dėl viešojo pirkimo sutarties neįgyvendinimo arba prarastos galimybės skirti minėtą sutartį ir bet kuriuo atveju žalą dėl delsimo, dėl kurios ieškovei teko pradėti brangų procesą Rumunijos teisminės valdžios institucijose.


text:
 1.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 290/19
 Kasační opravný prostředek podaný dne 11. srpna 2011 Evropským policejním úřadem (Europolem) proti rozsudku vydanému dne 26. května 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-83/09, Kalmár v. Europol
 (Věc T-455/11 P)
 2011/C 290/27
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann, D. El Khoury a J. Arnould, ve spolupráci s advokáty D. Waelbroeckem a E. Antypasem)
 Další účastník řízení: Andreas Kalmár (Haag, Nizozemsko)
 Návrhová žádání
 Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadený rozsudek a rozhodl v dané věci v rozsahu, ve kterém Soud pro veřejnou službu
 a)
 zrušil rozhodnutí Europolu ze dne 4. února 2009, jímž ředitel Europolu vypověděl smlouvu A. Kalmára, uzavřenou na dobu určitou, dále rozhodnutí ze dne 24. února 2009, jímž ředitel Europolu postavil navrhovatele mimo službu ve výpovědní době, a rozhodnutí ze dne 18. července 2009, jímž byla zamítnuta stížnost navrhovatele;
 b)
 uložil Europolu, aby A. Kalmárovi vyplatil částku 5 000 eur jako náhradu škody;
 c)
 uložil Europolu náhradu všech nákladů řízení;
 —
 uložil A. Kalmárovi náhradu nákladů řízení v prvním stupni a náhradu nákladů navrhovatele vzniklých v řízení o kasačním opravném prostředku.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel šest důvodů kasačního opravného prostředku.
 1)
 První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení zákazu rozhodnout ne ultra petita a z porušení práva na obhajobu. Podle názoru navrhovatele zkoumal Soud pro veřejnou službu jiné žalobní důvody než ty, které uvedl A. Kalmár.
 2)
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení při hodnocení legality sporných rozhodnutí. Soud pro veřejnou službu uplatnil nesprávným způsobem zejména povinnost řádné péče a povinnost uvést odůvodnění.
 3)
 Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení Soudu pro veřejnou službu, pokud jde o předmět návrhu na zrušení rozhodnutí. Soud pro veřejnou službu měl kvalifikovat rozhodnutí ze dne 18. července 2009 jako rozhodnutí, které nepříznivě zasahuje do právního postavení, které je rovněž podrobeno soudnímu přezkumu.
 4)
 Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z řady pochybení při posouzení provedeném Soudem pro veřejnou službu, že Europol nezohlednil v případě rozhodnutí o výpovědi určité „relevantní a neopomenutelné skutečnosti“, anebo že je „nezohlednil pečlivě“.
 5)
 Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nedostatečného odůvodnění napadeného rozsudku.
 6)
 Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného přiznání náhrady škody.


type: legislation

text:
 25.9.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 249/5
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1606
 z dne 23. septembra 2015
 o spremembi Uredbe (ES) št. 1484/95 v zvezi z določitvijo reprezentativnih cen v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za albumine iz jajc
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (1), ter zlasti člena 183(b) Uredbe,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 510/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o trgovinskih režimih za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov, in razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 1216/2009 in (ES) št. 614/2009 (2), ter zlasti člena 5(6)(a) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba Komisije (ES) št. 1484/95 (3) določa podrobna pravila za izvajanje sistema dodatnih uvoznih dajatev in reprezentativne cene v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za albumine iz jajc.
 (2)
 Iz rednega spremljanja podatkov, ki so podlaga za določanje reprezentativnih cen za proizvode v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za albumine iz jajc, sledi, da je treba spremeniti reprezentativne cene za uvoz nekaterih proizvodov ob upoštevanju odstopanja cen glede na poreklo.
 (3)
 Zato bi bilo treba Uredbo (ES) št. 1484/95 ustrezno spremeniti.
 (4)
 Ker se mora ta ukrep začeti uporabljati čim prej po objavi posodobljenih podatkov, bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 1484/95 se nadomesti z besedilom iz Priloge k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 23. septembra 2015
 Za Komisijo
 V imenu predsednika
 Jerzy PLEWA
 Generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja
 (1) UL L 347, 20.12.2013, str. 671.
 (2) UL L 150, 20.5.2014, str. 1.
 (3) Uredba Komisije (ES) št. 1484/95 z dne 28. junija 1995 o podrobnih pravilih za izvajanje sistema dodatnih uvoznih dajatev in o določitvi reprezentativnih cen v sektorju za perutninsko meso in v sektorju za jajca ter za albumine iz jajc in o razveljavitvi Uredbe št. 163/67/EGS (UL L 145, 29.6.1995, str. 47).
 PRILOGA
 „PRILOGA I
 Oznaka KN
 Poimenovanje
 Reprezentativna cena
 (v EUR/100 kg)
 Varščina iz člena 3
 (v EUR/100 kg)
 Poreklo (1)
 0207 12 10
 Piščančji trupi, znani kot 70 % piščanci, zamrznjeni
 127,6
 0
 AR
 0207 12 90
 Piščančji trupi, znani kot 65 % piščanci, zamrznjeni
 148,8
 173,2
 0
 0
 AR
 BR
 0207 14 10
 Kosi kokoši in petelinov vrste Gallus domesticus brez kosti, zamrznjeni
 297,7
 210,6
 367,3
 282,7
 1
 27
 0
 5
 AR
 BR
 CL
 TH
 0207 14 60
 Noge in kosi nog, zamrznjeni
 133,9
 3
 BR
 0207 27 10
 Kosi purana brez kosti, zamrznjeni
 386,3
 307,8
 0
 0
 BR
 CL
 0408 91 80
 Jajca brez lupine, sušena
 434,8
 0
 AR
 1602 32 11
 Pripravljeni proizvodi iz kokoši in petelinov vrste Gallus domesticus, nekuhani
 264,2
 7
 BR
 (1) Nomenklatura držav, določena v Uredbi Komisije (ES) št. 1106/2012 z dne 27. novembra 2012 o izvajanju Uredbe (ES) št. 471/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o statistiki Skupnosti o zunanji trgovini z državami nečlanicami v zvezi s posodabljanjem nomenklature držav in ozemelj (UL L 328, 28.11.2012, str. 7). Oznaka ‚ZZ‘ predstavlja ‚druga porekla‘.“


text:
Casa de Antiguidades é um filme brasileiro de 2020 do gênero drama, dirigido por João Paulo Miranda Maria. e escrito por João Paulo Miranda Maria e Felipe Sholl. O filme foi o único latino-americano selecionado para o Festival de Cannes em 2020.
 O filme também foi selecionado para importantes festivais como Festival de Cinema de Toronto, Chicago International Film Festival, Festival de Cinema de San Sebastian, Festival de Cinema Latino-Americano de Toulouse e outros.
 Ganhou o prêmio Roger Ebert no Chicago International Film Festival.
 Filmes produzidos por mais de um país da década de 2020
 Filmes do Brasil de 2020
 Filmes de drama do Brasil
 Filmes da França de 2020
 Filmes de drama da França
 Filmes de drama da década de 2020
 Filmes em língua portuguesa da década de 2020
 Filmes distribuídos pela Pandora Filmes


text:
Ščecina (), vēsturiski arī Štetina vai Štetīne (, ), ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos pie Baltijas jūras, Rietumpomožes vojevodistes centrs netālu no Oderas grīvas. Lielākā Polijas osta. Kuģu būves centrs. Sena pilsēta, no kuras apbūves gan maz saglabājies, jo pilsēta stipri nopostīta Otrā pasaules kara laikā.
 Vēsture
 Ščecina pastāvējusi kā sena rietumslāvu apmetne vismaz no 8. gadsimta. 10. gadsimta beigās Polijas karalis Meško I pievienoja pilsētu Polijai un centās kristīt iedzīvotājus, tomēr 1005. gadā notika pagānu sacelšanās, un iedzīvotājus izdevās pievērst kristietībai tikai 1124. gadā. 12. gadsimta beigās pilsētā ieradās daudz ieceļotāju no dažādām Svētās Romas impērijas daļām, un Ščecina mainīja savu slāvisko raksturu un kļuva par vācisku pilsētu.
 No 1295. gadam līdz 1464. gadam Ščecina bija Šcecinas hercogistes galvaspilsēta. Tā kļuva par lielu graudu, sāls un siļķu tirdzniecības centru, jo atrodas izdevīgā vieta — Oderas grīvā. 16. gadsimtā Ščecinā ieradās daudz hugenotu bēgļu, kuri deva jaunu impulsu pilsētas attīstībā.
 Trīsdesmitgadu kara laikā Šcecinu ieņēma zviedru karaspēks. Pēc Vestfālenes miera līguma nosacījumiem pilsēta kļuva par Zviedru Pomerānijas galvaspilsētu. Zviedru valdīšanā Ščecina neattīstījās, jo bija atgriezta no galvenajiem tirgiem. Pilsētas stāvokli pasliktināja vairāki kari ar Brandenburgu, kura centās iegūt pilsētu. 1720. gadā Ščecinu iekļāva Prūsijas karalistes Brandenburgas daļas sastāvā.
 Pilsēta kļuva par Prūsijas lielāko jūras ostu, izdevīgi tirgojoties ar graudiem un oglēm no Silēzijas. Iedzīvotāju skaits strauji auga no 6000 1720. gadā līdz 58 000 1861. gadā. Attīstījās rūpniecība — metalurģija, kuģubūve.
 Otrā pasaules kara laikā Ščecina bija liels militārās rūpniecības centrs (piemēram, šeit armijas vajadzībām tika ražotas automašīnas Stoewer), tāpēc 1944. gadā vairākos britu uzlidojumos Ščecina tika nopostīta (65% procentu ēku, visa osta un pilsētas centrs). 1945. gada 26. aprīlī Sarkanā armija pēc sīvām kaujām ieņēma pilsētu.
 Pēc kara, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, Šcecina tika piešķirta Polijai. Vācu iedzīvotāji tika padzīti uz Vāciju, bet pilsētā ierodas poļi, arī no PSRS anektētajiem Polijas austrumu apgabaliem (sevišķi daudz no Viļņas apkārtnes).
 1970. gada decembrī, tāpat kā Gdaņskā un Gdiņā, arī Ščecinā notika plaši strādnieku nemieri. Tika nodedzināts Polijas komunistu (PASP) birojs un padomju konsulāts. 1980. gada augustā Ščecina, sevišķi tās kuģu būvētava, bija viena no arodapvienības "Solidaritāte" centriem.
 Rīgā, Mežaparkā, ir iela, kas nosaukta Ščecinas vārdā.
 Transports
 Sabiedriskais transports Ščecinā
 Sabiedriskais transports Ščecinā sastāv no 12 tramvaju un 82 autobusu līnijām, kas savā starpā savieno visas Ščecinas priekšpilsētas.
 Pirmās autobusu satiksmes līnijas tika atklātas 1928. gadā. 1879. gada 23. augustā tika atklātas pirmās zirgu tramvaja līnijas. Ščecinā pirmais elektriskais tramvajs sāka kursēt 1896. gadā.
 Ščecinā (Štetīnē) dzimuši
 Dariušs Adamčiks (Dariusz Adamczuk, 1969) — futbolists
 Frīdrihs fon Adelungs (Friedrich von Adelung, 1768—1843) — vācu/krievu lingvists
 Hava Alberšteina (חוה אלברשטיין, 1947) — Izraēlas mūziķe
 Johanness Teodors Bārgelds (Johannes Theodor Baargeld, 1892—1927) — vācu mākslinieks
 Maksis Bergs (Max Berg, 1870—1947) — vācu arhitekts
 Alfrēds Dēblins (Alfred Döblin, 1878—1957) — vācu rakstnieks
 Helga Dēna (Helga Deen, 1925—1943) — ieslodzītā
 Antons Dorns (Anton Dohrn, 1840—1909) — vācu zoologs
 Heinrihs George (Heinrich George, 1893—1946) — vācu aktieris
 Oto fon Gērke (Otto von Gierke, 1841—1921) — vācu vēsturnieks
 Fricis Gerlihs (Fritz Gerlich, 1883—1934) — vācu žurnālists
 Frīdrihs Gilli (Friedrich Gilly, 1772—1800) — vācu arhitekts
 Hermanis Grasmans (Hermann Graßmann, 1809—1877) — vācu matemātiķis un filologs
 Leons Jesels (Leon Jessel, 1871—1942) — vācu komponists
 Hanss Kamlers (Hans Kammler, 1901—1945?) — vācu inženieris
 Katrīna Lielā (Екатерина II Великая, 1729—1796) — Krievijas imperatore
 Johans VI Ambundi (Johannes Ambundi von Schwan, ?—1424) — Rīgas arhibīskaps
 Radoslavs Majdans (Radosław Majdan, 1972) — futbolists
 Marija Fjodorovna (Мария Фёдоровна, 1759—1828) — Krievijas cara Pāvila I sieva
 Volfharts Pannenbergs (Wolfhart Pannenberg, 1928) — vācu teologs
 Dita Parlo (Dita Parlo, 1906—1971) — vācu kinoaktrise
 Gžegožs Rasjaks (Grzegorz Rasiak, 1979) — poļu futbolists
 Pomerānijas Sofija (Sophia von Pommern, 1498 — 1568) — Dānijas karaliene
 Pšemislavs Stančiks (Przemysław Stańczyk, 1985 —) - peldētājs
 Manfrēds Štolpe (Manfred Stolpe, 1936) - vācu politiķis
 Kārlis Teike (Carl Teike, 1864—1922) — vācu komponists
 Frīdrihs fon Vrangelis (Friedrich Graf von Wrangel, 1784—1877) — Prūsijas karalistes ģenerālfeldmaršals
 Apskates objekti
 Hākena terase (Wały Chrobrego)
 Pomerānijas hercogu pils Ščecinā (Zamek Książąt Pomorskich w Szczecinie)
 Ščecinas Bismarka tornis (Wieża Gocławska)
 Ščecinas Jāņa Kristītāja bazilika (Bazylika św. Jana Chrzciciela w Szczecinie)
 Ščecinas Jēkaba bazilika (Bazylika archikatedralna św. Jakuba w Szczecinie)
 Ščecinas Karaļu vārti (Brama Królewska w Szczecinie)
 Ščecinas Ostas vārti (Brama Portowa w Szczecinie)
 Ščecinas Vecpilsētas rātsnams (Ratusz Staromiejski w Szczecinie)
 Galerija
 Panorāma
 Skatīt arī
 Tramvaju satiksme Ščecinā
 Atsauces
 Ārējās saites
 Pomerānijas hercogu pils Ščecinā
 Ščecinas Jēkaba bazilika
 Ščecina
 Polijas pilsētas
 Hanzas pilsētas
 Rietumpomožes vojevodistes pilsētas
 Rietumpomožes vojevodistes apriņķi


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22003D0174
 Uradni list L 088 , 25/03/2004 str. 0049 - 0050
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 174/2003z dne 5. decembra 2003o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor ga spreminja Protokol o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ob upoštevanju naslednjega:(1) Priloga II k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom št. 148/2003 Skupnega odbora EGP z dne 7. novembra 2003 [1].(2) Direktivo Komisije 2003/68/ES z dne 11. julija 2003 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS za vključitev trifloksistrobina, karfentrazon-etila, mezotriona, fenamidona in izoksaflutola na seznam aktivnih snovi [2], je treba vključiti v Sporazum -SKLENIL:Člen 1V točki 12a (Direktiva Sveta 91/414/EGS) poglavja XV Priloge II k Sporazumu se doda naslednja alinea:"— 32003 L 0068: Direktiva Komisije 2003/68/ES z dne 11. julija 2003 (UL L 177, 16.07.03, str. 12)."Člen 2Besedili Direktive 2003/68/ES v islandskem in norveškem jeziku, objavljeni v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije, sta verodostojni.Člen 3Ta sklep začne veljati 6. decembra 2003, če so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma [3].Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije.V Bruslju, 5. decembra 2003Za Skupni odbor EGPPredsednikH. S. H. Princ Nikolaus von Liechtenstein[1] UL L 41, 12.2.2004, str. 35.[2] UL L 177, 16.7.2003, str. 12.[3] Ustavne zahteve niso sporočene.--------------------------------------------------