text:
 29.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 162/43
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Regulativ nr. 128 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af diodelyskilder (LED-lyskilder) til anvendelse i godkendte lygteenheder på motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil
 Omfattende al gældende tekst frem til:
 Supplement 2 til den oprindelige udgave af regulativet — ikrafttrædelsesdato: 10. juni 2014
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Administrative bestemmelser
 3.
 Tekniske krav
 4.
 Produktionens overensstemmelse
 5.
 Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 6.
 Endeligt ophør af produktionen
 7.
 Navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningen, og på de typegodkendende myndigheder
 BILAG
 1.
 Datablade for LED-lyskilder
 2.
 Meddelelse
 3.
 Eksempel på godkendelsesmærkets udformning
 4.
 Metode til måling af de elektriske og fotometriske egenskaber
 5.
 Mindstekrav til fabrikantens kontrol af produktionens overensstemmelse
 6.
 Prøveudtagning og overensstemmelsesniveauer for fabrikanternes prøvningsregistrering
 7.
 Minimumskrav til stikprøver udført af den typegodkendende myndighed
 8.
 Overensstemmelse godkendt ved stikprøvekontrol
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 Dette regulativ gælder for de i bilag 1 viste LED-lyskilder, som anvendes i godkendte signallygteenheder på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer hertil.
 2. ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER
 2.1. Definitioner
 2.1.1. Definition af »kategori«
 Udtrykket »kategori« anvendes i dette regulativ til at beskrive standardiserede LED-lyskilders forskellige grundlæggende konstruktion. Hver kategori har en særlig betegnelse, som for eksempel: »LW1«, »LY2«, »LR2«.
 2.1.2. Definition af »type«
 LED-lyskilder af forskellig »type« er LED-lyskilder inden for samme kategori, som er forskellige på væsentlige punkter som:
 2.1.2.1.
 fabriks- eller varemærke
 LED-lyskilder med samme fabriks- eller varemærke, som er fremstillet af forskellige fabrikanter, betragtes som forskellige typer. LED-lyskilder, der er fremstillet af samme fabrikant, og som kun adskiller sig ved fabriks- eller varemærke, kan betragtes som samme type.
 2.1.2.2.
 lyskildens konstruktion, i det omfang dette påvirker de optiske egenskaber
 2.1.2.3.
 nominel spænding.
 2.2. Ansøgning om godkendelse
 2.2.1. Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller varemærket eller af dennes bemyndigede repræsentant.
 2.2.2. Ansøgninger om godkendelse skal være ledsaget af (se også punkt 2.4.2):
 2.2.2.1.
 tegninger i tre eksemplarer med en sådan detaljeringsgrad, at typen kan identificeres
 2.2.2.2.
 en kortfattet teknisk beskrivelse
 2.2.2.3.
 fem prøver af hver farve, for hvilken der er indgivet ansøgning.
 2.2.3. Hvis en type LED-lyskilde kun ved fabriks- eller varemærke adskiller sig fra en type, der allerede er godkendt, er det tilstrækkeligt at indlevere følgende:
 2.2.3.1.
 en af lygtefabrikanten udfærdiget erklæring om, at den indleverede type
 a)
 er identisk med (bortset fra fabriks- eller varemærke) og
 b)
 er fremstillet af den samme fabrikant, som har fremstillet den allerede godkendte type, hvis godkendelseskode skal angives
 2.2.3.2.
 to prøver påført det nye fabriks- eller varemærke.
 2.2.4. Før typegodkendelse meddeles, kontrollerer den kompetente myndighed, at der findes tilfredsstillende ordninger til sikring af effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse.
 2.3. Påskrifter
 2.3.1. LED-lyskilder, for hvilke der ansøges om godkendelse, skal på soklen være påført:
 2.3.1.1.
 ansøgerens fabriks- eller varemærke
 2.3.1.2.
 den nominelle spænding
 2.3.1.3.
 betegnelsen for den pågældende kategori
 2.3.1.4.
 et tilstrækkeligt stort felt til anbringelse af godkendelsesmærket.
 2.3.2. Det i punkt 2.3.1.4 nævnte felt skal angives på de tegninger, der ledsager ansøgningen om godkendelse.
 2.3.3. Der kan påføres andre angivelser end dem, der er omfattet af punkt 2.3.1 og 2.4.4, hvis det ikke påvirker lysegenskaberne negativt.
 2.4. Godkendelse
 2.4.1. Hvis alle prøveeksemplarer af en type LED-lyskilde, der indleveres i henhold til punkt 2.2.2.3 eller 2.2.3.2, opfylder forskrifterne i dette regulativ, meddeles der godkendelse.
 2.4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver enkelt godkendt type. Det første tegn angiver ændringsserien på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen.
 Derefter kommer en identifikationskode bestående af højst tre tegn. Kun følgende arabertal og versaler kan anvendes:
 »0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 A B C D E F G H J K L M N P R S T U V W X Y Z«.
 Samme kontraherende part kan ikke tildele samme nummer til en anden type LED-lyskilde.
 2.4.3. Godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse af en type LED-lyskilde eller endeligt ophør af produktionen i henhold til dette regulativ meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, i form af en formular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ og i form af en tegning indsendt af ansøgeren til godkendelse, i et format på højst A4 (210 × 297 mm) og mindst i størrelsesforholdet 2:1.
 2.4.4. LED-lyskilder, som er i overensstemmelse med en efter dette regulativ godkendt type, skal foruden det i punkt 2.3.1 foreskrevne mærke være påført et internationalt godkendelsesmærke, som er placeret i det i punkt 2.3.1.4 omhandlede felt og består af:
 2.4.4.1.
 en trunkeret cirkel, som omslutter bogstavet »E«, efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt typegodkendelsen (1)
 2.4.4.2.
 godkendelsesnummeret, placeret i nærheden af den trunkerede cirkel.
 2.4.5. Hvis ansøgeren har modtaget samme godkendelsesnummer for flere fabriks- eller varemærker, er et eller flere af disse tilstrækkelige med henblik på opfyldelse af punkt 2.3.1.1.
 2.4.6. De i punkt 2.3.1 og 2.4.3 omhandlede mærker og angivelser skal være let læselige og må ikke kunne slettes.
 2.4.7. Bilag 3 til dette regulativ indeholder et eksempel på godkendelsesmærkets udformning.
 3. TEKNISKE KRAV
 3.1. Definitioner
 3.1.1. Nominel spænding: spændingen (i volt) angivet på LED-lyskilden
 3.1.2. Prøvespænding(er): spænding(er) eller spændingsinterval(ler) over LED-lyskildernes poler, som foreskrives til prøvning af LED-lyskildernes elektriske og fotometriske egenskaber.
 3.1.3. Objektive værdier: en elektrisk eller fotometrisk egenskabs konstruktivt bestemte værdi. Denne skal opnås inden for de specificerede tolerancer, når LED-lyskilden tilføres strøm ved den relevante prøvespænding.
 3.1.4. Standard (etalon) LED-lyskilde: særlig LED-lyskilde, som anvendes ved prøvning af lygter og lyssignaler. Den har reducerede tolerancer for dimensionelle, elektriske og fotometriske egenskaber som angivet på det pågældende datablad. Standard LED-lyskilder er specificeret med kun en nominel spænding for hver kategori.
 3.1.5. Referenceakse: en akse, som er defineret i forhold til soklen, og som anvendes som reference for visse af LED-lyskildens mål.
 3.1.6. Referenceplan: et plan, som er defineret i forhold til soklen, vinkelret på referenceaksen, og som anvendes som reference for visse målangivelser for LED-lyskilden.
 3.1.7. Lyscenter: et punkt på referenceaksen ved en defineret afstand fra referenceplanet, der repræsenterer det nominelle nulpunkt for de synlige stråler.
 3.1.8. Lyscenterlængde: afstanden mellem referenceplanet og lyscentret.
 3.1.9. Synsakse på LED-lyskilde: en akse gennem lyscentret i en defineret punkt- og azimutvinkel, der anvendes til beskrivelse af fotometriske egenskaber ved LED-lyskilden.
 3.1.10. Synligt lysemitterende område: et område, der omfatter det synlige strålingselement, når det betragtes i en bestemt synsakse. Det synlige lysemitterende område er fastlagt i et plan, som indeholder lyscentret og, som er vinkelret på den tilsvarende synsakse.
 3.1.11. Normaliseret lysstyrke: lysstyrke divideret med lyskildens lysstrøm med henblik på en karakteristik af LED-lyskildens vinkelstrålingsmønster.
 3.1.12. Kumulativ lysstrøm: lysstrøm fra lyskilden ved driftsbetingelser inden for en kegle, der omfatter den specificerede rumvinkel, og som er centreret ved referenceaksen (2).
 3.1.13. Diodelyskilde (LED-lyskilde): en lyskilde, hvor elementerne for synlig stråling er én eller flere faststofsamlinger, der frembringer injektionsluminiscens og/eller injektionsfluorescens.
 3.2. Almindelige forskrifter
 3.2.1.
 Ethvert prøveeksemplar, der forelægges, skal være i overensstemmelse med de relevante forskrifter i dette regulativ.
 3.2.2.
 LED-lyskilder skal være konstrueret således, at de ved normal brug er og forbliver funktionsdygtige. De må heller ikke frembyde konstruktions- eller fremstillingsfejl.
 3.2.3.
 LED-lyskilder må ikke frembyde ridser eller pletter på deres optiske overflader, som kan formindske deres effektivitet og deres optiske virkning.
 3.2.4.
 LED-lyskilder skal være udstyret med standardsokler, der er i overensstemmelse med databladene for sokler i IEC Publication 60061, som angivet i de individuelle datablade i bilag 1.
 3.2.5.
 Soklen skal være robust og solidt fæstnet til resten af LED-lyskilden.
 3.2.6.
 En LED-lyskildes overensstemmelse med forskrifterne i punkt 3.2.3-3.2.5 efterprøves ved visuel inspektion, ved kontrol af målene og om nødvendigt ved en prøvemontering i holderen som angivet i IEC Publication 60061.
 3.2.7.
 Faststofsamling(er) skal være det/de eneste element(er) i LED-lyskilden, som skaber og udsender lys, enten direkte eller via fluorescens-baseret konvertering, når de tilføres strøm.
 3.3. Prøvninger
 3.3.1.
 LED-lyskilder skal først ældes ved deres prøvespænding i mindst 48 timer. Ved multifunktions-LED-lyskilder skal hver funktion ældes separat.
 3.3.2.
 Medmindre andet er angivet, foretages elektriske og fotometriske målinger ved prøvespændingen.
 3.3.3.
 Elektriske målinger som omhandlet i bilag 4 udføres med instrumenter i mindst klasse 0,2 (0,2 % fuldskalanøjagtighed).
 3.4. Placering og målangivelser for det synlige lysemitterende område
 3.4.1.
 Placering og målangivelser for det synlige lysemitterende område skal være i overensstemmelse med forskrifterne på det relevante datablad i bilag 1.
 3.4.2.
 Målingen foretages efter ældning af LED-lyskilden i henhold til punkt 3.3.1.
 3.5. Lysstrøm
 3.5.1.
 Ved måling efter de i bilag 4 beskrevne betingelser skal lysstrømmen ligge inden for de grænser, der er angivet på det relevante datablad i bilag 1.
 3.5.2.
 Målingen foretages efter ældning af LED-lyskilden i henhold til punkt 3.3.1.
 3.6. Fordeling af normaliseret lysstyrke/fordeling af kumulativ lysstrøm
 3.6.1.
 Ved måling efter de i bilag 4 beskrevne betingelser skal fordelingen af normaliseret lysstyrke og/eller kumulativ lysstrøm ligge inden for de grænser, der er angivet på det relevante datablad i bilag 1.
 3.6.2.
 Målingen foretages efter ældning af LED-lyskilden i henhold til punkt 3.3.1.
 3.7. Farve
 3.7.1.
 Det lys, der afgives af LED-lyskilden, skal være angivet på det relevante datablad. Definitionerne på farven af det afgivne lys i regulativ nr. 48 og de ændringer hertil, som er i kraft på tidspunktet for ansøgning om typegodkendelse, finder anvendelse i dette regulativ.
 3.7.2.
 Farven på det afgivne lys måles ved den i bilag 4 specificerede metode. Alle de målte værdier skal ligge inden for det angivne tolerancefelt.
 3.7.3.
 For LED-lyskilder, der udsender hvidt lys, skal mindsteniveauet af rødt i lyset desuden være således, at:
 hvor:
 Ee(λ) (enhed: W)
 er bestrålingsstyrkens fordeling over spektret
 V(λ) (enhed: 1)
 er den spektrale visuelle følsomhed
 λ (enhed: nm)
 er bølgelængden.
 Denne værdi beregnes ved hjælp af intervaller fra et nanometer.
 3.8. UV-stråling
 LED-lyskildens UV-stråling skal være således, at LED-lyskilden er af typen med lav UV-stråling i overensstemmelse med:
 hvor:
 S(λ)(enhed: 1)
 er den spektrale vægtningsfunktion
 km = 683 lm/W
 er den maksimale værdi af strålingens lyseffektivitet.
 (definitionerne på de andre symboler findes i punkt 3.7.3 ovenfor).
 Denne værdi beregnes ved hjælp af intervaller fra et nanometer. UV-strålingen vægtes efter de værdier, som er angivet i tabellen nedenfor:
 λ
 S(λ)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 Bemærk: Værdierne er i overensstemmelse med »IRPA/INIRC Guidelines on limits of exposure to ultraviolet radiation«. De valgte bølgelængder (i nanometer) er repræsentative; andre værdier bør interpoleres.
 3.9. Standard LED-lyskilder
 Yderligere forskrifter for standard (etalon) LED-lyskilder findes i de relevante datablade i bilag 1.
 4. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 4.1.
 LED-lyskilder, som er godkendt efter dette regulativ, skal være fremstillet således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne for mærkning og de tekniske forskrifter i punkt 3 ovenfor og i bilag 1, 4 og 5 til dette regulativ.
 4.2.
 Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 4.1 er opfyldt, skal der foretages passende kontrol af produktionen.
 4.3.
 Indehaveren af godkendelsen skal især:
 4.3.1.
 sørge for procedurer til effektiv kontrol af produkternes kvalitet
 4.3.2.
 råde over det nødvendige udstyr til kontrol af overensstemmelsen af hver godkendt type
 4.3.3.
 drage omsorg for, at prøvningsdata registreres, og at de relaterede dokumenter er til rådighed i et tidsrum, der aftales med de godkendende myndigheder
 4.3.4.
 analysere resultaterne af hver type prøvning med anvendelse af kriterierne i bilag 6, så det kontrolleres og sikres, at produktets egenskaber holdes konstante inden for den normale variation i en industriproduktion
 4.3.5.
 sørge for, at der for hver type LED-lyskilde mindst udføres de i dette regulativs bilag 5 foreskrevne prøvninger
 4.3.6.
 sørge for, at enhver stikprøve, der udviser tegn på manglende overensstemmelse ved den pågældende type prøvning, foranlediger udtagelse af endnu en stikprøve og endnu en prøvning. Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til genetablering af den pågældende produktions overensstemmelse.
 4.4.
 Den kompetente myndighed, der har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid kontrollere de overensstemmelseskontrolmetoder, der anvendes i hver produktionsenhed.
 4.4.1.
 Ved hver inspektion skal prøvningsoptegnelser og produktionsjournaler forelægges den besøgende inspektør.
 4.4.2.
 Inspektøren kan udtage stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes under hensyntagen til resultaterne af fabrikantens egen kontrol.
 4.4.3.
 Forekommer kvalitetsniveauet utilfredsstillende, eller er det nødvendigt at kontrollere gyldigheden af prøver, der er udført i henhold til punkt 4.4.2 ovenfor, udtager inspektøren prøver, som sendes til den tekniske tjeneste, der har forestået typegodkendelsesprøvningerne.
 4.4.4.
 Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ. Hvis den kompetente myndighed beslutter at udføre stikprøvekontroller, finder kriterierne i bilag 7 og 8 til dette regulativ anvendelse.
 4.4.5.
 Den normale hyppighed for inspektioner, der er autoriseret af den kompetente myndighed, skal være én gang hvert andet år. Hvis der registreres negative resultater under en sådan inspektion, sikrer den kompetente myndighed, at der tages alle nødvendige skridt til snarest muligt at genoprette produktionens overensstemmelse.
 5. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 5.1.
 Godkendelser, som er meddelt for LED-lyskilder i henhold til dette regulativ, kan inddrages, såfremt kravene ikke opfyldes, eller såfremt en LED-lyskilde, som bærer godkendelsesmærket, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.
 5.2.
 Hvis en kontraherende part i overenskomsten, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.
 6. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændigt indstiller produktionen af en type LED-lyskilde, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular, der svarer til modellen i bilag 2 til dette regulativ.
 7. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER
 De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2.
 (2) Baseret på CIE/IEC-glossar IEV 845-09-31.
 BILAG 1
 DATABLADE
 (1)
 FOR LED-LYSKILDER
 Fortegnelse over kategorier af LED-lyskilder og deres bladnumre:
 Kategori
 Bladnummer
 LR 1
 LR1/1 til 5
 LW2
 LW2/1 til 5
 Fortegnelse over blade for LED-lyskilder og deres rækkefølge i dette bilag:
 Bladnummer
 LR1/1 til 5
 LW2/1 til 5
 Kategori LR1 — Blad LR1/1
 Tegningerne skal kun illustrere LED-lyskildens væsentligste mål (i mm)
 Figur 1
 Hovedtegning
 Figur 2
 Detaljer vedr. konnektor
 Kategori LR1 — Blad LR1/2
 Tabel 1
 Elektriske og fotometriske specifikationer
 Mål i millimeter
 Tolerancer
 LED-lyskilder fra den normale produktion
 Standard LED-lyskilde
 e (2)
 24,0
 0,2
 0,1
 Sokkel PGJ21t-1 i overensstemmelse med IEC Publication 60061 (blad 7004-165-1)
 Elektriske og fotometriske specifikationer (3)
 Nominelle værdier
 Bifunktion
 Hovedfunktion
 Bifunktion
 Hovedfunktion
 Volt
 12
 12
 Objektive værdier (4)
 Watt (ved 13,5 V DC)
 maks. 0,75
 maks. 3,5
 min. 1,4
 maks. 0,75
 maks. 3,5
 min. 1,4
 Lysstrøm (i lm ved 13,5 V DC)
 3,5 ± 10 %
 47 ± 10 %
 Lysstrøm (i lm ved 10-16 V DC)
 3,5 ± 20 %
 47 ± 20 %
 Fejlkonditioneringsadfærd
 Hvis LED-lyskilden svigter (ikke afgiver lys) skal det maksimale strømforbrug — ved drift inden for indgangsspændingsområdet i hovedfunktionsmodus — være mindre end 20 mA (ved tomgangsspænding).
 Forskrifter for projektion på skærmen
 Følgende prøvning er beregnet til at definere kravene til LED-lyskildens synlige lysemitterende område og til at afgøre, om det lysemitterende område er korrekt placeret i forhold til referenceaksen og referenceplanet med henblik på at kontrollere overholdelsen af kravene.
 Det lysemitterende områdes position kontrolleres i bokssystemet som defineret i figur 3, der viser projektionerne set i retningen γ=90° i planerne C90 og C180 (C, γ som defineret i figur 4). Mindst 95 % af den afgivne lysstrøm i synsretningen skal komme fra det trapezformede område, der er afgrænset af d1, d2 og c. Mindre end 70 % af lysstrømmen skal afgives fra den rektangulære zone, der er defineret af d3 og c.
 Kategori LR1 — Blad LR1/3
 Figur 3
 Afgrænsning i boks af det lysemitterende område
 Tabel 2
 Målangivelser for bokssystemet i figur 3
 Mål i millimeter
 f
 c
 d1
 d2
 d3
 LED-lyskilder fra den normale produktion
 E + 0,2
 3,6
 21,0
 15,0
 7,0
 Standard (etalon) LED-lyskilder
 E + 0,1
 3,4
 21,0
 15,0
 7,0
 Fordeling af normaliseret lysstyrke
 Følgende prøvning har til formål at fastlægge fordelingen af lyskildens normaliserede lysstyrke i et vilkårligt plan indeholdende referenceaksen. Skæringspunktet mellem referenceaksen og den øverste kant af boksen anvendes som koordinatsystemets udgangspunkt.
 Lyskilden monteres på en flad plade med hertil indrettede monteringsflige. Pladen fastgøres til goniometeret med en holder, således at referenceaksen for lyskilden flugter med en af goniometerets roterende akser. Den hertil svarende måleopstilling er beskrevet i figur 4.
 Kategori LR1 — Blad LR1/4
 Tegningerne skal kun illustrere den grundlæggende opstilling til måling af LED-lyskilden
 Figur 4
 Opstilling til måling af lysstyrkefordeling
 Lysstyrkedata registreres for hovedfunktionen med et standard goniofotometer. Måleafstanden bør vælges på passende vis, så det sikres, at detektoren befinder sig i det fjerneste felt af lysfordelingen.
 Målingerne udføres i 3 C-planer indeholdende lyskildens referenceakse. De 3 C-planer skal ligge inden for C30 og C330 for at undgå skyggerne fra konnektorerne, og de skal være mindst 30° fra hinanden. Prøvepunkterne for hvert plan for de forskellige polære vinkler γ er angivet i tabel 3.
 Efter måling normaliseres dataene til 1 000 lm i henhold til punkt 3.1.11 ved anvendelse af lyssstrømmen fra den individuelle lyskilde, der skal prøves. Dataene skal overholde det toleranceområde, der er defineret i tabel 3.
 C-planer: se CIE-publikation 70-1987, »The measurement of absolute intensity distributions«.
 Kategori LR1 — Blad LR1/5
 Tabel 3
 Værdierne i prøvepunkterne for normaliseret lysstyrke for hovedfunktion for henholdsvis lyskilder fra den normale produktion og standardlyskilder
 LED-lyskilder fra den normale produktion
 Standard LED-lyskilde
 γ
 Minimal lysstyrke i cd/1 000 lm
 Maksimal lysstyrke i cd/1 000 lm
 Minimal lysstyrke i cd/1 000 lm
 Maksimal lysstyrke i cd/1 000 lm
 0°
 0
 30
 0
 20
 15°
 0
 30
 0
 20
 30°
 0
 70
 0
 40
 45°
 20
 100
 20
 60
 60°
 35
 120
 35
 80
 75°
 50
 140
 50
 100
 90°
 70
 160
 70
 120
 105°
 90
 180
 90
 140
 120°
 110
 200
 110
 160
 135°
 110
 200
 110
 160
 150°
 90
 180
 90
 140
 Lysstyrkefordelingen som beskrevet i tabel 3 skal være ensartet, dvs. at det relative lysstyrkekrav mellem to tilstødende kvadratnetpunkter beregnes ved lineær interpolation mellem de to tilstødende kvadratnetpunkter.
 Kategori LW 2 — Blad LW2/1
 Tegningerne skal kun illustrere LED-lyskildens væsentligste mål (i mm)
 Figur 1
 Hovedtegning — forfra og fra siden
 Figur 2
 Detaljer vedr. konnektor
 Tabel 1
 Elektriske og fotometriske specifikationer
 Mål i millimeter
 Tolerancer
 LED-lyskilder fra den normale produktion
 Standard LED-lyskilder
 e
 26,4
 0,2
 0,1
 [Sokkel PGJY50] i overensstemmelse med IEC Publication 60061 (blad 7004-[...]-1)
 Elektriske og fotometriske specifikationer (5)
 Nominelle værdier
 Bifunktion
 Hovedfunktion
 Bifunktion
 Hovedfunktion
 Volt
 12
 12
 Objektive værdier (6)
 (7)
 Watt (ved 13,5 V DC)
 maks. 1
 maks. 12
 min. 4
 maks. 1
 maks. 12
 min. 4
 Lysstrøm (i lm ved 13,5 V DC)
 50 ± 10 %
 725 ± 10 %
 Lysstrøm (i lm ved 10-16 V DC)
 50 ± 15 %
 725 ± 15 %
 Tilsvarende grundtemperatur Tb i °C
 30 ± 2
 55 ± 2
 30 ± 0,5
 55 ± 0,5
 Kategori LW 2 — Blad LW2/2
 Forskrifter for projektion på skærmen
 Formålet med denne prøvning er at bestemme, om LED-lyskildens lysemitterende område er korrekt placeret i forhold til referenceaksen og referenceplanet.
 Overensstemmelse med hensyn til position og mål som defineret i tabel 2 kontrolleres i bokssystemet i figur 3. Venstre tegning viser projektionen ved betragtning langs referenceaksen med en blændeacceptvinkel på ± 40°; højre tegning definerer positionen for referenceplanet og referenceaksen.
 Størrelsen skal bestemmes med egnede midler.
 Figur 3
 Afgrænsning i boks af det lysemitterende område
 Tabel 2
 Målangivelser for det lysemitterende område i figur 3
 Mål i millimeter
 e
 a
 b
 c
 LED-lyskilder fra den normale produktion
 26,4 ± 0,2
 14,5 + 0/-2,5
 10,1 + 0/-1,5
 Ø 50,00 + 0,10/-0
 Standard (etalon) LED-lyskilder
 26,4 ± 0,1
 14,5 + 0/-2,5
 10,1 + 0/-1,5
 Ø 50,05 + 0,05/-0
 Kategori LW 2 — Blad LW2/3
 Fordeling af kumulativ lysstrøm
 Målingsopsætning
 Formålet med denne prøvning er at bestemme den kumulative lysstrøm inden for definerede rumvinkler for lysstyrkefordelingen.
 Goniofotometre af type I eller II i henhold til CIE-publikation 70-1987, der kan dreje lyskilden om to akser vinkelret på aksen for det afgivne lys, kan anvendes. Skæringspunktet mellem referenceaksen og det parallelle plan til referenceplanet i afstanden e anvendes som koordinatsystemets udgangspunkt.
 Figur 4
 Opsætning til måling af lysstyrkefordelingen med type 1-goniofotometer
 Lyskilden monteres på en flad plade med hertil indrettede monteringsflige. Pladen fastgøres til goniometeret med en holder, således at referenceaksen for lyskilden flugter med goniometerets måleakse. Den hertil svarende måleopstilling er beskrevet i figur 4.
 Kategori LW 2 — Blad LW2/4
 Fordeling af kumulativ lysstrøm
 Måle- og beregningsprocedure
 Data skal registreres ved den specificerede grundtemperatur Tb fra tabel 1 på det sted, der er vist i figur 5.
 Dataene for lysstyrkefordeling registreres inden for en rumvinkel på -40° < α < +40° og -40° < β < +40°. Måleafstanden bør vælges således, at det sikres, at detektoren befinder sig i det fjerneste felt af lysfordelingen. Der kræves en vinkeltrinstørrelse på 1° eller mindre.
 Efter målingen skal fordelingen af den kumulative lysstrøm beregnes af de registrerede data for forskellige rumvinkler som specificeret i tabel 3 i henhold til CIE-publikation 84-1989, punkt 4.3. Derefter normaliseres denne fordeling til den samlede lysstrøm, der er bestemt for -40° < α < +40° og -40° < β < +40. Dataene skal overholde det toleranceområde, der er defineret i tabel 3.
 For at sikre en symmetrisk fordeling inden for hver rumvinkel i tabel 3 bestemmes lysstrømmen uafhængigt for alle 4 kvadranter, og lysstrømsværdierne må ikke afvige med mere end 15 %.
 Tabel 3
 Værdier for normaliseret kumulativ lysstrøm for både normal produktion og standardlygter
 Vinklen α, β
 Min. normaliseret lysstrøm i %
 Maks. normaliseret lysstrøm i %
 – 5° < α, β < +5°
 8
 14
 – 10° < α, β < +10°
 31
 37
 – 15° < α, β < +15°
 54
 59
 – 20° < α, β < +20°
 75
 81
 – 25° < α, β < +25°
 91
 95
 – 30° < α, β < +30°
 97
 100
 – 35° < α, β < +35°
 98
 100
 – 40° < α, β < +40°
 100 (pr. definition)
 Fordelingen af den kumulative lysstrøm for bifunktionen kan verificeres ved måling af forholdet mellem hovedfunktion og bifunktion under en fast vinkel og multiplikation af denne faktor med lysstrømmen for hovedfunktionen.
 I tilfælde af tvivl om hvorvidt fordelingen af kumulativ lysstrøm for henholdsvis hoved- og bifunktion er forskellige, gentages den procedure, der er beskrevet ovenfor for hovedfunktionen, for bifunktionen.
 Geometri for termisk grænseflade
 Den termiske grænseflade LW2 er placeret i referenceplanet (det skraverede felt i figur 5 og er nærmere beskrevet i IEC Publication 60061, som anført i tabel 1 i blad LW2/1. Den skal være fastgjort til et passende kølelegeme eller et system for termisk styring.
 Den lysstrøm, der er angivet i tabel 1, skal være opnået, når grundtemperaturen Tb målt ved det i figur 5 anførte sted har stabiliseret sig.
 Kategori LW 2 — Blad LW2/5
 Figur 5
 Set bagfra: termisk kontaktflade og placering af Tb-punkt på den lodrette symmetriakse i en afstand af f fra midten
 Mål i millimeter
 c
 50,0
 d
 34,5
 f
 13,0
 g
 10,0
 Fejlkonditioneringsadfærd
 Hvis LED-lyskilden svigter (ikke afgiver lys) skal det maksimale strømforbrug — ved drift inden for indgangsspændingsområdet i hovedfunktionsmodus — være mindre end 20mA (ved tomgangsspænding).
 (1) Tabeller med elektriske og fotometriske specifikationer:
 Spænding angives i V.
 Effekt angives i W.
 Lysstrøm angives i lm.
 Normaliseret lysstyrke angives i cd/1 000 lm.
 Normaliseret kumulativ lysstrøm angives i %.
 (2) Det lysemitterende område: kontrolleres ved hjælp af bokssystemet i figur 3.
 (3) Det lys, der udsendes, skal være rødt.
 (4) Kontinuerligt tændt i 30 minutter ved 23 °C ± 2,5 °C.
 (5) Det lys, der udsendes, skal være hvidt.
 (6) Kontinuerlig drift i 30 minutter ved grundtemperaturen Tb stabiliseret som angivet ovenfor.
 (7) Lysstrømmen fra det lysemitterende område bestemmes inden for en rumvinkel på 40° < α < + 40° og 40° < β < +40° enten ved hjælp af integralet eller ved hjælp af proceduren beskrevet på dataark LW2/3 og LW2/4.
 BILAG 2
 MEDDELELSE
 (største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 3
 EKSEMPEL PÅ GODKENDELSESMÆRKETS UDFORMNING
 (jf. punkt 2.4.4)
 Ovennævnte godkendelsesmærke, der er påført en LED-lyskilde, angiver, at lyskilden er godkendt i Det Forenede Kongerige (E11) under godkendelsesnummer 0A01. Det første tegn i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt i overensstemmelse med forskrifterne i regulativ nr. 128 (1) i dets oprindelige form.
 (1) Kræver ikke ændringer i godkendelsesnummeret.
 BILAG 4
 METODE TIL MÅLING AF DE ELEKTRISKE OG FOTOMETRISKE EGENSKABER
 Lyskilder af alle kategorier med integreret kølelegeme måles ved omgivende temperatur på 23 (± 2) °C i vindstille luft. Ved disse målinger skal den mindste friafstand som defineret i databladene overholdes.
 Lyskilder af alle kategorier med definition af en temperatur Tb måles ved at stabilisere Tb-punktet ved en specifik temperatur, der er fastsat på kategoriens datablad.
 1. Lysstrøm
 1.1.
 En lysstrømsmåling ved hjælp af en integrationsmetode foretages
 a)
 i tilfælde af integreret kølelegeme, efter 1 minuts og efter 30 minutters drift
 eller
 b)
 efter stabilisering af temperaturen ved Tb-punktet.
 1.2.
 Værdierne for lysstrømmen, målt efter
 a)
 30 minutter eller
 b)
 stabilisering af temperaturen Tb
 skal opfylde minimums- og maksimumskravene.
 I tilfælde af a) skal denne værdi være på mellem 100 % og 80 % af den målte værdi efter 1 minut.
 1.3.
 Målingerne skal gennemføres ved den relevante prøvespænding og ved de minimale og maksimale værdier i det relevante spændingsområde. Følgende afvigelse i lysstrømmen ved toleranceintervallets grænser må ikke overskrides, medmindre dette er mere snævert specificeret i databladet.
 Nominel spænding
 Min. spænding
 Maks. spænding
 6
 6,0
 7,0
 12
 12,0
 14,0
 24
 24,0
 28,0
 Tilsvarende lysstrømstolerance (1)
 ± 30 %
 ± 15 %
 2. Normaliseret lysstyrke/kumulativ lysstrøm
 2.1.
 Målingerne af lysstyrken skal være påbegyndt efter
 a)
 30 minutters stabiliseringstid eller
 b)
 stabilisering af temperaturen Tb ved den værdi, der er angivet på det pågældende datablad.
 2.2.
 Målingerne skal gennemføres ved den relevante prøvespænding.
 2.3.
 Et prøveeksemplars normaliserede lysstyrke beregnes ved at dividere lysstyrkefordelingen som målt i henhold til punkt 2.1 i dette bilag med lysstrømmen som bestemt efter 30 minutter i henhold til punkt 1.2 i dette bilag.
 2.4.
 Den kumulative lysstrøm for et prøveeksemplar beregnes ifølge CIE-publikation 84-1989, punkt 4.3, ved at integrere lysstyrken i en kegle, der omslutter en rumvinkel.
 3. Farve
 Farven af det lys, der udsendes som målt under samme forhold som beskrevet i punkt 1.1 i dette bilag, skal i begge tilfælde holde sig inden for de foreskrevne farvegrænser.
 4. Effektforbrug
 4.1.
 Måling af elforbruget skal foregå på samme vilkår som beskrevet i punkt 1.1 i dette bilag på grundlag af kravene i punkt 3.3.3 i dette regulativ.
 4.2.
 Måling af elforbruget skal gennemføres ved den relevante prøvespænding.
 4.3.
 De målte værdier skal opfylde minimums- og maksimumskravene i det relevante datablad.
 (1) Den maksimale afvigelse i lysstrømmen ved toleranceintervallets grænser beregnes ved at anvende den målte lysstrøm ved prøvespændingen som reference. Mellem prøvespænding og spændingsområdets grænser skal udviklingen i lysstrømmen i alt væsentligt være ensartet.
 BILAG 5
 MINDSTEKRAV TIL FABRIKANTENS KVALITETSKONTROLPROCEDURER
 1. Generelt
 Overensstemmelseskravene betragtes som overholdt med hensyn til fotometriske, geometriske, visuelle og elektriske krav, hvis de tolerancer, der er angivet i de for seriefremstillede LED-lyskilder relevante datablade i bilag 1 og i de relevante datablade for sokler, overholdes.
 2. Minimumskrav til fabrikantens overensstemmelseskontrol
 For hver type LED-lyskilde skal fabrikanten eller indehaveren af godkendelsesmærkningen med passende mellemrum udføre prøvninger i overensstemmelse med bestemmelserne i dette regulativ.
 2.1. Prøvningernes art
 Prøvningen af overensstemmelse med disse specifikationer skal omfatte de fotometriske, geometriske og optiske egenskaber.
 2.2. Prøvningsmetoder
 2.2.1.
 Prøvningerne udføres generelt i overensstemmelse med metoderne i dette regulativ.
 2.2.2.
 Anvendelse af punkt 2.2.1 forudsætter jævnlig kalibrering af prøvningsapparaturet og dets overensstemmelse med målinger foretaget af en kompetent myndighed.
 2.3. Prøvetagningens art
 Der udtages stikprøver af LED-lyskilder fra en ensartet produktionsbatch. Ved en ensartet batch forstås et sæt LED-lyskilder af samme type, defineret i henhold til fabrikantens produktionsmetoder.
 2.4. Inspicerede og registrerede egenskaber
 LED-lyskilderne inspiceres, og prøvningsresultaterne registreres i overensstemmelse med opdelingen af egenskaber i bilag 6, tabel 1.
 2.5. Godkendelseskriterier
 Det påhviler fabrikanten eller indehaveren af godkendelsen at foretage en statistisk analyse af prøvningsresultaterne med henblik på opfyldelse af forskrifterne for prøvning af produktionens overensstemmelse i punkt 4.1 i dette regulativ.
 Disse forskrifter betragtes som opfyldt, hvis det acceptable niveau for ikke-overensstemmelse for hver enkelt gruppe af egenskaber i tabel 1 i bilag 6 ikke overskrides. Dette betyder, at antallet af LED-lyskilder, der ikke overholder forskrifterne for en gruppe egenskaber for en type LED-lyskilde, ikke overstiger kvalifikationsgrænserne i de relevante tabeller (2, 3 eller 4) i bilag 6.
 Bemærk: Hver enkelt forskrift for en LED-lyskilde skal betragtes som en egenskab.
 BILAG 6
 PRØVEUDTAGNINGS- OG OVERENSSTEMMELSESNIVEAUER FOR FABRIKANTERNES PRØVNINGSREGISTRERING
 Tabel 1
 Egenskaber
 Gruppering af egenskaber
 Gruppering (1) af prøvningsresultater for forskellige lampetyper
 Mindste antal stikprøver pr. gruppe (1) i løbet af 12 måneder
 Acceptabelt niveau for ikke-overensstemmelse pr. gruppe egenskaber
 (%)
 Mærkning, læselighed og holdbarhed
 Alle typer med samme udvendige mål
 315
 1
 Lampens ydre mål (sokkel/basis medregnes ikke)
 Alle typer af samme kategori
 200
 1
 Målangivelser for sokkel og basis
 Alle typer af samme kategori
 200
 6,5
 Målangivelser relateret til lysemitterende flade og indre elementer (2)
 Alle lamper af én type
 200
 6,5
 Første læsning, effekt, farve og lysstrøm (2)
 Alle lamper af én type
 200
 1
 Fordeling af normaliseret lysstyrke eller kumulativ lysstrøm
 Alle lamper af én type
 20
 6,5
 Kvalifikationsgrænser for overensstemmelse baseret på antal prøvningsresultater for hver gruppe egenskaber opført i tabel 2 som maksimalt antal tilfælde af ikke-overensstemmelse. Grænserne er baseret på et acceptabelt niveau på 1 procent ikke-overensstemmelse ud fra en godkendelsessandsynlighed på mindst 0,95.
 Tabel 2
 Antal prøvningsresultater for hver egenskab
 Kvalifikationsgrænser for overensstemmelse
 20
 0
 21 - 50
 1
 51 - 80
 2
 81 - 125
 3
 126 - 200
 5
 201 - 260
 6
 261 - 315
 7
 316 - 370
 8
 371 - 435
 9
 436 - 500
 10
 501 - 570
 11
 571 - 645
 12
 646 - 720
 13
 721 - 800
 14
 801 - 860
 15
 861 - 920
 16
 921 - 990
 17
 991 – 1 060
 18
 1 061 – 1 125
 19
 1 126 – 1 190
 20
 1 191 – 1 249
 21
 Kvalifikationsgrænser for overensstemmelse baseret på antal prøvningsresultater for hver gruppe egenskaber opført i tabel 3 som maksimalt antal tilfælde af ikke-overensstemmelse. Grænserne er baseret på et acceptabelt niveau på 6,5 procent ikke-overensstemmelse ud fra en godkendelsessandsynlighed på mindst 0,95.
 Tabel 3
 Antal registrerede lygter
 Kvalifikationsgrænse
 20
 3
 21 – 32
 5
 33 – 50
 7
 51 – 80
 10
 81 – 125
 14
 126 – 200
 21
 201 - 213
 22
 214 - 227
 23
 228 - 240
 24
 241 - 254
 25
 255 - 268
 26
 269 - 281
 27
 282 - 295
 28
 296 - 308
 29
 309 - 322
 30
 323 - 336
 31
 337 - 349
 32
 350 - 363
 33
 364 - 376
 34
 377 - 390
 35
 391 - 404
 36
 405 - 417
 37
 418 - 431
 38
 432 - 444
 39
 445 - 458
 40
 459 - 472
 41
 473 - 485
 42
 486 - 499
 43
 500 - 512
 44
 513 - 526
 45
 527 - 540
 46
 541 - 553
 47
 554 - 567
 48
 568 - 580
 49
 581 - 594
 50
 595 - 608
 51
 609 - 621
 52
 622 - 635
 53
 636 - 648
 54
 649 - 662
 55
 663 - 676
 56
 677 - 689
 57
 690 - 703
 58
 704 - 716
 59
 717 - 730
 60
 731 - 744
 61
 745 - 757
 62
 758 - 771
 63
 772 - 784
 64
 785 - 798
 65
 799 - 812
 66
 813 - 825
 67
 826 - 839
 68
 840 - 852
 69
 853 - 866
 70
 867 - 880
 71
 881 - 893
 72
 894 - 907
 73
 908 - 920
 74
 921 - 934
 75
 935 - 948
 76
 949 - 961
 77
 962 - 975
 78
 976 - 988
 79
 989 - 1 002
 80
 1 003 – 1 016
 81
 1 017 - 1 029
 82
 1 030 - 1 043
 83
 1 044 - 1 056
 84
 1 057 - 1 070
 85
 1 071 - 1 084
 86
 1 085 - 1 097
 87
 1 098 - 1 111
 88
 1 112 - 1 124
 89
 1 125 - 1 138
 90
 1 139 - 1 152
 91
 1 153 - 1 165
 92
 1 166 - 1 179
 93
 1 180 - 1 192
 94
 1 193 - 1 206
 95
 1 207 - 1 220
 96
 1 221 - 1 233
 97
 1 234 - 1 249
 98
 Kvalifikationsgrænserne for overensstemmelse baseret på antal prøvningsresultater for hver gruppe egenskaber er anført i tabel 4 som procentdel af resultaterne, ud fra en godkendelsessandsynlighed på mindst 0,95.
 Tabel 4
 Antal prøvningsresultater for hver egenskab
 Kvalifikationsgrænser i % af resultaterne.
 Acceptabelt niveau på 1 % ikke-overensstemmelse
 Kvalifikationsgrænser i % af resultaterne.
 Acceptabelt niveau på 6,5 % ikke-overensstemmelse
 1 250
 1,68
 7,91
 2 000
 1,52
 7,61
 4 000
 1,37
 7,29
 6 000
 1,30
 7,15
 8 000
 1,26
 7,06
 10 000
 1,23
 7,00
 20 000
 1,16
 6,85
 40 000
 1,12
 6,75
 80 000
 1,09
 6,68
 100 000
 1,08
 6,65
 1 000 000
 1,02
 6,55
 (1) Bedømmelsen skal sædvanligvis dække serieproducerede LED-lyskilder fra de enkelte fabrikker. En fabrikant kan dog behandle resultaterne fra flere fabrikker vedrørende samme type som én gruppe, forudsat at fabrikkerne anvender samme kvalitetsstyringssystem.
 (2) Hvis en LED-lyskilde har mere end én lysudsendelsesfunktion, anvendes grupperingen af dens egenskaber (mål, effekt, farve og lysstrøm) separat for hvert element.
 BILAG 7
 MINIMUMSKRAV TIL STIKPRØVER UDFØRT AF DEN TYPEGODKENDENDE MYNDIGHED
 1. Generelt
 Overensstemmelseskravene betragtes som overholdt med hensyn til fotometriske, geometriske, visuelle og elektriske krav, hvis de tolerancer, der er angivet i de for seriefremstillede LED-lyskilder relevante datablade i bilag 1 og i de relevante datablade for sokler, overholdes.
 2. Massefremstillede LED-lyskilder betragtes som overensstemmende, hvis resultaterne er i overensstemmelse med bilag 8 til dette regulativ.
 3. LED-lyskilderne anses for uoverensstemmende, og fabrikanten anmodes om at bringe sin produktion i overensstemmelse med forskrifterne, hvis resultaterne ikke er i overensstemmelse med bilag 8 til dette regulativ.
 4. Hvis punkt 3 i dette bilag finder anvendelse, udtages der inden for to måneder endnu en prøve på 250 LED-lyskilder valgt fra en af de senere produktionsperioder.
 BILAG 8
 OVERENSSTEMMELSE GODKENDT VED STIKPRØVEKONTROL
 Overensstemmelse godkendes eller nægtes ud fra værdierne i tabel 1. LED-lyskilder godkendes eller nægtes godkendelse for hver gruppe egenskaber ud fra værdierne i tabel 1 (*)
 Tabel 1
 1 % (1)
 6,5 % (1)
 Accept
 Afvisning
 Accept
 Afvisning
 Første stikprøvestørrelse: 125
 2
 5
 11
 16
 Hvis antallet af ikke-overensstemmende enheder er større end 2 (11) og mindre end 5 (16): udtag endnu en prøve på 125 og bedøm de 250
 6
 7
 26
 27
 (*)
 Ordningen foreslås med henblik på bedømmelse af LED-lyskilder ud fra et godkendelsesniveau med en ikke-overensstemmelse på henholdsvis 1 % og 6,5 %, og den er baseret på Double Sampling Plan for Normal Inspection i IEC-publikation 60410: Sampling Plans and Procedures for Inspection by Attributes.
 (1) LED-lyskilderne inspiceres, og prøvningsresultaterne registreres i overensstemmelse med opdelingen af egenskaber i bilag 6, tabel 1.


type: other

text:
107 IV 211
 107 IV 21160. Auszug aus dem Urteil der Anklagekammer vom 17. Dezember 1981 i.S. W. gegen Schweizerische Bundesanwaltschaft (Beschwerde)
 Art. 52 al. 2, art. 217 PPF. Une plainte formulée contre la détention préventive ordonnée par le Ministère public fédéral en application des art. 52 al. 2 et 217 PPF, doit être déposée dans les trois jours au moyen d'un acte contenant les conclusions et les motifs, par analogie avec l'art. 28 al. 3 DPA. Considérants à partir de page 211
 BGE 107 IV 211 S. 211
 2. a) Bei Haftbeschwerden gegen den Bundesanwalt gelten nach Art. 52 Abs. 2 BStP die Verfahrensvorschriften der Art. 215-219 BStP betreffend Beschwerden gegen Amtshandlungen und Säumnis der Untersuchungsrichter. Nach Art. 217 BStP ist eine solche Beschwerde innert drei Tagen einzureichen und nach der Rechtsprechung der Anklagekammer auch zu begründen (nicht veröffentlichte Entscheide der Anklagekammer vom 6. Februar 1976 i.S. J.S. und vom 14. April 1975 i.S. E.v.D. c. Schweizer. Bundesanwaltschaft). Diese Begründungspflicht ergibt sich mittelbar schon aus Art. 219 Abs. 1 BStP, der vorschreibt, dass zu einer nicht offensichtlich aussichtslosen Beschwerde eine Vernehmlassung des Untersuchungsrichters einzuholen sei, was selbstverständlich nur dann einen Sinn hat, wenn die Beschwerde auch die BGE 107 IV 211 S. 212Gründe enthält, deretwegen sie erhoben wurde. Sie folgt sodann aber insbesondere aus der Tatsache, dass Art. 52 Abs. 2 BStP als Anhang zum VStrR erlassen und mit diesem in Kraft gesetzt wurde. Die in dieser Bestimmung vorgesehene Beschwerde sollte offensichtlich der Haftbeschwerde des Art. 59 Abs. 3 in Verbindung mit Art. 51 Abs. 5 und 26 Abs. 1 und 2 lit. a VStrR entsprechen, da beide im Hinblick auf Art. 5 Abs. 4 EMRK eingeführt wurden (s. BGE 101 IV 254). Diese letztere Beschwerde aber ist gemäss Art. 28 Abs. 3 VStrR innert drei Tagen mit Antrag und Begründung einzureichen, was nach dem Gesagten analog auch für die Haftbeschwerde des Art. 52 Abs. 2 BStP gelten muss.
 Art. 52 al. 2, art. 217 PPF,
 art. 52 al. 2 et 217 PPF,
 art. 28 al. 3 DPA,
 Art. 215-219 BStP suite... ,
 Art. 219 Abs. 1 BStP,
 Art. 5 Abs. 4 EMRK


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 8.3.2019
 COM(2019) 108 final
 2019/0058(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i den årliga partskonferensen för konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav och om upphävande av beslut 9782/17
 MOTIVERING
 1.Fråga som behandlas i förslaget
 Detta förslag avser ett beslut om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar under möten i den årliga partskonferensen för konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav för perioden 2019–2023 i samband med det planerade antagandet av åtgärder för bevarande och förvaltning.
 2.Bakgrund till förslaget
 2.1.Konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav
 Konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav (Beringshavskonventionen) har, genom inrättandet av den årliga partskonferensen för konventionen, till syfte att säkerställa ett långsiktigt bevarande och hållbart nyttjande av sejresurserna i konventionsområdet. Konventionen trädde i kraft den 8 december 1995.
 Republiken Polen är avtalsslutande part i Beringshavskonventionen. Unionen är inte part i konventionen. Enligt artikel 6.9 i anslutningsakten
 1
 ska de fiskeavtal som medlemsstaterna har ingått med tredjeländer förvaltas av unionen, som ska genomföra alla beslut som antagits i enlighet med dessa avtal.
 Genom rådets beslut 7277/16 av den 11 april 2016 bemyndigades Polen att, i unionens intresse, förhandla om en ändring av Beringshavskonventionen så att unionen kan bli avtalsslutande part. Detta mandat håller för närvarande på att genomföras. När unionen har godkänts som fullvärdig avtalsslutande part kommer Polen att dra tillbaka sitt medlemskap.
 2.2.Den årliga partskonferensen
 Den årliga partskonferensen är det organ som inrättats genom Beringshavskonventionen för att ansvara för förvaltning och bevarande av sejresurserna inom konventionsområdet. Den antar bevarande- och förvaltningsåtgärder för att säkerställa ett långsiktigt bevarande och hållbart nyttjande av fiskeresurserna inom dess behörighetsområde.
 Som medlem i den årliga partskonferensen har Polen deltaganderätt och rösträtt. Eftersom unionen inte är part i konventionen, representerar Polen unionen i den årliga partskonferensen. Den årliga partskonferensen fattar vanligen beslut med enhällighet.
 2.3.Beslut som antas av den årliga partskonferensen
 Den årliga partskonferensen har befogenhet att anta åtgärder för de fisken som omfattas av dess behörighet, och dessa åtgärder är bindande för de avtalsslutande parterna.
 De åtgärder som de avtalsslutande parterna kommit överens om träder i kraft omedelbart efter det att avtalsparterna har underrättats om dem.
 3.Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar
 Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar under de regionala fiskeriförvaltningsorganisationernas årliga möten fastställs för närvarande enligt en tvåstegsmetod. De vägledande principerna och riktlinjerna för unionens ståndpunkt fastställs på flerårig basis i ett rådsbeslut och justeras därefter inför varje årsmöte genom kommissionens icke-officiella dokument som diskuteras i rådets arbetsgrupp.
 För den årliga partskonferensen genomförs denna strategi genom rådets beslut 9782/17 av den 30 maj 2017, som fastställer unionens ståndpunkt i Beringshavskonventionen för perioden 2017–2021. Beslutet innehåller allmänna principer och riktlinjer, men tar också i största möjliga utsträckning hänsyn till Beringshavskonventionens särdrag. Dessutom anges standardförfarandet för att fastställa unionens ståndpunkt på årlig basis, i enlighet med medlemsstaternas begäran.
 Beslut 9782/17 föreskriver inte någon översyn av unionens ståndpunkt i den årliga partskonferensen förrän inför årsmötet 2022. Det stora flertalet av rådets beslut som fastställer unionens ståndpunkt i olika regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i vilka unionen är avtalsslutande part ska dock ses över före årsmötet 2019 i dessa organisationer. För att främja samstämmighet när det gäller unionens ståndpunkt i alla regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och samordna tidpunkten för översynsförfarandena, är det därför lämpligt att tidigarelägga översynen av unionens ståndpunkt i den årliga partskonferensen för perioden 2019–2023 och därigenom ersätta beslut 9782/17.
 Beslut 9782/17 införlivade den nya gemensamma fiskeripolitikens principer och riktlinjer, som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013
 2
 , med beaktande av målen i kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension
 3
 . Genom beslutet anpassades unionens ståndpunkt dessutom till Lissabonfördraget.
 Den föreliggande översynen tar, i samband med fiskets påverkan, hänsyn till meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén En europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi
 4
 , det gemensamma meddelandet från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionen Internationell världshavsförvaltning: en agenda för havens framtid
 5
 samt rådets slutsatser om detta gemensamma meddelande
 6
 .
 4.Rättslig grund
 4.1.Förfarandemässig rättslig grund
 4.1.1.Principer
 I artikel 218.9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) föreskrivs att beslut ska antas ”om fastställande av vilka ståndpunkter som på unionens vägnar ska intas i ett organ som inrättas genom ett avtal, om detta organ ska anta akter med rättslig verkan, med undantag av sådana akter som kompletterar eller ändrar avtalets institutionella ram”.
 ”Akter med rättslig verkan” omfattar akter som har rättslig verkan med stöd av de regler i internationell rätt som tillämpas på organet i fråga och instrument som inte har bindande verkan enligt internationell rätt, men som ”är ägnade att på ett avgörande sätt påverka innehållet i de bestämmelser som antas av unionslagstiftaren”
 7
 .
 4.1.2.Tillämpning i det aktuella fallet
 Den årliga partskonferensen är ett organ som inrättats genom ett avtal, nämligen Beringshavskonventionen.
 De akter som ska antas av den årliga partskonferensen utgör akter med rättslig verkan. De planerade akterna kommer att vara bindande enligt internationell rätt i enlighet med Beringshavskonventionen och kan på ett avgörande sätt påverka innehållet i EU:s lagstiftning, inbegripet följande:
 ·Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske
 8
 .
 ·Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs
 9
 .
 ·Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2403 av den 12 december 2017 om hållbar förvaltning av externa fiskeflottor
 10
 .
 De planerade akterna varken kompletterar eller ändrar Beringshavskonventionens institutionella ram.
 Den förfarandemässiga rättsliga grunden för de föreslagna besluten är därför artikel 218.9 i EUF-fördraget.
 4.2.Materiell rättslig grund
 4.2.1.Principer
 Den materiella rättsliga grunden för ett beslut enligt artikel 218.9 i EUF-fördraget är främst beroende av syftet med och innehållet i den planerade akt avseende vilken en ståndpunkt intas på unionens vägnar. Om akten har två syften eller två beståndsdelar av vilka det ena syftet eller den ena beståndsdelen kan identifieras som det eller den huvudsakliga, medan det eller den andra endast är av underordnad betydelse, måste det beslut som antas enligt artikel 218.9 i EUF-fördraget ha en enda materiell rättslig grund, nämligen den som krävs med hänsyn till det huvudsakliga eller avgörande syftet eller den huvudsakliga eller avgörande beståndsdelen.
 4.2.2.Tillämpning i det aktuella fallet
 Det huvudsakliga syftet med och innehållet i den planerade akten rör fiske. Förordning (EU) nr 1380/2013 är den rättsliga grunden för fastställande av de principer som ska uttryckas i denna ståndpunkt.
 Den materiella rättsliga grunden för förslaget till beslut är därför artikel 43.2 i EUF-fördraget. Detta beslut ska ersätta beslut nr 9782/17.
 4.3.Slutsats
 Den rättsliga grunden för det föreslagna beslutet bör vara artikel 43.2 i EUF-fördraget jämförd med artikel 218.9 i EUF-fördraget.
 2019/0058 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i den årliga partskonferensen för konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav och om upphävande av beslut 9782/17
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2 jämförd med artikel 218.9,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 (1)Republiken Polen är avtalslutande part i konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav (Beringshavskonventionen). Unionen är inte part i den konventionen. Enligt artikel 6.9 i anslutningsakten
 11
 ska de fiskeavtal som medlemsstaterna ingått med tredjeländer förvaltas av unionen, som bör genomföra alla beslut som antagits i enlighet med Beringshavskonventionen.
 (2)Genom rådets beslut 7277/16 av den 11 april 2016 bemyndigades Polen att, i unionens intresse, förhandla om en ändring av Beringshavskonventionen så att unionen kan bli avtalsslutande part i den konventionen. Detta mandat håller för närvarande på att genomföras. När unionen har godkänts som fullvärdig avtalsslutande part i Beringshavskonventionen kommer Republiken Polen att dra tillbaka sitt medlemskap i konventionen.
 (3)Den årliga partskonferensen för Beringshavskonventionen (nedan kallad den årliga partskonferensen) ansvarar för förvaltning och bevarande av sejresurserna inom det område som omfattas av Beringshavskonventionen. Sådana åtgärder kan komma att bli bindande för unionen.
 (4)I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013
 12
 föreskrivs att unionen ska säkerställa att fiske- och vattenbruksverksamheterna är miljömässigt hållbara på lång sikt och förvaltas på ett sätt som är förenligt med målen om att uppnå nytta i ekonomiskt, socialt och sysselsättningshänseende samt att bidra till att trygga livsmedelsförsörjningen. Den föreskriver också att unionen ska tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen och säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som säkerställer en maximal hållbar avkastning. Den föreskriver också att unionen bör sträva efter att vidta förvaltnings- och bevarandeåtgärder på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, stödja utvecklingen av vetenskapliga rön och vetenskaplig rådgivning, gradvis eliminera utkast och främja fiskemetoder som bidrar till ett mer selektivt fiske och till att oönskade fångster så långt möjligt undviks och minskas samt till ett fiske med liten inverkan på de marina ekosystemen och fiskeresurserna. I förordning (EU) nr 1380/2013 föreskrivs dessutom uttryckligen att unionen ska tillämpa dessa mål och principer i sina yttre förbindelser på fiskeriområdet.
 (5)Såsom anges i det gemensamma meddelandet från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen Internationell världshavsförvaltning: en agenda för havens framtid
 13
 samt rådets slutsatser om detta gemensamma meddelande
 14
 är främjandet av åtgärder som stöder och förbättrar ändamålsenligheten hos regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och, vid behov, förbättrar förvaltningen i dessa organisationer av central betydelse för EU:s insatser i dessa forum.
 (6)I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén, En europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi
 15
 , hänvisas till särskilda åtgärder för att minska plast- och havsföroreningar samt för att se till att fiskeredskap inte förloras och överges till havs.
 (7)Det är lämpligt att fastställa den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i den årliga partskonferensen för perioden 2019–2023, eftersom de åtgärder för bevarande och efterlevnad som antas av den årliga partskonferensen kommer att vara bindande för unionen och på ett avgörande sätt kunna påverka innehållet i EU:s lagstiftning, nämligen rådets förordning (EG) nr 1005/2008
 16
 , rådets förordning (EG) nr 1224/2009
 17
 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2403
 18
 .
 (8)Rådets beslut 9782/17
 19
 föreskriver inte någon översyn av unionens ståndpunkt i den årliga partskonferensen förrän inför årsmötet 2022. Det stora flertalet av rådets beslut som fastställer unionens ståndpunkt i olika regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i vilka unionen är avtalsslutande part ska dock ses över före årsmötet 2019 i dessa organisationer. För att främja ökad samstämmighet när det gäller unionens ståndpunkt i alla regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och förenkla översynsprocessen, är det därför lämpligt att tidigarelägga översynen av beslut 9782/17 och att upphäva det beslutet genom att ersätta det med ett nytt beslut för perioden 2019–2023.
 (9)Med hänsyn till att fiskeresurserna inom det område som omfattas av Beringshavskonventionen befinner sig i ständig utveckling och att det därför finns ett behov av att unionens ståndpunkt beaktar ny utveckling, däribland nya vetenskapliga och andra uppgifter som läggs fram före eller under möten i den årliga partskonferensen, bör förfaranden fastställas, i enlighet med principen om lojalt samarbete mellan unionens institutioner enligt artikel 13.2 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), för den årliga specificeringen av unionens ståndpunkt för perioden 2019–2023.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar under möten i den årliga partskonferensen för Beringshavskonventionen anges i bilaga I.
 Artikel 2
 Den årliga specificeringen av den ståndpunkt som unionen ska inta under möten i den årliga partskonferensen för Beringshavskonventionen ska ske i enlighet med bilaga II.
 Artikel 3
 Unionens ståndpunkt som anges i bilaga I ska utvärderas och, vid behov, revideras av rådet på kommissionens förslag, senast inför den årliga partskonferensen för Beringshavskonventionen 2024.
 Artikel 4
 Beslut 9782/17 av den 30 maj 2017 ska upphöra att gälla.
 Artikel 5
 1.
 Detta beslut riktar sig till Republiken Polen.
 2.
 Om unionen ansluter sig till Beringshavskonventionen ska detta beslut rikta sig till kommissionen, som ska företräda unionen under möten i den årliga partskonferensen för Beringshavskonventionen.
 3.
 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen (EUT L 236, 23.9.2003, s. 33).
 (2)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (EUT L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (3)
 KOM(2011) 424, 13.7.2011.
 (4)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (5)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (6)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (7)
 Domstolens dom av den 7 oktober 2014, Tyskland/rådet, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 61–64.
 (8)
 EUT L 286, 29.10.2008, s. 1.
 (9)
 EUT L 343, 22.12.2009, s. 1.
 (10)
 EUT L 347, 28.12.2017, s. 81.
 (11)
 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen, EUT L 236, 23.9.2003, s. 33.
 (12)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (EUT L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (13)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (14)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (15)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (16)
 Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999 (EUT L 286, 29.10.2008, s. 1)
 (17)
 Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 22.12.2009. s. 1).
 (18)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2403 av den 12 december 2017 om hållbar förvaltning av externa fiskeflottor och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1006/2008 (EUT L 347, 28.12.2017, s. 81).
 (19)
 Rådets beslut av den 30 maj 2017 om fastställande av den ståndpunkt som unionen ska inta i den årliga partskonferensen för konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav och om upphävande av rådets beslut av den 10 juli 2012 om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på EU:s vägnar inom ramen för konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav.
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 8.3.2019
 COM(2019) 108 final
 BILAGOR
 till
 förslaget till rådets beslut
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i den årliga partskonferensen för konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav och om upphävande av beslut 9782/17
 BILAGA I
 Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i den årliga partskonferensen för Beringshavskonventionen
 1.PRINCIPER
 Inom ramen för Beringshavskonventionen ska unionen göra följande:
 a) Agera i enlighet med de mål och principer som unionen eftersträvar inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt genom att tillämpa försiktighetsansatsen och de mål som är kopplade till maximal hållbar avkastning enligt artikel 2.2. i förordning (EU) nr 1380/2013, för att främja genomförandet av en ekosystemansats i fiskeriförvaltningen, för att i största möjliga utsträckning undvika och minska oönskade fångster och gradvis eliminera utkast och minimera fiskeverksamhetens inverkan på de marina ekosystemen och deras habitat, samt, genom att främja ekonomiskt lönsamt och konkurrenskraftigt fiske i unionen, för att bidra till en rimlig levnadsstandard för dem som är beroende av fiskeverksamhet och ta hänsyn till konsumenternas intressen.
 b) Säkerställa att de åtgärder som antas inom ramen för den årliga partskonferensen är förenliga med Beringshavskonventionen.
 c) Säkerställa att de åtgärder som antas inom ramen för den årliga partskonferensen är förenliga med internationell rätt, särskilt bestämmelserna i FN:s havsrättskonvention från 1982, FN:s avtal angående bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd från 1995 och 1993 års avtal om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet samt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations avtal om hamnstatsåtgärder från 2009.
 d)Främja ståndpunkter som är förenliga med bästa praxis inom regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i samma område.
 e) Sträva efter samstämmighet och synergi med den politik som unionen för som en del av sina bilaterala fiskeriförbindelser med tredjeländer samt säkerställa överensstämmelse med dess övriga politik, i synnerhet på områdena yttre förbindelser, sysselsättning, miljö, handel, utveckling, forskning och innovation.
 f)Säkerställa att unionens internationella åtaganden iakttas.
 g)Följa rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension
 1
 .
 h)Sträva efter att skapa likvärdiga förutsättningar för unionens flotta inom det område som omfattas av Beringshavskonventionen, utifrån samma principer och standarder som tillämpas i enlighet med unionsrätten, och främja ett enhetligt genomförande av dessa principer och standarder.
 i) Arbeta i linje med det gemensamma meddelandet från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen Internationell världshavsförvaltning: en agenda för havens framtid
 2
 samt rådets slutsatser om detta gemensamma meddelande
 3
 och främja åtgärder som stöder och förbättrar ändamålsenligheten hos den årliga partskonferensen och, vid behov, förbättrar dess förvaltning och effektivitet (särskilt vad gäller vetenskap, efterlevnad, transparens och beslutsfattande), som ett bidrag till en hållbar förvaltning av världshaven i alla avseenden.
 j) Främja samordning mellan regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och regionala havskonventioner liksom samarbete med globala organisationer, beroende på vad som är tillämpligt, inom ramen för deras mandat.
 k) Främja samarbetsmekanismer mellan regionala fiskeriförvaltningsorganisationer för andra arter än tonfisk, liknande den så kallade Kobe-processen för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer för tonfisk.
 2.RIKTLINJER
 Unionen ska, när så är lämpligt, stödja den årliga partskonferens antagande av följande åtgärder:
 a) Bevarande- och förvaltningsåtgärder för fiskeresurserna inom avtalsområdet baserade på bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, bland annat tillåten skördenivå (Allowable Harvest Level, AHL) och individuella nationella kvoter eller ansträngningsreglering för de levande marina biologiska resurser som regleras av den årliga partskonferensen, inbegripet ändringar av bilagan till Beringshavskonventionen, vilka skulle innebära att nyttjandetakten för maximal hållbar avkastning uppnås, genom en successiv och stegvis anpassning. Vid behov ska dessa bevarande- och förvaltningsåtgärder omfatta särskilda åtgärder för bestånd som påverkas negativt av överfiske i syfte att hålla fiskeansträngningen i linje med tillgängliga fiskemöjligheter.
 b) Åtgärder för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU-fiske) i det område som omfattas av Beringshavskonventionen, inbegripet upprättande av förteckningar över IUU-fartyg.
 c)Uppföljnings-, kontroll- och övervakningsåtgärder i konventionsområdet i syfte att garantera en effektiv kontroll och efterlevnad av de åtgärder som antagits inom ramen för den årliga partskonferensen.
 d)Åtgärder för att minimera fiskeverksamhetens negativa inverkan på den marina biologiska mångfalden och på marina ekosystem och deras habitat, inbegripet åtgärder för att minska havsföroreningar och utsläpp av plast till havs och för att minska påverkan på den marina biologiska mångfalden och ekosystemen från plast som finns i havet, skyddsåtgärder för känsliga marina ekosystem i det område som omfattas av Beringshavskonventionen i linje med FAO:s internationella riktlinjer för förvaltning av djuphavsfiske på det fria havet, och åtgärder för att i största möjliga utsträckning undvika och minska oönskade fångster, särskilt av känsliga marina arter, och att gradvis eliminera utkast.
 e)Åtgärder för att minska påverkan från övergivna, förlorade eller på andra sätt kasserade fiskeredskap i havet och för att underlätta identifiering och bärgning av sådana redskap.
 f)Åtgärder vilka syftar till förbud mot fiske som uteslutande bedrivs för att skörda hajfenor med krav på att alla hajar ska landas med alla hajfenor kvar på hajkroppen.
 g) Vid behov och i den utsträckning som relevanta konstituerande handlingar så medger, rekommendationer som främjar genomförandet av Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention om arbete ombord på fiskefartyg.
 h)Gemensamma metoder med andra regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, när så är lämpligt, i synnerhet med dem som deltar i fiskeriförvaltningen i samma område.
 i) Ytterligare tekniska åtgärder baserade på rekommendationer från underorgan till och arbetsgrupper inom den årliga partskonferensen.
 BILAGA II
 Årlig specificering av den ståndpunkt som unionen ska inta i
 den årliga partskonferensen
 Före varje möte i den årliga partskonferensen, när detta organ ska anta beslut med rättslig verkan för unionen, ska nödvändiga åtgärder vidtas så att den ståndpunkt som ska uttryckas på unionens vägnar tar hänsyn till de senaste vetenskapliga och andra relevanta uppgifter som översänts till Europeiska kommissionen, i enlighet med de principer och riktlinjer som anges i bilaga I.
 I detta syfte och på grundval av dessa uppgifter ska Europeiska kommissionen i god tid före varje möte i den årliga partskonferensen tillställa rådet eller dess förberedande organ ett skriftligt dokument med uppgifter om den föreslagna specificeringen av unionens ståndpunkt för diskussion och antagande av innehållet i den ståndpunkt som ska uttryckas på unionens vägnar.
 Om det under ett möte i den årliga partskonferensen är omöjligt att nå en överenskommelse, även på plats, ska frågan hänskjutas till rådet eller dess förberedande organ så att unionens ståndpunkt kan ta hänsyn till nya element.
 (1)
 7087/12REV 1 ADD 1 COR 1.
 (2)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (3)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


type: caselaw

text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/33
 Искане за преюдициално заключение, направено от Sąd Rejonowy w Jaworznie (Rzeczpospolita Polska) на 7 март 2007 г. –Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna
 (Дело C-134/07)
 (2007/C 95/63)
 Език на производството: полски
 Препращаща юрисдикция
 Sąd Rejonowy w Jaworznie
 Страни в главното производство
 Ищец: Piotr Kawala
 Ответник: Gmina Miasta Jaworzna
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли член 90 ЕО на прилагането на параграф 1 от Правилник на министъра на инфраструктурата от 28 юли 2003 година относно размера на таксите за свидетелства за регистрация, според който регистрацията на транспортно средство, закупено извън република Полша от друга държава-членка, е поставено в зависимост от заплащането на такса за издаване на свидетелство за регистрация на транспортно средство в размер на 500 PLN?


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21982A0216(01)
 Accord de concertation Communauté-Cost relatif à une action concertée dans le domaine du traitement et de l' utilisation des boues d' épuration (action Cost 68 "ter")
 Journal officiel n° L 388 du 31/12/1981 p. 0038
 ++++ACCORD DE CONCERTATION COMMUNAUTE-COST relatif à une action concertée dans le domaine du traitement et de l'utilisation des boues d'épuration ( action Cost 68 " ter " ) LA COMMUNAUTE ECONOMIQUE EUROPEENNE , ci-après dénommée " Communauté " , LES ETATS SIGNATAIRES DU PRESENT ACCORD , ci-après dénommés " Etats non membres participants " , considérant qu'une action de recherche européenne concertée dans le domaine du traitement et de l'utilisation des boues d'épuration est de nature à contribuer efficacement à la réduction de la pollution de l'environnement et à l'utilisation plus économique des ressources naturelles ; considérant qu'un accord de concertation Communauté-Cost relatif à une action concertée dans le domaine du traitement et de l'utilisation des boues d'épuration ( action Cost 68 bis ) a été conclu entre la Communauté et certains Etats non membres participant à la coopération européenne dans le domaine de la recherche scientifique et technique ( Cost ) le 26 juillet 1979 et qu'il est venu à expiration le 18 octobre 1980 ; considérant que l'action concertée mentionnée ci-dessus a donné des résultats très encourageants ; considérant que , par sa décision du 3 mars 1981 , le Conseil des Communautés européennes a arrêté un programme sectoriel de recherche et de développement dans le domaine de l'environnement ( protection de l'environnement et climatologie ) ( actions indirectes et concertées 1981-1985 ) comprenant une nouvelle action concertée sur le traitement et l'utilisation des boues d'épuration devant être mise en oeuvre au cours de la période allant du 1er janvier 1981 jusqu'au 31 décembre 1983 ; considérant que les Etats membres de la Communauté et les Etats non membres participants , ci-après dénommés " Etats " , ont l'intention , sous réserve des règles et des procédures applicables à leurs programmes nationaux , d'effectuer les recherches décrites à l'annexe A et sont prêts à intégrer ces recherches dans un processus de concertation qui , à leur avis , se traduira par des avantages réciproques ; considérant que la mise en oeuvre des recherches visées par l'action concertée nécessitera de la part des Etats une contribution financière d'environ 10 millions d'Ecus , CONVIENNENT DE CE QUI SUIT : Article premier La Communauté et les Etats non membres participants , ci-après dénommés " parties contractantes " , participent pour la période allant du 1er janvier 1981 jusqu'au 31 décembre 1983 à une action concertée dans le domaine du traitement et de l'utilisation des boues d'épuration . Cette action consiste en une concertation entre le programme d'action concertée de la Communauté et les programmes correspondants des Etats non membres participants . Les domaines de recherche couverts par le présent accord sont énumérés à l'annexe A . Les Etats restent entièrement responsables des recherches effectuées par leurs instituts ou organismes nationaux . Article 2 La concertation entre les parties contractantes s'effectue au sein d'un comité de concertation Communauté-Cost , ci-après dénommé " comité " . Le comité arrête son règlement intérieur . Son secrétariat est assuré par la Commission des Communautés européennes , ci-après dénommée " Commission " . Le mandat et la composition du comité sont définis à l'annexe B . Article 3 Pour garantir une efficacité optimale dans l'exécution du projet d'action concertée , un chef de projet peut être nommé par la Commission en accord avec le comité . Article 4 La contribution financière maximale des parties contractantes aux frais de coordination est fixée à : - 200 000 Ecus pour la Communauté , - 20 000 Ecus pour chaque Etat non membre participant , pour la période visée à l'article 1er premier alinéa . L'Ecu est celui défini par le règlement financier en vigueur applicable au budget général des Communautés européennes et par les dispositions financières prises en application de ce règlement . Les règles qui régissent le financement de l'accord font l'objet de l'annexe C . Article 5 1 . Dans le cadre du comité , les Etats échangent régulièrement toutes les informations utiles concernant l'exécution des recherches faisant l'objet de l'action concertée . Ils s'efforcent en outre de fournir toute information relative à des recherches similaires projetées ou exécutées par d'autres organismes . Ces informations sont traitées comme confidentielles si l'Etat qui les communique le demande . 2 . En accord avec le comité , la Commission établit des rapports d'activité annuels sur la base des informations fournies et les transmet aux Etats . 3 . A la fin de la période de concertation , la Commission , en accord avec le comité , transmet aux Etats un rapport de synthèse sur l'exécution et les résultats de l'action . Elle publie ce rapport au plus tard six mois après la communication de ce dernier , sauf si un Etat s'y oppose . Dans ce cas , le rapport est traité comme confidentiel et transmis , sur demande et avec l'accord du comité , aux seules institutions et entreprises dont les activités de recherche ou de production justifient l'accès aux résultats de recherche relevant de l'action concertée . Article 6 1 . Le présent accord est ouvert à la signature de la Communauté et des Etats non membres de la Communauté qui ont participé à la conférence des ministres tenue à Bruxelles les 22 et 23 novembre 1971 . 2 . La condition préalable à la participation de chacune des parties contractantes à l'action concertée définie à l'article 1er est que celle-ci , après avoir signé le présent accord , notifie au secrétaire général du Conseil des Communautés européennes , le 30 juin 1982 au plus tard , l'accomplissement des procédures nécessaires en vertu de ses dispositions internes pour la mise en vigueur du présent accord . 3 . Pour les parties contractantes qui ont procédé à la notification prévue au paragraphe 2 , le présent accord entre en vigueur le premier jour du mois suivant celui au cours duquel la Communauté et au moins un Etat non membre participant ont procédé à ladite notification . Pour les parties contractantes qui procèdent à la notification après l'entrée en vigueur du présent accord , ce dernier entre en vigueur le premier jour du ceuxième mois suivant le mois au cours duquel il a été procédé à la notification . Les parties contractantes qui n'ont pas procédé à la notification lors de l'entrée en vigueur du présent accord peuvent participer , sans droit de vote , aux travaux du comité jusqu'au 30 juin 1982 . 4 . Le secrétaire général du Conseil des Communautés européennes notifie à chacune des parties contractantes le dépôt des notifications prévues au paragraphe 2 et la date d'entrée en vigueur du présent accord . Article 7 Le présent accord , rédigé en un exemplaire unique en langues allemande , anglaise , danoise , française , grecque , italienne et néerlandaise , tous les textes faisant également foi , est déposé dans les archives du secrétariat général du Conseil des Communautés européennes , qui en remet une copie certifiée conforme à chacune des parties contractantes . ANNEXE A DOMAINES DE RECHERCHE COUVERTS PAR L'ACCORD 1 . Stabilisation des boues et problèmes des odeurs : - définition et détermination du degré de stabilité et relations avec les nuisances olfactives , - évaluation comparée des différents procédés de stabilisation . 2 . Problèmes liés à la déshydratation des boues : - recherche sur les forces de liaison de l'eau , - développement et normalisation de méthodes pour l'évaluation des propriétés de déshydratation , - problèmes liés à l'utilisation des floculants , - évaluation comparative des équipements utilisés pour la concentration et la déshydratation . 3 . Problèmes analytiques liés au traitement et à l'utilisation des boues : - caractérisation des organismes pathogènes et évaluation des procédés de désinfection , - caractérisation et détermination des polluants ( métaux lourds , composés organiques persistants ) dans la boue et développement de méthodes d'analyse standardisées . 4 . Problèmes de l'environnement liés à l'utilisation des boues : - traitements spéciaux de boues à usage agricole ( par exemple , compostage ) y compris l'amélioration des procédés de désinfection et d'élimination des polluants , - transfert des polluants aux plantes et effets nocifs sur la végétation , - effets de l'épandage répété des boues sur la qualité des sols et sur l'eau des nappes phréatiques , - utilisation optimale sur le terrain des boues , y compris des boues des stations de déphosphatation . ANNEXE B MANDAT ET COMPOSITION DU COMITE DE CONCERTATION COMMUNAUTE-COST " TRAITEMENT ET UTILISATION DES BOUES D'EPURATION " 1 . Le comité : 1.1 . contribue à la réalisation optimale de l'action concertée en donnant son avis sur tous ses aspects ; 1.2 . évalue les résultats de l'action et en tire les conclusions qui s'imposent quant à leur application ; 1.3 . a la responsabilité de l'échange d'informations visé à l'article 5 paragraphe 1 de l'accord ; 1.4 . propose des orientations au chef de projet . 2 . Les rapports et les avis du comité sont transmis aux Etats . 3 . Le comité est composé d'un délégué de la Commission , en tant que coordonnateur de l'action concertée de la Communauté , d'un délégué de chaque Etat non membre participant , d'un délégué de chaque Etat membre , représentant son programme national , et du chef de projet . Chaque délégué peut se faire accompagner d'experts . ANNEXE C REGLES DE FINANCEMENT Article premier Les présentes dispositions fixent les règles de financement visées à l'article 4 de l'accord de concertation Communauté-Cost relatif à une action concertée dans le domaine du traitement et de l'utilisation des boues d'épuration ( action Cost 68 ter ) . Article 2 Au début de chaque exercice , la Commission adresse à chacun des Etats non membres participants un appel de fonds correspondant à sa contribution aux frais de coordination annuels prévus par l'accord , calculé proportionnellement aux montants maximaux fixés à l'article 4 de l'accord . Cette contribution est exprimée à la fois en Ecus et dans la monnaie de l'Etat non membre participant concerné , la valeur de l'Ecu étant définie dans le règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes et fixée à la date de l'appel des fonds . Les contributions totales couvrent , outre les frais de coordination proprement dits , les frais de voyage et de séjour des délégués au comité . Chaque Etat non membre participant verse sa contribution annuelle aux frais de coordination prévus par l'accord au début de chaque année et au plus tard le 31 mars . Tout retard dans le versement de la contribution annuelle entraîne le paiement par l'Etat non membre participant concerné d'un intérêt d'un taux égal au taux d'escompte le plus élevé appliqué dans les Etats à l'échéance . Ce taux est augmenté de 0,25 % pour chaque mois de retard . Ce taux augmenté est appliqué durant toute la période du retard . Toutefois , cet intérêt n'est exigible que si le versement est effectué plus de trois mois après l'envoi d'un appel de fonds par la Commission . Article 3 Les fonds versés par les Etats non membres participants sont portés au crédit de l'action concertée en tant que recettes du budget affectées à un chapitre de l'état des recettes du budget de la Commission . Article 4 L'échéancier prévisionnel des frais de coordination visés à l'article 4 de l'accord figure en annexe . Article 5 Le règlement financier en vigueur applicable au budget général des Communautés européennes s'applique à la gestion des crédits . Article 6 A la fin de chaque exercice , une situation des crédits relatifs à l'action concertée est établie et transmise pour information aux Etats non membres participants . Annexe à l'annexe C ECHEANCIER PREVISIONNEL DE L'ACTION CONCERTEE " TRAITEMENT ET UTILISATION DES BOUES D'EPURATION " ( ACTION COST 68 " ter " ) * ( en Ecus ) * * 1981 * 1982 * 1983 * TOTAL * * CC * CD * CC * CD * CC * CD * CC * CD * 1 . Estimation initiale des besoins totaux * * * * * * * * * - Personnel * - * - * - * - * - * - * - * - * - Frais de fonctionnement administratif * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 60 000 * 60 000 * 200 000 * 200 000 * - Contrats * - * - * - * - * - * - * - * - * TOTAL * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 60 000 * 60 000 * 200 000 * 200 000 * 2 . Estimation révisée des dépenses compte tenu des besoins supplémentaires résultant de l'adhésion d'Etats non membres participants * * * * * * * * * - Personnel * - * - * - * - * - * - * - * - * - Frais de fonctionnement administratif * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * - Contrats * - * - * - * - * - * - * - * - * NOUVEAU TOTAL * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * 3 . Différence entre les points 1 et 2 devant être couverte par la contribution des Etats non membres participants * n/10 70 000 * n/10 70 000 * n/10 70 000 * n/10 70 000 * n/10 60 000 * n/10 60 000 * n/10 200 000 * n/10 200 000 * n = Nombre d'Etats non membres participants . CC = comptes crédités . CD = comptes débités .