type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52012PC0507
 Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista 26 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta /* COM/2012/0507 final - 2012/0241 (NLE) */
 PERUSTELUT
 Ehdotuksen tausta
 || Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus käsittelee polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen raportin täytäntöönpanoa (WTO:n valtuutusasetus). WTO:n riitojenratkaisuelin, jäljempänä ’riitojenratkaisuelin’, hyväksyi 28 päivänä heinäkuuta 2011 valituselimen raportin ja paneelin raportin sellaisena kuin ne ovat muutettuina valituselimen raportilla, joka koskee asiaa ’European Communities – Definitive Anti-Dumping Measures on Certain Iron or Steel Fasteners from China’ DS 397 (Euroopan yhteisöt – tiettyjen Kiinasta peräisin olevien rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, DS 397), jäljempänä ’raportit’. Raportit liittyvät lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista 26 päivänä tammikuuta 2009 annettuun asetukseen (EY) N:o 91/2009, jota edelsi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, jäljempänä 'perusasetus’.
 || Yleinen tausta Tämä ehdotus on laadittu toimenpiteistä, joita yhteisö voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1515/2001 nojalla.
 || Alan voimassa olevat aiemmat säännökset Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista 26 päivänä tammikuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 91/2009.
 || Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta.
 Asianomaisten osapuolten kuulemiset ja vaikutusten arviointi
 || Asianomaisten osapuolten kuulemiset
 || Täytäntöönpanon osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti jo ollut tilaisuus puolustaa etujaan tietojen ilmoittamisen jälkeen.
 || Asiantuntijatiedon käyttö
 || Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.
 || Vaikutusten arviointi Ehdotus on laadittu polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä (WTO:n valtuutusasetus) koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin täytäntöönpanon tuloksena. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä.
 Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat
 || Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus 26 päivänä tammikuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 91/2009 otettiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa. WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin seurauksena alkuperäisen tutkimuksen lopullisia päätelmiä on arvioitu uudelleen alkuperäiseen tutkimukseen perustuvien ja menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkistamisen jälkeen saatujen tietojen pohjalta. Riitojenratkaisuelimen raporteissa ristiriitaisiksi todetut lopullisen asetuksen kohdat on korjattu, ja ehdotettujen toimien avulla neuvoston asetuksesta N:o 91/2009 tehdään riitojenratkaisuelimen suositusten ja ratkaisujen mukainen. Sen vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan asetusehdotuksen, jolla muutetaan asetusta (EY) N:o 91/2009.
 || Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 233 artikla Toimenpiteistä, joita yhteisö voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta 23 päivänä heinäkuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1515/2001.
 || Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi siihen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta.
 || Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä:
 || Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta.
 || Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta.
 || Sääntelytavan valinta
 || Ehdotettu säädöslaji: asetus.
 || Muut vaihtoehdot eivät tule kyseeseen seuraavista syistä: Perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista.
 Talousarviovaikutukset
 || Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon.
 2012/0241 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON ASETUS
 lopullisen polkumyyntitullin käyttöön
 ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja
 teräskiinnittimien tuonnista 26 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston
 asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen,
 ottaa huomioon toimenpiteistä, joita yhteisö
 voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä
 koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta, 23 päivänä
 heinäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1515/2001[1],
 jäljempänä ‘WTO:n valtuutusasetus’, ja erityisesti sen 1 artiklan,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan
 sekä katsoo seuraavaa:
 A.
 VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
 (1) Tammikuun 26 päivänä 2009
 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 91/2009 otettiin käyttöön
 lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien
 tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa[2], jäljempänä
 ’lopullinen asetus’.
 B. WTO:N
 RIITOJENRATKAISUELIMEN HYVÄKSYMÄT RAPORTIT
 (2) Maailman kauppajärjestön WTO:n
 riitojenratkaisuelin, jäljempänä ’riitojenratkaisuelin’, hyväksyi 28 päivänä
 heinäkuuta 2011 valituselimen raportin ja paneelin raportin sellaisena kuin ne
 ovat muutettuina valituselimen raportilla, joka koskee kiistaa asiassa
 ’European Communities – Definitive Anti-Dumping Measures on Certain Iron or
 Steel Fasteners from China’ (Euroopan yhteisöt – tiettyjen Kiinasta peräisin
 olevien rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat lopulliset
 polkumyynnin vastaiset toimenpiteet),[3] jäljempänä ’raportit’.
 Näistä raporteissa todettiin, että Euroopan unioni on toiminut
 epäjohdonmukaisesti muun muassa seuraavissa yhteyksissä:
 –
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10
 artikla ja 9.2 artikla polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön
 jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen
 (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’polkumyyntiä koskeva EU:n
 perusasetus’, 9 artiklan 5 kohdan osalta siten kuin sitä sovellettiin
 Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien
 tuontia koskevassa tutkimuksessa, jäljempänä ’kiinnittimiä koskeva tutkimus’
 –
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4, 6.2 ja
 2.4 artikla tiettyjen näkökohtien osalta, jotka koskevat polkumyynnin
 määrittämistä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
 –
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artikla
 unionin tuotannonalan määritelmän osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
 –
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 ja 3.2
 artikla niiden näkökohtien osalta, jotka koskevat polkumyynnillä tapahtuneen
 tuonnin määrän määrittämistä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
 –
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 ja 3.5
 artikla syy-yhteyden tarkastelun osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
 ja
 –
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 ja
 6.5.1 artikla luottamuksellisten tietojen käsittelyn osalta kiinnittimiä
 koskevassa tutkimuksessa.
 C. MENETTELY
 (3) Euroopan unionin virallisessa
 lehdessä 6 päivänä maaliskuuta 2012 julkaistun ilmoituksen[4],
 jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’, seurauksena
 käynnistettiin arviointi WTO:n valtuutusasetuksen nojalla. Euroopan komissio
 tiedotti asetuksen (EY) N:o 91/2009 antamiseen johtaneen tutkimuksen,
 jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, osapuolille arvioinnista ja tavasta, jolla
 lopullista asetusta koskevat raporttien päätelmät aiottiin ottaa huomioon.
 D.
 TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
 (4) Tarkasteltavana olevat
 tuotteet ovat Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia muusta kuin
 ruostumattomasta teräksestä valmistettuja tiettyjä rauta- ja teräskiinnittimiä
 eli puuruuveja (lukuun ottamatta kansiruuveja), itsekierteittäviä ruuveja,
 muita kannallisia ruuveja ja pultteja (myös niihin kuuluvine muttereineen ja
 aluslaattoineen, mutta lukuun ottamatta poikkileikkaukseltaan täyteisestä
 materiaalista sorvattuja ruuveja, varren paksuus enintään 6 mm, ja lukuun
 ottamatta rautatie- tai raitiotieradan rakennusosien kiinnittämiseen
 tarkoitettuja ruuveja ja pultteja) sekä aluslaattoja, jäljempänä kaikki yhdessä
 ’kiinnittimet’ tai ’tarkasteltavana oleva tuote’.
 (5) Tarkasteltavana oleva tuote
 luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99,
 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 ja
 ex 7318 22 00.
 (6) Raportit eivät vaikuta
 tarkasteltavana olevaa tuotetta ja samankaltaisia tuotteita koskevan lopullisen
 asetuksen johdanto-osan 40 ja 57 kappaleessa esitettyihin päätelmiin.
 E. RAPORTTEIHIN PERUSTUVAT TARKISTETUT
 PÄÄTELMÄT
 (7) Komissio arvioi menettelyn
 aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti uudelleen alkuperäisen tutkimuksen
 lopulliset päätelmät ja otti huomioon riitojenratkaisuelimen suositukset ja
 ratkaisut. Uudelleenarviointi perustui alkuperäisestä tutkimuksesta ja
 menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkistamisen jälkeen saatuihin
 tietoihin.
 (8) Polkumyyntiä ja vahinkoa
 koskeva tutkimus toteutettiin 1 päivän lokakuuta 2006 ja 30 päivän syyskuuta
 2007 välisenä aikana, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan
 arvioon vaikuttavia parametreja varten tarkasteltiin tietoja, jotka kattoivat 1
 päivän tammikuuta 2003 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan,
 jäljempänä ’tarkastelujakso’.
 (9) Tässä asetuksessa pyritään
 korjaamaan ne lopullisen asetukset kohdat, joita riitojenratkaisuelin piti
 hyväksymissään raporteissa ristiriitaisina, ja tekemään lopullisesta
 asetuksesta riitojenratkaisuelimen suositusten ja ratkaisujen mukainen.
 1. Yksilöllinen
 kohtelu: lopullisen asetuksen 9 artiklan 5 kohdan soveltaminen
 (10) Tässä luvussa esitellään
 alkuperäisen tutkimuksen uudelleenarvioituja päätelmiä, jotka koskevat
 raporteissa esitettyjä suosituksia ja ratkaisuja, joiden mukaan EU ei toiminut
 johdonmukaisesti WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklan ja 9.2
 artiklan yhteydessä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan osalta, kun sitä
 sovellettiin kiinnittimiä koskevaan tutkimukseen.
 (11) Kuten lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 81 ja 84 kappaleessa mainitaan, kaikkien viiden otokseen
 valitun vientiä harjoittavan tuottajan sekä yksilöllistä kohtelua vaatineiden
 kolmen erikseen tutkitun vientiä harjoittavan tuottajan katsottiin täyttävän
 kaikki yksilöllisen kohtelun myöntämisedellytykset perusasetuksen
 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kuten lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 62 ja 78 kappaleessa todetaan, neljän alun perin otokseen kuuluneen
 vientiä harjoittavan tuottajan sekä yhden yksilöllistä kohtelun saaneen
 yrityksen ei katsottu olleen yhteistyötä tekeviä yrityksiä, koska ne
 toimittivat harhaanjohtavia tietoja tutkimuksen aikana.
 (12) Perusasetuksen 9 artiklan
 5 kohtaa koskevien raporteissa esitettyjen suositusten perusteella
 komissio kehotti Kiinan kansantasavallassa toimivia vientiä harjoittavia
 tuottajia esittämään ja toimittamaan tarvittavat tiedot niiden senhetkisen
 tilanteen tarkistamiseksi, jos niiden Euroopan unioniin suuntautuvaan vientiin
 sovellettiin sillä hetkellä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien
 tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnin osalta voimassa olevia
 polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä; ne katsoivat, että ne oli saatu luopumaan
 yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa
 perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan aiheuttaman hallinnollisen taakan
 vuoksi tai sen vuoksi, etteivät ne katsoneet täyttävänsä kyseisen kohdan
 kaikkia perusteita.
 (13) Komissio kehotti näitä tuottajia
 ilmoittamaan, katsoivatko ne, että niitä oli yritetty saada luopumaan
 yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa
 perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan aiheuttaman hallinnollisen taakan vuoksi tai
 sen vuoksi, etteivät ne katsoneet täyttävänsä kyseisen kohdan kaikkia
 perusteita. Kyseisiä osapuolia pyydettiin vastaamaan 30 päivän kuluessa
 menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkaisemisesta ja toimittamaan
 seuraavat tiedot:
 –
 katsoivatko ne, että niitä oli yritetty saada
 luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisen tutkimuksen alkaessa ja
 –
 Euroopan unioniin suuntautuvan viennin määrä ja
 alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyt tutkimusajanjakson aikaiset vientihinnat.
 (14) Muutamat Kiinassa vientiä
 harjoittavat tuottajat ilmaisivat huolensa menettelyn aloittamista koskevassa
 ilmoituksessa säädetystä riitojenratkaisuelimen raporttien
 täytäntöönpanomenettelystä. Ne korostivat erityisesti, että julkistetut
 määräajat olivat niiden mielestä liian lyhyitä. Ne väittivät, että vientiä
 harjoittaville tuottajille aiheutui kohtuuton hallinnollinen taakka, jolla oli
 luovuttamiseen johtava vaikutus ja joka esti niitä saamasta yksilöllistä
 kohtelua.
 (15) Kyseisten vientiä
 harjoittavien tuottajien huolta ei pidetty perusteltuna. Komissio katsoi, että
 määräaika oli sopiva hallinnolliseen taakkaan ja pyydettyjen tietojen vähäiseen
 määrään nähden. Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin,
 että vientiä harjoittavan tuottajan senhetkisen tilanteen tarkistamista
 harkittaisiin sen jälkeen, kun seuraavat tiedot sisältämä hakemus oli
 vastaanotettu:
 –
 ilmoitus siitä, että vientiä harjoittava tuottaja
 katsoo, että sitä on yritetty saada luopumaan toimista eikä se tämän vuoksi ole
 tehnyt yhteistyötä eikä pyytänyt yksilöllistä kohtelua, ja
 –
 perustiedot, joista käy ilmi, että tuottaja vei
 tarkasteltavana olevaa tuotetta Euroopan unioniin alkuperäisen
 tutkimusajanjakson aikana.
 (16) Näiden tietojen pyytämisen
 ainoana tarkoituksena oli auttaa komissiota tunnistamaan ne vientiä
 harjoittavat tuottajat, jotka olisivat voineet toimia yhteistyössä ja pyytää
 yksilöllistä kohtelua alkuperäisen tutkimuksen aikana mutta jotka katsoivat,
 että ne oli saatu luopumaan asiasta. Esitettyä 30 päivän määräaikaa pidettiin
 riittävänä yksinkertaisen ilmoituksen ja perustietojen toimittamiseen eikä sen
 voida katsoa aiheuttaneen suhteetonta hallinnollista taakkaa. Kiinan
 kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että
 vaatimalla johdanto-osan 15 kappaleessa mainittuja tietoja komissio asetti
 ehtoja kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, vaikka yksilöllinen
 kohtelu pitäisi oletusarvoisesti myöntää WTO:n polkumyynnin vastaisen
 sopimuksen 6.10 artiklan ja 9.3 artiklan nojalla. Lähestymistapa oli riitojenratkaisuelimen
 raporteissa olevien suositusten vastainen, ja asianomaiset osapuolet kehottivat
 komissiota ottamaan oma-aloitteisesti yhteyden kiinalaisiin vientiä
 harjoittaviin tuottajiin ja ilmoittamaan yksilöllisen kohtelun myöntämisestä.
 Tältä osin komissio katsoo, että julkaisemalla menettelyn aloittamista koskevan
 ilmoituksen, joka lähetettiin kaikille tunnetuille kiinalaisille vientiä
 harjoittaville tuottajille, niiden kauppajärjestöille sekä kansallisille
 viranomaisille, komissio on ottanut yhteyden kaikkiin kiinalaisiin vientiä
 harjoittaviin tuottajiin ja kehottanut niitä ilmoittautumaan 30 päivän
 kuluessa, jos niillä on ollut vientiä alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana ja
 jos ne eivät ole ilmoittautuneet alkuperäisen tutkimuksen aikana. Tätä jälkimmäistä
 seikkaa ei pitäisi katsoa "ehdoksi" siinä mielessä, että se olisi
 ”testi”, kuten mainitut osapuolet esittävät, vaan pikemminkin sen tosiasian
 ilmaisuna, että ne olivat tosiasiallisesti asianosaisina alkuperäisessä
 tutkimuksessa. Vietyjä tuotteita koskevia tietoja pyydetään myös siksi, että
 voitaisiin tarkistaa, oliko alunperin valittua otosta tarvetta muuttaa, joten tietojen
 pyytäminen ei liity yksilöllisen kohtelun myöntämiseen. Siksi väite hylättiin.
 (17) Määräaikaan mennessä 15
 yritystä vastasi menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti ja
 esitti kysymyksiä. Näistä yrityksistä
 –
 kymmenen yritystä oli vientiä harjoittavia
 tuottajia, jotka olivat jo vastanneet komissiolle ja tehneet yhteistyötä
 alkuperäisen tutkimuksen yhteydessä. Tämä osoitti, että niitä ei ollut yritetty
 saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä
 alkuperäisessä tutkimuksessa ja että niiden tilannetta ei tästä syystä voitu
 tarkastella uudelleen nyt toteutettavassa arvioinnissa. Yhtä näistä kymmenestä
 yrityksestä, jotka pyysivät nykyisten tulliensa uudelleentarkastelua,
 pyydettiin toimittamaan komissiolle uudelleentarkastelua koskeva pyyntö
 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla;
 –
 yksi yritys oli uusi vientiä harjoittava tuottaja
 (toisin sanoen se ei ollut harjoittanut vientiä Euroopan unioniin alkuperäisen
 tutkimuksen aikana). Kyseinen yritys ei siis voinut tehdä yhteistyötä eikä
 pyytää yksilöllistä kohtelua alkuperäisen tutkimuksen aikana. Sille
 ilmoitettiin menettelystä uusien vientiä harjoittavien tuottajien kohtelun
 vaatimiseksi lopullisen asetuksen 2 artiklan nojalla;
 –
 kahta yritystä ei pidetty vientiä harjoittavana
 tuottajana vaan kauppaa harjoittavana yrityksenä, joten niille ilmoitettiin,
 ettei kyseinen uudelleentarkastelu koskenut niitä;
 –
 kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmoitti, että
 ne täyttivät perusteet ja pyysivät tilanteensa käsittelyä. Toinen näistä
 yrityksistä kuitenkin veti hakemuksensa takaisin.
 (18) Kysymyksiä esittäneille
 yrityksille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia niille toimitetuista
 tiedoista.
 (19) Vientiä harjoittavan
 tuottajan, joka ilmoitti täyttävänsä perusteet ja pyysi tilanteensa
 tarkastelua, todettiin täyttävän menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen
 1 kohdassa esitetyt perusteet. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi
 myös perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua yksilöllistä
 tarkastelua ja väitti, että ellei sitä olisi saatu luopumaan yhteistyöstä
 alkuperäisen tutkimuksen aikana, se olisi pyytänyt kyseistä kohtelua. Sen
 pyyntö hyväksyttiin yhdenvertaisen kohtelun vuoksi, kun otetaan huomioon, että
 kaikki ne vientiä harjoittavat tuottajat, jotka alkuperäisen tutkimuksen aikana
 olivat esittäneet kyseisen pyynnön, oli arvioitu erikseen.
 (20) Seuraavan vientiä harjoittavan
 tuottajan nykytilanteen arviointia koskeva ilmoitus julkaistiin 6 päivänä kesäkuuta
 2012[5]:
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd, jäljempänä ‘BFC’. Kyseisen vientiä
 harjoittavan tuottajan vientimäärät olivat tutkimusajanjakson aikana alle
 0,4 prosenttia tutkimusajanjakson aikaisesta Kiinan kansantasavallan
 kokonaistuonnista. Tämän huomioon ottaen komissio katsoo, että vientiä
 harjoittavien tuottajien alkuperäistä otosta ei ollut tarvetta muuttaa. Kiinassa
 vientiä harjoittavalle tuottajalle ja siihen etuyhteydessä oleville,
 tarkasteltavana olevan tuotteen jälleenmyyntiin tutkimusajanjakson aikana
 osallistuneille yrityksille EU:ssa lähetettiin kyselylomake.
 (21) Komissio hankki ja tarkisti
 kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja
 teki tarkastuskäynnit seuraavien yritysten toimitiloihin:
 –
 Bulten Sweden AB, Göteborg, Ruotsi
 –
 Bulten GMBH, Bergkamen, Saksa
 (22) Komissio päätteli, että
 BFC:lle olisi pitänyt myöntää yksilöllinen kohtelu perusasetuksen
 9 artiklan 5 kohtaa koskevien riitojenratkaisuelimen suositusten
 mukaisesti.
 2. Tietyt polkumyynnin
 määrittämisen aspektit kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
 (23) Tässä luvussa esitellään
 alkuperäisen tutkimuksen uudelleenarvioituja päätelmiä, jotka koskevat
 raporteissa esitettyjä suosituksia ja ratkaisuja, joiden mukaan EU ei toiminut
 johdonmukaisesti WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4 artiklan, 6.2
 artiklan ja 2.4 artiklan yhteydessä polkumyynnin määrittämisen osalta
 kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
 (24) Vientiä harjoittavien kiinalaisten
 tuottajien ja Kiinan kauppakamarin kanssa pidetyn avoimen vuoropuhelun
 yhteydessä osapuolille annettiin yksityiskohtaisia tietoja yhteistyössä
 toimivan intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksista, jotta
 otettaisiin huomioon WTO:n riitojenratkaisuelimen suositukset, jotka koskevat
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4, 6.2 ja 2.4 artiklaa, johdanto-osan
 28–53 kappaleen mukaisesti. Nämä tiedot kattoivat erityisesti tuotteiden ne
 ominaisuudet, joita pidettiin olennaisina normaaliarvon määrittämisen kannalta
 ja joita käytettiin tarkasteltavana olevan tuotteen vertailussa, eli sitä, että
 Intian kotimaan myynti oli jaettu vakiokiinnittimien ja erikoiskiinnittimien
 myyntiin ja että kunkin liiketoimen vahvuusluokka oli määritetty. Tämän jälkeen
 laskettiin kilokohtainen normaaliarvo kullekin vahvuusluokalle PCN-taulukossa
 yksilöidyllä tavalla.
 (25) Komissio keskittyi vertailussa
 kahteen olennaisen tärkeään elementtiin, nimittäin lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 48–50 kappaleessa mainittuihin vahvuusluokkaan sekä vakio- ja
 erikoiskiinnittimien eroon. Erikois- ja vakiokiinnittimien välinen ero
 lisättiin uutena vertailuelementtinä tutkimuksen aikana, ja vahvuusluokkaa
 käytettiin toisena keskeisenä vertailuperusteena alkuperäisen tutkimuksen
 aikana vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien enemmistön toimittamalla
 tavalla.
 (26) Kuten
 lopullisen asetuksen johdanto-osan 56 kappaleessa mainitaan, vertailumaassa
 tuotettuja vakiokiinnittimiä voitiin verrata kiinalaisten tuottajien EU:hun
 viemiin kiinnittimiin, sillä niillä todettiin olevan samat fyysiset ja tekniset
 ominaisuudet kuin Kiinasta viedyillä tuotteilla.
 (27) Normaaliarvo
 ilmaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Siihen tehtiin oikaisuja, jotta
 otettaisiin huomioon intialaisen tuottajan suorittaman laadunvalvontavaiheen
 (jota Kiinassa ei suoritettu) vaikutus hintaan. Tuloksena oli tästä syystä
 kaksi normaaliarvoon perustuvaa luetteloa ilmaistuna kilohintana Kiinan
 yuaneissa (CNY) vahvuusluokittain; toinen koski vakiokiinnittimiä ja toinen
 erikoiskiinnittimiä.
 2.1. 30 päivänä toukokuuta 2012
 annettu tiedote
 (28) Kaikille
 asianomaisille osapuolille annettiin 30 päivänä toukokuuta 2012
 lisätietoja normaaliarvon ja vientihinnan vertailussa käytetyistä
 tuotetyypeistä. Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa
 todettiin, kaikille osapuolille toimitettiin yksityiskohtaisia tietoja tuotteen
 niistä ominaisuuksista, joita pidettiin olennaisen tärkeinä normaaliarvon
 määrittämisessä.
 (29) Tiedotteen sisältö liittyi
 määritettyyn normaaliarvoon, joka perustui yhteistyössä toimineen intialaisen
 tuottajan myymän kyseisen tuotteen hintoihin kotimaan markkinoilla. Perusasetuksen
 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan normaaliarvo niille
 vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty
 markkinatalouskohtelua, on määritettävä vertailumaassa käytettävien hintojen
 tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella. Kaksi intialaista tuottajaa
 suostui tekemään yhteistyötä vastaamalla kyselylomakkeeseen. Näiden kahden
 yrityksen antamien kyselylomakevastausten tiedot tarkistettiin niiden
 toimitiloissa. Kuitenkin vain toinen näistä yrityksistä toimitti riittävän
 yksityiskohtaiset tiedot käytettäviksi normaaliarvon määrittämisen perustana.
 (30) Kuten
 lopullisen asetuksen johdanto-osan 90 kappaleessa todetaan, ”useat tuojat ja
 viejät kyseenalaistivat sen, oliko soveliasta käyttää viimeksi mainitulta
 intialaiselta tuottajalta saatuja tietoja, sillä perusteella, että i) tämän
 tuottajan Intian kotimarkkinoilla tuottama ja myymä määrä ei väitetysti olisi
 edustava Kiinasta yhteisöön viedyn määrän suhteen ja ii) tällä intialaisella
 tuottajalla on väitetysti kaupalliset yhteydet yhden yhteisön tuottajan kanssa,
 joka tukee valitusta. Tässä suhteessa on huomattava, että i) intialaisen
 tuottajan myyntimäärää pidettiin riittävän edustavana, jotta luotettavien
 normaaliarvojen määrittäminen oli mahdollista, ja ii) se seikka, että
 vertailumaan tuottajalla on yhteyksiä valitusta tukevaan yhteisön tuottajaan,
 ei tee kyseisen vertailumaan valinnasta perusteetonta. Lisäksi todettiin, että
 kyseiset yhteydet oli luotu tutkimusajanjakson jälkeen. Edellä esitetty
 huomioon ottaen ja koska muut kolmansien maiden tuottajat eivät toimineet
 yhteistyössä, Intian valintaa vertailumaaksi pidettiin perusteltuna.”
 (31) Kun
 otetaan huomioon Intian markkinoiden kilpailuolosuhteet ja avoimuus ja se
 seikka, että yhteistyössä toiminut intialainen tuottaja myi tuotetyyppejä,
 jotka olivat vertailukelpoisia Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien
 tuottajien viemien tuotetyyppien kanssa, päätelmänä oli, että Intia oli
 soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, perusasetuksen 2 artiklan
 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
 (32) Tiedotteessa todettiin, että
 kotimaan myyntiä koskevat tiedot kattoivat tutkimusajanjakson myynnin mutta
 niistä ei käynyt ilmi tuotteen valvontakoodi, jäljempänä ’PCN-koodi’.
 Intialainen tuottaja pystyi kuitenkin yksilöimään myytyjen kiinnittimien
 vahvuusluokan sekä sen, oliko kyseessä lopullisen asetuksen määritelmän
 mukainen vakio- vai erikoiskiinnitin. Tutkimuksen alussa, kun PCN-koodi
 luotiin, ei ollut havaittu tarvetta tehdä ero vakio- ja erikoiskiinnittimien
 välillä.
 (33) Komissio havaitsi kuitenkin,
 että kyseinen erottelu vaikutti hintojen vertailtavuuteen, ja tästä syystä
 intialaiselta tuottajalta pyydettiin kyseisiä tietoja, ja tämä myös toimitti
 ne. Kotimaan myynti jaettiin vakio- ja erikoismyyntiin, ja tämän jälkeen
 yksilöitiin kunkin myyntitapahtuman vahvuusluokka. Kunkin vahvuusluokan
 kilokohtainen normaaliarvo laskettiin PCN-taulukossa määritetyllä tavalla.
 (34) Alkuperäisen PCN-taulukon
 muita ominaisuuksia ei käytetty. Yksi syy tähän oli se, ettei intialainen
 tuottaja pystynyt toimittamaan vaadituntasoisia yksityiskohtaisia tietoja.
 Muita syitä olivat seuraavat:
 –
 Läpimittaa ja pituutta ei pidetty olennaisina,
 koska analyysi tehtiin painon perusteella. Näin siinä otettiin automaattisesti
 huomioon kiinnittimen erilaisesta läpimitasta tai pituudesta johtuvat erot.
 –
 Ei ollut merkkejä siitä, että intialaisten
 tuottajien tuotteiden ja kiinalaisten kiinnittimien kromipinnoituksen tai
 yleisesti ottaen pinnoituksen – joka on lähtökohtaisesti galvanoinnin merkki – välillä
 olisi eroavaisuuksia.
 –
 Katsottiin, että toinen jäljellä oleva PCN-elementti,
 CN-koodi ei olisi luotettava indikaattori, koska kiinalaiset tai intialaiset
 viranomaiset eivät tee EU:n viranomaisten tavoin eroa kymmenen CN-koodin
 välillä.
 (35) Sen vuoksi komissio keskittyi
 seuraavaan kahteen keskeiseen eroon tuotteiden välillä: vahvuusluokkaan ja
 vakio- ja erikoiskiinnittimien eroon, joka on asiakaskohtaisten erojen ja
 laatuerojen indikaattori.
 (36) Normaaliarvo ilmaistiin
 noudettuna lähettäjältä -tasolla. Siihen tehtiin oikaisu, jonka avulla
 poistettiin intialaisen tuottajan suorittaman laadunvalvonnan (jota Kiinassa ei
 suoritettu) vaikutus hintaan. Tuloksena oli tästä syystä kaksi normaaliarvoon
 perustuvaa luetteloa ilmaistuna kilohintana Kiinan yuaneissa (CNY)
 vahvuusluokittain; toinen koski vakiokiinnittimiä ja toinen
 erikoiskiinnittimiä.
 (37) Komissio ilmoitti kaikille
 osapuolille, että normaaliarvoa ei voitu ilmoittaa, koska siinä oli kyse
 yksittäisen intialaisen tuottajan luottamuksellisesta hintatiedosta kotimaan
 markkinoilla. Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin, että tavanomaiseen
 normaaliarvon vahvuusluokan 8,8 kiinnittimelle (PCN-taulukossa ’G’), joka on
 kiinalaisten tuottajien yleisesti viemä vakiotyyppi, laskettiin olevan 9–12 CNY
 kilogrammaa kohti noudettuna lähettäjältä -tasolla.
 2.2. 30 päivänä toukokuuta 2012
 annetusta tiedotteesta saadut huomautukset
 (38) Yksi tuoja ja neljä vientiä
 harjoittavaa tuottajaa väitti, että lisätietoja koskevien huomautusten
 esittämiseen osapuolille myönnetty aika (10 päivää) oli liian lyhyt. Komissio
 katsoo kuitenkin, että edellä mainittu määräaika oli riittävä, koska
 annettavissa tiedoissa oli kyse ainoastaan lisätiedoista, jotka jo kävivät ilmi
 lopullisesta asetuksesta alkuperäisen tutkimuksen lopussa. Tämän vuoksi näiden
 lisätietojen tarkasteluun ja huomautusten tekemiseen myönnettyä aikaa pidettiin
 kohtuullisena.
 (39) Jotkin osapuolet väittivät,
 että komissio oli ilmoittanut, ettei sillä ollut uutta tietoa muista fyysisistä
 ominaisuuksista kuin normaaliarvon määrittämisessä käytettyjen tuotteiden
 vahvuusluokasta. Tämä väite olisi hylättävä. Tarkastelun tässä vaiheessa
 komissio esitti ainoastaan lisäselvityksiä siitä, miten normaaliarvo oli
 määritetty alkuperäisessä tutkimuksessa. On tärkeää korostaa, että vientiä
 harjoittavat kiinalaiset tuottajat olivat todenneet vahvuuden kuuluvan
 olennaisiin ominaisuuksiin. Tämä ei kuitenkaan merkinnyt, ettei komissiolla
 ollut tietoa muista fyysisistä ominaisuuksista.
 (40) Samat
 osapuolet väittivät komission ilmoittaneen kuulemisten aikana mahdollisista
 vientihintojen ja normaaliarvon vertailua varten tehtävistä oikaisuista, että
 etusija annettaisiin ennemmin hinta-analyysin kuin kustannusanalyysin pohjalta
 tehtävälle oikaisulle. Komissio selvitti, että perusasetuksen 2 artiklan
 10 kohdan mukaan vertailua ei pidä tehdä kustannusten välisten erojen
 perusteella vaan ottaen asianmukaisesti huomioon erot, jotka vaikuttavat
 hintojen vertailtavuuteen.
 (41) Kyseiset
 osapuolet toistivat jälkeenpäin väitteensä, jonka mukaan oikaisut olisi tehtävä
 ottaen huomioon tuotantokustannusten erot, kuten raaka-aineiden kulutuksen
 tehokkuudessa esiintyvät erot sekä valssilangan kulutuksen, sähkönkulutuksen,
 itse tuotetun sähkön, työntekijäkohtaisen tuottavuuden, voittomarginaalin ja
 välineiden mukauttamiseen liittyvät erot. Kuten edellä todettiin,
 perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdassa ei viitata kustannuksiin vaan
 hintaan. Kyseiset osapuolet eivät esittäneet minkäänlaisia todisteita, joista
 olisi käynyt ilmi, että väitetyt kustannusten erot olisivat ilmenneet
 hintaeroina. Kiinan kaltaisia siirtymätalouksia koskevissa tutkimuksissa
 käytetään vertailumaata silloin, kuin se on aiheellista, jotta estettäisiin
 muiden kuin markkinatalousmaiden sellaisten hintojen ja kustannusten huomioon
 ottaminen, jotka eivät ole tavanomaista seurausta markkinavoimista. Näin ollen
 normaaliarvon määrittämiseen käytetään toimivassa markkinataloudessa toimivien
 tuottajien kustannukset ja hinnat korvaavaa arvoa. Siksi hylätään vaatimukset
 oikaisuista, joissa olisi otettava huomioon tuotantokustannusten erot.
 (42) Kyseiset osapuolet väittivät
 edelleen, että intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksista 30 päivänä toukokuuta
 2012 toimitetut lisätiedot olivat puutteellisia sikäli, että niiden mukaan
 seuraavia seikkoja koskevien tietojen väitettiin puuttuvan: kiinnitintyyppiin
 liittyvät erot, pinnoite ja kromin käyttö, läpimitta ja pituus, jäljitettävyys,
 ISO 9000, viallisten osuus sekä kovuuden, taipuisuuden, vahvuuden, vaikutuksen,
 lujuuden ja muiden kitkakerrointen aspektit. Osapuolet hakivat selvitystä
 siitä, miksi alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei pidetty
 olennaisen tärkeinä. Näitä seikkoja selostettiin kahdessa 5 päivänä heinäkuuta
 lähetetyssä tiedotteessa, jotka lisättiin 11 päivänä heinäkuuta 2012
 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi.
 2.3. 5 päivänä heinäkuuta 2012
 annettu tiedote
 (43) Johdanto-osan 42 kappaleessa
 mainitun osapuolten tekemän lisätietopyynnön seurauksena kaikille
 asianomaisille osapuolille lähetettiin toinen tiedote 5 päivänä heinäkuuta
 2012. Siinä esitettiin seuraavat lisätiedot:
 –
 taulukko, joka osoittaa normaaliarvojen hintojen
 vaihteluvälit, jotka on laskettu vahvuusluokittain ainoan yhteistyössä
 toimineen intialaisen tuottajan itsenäisille asiakkaille Intian kotimaan
 markkinoilla myymien vakiokiinnittimien osalta. Siinä todettiin myös, että
 suuri osa kiinalaisten tuottajien viennistä kuuluu vahvuusluokkaan G;
 –
 yksityiskohtainen analyysi Intiasta saaduista
 tiedoista osoitti, että kotimarkkinoilla myydyt vakiokiinnittimet oli galvanoitu
 PCN-koodin A mukaisesti. Tästä syystä komissio ehdotti, että vientiin
 tarkoitetuista malleista vertailtaisiin normaaliarvoa, jonka pinnoitetyyppi on
 A.
 –
 Intian kotimaan hintatietojen manuaalisen analyysin
 jälkeen intialaisen tuottajan käyttämien myyntikoodien merkkijonosta poimittiin
 läpimittaa ja pituutta koskevat tiedot. Nämä tiedot esitettiin jaoteltuna ryhmiin
 keskeisten kokojen erottelemiseksi, jotta tuotteita voitaisiin verrata
 kiinalaisten yritysten viemiin tuotteisiin:
 Indikaattori || Läpimitta || Pituus
 Pieni || M4–M10 || 0–100 mm
 Keskikokoinen || M12–M20 || 100–200 mm
 Suuri || M22–M30 || 200–300 mm
 –
 komissio ehdotti näiden tietojen käyttämistä, jotta
 normaaliarvo voitaisiin määrittää tarkemmin ja polkumyyntimarginaalit laskea
 tältä pohjalta. Jos viedyt kiinnittimet eivät kooltaan sisältyneet kyseisiin ryhmiin,
 niitä ei käytettäisi polkumyyntilaskelmissa. Tämä vaikutti vain hyvin pieneen
 määrään viennistä.
 –
 Komissio esitti viitetietona ehdotetun ja
 tarkistetun PCN-luettelon:
 Indikaattori || Tavaran kuvaus || PCN
 Vakio-/ erikoiskiinnitin || Vakiokiinnitin || S
 || Erikoiskiinnitin || P
 Vahvuusluokka || 3.6 || A
 || 4.6 || B
 || 4.8 || C
 || 5.6 || D
 || 5.8 || E
 || 6.8 || F
 || 8.8 || G
 || 9.8 || H
 || 10.9 || I
 || 12.9 || J
 Pinnoite || Galvanoitu pinnoite || A
 Läpimitta || M4–M10 || S
 || M12–M20 || M
 || M22–M30 || L
 Pituus || 0–100 mm || S
 || 101–200 mm || M
 || 201–300 mm || L
 –
 Komissio esitti yhteenvedon
 polkumyyntimarginaaleista, joita oli muutettu tiedotteessa esitellyn ehdotuksen
 tavoin, mutta totesi, etteivät nämä tarkistetut polkumyynnin vastaiset
 marginaalit automaattisesti merkitsisi polkumyyntitulleja, joihin
 sovellettaisiin alhaisemman tullin sääntöä.
 –
 Lopuksi esitettiin erään EU:ssa toimivan tuottajan
 uudet taulukot 22, 23, 32, 33 ja 34 vastauksena eräiden osapuolten esittämiin
 huomautuksiin siitä, että 30 päivänä toukokuuta 2012 julkaistussa
 tiedotteessa esitetyt lisätiedot olivat puutteellisia, sillä taulukoista
 puuttui joitakin seikkoja tai niistä ei ollut tehty asianmukaista yhteenvetoa.
 2.4. 5 päivänä heinäkuuta 2012
 annetusta tiedotteesta tehdyt huomautukset
 (44) Eräät osapuolet vaativat
 lisätietoja normaaliarvon hintatasosta. Kuten jäljempänä johdanto-osan 82
 kappaleessa todetaan, hintatasoa ei voitu ilmoittaa osapuolille, sillä kyse on
 vertailumaan yksittäisen tuottajan hinnoista, jotka ovat luottamuksellisia
 tietoja. Ei-luottamuksellisia tietoja käsittävä versio
 vakiokiinnittimien normaaliarvosta vahvuusluokittain toimitettiin kuitenkin 5
 päivänä heinäkuuta 2012 kyseisiä tietoja pyytäneille vientiä
 harjoittaville kiinalaisille tuottajille, ja tiedot lisättiin myös
 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi. Komissio toimitti
 tiedotteessa taulukon, jossa näkyvät normaaliarvojen hintojen vaihteluvälit,
 jotka on laskettu vahvuusluokittain yhteistyössä toimineen ainoan intialaisen
 tuottajan itsenäisille asiakkaille Intian kotimaan markkinoilla myymien
 vakiokiinnittimien osalta.
 (45) Eräät
 osapuolet väittivät myös, että komissio ilmoitti niille 26 päivänä kesäkuuta
 2012 pidetyn kuulemistilaisuuden aikana, että Intian kotimaan myynnin
 muodostivat tuotteet, joissa oli alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyn
 PCN-taulukon mukaisesti kahdentyyppistä pinnoitetta (A ja B). Väite ei ole
 perusteltu. Komissio ilmoitti mainituille osapuolille, että tarkastelun
 senhetkisessä vaiheessa se tutki intialaisen tuottajan vakiokiinnittimissä
 käyttämiä pinnoitetyyppejä. Seuraavan kuulemistilaisuuden (3. heinäkuuta
 2012) aikana ilmoitettujen tietojen ja 11 päivänä heinäkuuta 2012
 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltavaksi lisätyn tiedotteen ansiosta
 kaikki osapuolet olivat tietoisia siitä, että intialainen tuottaja käytti
 vakiokiinnittimien tuotannossa pinnoitetta A.
 (46) Kyseiset osapuolet pyysivät
 komissiota selittämään 11 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyssä
 kuulemistilaisuudessa, miten intialainen tuottaja oli toteuttanut normaaliarvon
 jaon erikois- ja vakiokiinnittimien välillä. Komissio kertoi, että se oli tehty
 asiakkaiden nimien perusteella. Kuten kuulemismenettelystä vastaavan
 kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan laatimasta pöytäkirjasta käy ilmi,
 komissio ilmoitti ennen kuulemistilaisuuden päättymistä, että sen olisi
 selvitettävä asia, minkä se tekikin, ja ilmoitti tästä 13 päivänä heinäkuuta
 2012 julkaistussa tiedotteessa, joka lähetettiin kuulemistilaisuuteen
 osallistuneille osapuolille ja lisättiin ei-luottamuksellisia tietoja
 käsittävään asiakirja-aineistoon kaikkien osapuolten tarkasteltavaksi.
 Mainittujen osapuolten tekemä ilmoitus, jonka mukaan komissio ilmoitti, että ”normaaliarvon
 jako erikois- ja vakiokiinnittimien välillä toteutettiin muun muassa
 asiakkaiden nimien perusteella” on siitä syystä puutteellinen, että
 kyseisestä asiasta toimitettiin enemmän tietoja, kuten jäljempänä olevasta
 johdanto-osan kappaleesta käy ilmi.
 (47) Komissio
 selitti 13 päivänä heinäkuuta 2012 antamassaan tiedotteessa vakio- ja
 erikoiskiinnittimien välisistä eroista, että ”ei voida sulkea pois, että myös
 autoteollisuus käyttää vakiokiinnittimiä tiettyihin kohteisiin”. Jotkut
 osapuolet väittivät, että komissio katsoi, että autoteollisuuden kiinnittimiä
 olisi voitu myös pitää vakiokiinnittiminä. Tällainen väite ei ole perusteltu.
 Kuten kyseisessä tiedotteessa selvästi todettiin, komissio ilmoitti asiasta
 ilman intialaisen tuottajan asiakasluetteloa. Kuten todetaan alkuperäisessä
 tutkimuksessa ja selitetään yksityiskohtaisesti jäljempänä luvussa 2.7,
 autoteollisuuden tuottajat tilaavat laadun vuoksi ja kaupallisista syistä aina
 asiakaskohtaisia kiinnittimiä, jotta ne olisivat alan ISO-vaatimusten mukaisia.
 Tästä syystä kiinnittimien tuottajat pitävät kaikkia autoteollisuuden
 tarpeisiin tarkoitettuja kiinnittimiä ”erikoistuotteina” – myös Intiassa –
 Intian autonvalmistajien verkkosivustojen tietojen mukaan. Koska intialainen
 tuottaja selvästi määritti erikoiskiinnittimiksi kaikki asiakaskohtaisesti
 valmistetut osat, komissio katsoo, että autoteollisuuteen tarkoitettuja
 vakiokiinnittimiä ei sisällytetty alkuperäisen tutkimuksen aikana laadittuun
 vakiokiinnittimien luetteloon.
 (48) Kiinan
 kauppakamari ja eräs kiinalainen vientialan tuottaja esittivät edellä mainitun
 kaltaisia vaatimuksia autoteollisuuteen tarkoitettujen kiinnittimien
 mahdollisesta sisällyttämisestä normaaliarvoon ja väittivät lisäksi, että
 sellaisia autoteollisuuteen tarkoitettuja kiinnittimiä, joita ei ole
 valmistettu asiakaskohtaisesti, koskee kuitenkin erityinen laadunvalvonta, tai
 niissä on noudatettava jäljitettävyysvaatimuksia, mikä nostaa niiden hintaa,
 joten niitä olisi pidettävä erityiskiinnittiminä. Ne väittivät, että komission
 päätelmät, joiden mukaan huippulaitteisiin käytettyjä kiinnittimiä, joita ei
 ole valmistettu käyttäjän piirustusten mukaisesti, oli kuitenkin pidetty
 erikoiskiinnittiminä, ovat perusteettomia, ja näin komissio toimi
 perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan vastaisesti ja loukkasi
 tasapuolisen vertailun periaatetta. Ne katsoivat lisäsi, että intialaisen
 tuottajan tekemään jakoon perustuvia komission päätelmiä ei ollut varmistettu
 paikan päällä tehtävässä tarkistuksessa. Kiinan kauppakamari ja kiinalainen
 vientialan tuottaja pyysivät komissiota tarkistamaan vakio- ja
 erikoiskiinnittimien eron, ja mikäli tämä ei olisi mahdollista, käyttämään
 jotain toista normaaliarvoon perustuvaa tietokokonaisuutta.
 (49) Vakio- ja erikoiskiinnittimien
 erottelua koskevia komission perusteluja on jo käsitelty johdanto-osan 47
 kappaleessa. Mitä tulee väitteeseen, että intialaisen tuottajan tekemää jakoa
 ei tarkastettu, komissio varmisti myyntitiedot useiden ns. walk-through-testien
 avulla (eli tarkastamalla perusteellisesti tietyn otannan myyntitietoihin
 sisältyvistä myyntitoimista myyntitietojen täsmällisyyden varmistamiseksi)
 osana vakiotarkastusmenettelyjä. Lisäksi intialaisen tuottajan toimittamien
 myyntitietojen myöhempää jakoa verrattiin jaon keskimääräiseen hintatasoon
 mainitussa tiedotteessa selitetyllä tavalla. Tästä syystä väite, jonka mukaan
 komissio hyväksyi intialaisen tuottajan toimittamat tiedot tarkistamatta niitä,
 ei ole perusteltu.
 (50) Myös erikoiskiinnittimien
 määrittämisessä intialaisen tuottajan käyttämät kriteerit eli johdanto-osan 47
 kappaleessa mainitut asiakaskohtaiset mallit, ovat riittävän vakuuttavia
 tietojen luetettavuuden toteamiseksi. Komissio teki jo alkuperäisessä
 tutkimuksessa normaaliarvoon oikaisun, jotta otettaisiin huomioon intialaisen
 tuottajan suorittamat laadunvalvontavaiheet, joita ei otokseen valittujen
 kiinalaisten tuottajien tiedoista löytynyt. Tässä tilanteessa komissio ei pidä
 tarpeellisena, että se alkaisi käyttää jotain muuta normaaliarvoon perustuvaa
 tietojoukkoa osapuolten ehdottamalla tavalla. Lisäksi kuten lopullisen
 asetuksen johdanto-osan 89 kappaleessa todetaan, kukaan muu vertailumaissa
 toimiva tuottaja ei tarjoutunut tekemään yhteistyötä menettelyssä.
 (51) Eurooppalaisten tuottajien
 järjestö (EFDA) väitti vertailumaassa Intiassa toimivan tuottajan tietojen käytöstä
 normaaliarvon määrittämisessä, ettei kyseinen tekniikka ollut asianmukainen,
 koska tuottajan tuotevalikoima, tuotantovolyymi, asiakasprofiili,
 jakelumenetelmä ja markkina-asema eivät olleet vertailukelpoisia vientiä
 harjoittavan kiinalaisen tuottajan tilanteen kanssa. Lisäksi se väitti, että
 kiinalaiset hinnat olivat matalia, koska niistä heijastui vakiotuotteiden
 suurtuotannon edut ja koska kiinalaiset ovat alaan erikoistuneita ja tehokkaita
 tuottajia. Se pyysi myös yksityiskohtaisempia tietoja intialaisen tuottajan
 hinnoista ja vakiokiinnittimien tuotantomäärästä. Lopuksi EFDA toimitti
 väitteidensä tueksi Eurostatin tietoja, joiden mukaan Kiinasta ja Intiasta
 lähtöisin olevien vientihintojen vertailu kahden CN-koodin osalta osoitti, että
 näiden tuotteiden vienti Intiasta oli alle 4 prosenttia Kiinan viennistä
 ja ettei Intia ollut kyseisten tuotteiden uskottava toimittaja
 vientimarkkinoilla.
 (52) Johdanto-osan 49 kappaleen
 viimeisessä osassa tarkastellaan Intian valintaa vertailumaatuottajaksi ja
 valinnan asianmukaisuutta. Kun tarkastellaan yleistä väitettä, jonka mukaan
 Kiinan vientihinnoista heijastui suurtuotannon edut, väitteet eivät olleet
 perusteltuja tai niitä ei ollut ilmaistu merkityksellisellä tavalla, mikä olisi
 voinut auttaa tarkastelun kyseisessä vaiheessa tehdyn analyysin suorittamista.
 Intialaisen tuottajan tietoja koskevan lisätietopyynnön osalta viitataan
 johdanto-osan 82 kappaleeseen, jossa käsitellään luottamuksellisuutta. Kun
 tarkastellaan väitettä, jonka mukaan Intiasta lähtöisin oleva vienti ei ollut
 vertailukelpoinen Kiinan viennin kanssa tutkimusajanjakson aikana eikä sen
 jälkeen, todetaan, että perusasetuksen mukaan normaaliarvon määrittämisessä
 katsotaan merkittäviksi Intian kotimaan hinnat eikä Intian vientihinnat. Tästä
 syystä EFDA:n esittämät väitteet eivät olleet perusteltuja.
 (53) Kiinan
 kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja esittivät epäilyksensä
 intialaisen tuottajan käyttämää pinnoitetta koskevan ongelman osalta ja
 pyysivät komissiota selittämään, miten luottamukselliset tiedot tarjosivat
 vakuuttavan todisteen siitä, että intialainen tuottaja myi ainoastaan
 galvanoituja kiinnittimiä kotimaansa markkinoilla. Tarkastuksen aikana
 intialainen tuottaja esitti todisteita, joiden perusteella komissio pystyi
 päättelemään, että kotimaassa myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja ja
 että ne vastasivat alkuperäisen PCN-taulukon pinnoitetyyppiä A. Komissio
 katsoo, että asiakirja-aineiston todisteet riittävät sen päättelemiseen, että
 kotimaan markkinoilla myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja. Tässä
 yhteydessä tehtiin oikaisu kromissa havaittujen eroavuuksien perusteella
 jäljempänä johdanto-osan 81 kappaleessa mainitulla tavalla.
 2.5. 5 päivänä heinäkuuta 2012
 annetun tiedotteen jälkeen pyydetyt lisätiedot
 (54) Eräät vientiä harjoittavat
 tuottajat pyysivät lisäselvennyksiä ja -tietoja, jotta ne voisivat esittää
 mahdollisen pyynnön oikaista omaa polkumyyntimarginaaliaan alkuperäisen
 tutkimuksen mukaisesti ja seuraavien näkökohtien pohjalta:
 (a)
 käytettyjen tuotetyyppien ominaisuudet (CN-koodit,
 vahvuusluokka, vakio- ja erikoisosien erot) normaaliarvon määrittämisessä;
 (b)
 intialaisen tuottajan myymien tuotteiden
 ominaisuuksia koskevat lisätiedot, joita käytettiin normaaliarvon
 määrittämisessä;
 (c)
 selvitys siitä, miksi alkuperäisen PCN-taulukon
 muita ominaisuuksia ei käytetty ja
 (d)
 oikaisut, jotka olisi tehtävä fyysisten
 ominaisuuksien erojen vuoksi.
 (55) Mitä edellä olevaan a
 alakohtaan tulee, yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan myymien
 kiinnittimien vahvuusluokka oli PCN-taulukon sisältämän vahvuuden indikaattori,
 jota käytettiin kaikille osapuolille lähetetyssä kyselylomakkeessa, kuten
 todettiin 30 päivänä toukokuuta 2012 annetussa tiedotteessa. Vahvuusluokka
 määritettiin käyttämällä PCN-taulukon samaa merkityksellistä elementtiä kuin
 intialainen tuottaja käytti myyntitiedoissaan ja joka tarkistettiin paikan
 päällä tehtävässä tarkastuksessa.
 (56) Erikois- ja vakiokiinnittimien
 eroja kuvailtiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 54 kappaleessa. Erikoiskiinnittimet
 ovat asiakkaan piirustusten mukaan valmistettuja kiinnittimiä.
 Vakiokiinnittimiä valmistetaan varastoon, eivätkä ne ole tietyn asiakkaan
 antamien teknisten eritelmien mukaisia. Tarve tehdä ero yhteistyössä toimivan
 intialaisen tuottajan valmistamien vakio- ja erikoiskiinnittimien välillä
 tunnustettiin selvästi, ja kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 51 ja
 54 kappaleessa mainitaan, otantaan valittujen vientiä harjoittavien
 kiinalaisten tuottajien vientihinnan ja normaaliarvon vertailussa käytettiin
 vakiotyyppisiä kiinnittimiä.
 (57) Mitä edellä olevassa b
 alakohdassa mainittuihin seikkoihin tulee, tietojen luottamuksellisuuden vuoksi
 ei ole mahdollista ilmoittaa intialaisen tuottajan myymien ruuvien ja pulttien
 täsmällisiä tyyppejä. Kuten edellä todettiin, vertailu tehtiin kuitenkin painon
 perusteella kyseisessä vakio- tai erikoiskiinnittimien luokassa sekä
 PCN-taulukossa esitetyssä vahvuusluokassa.
 (58) Mitä edelleen tulee b
 alakohdassa mainittuihin seikkoihin, useat osapuolet pyysivät pinnoitteita
 koskevia lisätietoja. Alkuperäinen tutkimusaineisto analysoitiin tarkemmin, ja
 tämän mukaan Intian kotimaan markkinoilla vakiokiinnittimenä myydyssä
 tuotteessa oli peruspinnoite, eli se oli galvanoitu. Kyseiset tiedot esitettiin
 asianomaisten osapuolen pyytämissä kuulemistilaisuuksissa, ja ne toimitettiin
 uudelleen niitä pyytäneille osapuolille. Lisäksi tiedot lisättiin
 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi.
 (59) Kaksi otokseen valittua
 vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi lisätietoja kromin käyttöä pinnoitteissa
 koskevista oikaisuista. Yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan
 toimittamia myyntitietoja analysoitiin tarkemmin, ja tämän seurauksena
 normaaliarvoa oikaistiin kromieroavuuksien vuoksi jäljempänä johdanto-osan 81 kappaleessa
 esitetyllä tavalla. Samat kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysivät
 lisäselvityksiä siitä, miten yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan
 kotimaan myynnin kannattavuus oli määritetty, oliko se ilmoittanut
 tuotantokustannuksista PCN-taulukon pohjalta vai oliko se käyttänyt
 keskimääräisiä kustannuksia ja sisältyikö normaaliarvoon myynti etuyhteydessä
 oleville yrityksille.
 (60) Kaikki normaaliarvoa koskevat
 olennaiset tiedot mainitaan lopullisen asetuksen johdanto-osan
 94 kappaleessa. Siinä todetaan myös, että ainoastaan etuyhteydettömille
 yrityksille suoritettu kotimaan myynti oli otettu huomioon.
 (61) Kyseiset kaksi vientiä
 harjoittavaa tuottajaa väittivät myöhemmin, että ne epäilivät vahvasti, oliko
 kannattavuus- ja edustavuustestit suoritettu oikein. Kyseiset vientiä
 harjoittavat tuottajat epäilivät edustavuustestissä etenkin sitä, että
 intialaisen tuottajan kotimaan myyntimäärien osuus oli yli 5 prosenttia
 niiden vientiin suuntautuvasta myynnistä kutakin tarkistettua tuoteryhmää
 kohden. Edustavuustestistä todettiin, että niissä tapauksissa, joissa tietystä
 tuotetyypistä ei voitu tehdä 5 prosentin testiä, kotimaan myyntiä
 pidettiin kuitenkin riittävän suurena asianmukaisen vertailun tekemiseksi.
 Kannattavuustestistä vahvistettiin, että se toteutettiin tuotetyypin pohjalta.
 (62) Kun tarkastellaan edellä
 olevassa c alakohdassa mainittuja seikkoja, eli miksi normaaliarvon ja
 vientihinnan vertailussa ei käytetty kaikkia PCN-koodeja, tutkimuksen aikana
 selvisi, että PCN ei olisi luotettava indikaattori. Ensinnäkään Kiinan ja
 Intian viranomaiset eivät tee eroa tarkasteltavana olevan tuotteen
 määrittämisessä käytettyjen kymmenen CN-koodin välillä Euroopan unionin
 viranomaisten tapaan. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan
 48 kappaleessa lisäksi selitetään, useat osapuolet väittivät, että
 Kiinassa tuotetut kiinnittimet ovat vakiotuotteita (kestävyysluokaltaan
 pääasiassa 4,8–8,8), joilla ei ole erityisominaisuuksia raaka-aineen,
 kestävyyden, pinnoituksen tai sertifiointiin/turvallisuuteen liittyvien
 näkökohtien suhteen; ne on tarkoitettu vähemmän vaativiin sovelluksiin
 (ei-ammattimaiseen käyttöön ja yleiseen jakeluun) eikä
 huipputeknologiasovelluksiin, eivätkä ne täytä erityisten loppukäyttäjien kuten
 autoteollisuuden, kemianteollisuuden tai ilmailu- ja avaruusteollisuuden
 tiukkoja vaatimuksia.
 (63) Kun tarkastellaan edellä olevassa
 c alakohdassa mainittuja seikkoja, kahden muun vientiä harjoittavan
 tuottajan esittämiä kriteerejä – jäljitettävyys, ISO 9000 ‐standardi,
 viallisten osuus – ja muita kriteerejä, kuten kovuus, taipuvuus, vahvuus,
 iskulujuus ja kitkakerroin, ei voitu hyväksyä, koska kyseiset yritykset eivät
 osoittaneet, miten kyseiset seikat vaikuttavat normaaliarvon ja vientihinnan
 vertailukelpoisuuteen.
 (64) Koska vertailukelpoisuuden
 puutetta koskevia yksityiskohtaisia tietoja ei saatu alkuperäisen tutkimuksen
 osapuolten pyytämällä tavalla suositusten lisäksi, ja koska pinnoitteen
 kaltaisia muita teknisiä ominaisuuksia koskevia lisätietoja oli vain vähän
 saatavilla, alkuperäisessä tutkimuksessa tehtiin se johtopäätös, että
 osapuolten itsensä korostamat keskeiset tekijät ja erot – vakiokiinnitin ja
 erikoiskiinnitin sekä vahvuusluokka – muodostivat riittävän perustan
 normaaliarvon ja vientihintojen vertailulle.
 2.6. Normaaliarvoa koskevien
 lisätietojen ilmoittaminen 11 päivänä heinäkuuta 2012
 (65) Komissio ilmoitti 11 päivänä heinäkuuta
 2012 normaaliarvon uudelleenluokituksesta edellä kuvatulla tavalla ja
 ehdotuksensa polkumyyntimarginaalien uudelleenlaskennasta edellä selvitetyltä
 pohjalta sekä pyydetyt huomautukset.
 (66) Kuten johdanto-osan 32 kappaleessa
 todettiin, intialainen tuottaja toimitti ensimmäisellä kerralla kotimaan
 myyntiä koskevan myyntitiedot ilman PCN-koodeja. Myyntitapahtuman ainoa
 tunniste oli tavarakoodi, joka koostui kunkin tuotteen sisäisestä koodista ja
 tuotetta kuvaavasta merkkijonosta, esimerkiksi:
 M8X1.25X16 FLANGE SCREW
 (67) Kuten lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 48–57 kappaleessa todetaan, intialainen yritys jakoi kotimaan
 myynnin vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin käyttäen johdanto-osan 77 kappaleessa
 mainittua erottelua. Tästä syystä kotimaan myyntiä koskevat myyntitiedot
 toimitettiin kahtena tiedostona, joista toinen sisälsi vakiokiinnittimien
 myynnin ja toinen erikoiskiinnittimien myynnin. Ne myyntitapahtumat, joita ei
 voitu luokitella vakio- eikä erikoiskiinnittimien myyntiin, jätettiin
 normaaliarvon laskennan ulkopuolelle.
 (68) Tutkinnan aikana kävi myös
 ilmi, että normaaliarvon määrittämistä varten tarvittaisiin kiinnittimen
 vahvuusluokka. Intialainen yritys määritti kunkin rivin vahvuusluokan vakio- ja
 erikoiskiinnittimien myyntiä koskevissa tiedostoissa. Tiedostoihin lisättiin
 “Luokka”-niminen sarake, johon kyseinen vahvuusluokka merkittiin seuraavasti:
 KUVAUS || LUOKKA
 M8X1.25X16 FLANGE SCREW || 8,8
 (69) Alkuperäinen normaaliarvo
 laskettiin tältä pohjalta. Siinä käytettiin jakoa vakio- ja
 erikoiskiinnittimiin ja vahvuusluokkaa 30 päivänä toukokuuta 2012
 annetussa toimeenpanon tarkastuksesta laaditussa ensimmäisessä tiedotteessa
 esitetyllä tavalla.
 (70) Kuten johdanto-osan 54 kappaleessa
 mainitaan, jotkut vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät lisäselvityksiä ja
 viittasivat kiinnittimen pinnoitteeseen, läpimittaan ja pituuteen perustuvan
 vertailun puuttumiseen ja väittivät, että tämä voisi vaikuttaa alun perin lasketun
 normaaliarvon tasoon.
 (71) PCN-koodien puuttuessa kutakin
 myyntitapahtumaa kuvaava merkkijono analysoitiin (samalla kuvauksella
 varustetut myyntitapahtumat ryhmitettiin ensin yhteen), jotta pystyttiin
 poimimaan myydyn kiinnittimen läpimitta ja pituus. Kun käytetään edellä
 esitettyä esimerkkiä, M8 = läpimitta ja 16 = pituus. Tässä tapauksessa kyse on
 läpimitaltaan 8 mm:n suuruisesta ja pituudeltaan 16 mm pitkästä ruuvista. Luku
 1,25 viittaa kierteen nousuun, jota ei käytetty tarkasteltavana olevan tuotteen
 luokittelussa.
 (72) Vientiä harjoittavien
 kiinalaisten tuottajien käyttämässä PCN-koodissa nämä tiedot ilmaistaan hieman
 eri tavalla. Edellä mainitun ruuvin läpimitta ja pituus olisi ilmaistu luvulla
 080016.
 (73) Jotta varmistettaisiin
 normaaliarvon ja vientihinnan vastaavuus, komissio ryhmitteli läpimitan ja
 pituuden kolmeen samankokoiseen ryhmään 5 päivänä heinäkuuta 2012 annetun
 toisen tiedotteen mukaisesti:
 Indikaattori || Läpimitta || Pituus
 Pieni || M4–M10 || 0–100 mm
 Keskikokoinen || M12–M20 || 100–200 mm
 Suuri || M22–M30 || 200–300 mm
 (74) Pieni
 osa intialaisen tuottajan myynnistä jäi näiden ryhmien ulkopuolelle, eikä sitä
 käytetty normaaliarvon laskennassa. Edellä kuvatusta ruuvista ilmoitettaisiin
 tästä syystä tarkistettu PCN-koodi ’GSS’ = vahvuusluokka 8,8, pieni läpimitta,
 pieni pituus.
 (75) Edellä esitetystä esimerkistä
 ilmenee, ettei tuotetta kuvaavassa merkkijonossa ole tietoa intialaisen
 kotimaan markkinoilla toimivan tuottajan käyttämästä pinnoitteesta. Tämän
 vuoksi tutkimusaineistosta tarkistettiin, oliko siinä todisteita intialaisen
 tuottajan kotimaan markkinoilla myymissä vakiokiinnittimissä käyttämästä
 pinnoitetyypistä. Aineiston sisältämät luottamukselliset tiedot, jotka oli
 tarkistettu intialaisen tuottajan toimipisteessä, osoittivat, että kotimaan markkinoilla
 myytävissä vakiokiinnittimissä käytettiin galvanointia (PCN-tyyppiä A), ja
 tästä ilmoitettiin kaikille osapuolille 5 päivänä heinäkuuta 2012.
 2.7. 11 päivänä heinäkuuta
 2012 annetusta tiedotteesta tehdyt huomautukset
 (76) Useat vientiä harjoittavat
 tuottajat vastasivat edellä mainittuun tiedotteeseen. Kyseisten tuottajien
 pyynnöstä järjestettiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan
 pääosaston neuvonantajan johdolla kuulemistilaisuus komission kanssa käytävän
 vuoropuhelun jatkamiseksi ja tuottajien esille nostamien asioiden
 käsittelemiseksi. Vientiä harjoittavat tuottajat nostivat esiin erityisesti
 seuraavat seikat:
 (e)
 menetelmä, jolla intialainen tuottaja jakoi
 kotimaan myynnin vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin;
 (f)
 jos tiettyjä autoteollisuudelle myytyjä
 kiinnittimiä pidettiin vakiokiinnittiminä, ”huomattava oikaisu” olisi
 perusteltu;
 (g)
 Intiaan suuntautuvaan valssilangan tuontiin tehtiin
 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja normaaliarvon
 oikaisuja välillisiä veroja vastaavalla määrällä;
 (h)
 vakiokiinnittimien pinnoitteen sisältämä kromi VI;
 (i)
 komission noudattama menetelmä tilanteissa, joissa
 tietyille vientitapahtumille ei ollut vastaavaa kotimaan myyntiä; ja
 (j)
 intialaisen tuottajan kotimaan myynnin tuotekoodien
 julkistaminen.
 (77) Mitä a alakohtaan tulee,
 intialainen tuottaja jakoi kotimaan myyntinsä vakio- ja erikoiskiinnittimien
 myyntiin pitämällä asiakkaan piirustusten mukaan valmistettuja kiinnittimiä
 erikoiskiinnittiminä, kun taas muussa myynnissä on kyse vakiokiinnittimistä,
 toisin sanoen niitä ei ole valmistettu erikoismittojen tai asiakkaan
 piirustusten mukaisesti.
 (78) Edellä olevan b alakohdan
 osalta ja kuten mainitaan 13 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyssä
 asiakirja-aineistoon tarkoitetussa tiedotteessa, joka lähetettiin osapuolille
 11 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyn kuulemistilaisuuden jälkeen, komissio
 vahvisti, että asiakkaiden nimien puuttuessa, kuten edellä mainitaan, se
 viittaa johdanto-osan 47 kappaleeseen. Lisäksi komissio panee merkille,
 että kiinnittimien valmistajien eurooppalaisen järjestön mukaan asiakkaan –
 erityisesti autoteollisuuden – tilatessa Euroopassa kiinnittimen, joka on
 valmistettu piirustusten mukaan ja joka on täysin kansainvälisten standardien
 (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI) mukainen, kiinnittimien tuottajat pitävät tuotetta
 joka tapauksessa erikoistuotteena, ja näin ollen se määritetään – yrityksen
 sisäisessä luokituksessa – erikoistuotteeksi. Tämä on kiinnittimien
 valmistajien toimintatapa kaikkialla maailmassa ja myös Intiassa. Komissio on
 näin ollen varma, että autoteollisuuteen tarkoitetut vakiokiinnittimet eivät
 olleet alkuperäistä tutkimusta koskevien päätelmien aikana toimitetussa
 vakiokiinnittimien luettelossa. Näin ollen väite hylättiin.
 (79) Mitä
 edellä olevaan c alakohtaan tulee, vientiä harjoittavat tuottajat ottivat
 kuulemistilaisuudessa esille perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan
 b alakohdassa tarkoitetun oikaisun ottaakseen huomioon Intiaan tuotavan
 valssilangan tuontitullit, jotka sisältyvät normaaliarvoon mutta eivät Kiinasta
 vietävän tuotteen vientihintaan. Kiinalaiset otokseen valitut tuottajat ostivat
 Kiinassa valmistettua valssilankaa alkuperäisen tutkimuksen aikana.
 (80) Intialaisen
 tuottajan tuomaan raaka-aineeseen sovellettiin perustullia (5 prosenttia
 verotettavasta arvosta) ja koulutusveroa (Customs Education Cess)
 (3 prosenttia perustulliarvosta plus tasoitustullin määrä). Perusasetuksen
 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaan tällainen välillisiä
 veroja koskeva oikaisu on kuitenkin mahdollinen, jos kotimaan markkinoilla
 kulutettavaksi tarkoitetun samankaltaisen tuotteen tai siihen fyysisesti
 sisältyvien materiaalien tuontimaksuja ei kanneta tai ne palautettaisiin, kun
 tuote viedään Euroopan unioniin. Koska ei ole esitetty väitettä eikä todisteita
 siitä, että edellä mainittujen vientiä harjoittavien tuottajien viemät tuotteet
 olisivat hyötyneet raaka-aineiden (valssilanka) tuonnissa tuontimaksujen
 keräämättä jättämisestä tai niiden palauttamisesta, väite on hylättävä. Tällaista
 oikaisua ei myöskään voida yleensä tehdä, jos kyseinen vientiä harjoittava
 tuottaja – kuten tässä tarkastelussa – hankkii kaikki raaka-aineensa
 kotimaisilta toimittajilta, joihin ei sovelleta tuontimaksuja.
 (81) Edellä
 olevan d alakohdan osalta todetaan, että alkuperäistä tutkintaa koskevan
 asiakirja-aineiston todisteet osoittivat, että Intian kotimarkkinoilla myytyjen
 vakiokiinnittimien vakiopinnoite sisälsi kromia Cr3, ja tästä syystä se vastasi
 PCN-koodien määritelmässä pinnoitetta, johon ei ole lisätty kromi VI:tta.
 Polkumyyntimarginaalit laskettiin tästä syystä uudelleen siten, että laskentaan
 otettiin mukaan viennissä käytetty kallein kromipinnoitetyyppi ilman
 vientihinnan oikaisua. Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että
 pinnoitetta koskevat tiedot eivät olleet tutkimusajanjakson aikaisen tilanteen vaan
 nykytilanteen mukaisia. Tämä ei pidä paikkaansa. Alkuperäisen tutkimuksen
 aikana suoritetussa tarkastuksessa saatiin varmistettua näyttöä siitä, että
 kaikki Intian kotimarkkinoilla myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja
 alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana.
 (82) Edellä olevan e alakohdan
 osalta on vahvistettu, että polkumyyntimarginaalit laskettiin siten, että
 tilanteissa, joissa ei ollut vertailukelpoista kotimaan myyntiä,
 vientitapahtuma jätettiin polkumyyntilaskelman ulkopuolelle. Muutamat osapuolet
 väittivät, ettei ollut perusteita jättää tiettyjä vientitapahtumia
 polkumyyntimarginaalilaskelman ulkopuolelle. Kaiken otokseen valitun
 kiinalaisen tuottajan kannalta merkityksellisen vastaavuuden kotimaan myynnin
 ja vientimyynnin välillä katsottiin edustavan hyvin eri osapuolten toteuttamaa
 myyntiä.
 (83) Mitä tulee edellä olevaan f
 alakohtaan, Kiinan kauppakamari ja kiinalainen viejä väittivät, ettei
 intialainen tuottaja esittänyt hyviä syitä siihen, miksi se ei antanut
 komission esittää yksityiskohtaisia tietoja sen kotimaan kaupan tuotekoodeista.
 Komissio toimitti niin paljon tietoa kuin on luottamuksellisuussääntöjen
 noudattamisen yhteydessä mahdollista niissä useissa tiedotteissa, jotka se
 liitti asiakirja-aineistoon, kaikille osapuolille tarkasteltavaksi annetussa
 tiedotteessa, Kiinan kauppakamarille järjestetyissä kuulemistilaisuuksissa ja
 kaikille kiinalaisille viejille, jotka olivat pyytäneet tietoja. Pyynnöstä
 ilmoittaa intialaisen tuottajan tuotekoodit todetaan, että jos kyseiset tiedot ilmoitettaisiin,
 muut osapuolet pystyisivät laskemaan intialaisen tuottajan kotimaan hinnat
 kohtuullisen tarkasti, mitä on vältettävä liikesalaisuuksien suojelemiseksi.
 Jos komissio ei onnistuisi suojelemaan luottamuksellisia tietoja, siltä
 voitaisiin vaatia vahingonkorvauksia, ja tämä ehkäisisi vertailumaan yrityksiä
 ryhtymästä vapaaehtoiseen yhteistyöhön tutkimuksessa. Tästä syystä väite
 hylättiin.
 2.8. Lopullisessa asetuksessa
 normaaliarvon laskennassa käytettyyn menetelmään tehdyt oikaisut
 (84) Intialaisen tuottajan tiedot
 tarkistettiin uudelleen sen perusteella, että kiinalaiset vientiä harjoittavat
 tuottajat esittivät tässä tarkastelussa Intiasta peräisin olevien tuotetyyppien
 määritelmää normaaliarvon laskennassa koskevia väitteitä, joiden mukaan sen lisäksi,
 että tehdään ero vakio- ja erikoiskiinnittimen ja vahvuusluokan välillä, myös
 läpimitta, pituus ja pinnoite ovat tärkeitä samoin kuin kuulemismenettelystä
 vastaavan neuvonantajan johdolla pidettävät kuulemistilaisuudet ja vuoropuhelu.
 (85) Kyseisen uudelleentarkastelun
 jälkeen komissio pystyi määrittämään Intian kotimaan markkinoilla myytyjen
 kiinnittimien läpimitan ja pituuden. Jotta voitaisiin vertailla tasapuolisesti
 näitä kiinnittimiä ja Kiinasta vietyjä kiinnittimiä, sekä läpimitta että pituus
 luokiteltiin, ja kullekin luokalle laskettiin normaaliarvo. Tästä kerrottiin
 yksityiskohtaisesti 5 ja 11 päivänä heinäkuuta 2012 julkaistuissa
 tiedotteissa, jotka saatettiin kaikkien osapuolten tarkasteltaviksi. Kun
 intialaisen tuottajan myymät tuotteet luokiteltiin, jotta voitaisiin tehdä ero
 keskeisten kokojen välillä, niitä voitiin tämän menetelmän avulla vertailla
 tasapuolisesti kiinalaisten yritysten vientituotteisiin osapuolten pyynnön
 mukaisesti. Myöhemmin kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, ettei niillä
 ollut kaikkia tietoja ja että luokittelu oli epämääräinen ja
 epätarkoituksenmukainen eikä niillä tämän vuoksi ollut fyysisten erojen
 oikaisun vaatimiseen tarvittavia riittäviä tietoja. Kyseiset vientiä
 harjoittavat tuottajat eivät näiden yleisten väittämien lisäksi kuitenkaan
 esittäneet vaihtoehtoisia ehdotuksia eivätkä merkittävää näyttöä. Tästä syystä
 väite hylättiin.
 (86) EFDA väitti, että läpimitan ja
 pituuden käyttäminen ei heijastanut todellisuutta, ja se ehdottikin
 vaihtoehtoa, jossa nämä kaksi kriteeriä yhdistyivät, jotta voitaisiin välttää
 tiettyjen tuotteiden jääminen vertailun ulkopuolelle, mutta se ei kuitenkaan
 esittänyt näyttöä tästä vaihtoehdosta. Komissio ehdottamassa luokittelussa ei
 suljettu pois mitään tuotetyyppejä (kaikki mahdolliset läpimitta- ja
 pituusyhdistelmät otettiin huomioon), ja näin ollen väitettä ei voitu
 tarkastella yksityiskohtaisemmin.
 (87) Kaikkien myytyjen
 vakiokiinnittimien katsottiin olevan galvanoituja, ja niinpä normaaliarvo
 laskettiin PCN-koodia A vastaavan pinnoitepohjan perusteella. Jos otokseen
 valittu vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja ei vienyt pinnoitetyypillä A
 pinnoitettuja kiinnittimiä, laskennassa käytettiin lähintä pinnoitetyyppiä
 ilman vientihinnan oikaisua.
 (88) Vahvuusluokkaa koskevat tiedot
 ja jako vakio- ja erikoiskiinnittimiin pysyivät muuttumattomina.
 (89) Kaksi vientiä harjoittavaa
 tuottajaa pyysi kuulemismenettelystä vastaavaa kauppapolitiikan pääosaston
 neuvonantajaa tarkastelemaan vertailumaassa Intiassa toimivan tuottajan luottamuksellisia
 tietoja ja antamaan varmistuksen sen kotimaan myynnin luottamuksellisuudesta
 sekä vakiokiinnittimien pinnoitetta koskevasta kysymyksestä, pinnoitteen
 kromipitoisuudesta sekä vakiokiinnittimien pituutta ja läpimittaa koskevien
 tietojen hankkimisesta. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutki
 vertailumaan tuottajan luottamukselliset tiedot ja löysi vastaukset kahden
 tuottajan esittämiin kysymyksiin. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan
 raportti liitettiin asiakirja-aineistoon asianomaisten osapuolten
 tarkasteltavaksi.
 (90) Edellä mainituista
 lisätiedoista, selvityksistä, kuulemistilaisuuksista ja vuoropuhelusta
 huolimatta eräät osapuolet väittivät edelleen, ettei niillä ollut riittäviä
 tietoja, jotta ne olisivat voineet pyytää oikaisuja tasapuolisen vertailun
 varmistamiseksi. Komissio toimitti osapuolille seikkaperäisiä tietoja
 normaaliarvon määrittämisessä käytetyistä tuoteryhmistä valituselimen
 vaatimalla tavalla[6]. Lisäksi komissio
 toimitti tietoja ja vastasi kaikkiin osapuolten esittämiin kysymyksiin
 määräajan pidentämisen jälkeen 30 päivästä toukokuuta 2012 aina 19 päivään
 heinäkuuta 2012. Kaikki osapuolet saivat myös 20 päivää lisäaikaa tehdä
 huomautuksia lopullisista tiedoista.
 (91) Samat osapuolet väittivät,
 että toisin kuin valituselimen raportissa todetaan, komissio kieltäytyi
 antamasta intialaisen tuottajan erikoistuotteita koskevia normaaliarvon
 määrittämisessä käytettyjä tietoja ilman pätevää syytä. Polkumyynnin vastaisen sopimuksen
 6.5 artiklassa määrätään, että tutkimusviranomaisten on käsiteltävä
 luottamuksellisia tai luottamuksellisina toimitettuja tietoja on käsiteltävä
 luottamuksellisina. Tässä tapauksessa intialainen tuottaja toimitti kotimaan
 markkinoilla myytyjä tuotetyyppejä koskevia tietoja luottamuksellisina, ja
 yritys on esittänyt komissiolle tietojensa luottamuksellisesta käsittelystä
 uuden pyynnön, jonka mukaan se katsoo jatkossakin, että tiedot ovat ehdottoman
 luottamuksellisia, kuten johdanto-osan 82 kappaleessa mainitaan. Kyseiset
 osapuolet väittivät edelleen, ettei komissio pystynyt laatimaan mielekästä
 ei-luottamuksellisia tietoja käsittävää yhteenvetoa intialaisen tuottajan
 toimittamista tiedoista raporteissa vaaditulla tavalla. Kuten edellä olevissa
 johdanto-osan kappaleissa on todettu, komissio antoi jatkuneen vuoropuhelun
 aikana asianomaisille osapuolille kaikki intialaiseen tuottajaan liittyvät
 olennaiset ei-luottamukselliset tiedot, jotta nämä saattoivat puolustaa
 etujaan.
 2.9. Vientiä harjoittavien
 kiinalaisten tuottajien normaaliarvon määrittäminen, normaaliarvo,
 vientihinnat, vertailu
 (92) Normaaliarvo laskettiin ja
 sitä verrattiin vientihintaan edellä mainitulla tavalla. Vientihintaan tehtiin
 oikaisuja hintaerojen poistamiseksi silloin, kun kyseisten kiinnittimien
 pinnoitteeseen oli lisätty kromi VI:tta. Vertailu tehtiin alkuperäisen
 tutkimuksen tavoin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
 2.10. Tuotteen ominaisuuksiin
 pohjautuvia oikaisuja koskevat väitteet
 (93) Eräs vientiä harjoittava
 tuottaja vaati perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan
 mukaista oikaisua tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppien (kuusioruuvit,
 puuruuvit, pultit jne.) fyysisten erojen perusteella. Koska kyseinen vientiä
 harjoittava tuottaja ei tietojen luottamuksellisuuden vuoksi voi käyttää
 kaikkia normaaliarvoa koskevia tietoja, yritys turvautuu omiin
 vientihintoihinsa sen osoittamiseksi, missä määrin hinnat vaihtelevat kunkin
 kiinnitintyypin osalta.
 (94) Vertailu normaaliarvon ja
 vientihinnan välillä tehtiin alkuperäisessä tutkimuksessa erottelemalla
 kiinnittimien vakio- ja erikoistyypit lopullisen asetuksen johdanto-osan
 102 kappaleen mukaisesti ja lisäksi määrittämällä vahvuusluokka.
 Tuotteiden täydellisiä valvontanumeroita (PCN-koodit) ei tässä tapauksessa
 käytetty, koska vertailumaan tuottaja ei toimittanut PCN-koodien mukaan
 luokiteltuja tietoja pyydetyllä tavalla. Yhtenä alkuperäisen PCN-koodin
 tarkoituksena oli tunnistaa erityyppiset kiinnittimet niitä koskevan CN-koodin
 mukaisesti. Koska intialainen tuottaja ei toimittanut näitä tietoja, kyseistä
 seikkaa ei voitu käyttää alkuperäisen tutkimuksen aikana tehdyssä vertailussa.
 (95) Vientiä harjoittavan tuottajan
 toimittamat tiedot osoittivat, että on ehkä syytä oikaista erityyppisten
 kiinnittimien eroja. Menetelmää ei kuitenkaan pidetty asianmukaisena, koska
 yritys ei toimittanut tuotetyypistä alun perin pyydettyjä CN-koodin mukaisia
 täsmällisiä tietoja, kuten johdanto-osan 34 kappaleessa todetaan. Tämän
 sijasta tarkasteltiin unionin tuotannonalan hintaeroja unionin markkinoilla sen
 määrittämiseksi, oliko erilaisten kiinnitintyyppien välillä hintaeroja. Unionin
 tuotannonalan toimittamat tiedot oli annettu kaikilta osin PCN-koodeina
 alkuperäisen pyynnön mukaisesti. Tarkastelusta saatiin vahvistus sille, että
 hinnat vaihtelivat EU:n markkinoilla kiinnitintyypin mukaan. Tämän perusteella
 normaaliarvon oikaisemista pidettiin asianmukaisena, jotta se heijastaisi näitä
 eroja. Oikaisun pohjaksi unionin tuotannonalan myynnin keskihinnaksi unionin
 markkinoilla määritettiin arvo 1, ja kaikille yksittäisille tyypeille annettiin
 oma arvo sen mukaan, mikä oli niiden hinnan suhde keskimääräiseen hintaan.
 Tämän jälkeen arvoja sovellettiin normaaliarvoon, jota oli käytetty vertailussa
 kuhunkin vientiä harjoittavan tuottajan viemään tuotetyyppiin.
 (96) Koska
 oikaisut tehtiin Euroopan unionin markkinoilla vallitsevan fyysisten
 ominaisuuksien erojen markkina-arvon perusteella, katsottiin, että olisi
 asianmukaista tehdä vastaavia oikaisuja kaikkien vientiä harjoittajien
 tuottajien polkumyyntimarginaalien laskelmiin.
 (97) Ilmoitusasiakirjan julkaisemisen
 jälkeen Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja
 väittivät, että komissio rikkoi edelleen WTO:n polkumyynnin vastaisen
 sopimuksen 2.4, 6.2 ja 6.4 artiklaa, koska se ei toimittanut oikea-aikaisesti
 tietoja, joiden perusteella vientihintaa ja normaaliarvoa verrattiin, ja ne
 kehottivat komissiota ilmoittamaan kattavat tiedot käytetyistä
 normaaliarvoisista tuotetyypeistä täyttääkseen velvollisuutensa antaa
 kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajalle mahdollisuus taata omien
 etujensa puolustaminen, esittää asiansa kaikkiin siihen liittyvistä seikoista
 täysin tietoisena ja varmistaa vientihintojen ja normaaliarvon välinen
 puolueton vertailu. Tämän vuoksi kyseiset osapuolet pyysivät komissiota
 tarkastelemaan uudelleen seuraavia seikkoja:
 (a)
 kaikkien normaaliarvoisten tuotetyyppien
 ilmoittaminen;
 (b)
 sen varmistaminen, että kiinalaisten vientiä
 harjoittavien tuottajien tuottamia vakiokiinnittimiä ei verrata vertailumaan
 tuottajan valmistamiin, vaativissa sovelluksissa käytettäväksi tarkoitettuihin
 kiinnittimiin;
 (c)
 näytön antaminen siitä, kuinka oikaisupyynnöt
 perustellaan;
 (d)
 tietojen antaminen siitä, miten tietyt oikaisut on
 tehty; ja
 (e)
 EU:n velvoite ottaa huomioon kaikki vientitoimet.
 (98) Mitä tulee a alakohtaan,
 katsotaan, että 30 päivänä toukokuuta 2012, 11 päivänä heinäkuuta 2012 ja 13
 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyissä tiedotteissa, 31 päivänä heinäkuuta 2012
 lähetetyssä ilmoitusasiakirjassa ja eritoten johdanto-osan 77–96 kappaleessa ja
 kuulemismenettelyjen aikana pidetyissä kuulemisessa annetut tiedot huomioon
 ottaen asianomaisille osapuolille on annettu tiedot, jotka on ollut mahdollista
 antaa luottamuksellisuutta koskevien vaatimusten rajoissa.
 (99) Edellä b alakohdassa mainittua
 tarvetta varmistaa, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien
 tuottamia vakiokiinnittimiä ei verrata vertailumaan tuottajan valmistamiin,
 vaativissa sovelluksissa käytettäväksi tarkoitettuihin kiinnittimiin, on
 käsitelty johdanto-osan 78 kappaleessa. Koska uutta näyttöä ei ole esitetty ja komission
 käytössä on pelkkiä kyseisten osapuolten esittämiä väitteitä muihin vaativiin
 sovelluksiin kuin autoteollisuuteen tarkoitettujen kiinnittimien mahdollisesta
 olemassaolosta, komissio katsoo, että asiakirjoissa esitetyt tiedot ovat
 riittävän luotettavia varmistamaan, että ainoastaan vakiokiinnittimiä on
 käytetty sen normaaliarvon määrittämiseen, jota verrattiin kyseisen kiinalaisen
 viejän vientihintoihin.
 (100) Mitä tulee c alakohtaan ja
 väitteisiin, joiden mukaan komissio on jättänyt antamatta tietoja siitä, miten
 kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat perustella oikaisupyynnöt,
 jotka koskevat jäljitettävyyttä, ISO 9000 -standardia, viallisten osuutta ja
 muita kriteerejä kuten kovuus, taipuvuus, vahvuus, iskulujuus ja kitkakerroin
 (katso johdanto-osan 63 kappale) sekä tuontitulleja (katso johdanto-osan 79 ja
 80 kappale), komissio esittää seuraavat huomautukset. Ensinnäkin muistutetaan,
 että osapuolet ovat esittäneet kyseiset seikat antamatta mitään yksityiskohtaisia
 lisätietoja. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan 11 päivänä heinäkuuta
 2012 järjestämän kuulemisen aikana komissio kehotti osapuolia antamaan
 lisätietoja edellä mainituista seikoista, mutta niitä ei annettu. Mitä tulee
 vaatimukseen, että vientihintoja on oikaistava Intiaan suuntautuvaan
 valssilangan tuontiin sovellettavien tullien ja yleisesti ottaen kiinalaisten
 vientiä harjoittavien tuottajien mahdollisuuden hankkia raaka-aineita
 halvemmalla huomioon ottamiseksi, komissio selosti johdanto-osan 80 kappaleessa
 yksityiskohtaisesti syyt siihen, miksi tätä oikaisua ei voitu hyväksyä.
 Lisäksi, kuten alkuperäisen asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa todetaan,
 tärkeimmän raaka-aineen, teräsvalssilangan, kustannus ei olennaisesti
 heijastanut markkina-arvoja. Havaittiin, että kotimarkkinoilla teräsvalssilangasta
 veloitettiin huomattavasti alhaisempia hintoja kuin muilla markkinoilla. Näitä
 vääristyneitä hintoja ei siis voida käyttää asianomaisten osapuolten vaatiman
 oikaisun pohjana. Näin ollen komissio ei näe, mitä lisätietoja Kiinan
 kauppakamarin ja vientiä harjoittavan tuottajan osalta voitaisiin kyseisten
 kahden oikaisupyynnön perusteeksi toimittaa.
 (101) Mitä d alakohtaan tulee,
 muistutetaan, että EU:n tuottajien normaaliarvoiset tyypit ja niiden hintatasot
 sekä tehtyjen oikaisujen vaikutus vertailumaan tuottajan normaaliarvoisiin
 tyyppeihin ovat luottamuksellisia eikä niitä voi julkistaa. Kiinan kauppakamari
 ja yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja pyysivät lisäselvityksiä
 siitä, miten pinnoituksen hintaeroja koskevat oikaisut on tehty. Mutta kuten
 johdanto-osan 92 kappaleessa todetaan, että komissio ilmoitti erityisessä
 ilmoitusasiakirjassa, minkä vietyjen tuotetyyppien osalta on tehty oikaisu,
 minkä ansiosta asianomaiset osapuolet voivat saada käsityksen siitä, miten oikaisu
 on tehty.
 (102) Mitä tulee e alakohtaan ja
 väitetteeseen, joka mukaan on tarpeen ottaa polkumyyntilaskelmissa huomioon
 kaikki vertailukelpoiset vientitoimet, jotta taataan WTO:n polkumyynnin
 vastaisen sopimuksen 2.4.2 artiklan mukainen puolueeton hintavertailu, komissio
 huomauttaa noudattavansa tarkoin asianomaisten osapuolten pyyntöä ja ehdotuksia
 siinä, että polkumyyntimarginaalien määrittämisessä käytettyä normaaliarvoa oli
 oikaistu. Käytetty menetelmä on selostettu johdanto-osan 93–96 artiklassa, ja
 syyt siihen, miksi havaitun polkumyynnin määrä on ilmaistu prosenttiosuutena
 niistä vientitoimista, joita käytettiin johdanto-osan 107 ja 108 kappaleessa
 esitetyn polkumyynnin määrän laskemiseen, vastaavat täysin WTO:n polkumyynnin
 vastaisen sopimuksen 2.4.2 artiklaa, joka koskee vertailukelpoisia
 vientitoimia. Tässä tapauksessa kaikkia vertailukelpoisia toimia
 (tuotetyypeittäin) on käytetty vertailussa. Siksi oli järkevää ilmaista
 havaitun polkumyynnin määrä prosenttiosuutena polkumyynnin määrän laskemisessa
 käytetyistä vientitoimista.
 (103) Tietojen julkistamisen jälkeen
 kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toisti vaatimuksensa, että
 oikaisuja olisi tehtävä raaka-aineen kulutustehokkuudessa ja helpommassa
 saannissa, tehokkaammassa sähkönkulutuksessa ja matalammssa tuottavuudessa
 työntekijää kohti olevien väittyjen erojen takia. Muistutetaan, että
 yhdellekään kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei myönnetty
 markkinatalouskohtelua alkuperäisessä tutkimuksessa eikä niiden kustannusrakenteen
 voida katsoa heijastavan markkina-arvoja, joita voitaisiin käyttää oikaisujen
 perustana etenkään raaka-aineiden saannin osalta. Lisäksi on huomattava, että Kiinassa
 käytössä olevien tuotantoprosessien todettiin olevan verrattavissa intialaisen
 tuottajan tuotanprosessiin ja väitetyt erot havaittiin erittäin pieniksi. Koska
 intialaisen tuottajan havaittiin kilpailevan useiden muiden tuottajien kanssa
 Intian kotimarkkinoilla, tässä tapauksessa katsotaan, että sen hinnat
 heijastivat täysimääräisesti tilannetta kotimarkkinoilla. Kuten johdanto-osan 41
 kappaleessa todetaan, normaaliarvon määrittämisessä oli käytettävä toimivissa
 markkinatalouksissa toimivien tuottajien kustannusten ja hintojen korviketta.
 (104) Samat kaksi kiinalaista vientiä
 harjoittavaa tuottajaa väittivät, että jakaessaan läpimittaa ja pituutta koskevat
 tiedot ryhmiin komission ei pitäisi viitata ryhmiin vaan käyttää vertailussa todellisia
 pituus- ja läpimittalukuja. Kuten johdanto-osan 70 kappaleessa todetaan,
 komissio suostui kyseisten osapuolten kanssa 26 päivänä kesäkuuta 2012 pidetyn
 kuulemisen jälkeen ryhmittelemään läpimitan ja pituuden ottaakseen huomioon
 fyysisten ominaisuuksien vaikutuksen hintoihin. Kyseiset osapuolet esittivät
 itse joitakin mahdollisia ryhmiä, mutta komissio ilmoitti kuulemisen aikana,
 että ehdotettuja ryhmiä olisi tarkistettava sen takaamiseksi, että kaikki
 viedyt tyypit sopivat yhteen niitä läheisesti muistuttavien intialaisen
 tuottajan tyyppien kanssa. Lisäksi kyseiset osapuolet mainitsivat 3 päivänä
 heinäkuuta 2012 pidetyn kuulemisen aikana pitämässään puheenvuorossa esimerkkinä,
 että läpimitalla olisi pieni vaikutus raaka-aineen yksikkökulutukseen. Siksi
 tämä väite hylättiin.
 2.11. Polkumyyntimarginaalit
 (105) Polkumyyntimarginaalit
 määritettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun
 keskimääräisen vientihinnan vertailun perusteella.
 (106) Lopullinen
 polkumyyntimarginaali, joka on ilmaistu tämän tarkastelun vientiä harjoittavaa
 tuottajaa koskevana prosenttiosuutena CIF-tuontihinnasta unionin rajalla
 tullaamattomana, on seuraava:
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd || 0,0 %
 (107) Lopulliset
 polkumyyntimarginaalit, jotka on ilmaistu prosenttiosuutena CIF-tuontihinnasta
 unionin rajalla tullaamattomana, ovat seuraavat:
 Vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa || Voimassa oleva polkumyyntimarginaali || Tarkistettu polkumyyntimarginaali
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 69,9 % || 43,4 %
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 93,2 % || 63,7 %
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 74,5 % || 64,3 %
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 105,3 % || 69,7 %
 Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 63,1 % || 38,3 %
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0 % || 0 %
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 26,5 % || 22,9 %
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0 % || 0 %
 Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joita ei valittu osaksi otosta || 78,1 % || 54,1 %
 Kaikki muut yritykset || 115,4 % || 74,1 %
 (108) Eräs vientiä harjoittava
 tuottaja väitti, että sen polkumyyntimarginaalia laskettaessa todetun
 polkumyynnin kokonaisarvo olisi ilmaistava prosenttiosuutena kaikkien
 vientitapahtumien yhteenlasketusta CIF-arvosta eikä prosenttiosuutena niistä
 vientitapahtumista, joita käytettiin polkumyynnin määrän laskennassa. Jos
 toimittaisiin toisin, tämä merkitsisi kyseisen yrityksen mielestä niiden
 vientitapahtumien oletettua polkumyyntiä, joita ei käytetty polkumyynnin
 määrittämisessä.
 (109) Vientihinnan ja normaaliarvon
 välinen vertailu tehtiin painotetun keskiarvon pohjalta vain niiden vientiä
 harjoittavan kiinalaisen tuottajan viemien tuotetyyppien osalta, joita
 vastaavia tyyppejä intialainen tuottaja tuotti ja myi. Tätä pidettiin kaikkein
 luotettavimpana pohjana kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyynnin
 tason määrittämisessä; jos olisi yritetty löytää kaikkia muita vientityyppejä
 läheisesti muistuttavat intialaisen tuottajan tuotetyypit, tulokseksi olisi
 saatu epätarkkoja tuloksia. Tämän vuoksi on oikein, että todetun polkumyynnin
 määrä ilmaistaan polkumyynnin määrän laskennassa käytettyjen vientitapahtumien
 prosenttiosuutena – tuloksen katsotaan edustavan kaikkia vietyjä tuotetyyppejä.
 Samaa lähestymistapaa käytettiin muiden vientiä harjoittavien viejien
 polkumyyntimarginaalien laskennassa.
 3. Unionin tuotannonalan
 määritelmä
 (110) Kuten
 menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio arvioi
 uudelleen unionin tuotannonalan määritelmän, jotta otettaisiin huomioon
 riitojenratkaisuelimen raporttien suositukset, joiden mukaan EU oli toiminut
 WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklan vastaisesti jättäessään
 unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle ne tuottajat, jotka eivät
 halunneet mukaan otokseen ja katsoessaan, että perusasetuksen 4 artiklan
 1 kohdassa säädetty 25 prosentin kynnysarvo automaattisesti muodostaa
 ”pääosan” tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan
 unionissa. Valituselimen raportin 430 kohdassa (julkaistu 15 päivänä heinäkuuta
 2011) todetaan, että ”kiinnitinalan pirstaloituneen luonteen vuoksi tällainen
 vähäinen osuus voisi kuitenkin olla hyväksyttävä, koska lisätietojen saanti oli
 käytännössä vaikeaa, mikäli prosessissa, jonka avulla komissio määritti
 tuotannonalan, ei ilmene merkittävää vääristymisen riskiä. [...] rajatessaan
 kotimaan tuotannonalan määritelmän niihin tuottajiin, jotka halusivat osaksi
 otosta, komissio sulki ulkopuolelle tuottajia, jotka toimittivat olennaisia
 tietoja.” (alleviivaus lisätty). Viimeksi mainitut tuottajat on nyt
 sisällytetty unionin tuotannonalan määritelmään.
 (111) Alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin,
 että osaksi otosta suostuneiden ja kaikilta osin yhteistyötä alkuperäisen
 tutkimuksen ajan tehneiden unionissa toimivien tuottajien tuotannon osuus oli
 27 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan
 unionissa. Tästä syystä katsottiin, että kyseiset yritykset muodostivat
 perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan
 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan.
 (112) Riitojenratkaisuelimen
 raporttien päätelmien seurauksena ja kaikkien niiden EU:n tuottajien tietojen
 pohjalta, jotka toimittivat ne Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien
 tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen
 menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen ([7]) 6 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädettyyn
 määräaikaan mennessä ja huolimatta siitä, ilmoittivatko ne olevansa halukkaita
 olemaan osa otosta, komissio laski uudelleen, että unionin tuotannonalan osuus
 oli 36,3 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan
 unionissa vuonna 2006.
 (113) Tarkistettuaan unionin
 tuotannonalan määritelmää komissio varmisti, vastasiko kyseisen tuotannonalan
 kiinnittimien tuotannon osuus WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1
 artiklassa tarkoitettua pääosaa arvioidusta kokonaistuotannosta.
 (114) Kuten lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 112 kappaleessa mainitaan, tutkimuksessa todettiin, että
 samankaltaista tuotetta valmistaa unionissa suuri tuottajajoukko, jonka
 määräksi arvioidaan yli 300 pääasiassa pientä ja keskisuurta yritystä,
 mutta johon kuuluu myös muutamia suurempia yrityksiä tai yritysryhmiä.
 Alkuperäisen tutkimuksen alussa komissio otti yhteyttä kuhunkin tiedossa
 olevaan tuottajaan ja pyysi niitä osallistumaan tutkimukseen ja toimittamaan
 tiettyjä tietoja toiminnoistaan. Alkuperäisen tutkimuksen alussa julkistetussa
 menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa ja tutkimuksen
 aloittamispäivänä kaikille tiedossa olleille EU-tuottajille lähetetyssä
 kirjeessä ei kummassakaan ilmoitettu, että niiden Euroopan unionissa toimivien
 tuottajien toimittamat tiedot jätettäisiin huomiotta, jotka eivät halua tehdä
 yhteistyötä.
 (115) Useimmat unionissa toimivista
 kiinnittimien tuottajista ovat pienyrityksiä, jopa mikroyrityksiä (perheyrityksiä),
 joilla on tavallisesti vähäiset taloudelliset resurssit ja henkilöresurssit ja
 jotka eivät kuulu sellaisiin kansallisiin järjestöihin tai Euroopan unionin
 järjestöihin, jotka voisivat edustaa niitä tutkimuksen ajan, ja joilla ei ole
 varaa palkata kauppaan erikoistuneita lakimiehiä ja kirjanpitäjiä, mikä on
 yleistä pk-yritysten ollessa kyseessä. Pienyritykset ovat myös hyvin huolissaan
 luottamuksellisia tietoja koskevasta tietosuojasta tällaisissa tutkimuksissa ja
 pitävät asiaa erittäin tärkeänä. Huomattava määrä tuottajia (63 Euroopan unionissa
 toimivaa valmistajaa) toimitti kuitenkin pyydetyt tiedot. On syytä panna
 merkille, että kyseisten tuottajien joukossa on sekä pk-yrityksiä että suuria yrityksiä,
 jotka toimivat eri puolilla Euroopan unionia. Edellä esitetyn perusteella ja tätä
 tapausta koskevat erityisolosuhteet huomioon ottaen kyseisten tuottajien,
 joiden osuus oli 36,3 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen
 kokonaistuotannosta Euroopan unionissa, voidaan katsoa muodostavan pääosan
 unionin tuotannonalasta WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklan
 mukaisesti. Koska kaikki tiedossa olevat suurimmat EU:ssa toimivat tuottajat
 ilmoittivat pyydetyt tiedot menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa
 asetetussa määräajassa, alkuperäiseen tutkimukseen valittua otosta voidaan
 pitää edustavana myös sen jälkeen, kun unionin tuotannonalan määritelmään
 sisällytettiin 18 muuta tuottajaa.
 (116) Kiinan kauppakamari väitti,
 ettei komissio voinut itse määrittää rajoitusta, jonka mukaan se käyttää niiltä
 EU:ssa toimivilta tuottajilta saamiaan tietoja, jotka toimittavat ne johdanto-osan
 112 kappaleessa mainitussa määräajassa, koska tietyt tuottajat saattoivat
 päättää olla vastaamatta pyyntöön, koska ne eivät halunneet osaksi otosta ja
 tästä syystä tiesivät, ettei niiden vastausta otettaisi huomioon. Kiinalaisten
 viejien järjestö kehotti komissiota aloittamaan koko valintamenettelyn
 uudelleen ja ottamaan yhteyden kaikkiin EU:ssa toimiviin tuottajiin ja olemaan
 mainitsematta sitä, että tuottajien on oltava halukkaita olemaan osa otosta[8].
 Edellä esitetyn perusteella katsottiin kuitenkin, ettei lopullisen otoksen
 valintaprosessia ollut tarpeen käynnistää uudelleen, koska suurimmat tiedossa
 olevat EU:ssa toimivat tuottajat vastasivat pyyntöön jo alkuvaiheessa. Tietojen
 ilmoittamisen jälkeen Kiinan kauppakamari toisti, ettei voitu sulkea pois sitä
 mahdollisuutta, että suuri joukko tuottajia ei yksinkertaisesti vastannut
 kyselylomakkeeseen nimenomaan siksi, että ne tiesivät, että niiden haluttomuus
 osallistua otokseen johtaisi automaattisesti niiden sulkemiseen kotimaan
 tuotannonalan ulkopuolelle. On huomattava, että alkuperäisessä tutkimuksessa
 saman väitteen esittivät kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja
 eurooppalaiset tuojat, jotka kiistivät, että toimimiseen tarvittaisiin jokin
 erityinen asema. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 26 kappaleessa
 todetaan, komissio otti menettelyn aloittamisen jälkeen yhteyden suureen
 joukkoon unionin tuottajia, joista vain harva vastasi. Olisi huomattava, että
 ei mainittu, otettiinko ne mahdollisesti lopulliseen otokseen vai ei. Unionin
 tuottajien mahdollisella valitsemisella lopulliseen otokseen ei itse asiassa
 ollut merkitystä sen kannalta, päättivätkö ne ilmoittautua menettelyn aikana,
 sillä niiden päätökseen vaikuttivat muut kuin johdanto-osan 115 kappaleessa esitetyt
 tekijät. Siksi komissiolle osoitettu vaatimus, että komission olisi
 suoritettava vahingon arviointi uudelleen, hylättiin.
 4. Unionin tuotannonalan tilanne
 (117) Alkuperäisessä
 tutkimuksessa esille tulleita, vahinkoja koskevia tuloksia tarkasteltiin
 uudelleen raporttien seurauksena unionin tuotannonalan tasolla johdanto-osan 114 kappaleen
 mukaisesti. Tarkastelussa otettiin huomioon suuntaukset, jotka koskivat
 tuotantoa, tuotantokapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, myyntiä, yksikköhintoja,
 markkinaosuutta, työllisyyttä ja tuottavuutta, ja siinä tutkittiin kuudelta
 otokseen valitulta tuottajalta kerättyjä tietoja ja sittemmin vielä 57:ltä unionin
 tuotannonalaan mukaan otetulta tuottajalta kerättyjä tietoja. Koska varastoja,
 tuottavuutta, kassavirtaa, investointeja, sijoitetun pääoman tuottoa, valmiutta
 hankkia pääomaa ja palkkoja koskevat tiedot saatiin otokseen valittujen kuuden
 tuottajan varmistetuista kyselylomakevastauksista, otokseen valittuja unionin
 yrityksiä koskevien muiden vahinkoa osoittavien tekijöiden osalta päätelmät
 vahvistettiin uudelleentarkastelussa.
 4.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti
 ja kapasiteetin käyttöaste
 (118) Kaikkeen saatavilla olevaan
 tietoon perustuva tuotannon, tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen
 kehitys unionin tuotannonalalla (katso johdanto-osan 112 kappale) oli
 seuraavanlainen:
 Unionin koko tuotannonala || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Tutkimusajanjakso
 Tuotantomäärä (tonnia) || 489 993 || 524 571 || 493 924 || 519 880 || 537 877
 Indeksi || 100 || 107 || 100 || 106 || 110
 Tuotantokapasiteetti (tonnia) || 859 766 || 881 454 || 902 741 || 919 485 || 944 817
 Indeksi || 100 || 102 || 105 || 107 || 110
 Kapasiteetin käyttöaste || 57 % || 60 % || 55 % || 57 % || 57 %
 (119) Vaikka kysyntä kasvoi
 huomattavasti eli 29 prosenttia vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välisenä
 aikana, unionin tuotannonalan tuotantomäärä vaihteli koko kyseisen ajanjakson
 ajan ja oli tutkimusajanjaksona 9 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003 ja
 6 prosenttia suurempi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli edelleen
 selvästi alhaisempi kuin 29 prosentin kysynnän kasvu.
 (120) Tuotantokapasiteetin ja
 kapasiteetin käyttöasteen osalta alkuperäisessä tutkimuksessa saavutetut
 päätelmät vahvistettiin – vaikkakin eri tietojen pohjalta (katso lopullisen
 asetuksen johdanto-osan 130–133 kappale).
 4.2. Myynti, markkinaosuus, kasvu
 ja keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
 (121) Alla olevat luvut kuvaavat
 unionin tuotannonalan myyntiä itsenäisille asiakkaille unionissa ja perustuvat
 (määrältään ja arvoltaan) kaikkiin saatavissa oleviin tietoihin:
 Unionin koko tuotannonala || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Tutkimusajanjakso
 Unionin tuotannonalan myynti EU:ssa (1 000 euroa) || 990 540 || 1 050 039 || 1 102 684 || 1 198 794 || 1 289 940
 Indeksi || 100 || 106 || 111 || 121 || 130
 Unionin tuotannonalan myynti EU:ssa (tonnia) || 445 769 || 494 307 || 468 892 || 506 752 || 507 750
 Indeksi || 100 || 111 || 105 || 114 || 114
 Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinta EU:ssa (euroa/tonni) || 2 222 || 2 124 || 2 351 || 2 365 || 2 540
 Indeksi || 100 || 96 || 106 || 106 || 114
 Unionin tuotannonalan markkinaosuus (tonnia) || Ei saatavilla || 28 % || 27 % || 24 % || 22 %
 Indeksi || Ei saatavilla || 100 || 96 || 86 || 80
 (122) Edellä olevassa taulukossa
 ilmoitetut tarkistetut tiedot vahvistavat päätelmät, jotka esitetään lopullisen
 asetuksen johdanto-osan 137–140 kappaleessa kaikkien vahinkoa koskevien
 suuntausten osalta. Unionin tuotannonalan myynnin määrä kasvoi kyseisenä
 ajanjaksona 14 prosenttia eikä 12 prosenttia, kuten alkuperäisessä
 tutkimuksessa todettiin, ja myynnin arvo kasvoi 30 prosenttia
 21 prosentin sijaan. Suuntausten todetaan itse asiassa olevan hyvin
 samanlaisia kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Vastaavansuuruinen myyntimäärien
 supistuminen vuosina 2004–2005 vahvistaa lopullisen asetuksen johdanto-osan
 139 kappaleessa mainitun päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonala ei
 pystynyt hyödyntämään kulutuksen kasvua unionissa, ja näin ollen unionin
 tuottajien markkinaosuus pieneni vajaassa kolmessa vuodessa 20 prosenttia.
 4.3. Työllisyys ja tuottavuus
 (123) Työllisyys ja tuottavuus ovat
 kehittyneet unionin tuotannonalalla seuraavasti:
 Unionin koko tuotannonala || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Tutkimusajanjakso
 Työntekijöiden lukumäärä || 7 530 || 8 340 || 8 559 || 8 549 || 8 581
 Indeksi || 100 || 111 || 114 || 114 || 114
 Tuottavuus (tonnia /työntekijä) || 65 || 63 || 58 || 61 || 63
 Indeksi || 100 || 97 || 89 || 93 || 96
 4.4. Vahinkoa
 koskevat päätelmät
 (124) Lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 153–161 kappaleessa mainitut päätelmät vahvistettiin edellä
 esitetyn perusteella.
 5. Polkumyynnillä tapahtuneen
 tuonnin määrä
 (125) Kuten menettelyn aloittamista
 koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio otti huomioon
 riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmät, joissa todettiin, ettei EU
 toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 artiklan ja 3.2 artiklan
 mukaisesti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrien määrittämisessä
 kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
 (126) Tästä syystä komissio
 tarkasteli uudelleen vahinkoa koskevaa arviotaan siitä näkökulmasta, että
 joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien ei katsottu harjoittaneen
 polkumyyntiä tutkimusajanjaksona. Muistutetaan, että kaksi vientiä harjoittavaa
 kiinalaista tuottajaa ei harjoittanut polkumyyntiä alkuperäisen tutkimuksen
 aikana. Kuten johdanto-osan 105 kappaleessa mainitaan, oli vielä yksi
 vientiä harjoittava tuottaja, jonka ei katsottu tässä tarkastelussa
 harjoittavan polkumyyntiä. Näiden kolmen vientiä harjoittavan tuottajan
 kokonaismyyntimäärän osuus oli ainoastaan 0,01–0,40 prosenttia
 tarkasteltavan olevan tuotteen kokonaistuonnista Kiinasta tutkimusajanjakson
 aikana. Kiinasta peräisin olevan tuonnin kehitykseen liittyvä vahinkoa koskeva
 analyysi – joka on tehty polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän perusteella,
 ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti pois lukien – osoittaa merkityksettömiä
 muutoksia lopullisen asetuksen johdanto-osan 121 kappaleessa kuvatuissa
 suuntauksissa.
 Lähde: Eurostat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Tutkimusajanjakso
 Kiinasta tulevan tuonnin määrät (tonnia) || 216 085 || 295 227 || 387 783 || 485 435 || 577 811
 Indeksi || 100 || 137 || 179 || 225 || 267
 Kiinan markkinaosuus || Ei saatavilla || 17 % || 22 % || 23 % || 25 %
 6. Syy-yhteys – unionin
 tuotannonalan vientitulos
 (127) Kuten menettelyn aloittamista
 koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio arvioi syy-yhteysanalyysinsa
 uudelleen ottaakseen huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmät,
 joissa todettiin, ettei EU toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1
 artiklan ja 3.5 artiklan mukaisesti, kun se käytti Eurostatin ilmoittamia
 kokonaisvientiä koskevia tilastotietoja eikä EU:n tuotannonalan vientitulosta.
 (128) Unionin tuotannonalan
 vientitulosta analysoitiin lopullisen asetuksen johdanto-osan
 175 kappaleessa. Siinä todettiin, että kolmansiin maihin suuntautuvan
 viennin osuus oli ainoastaan 11 prosenttia unionin tuotannonalan
 kokonaistuotannosta samankaltaisen tuotteen osalta vuonna 2006. Kuten
 riitojenratkaisuelimen raporteissa kuitenkin huomautettiin, kaikkiin unionissa
 toimiviin tuottajiin liittyvät tiedot eivät perustuneet unionin tuotannonalan
 vientiin vaan Eurostatin tietoihin. Komissio arvioi riitojenratkaisuelimen
 raporttien seurauksena syy-yhteysanalyysiään uudelleen tarkastelemalla, olisiko
 äskettäin uudelleen määritetyn unionin tuotantoalan vientitulos voinut
 muodostaa tapahtunutta vahinkoa kuvaavan tekijän. Siinä todettiin, että
 kolmansiin maihin suuntautuvan viennin osuus oli ainoastaan 3,7 prosenttia
 unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen uudestaan määritellystä tuotannosta
 tutkimusajanjaksona lopullisen asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa
 mainitun 11 prosentin sijaan. Kyseinen vienti kasvoi 4 prosenttia
 vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Lisäksi kyseisessä viennissä
 sovelletut hinnat olivat jatkuvasti huomattavasti korkeampia kuin unionin
 markkinoilla sovelletut myyntihinnat.
 Unionin koko tuotannonala || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Tutkimusajanjakso
 Unionin vienti muuhun maailmaan tarkastelujaksolla (tonnia) || 19 599 || 23 613 || 21 098 || 20 967 || 20 400
 Indeksi || 100 || 120 || 108 || 107 || 104
 Unionin vienti muuhun maailmaan tarkastelujaksolla (1000 euroa) || 47 261 || 55 657 || 52 958 || 58 831 || 55 477
 Indeksi || 100 || 118 || 112 || 124 || 117
 Yksikköhinta (euroa/tonni) || 2 411 || 2 357 || 2 510 || 2 806 || 2 719
 (129) Näin ollen voidaan päätellä,
 ettei kolmansiin maihin suuntautuvan unionin tuotannonalan viennin tulos ollut
 merkittävän vahingon lähde. Lisäksi vahvistettiin lopullisen asetuksen
 johdanto-osan 184 kappaleessa todettu lopullinen päätelmä, että Kiinasta
 peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheutti unionin
 tuotannonalalle merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklan
 6 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
 7. Luottamuksellisten tietojen
 käsittely
 (130) Kuten menettelyn aloittamista
 koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio lupasi arvioida uudelleen raporttien
 ratkaisuihin perustuvat päätelmät, joiden mukaan EU ei toiminut WTO:n polkumyynnin
 vastaisen sopimuksen 6.5 artiklan ja 6.5.1 artiklan mukaisesti
 luottamuksellisia tietoja käsitellessään.
 (131) Raporttien seurauksena komissio
 pyysi kahdelta asiaan liittyvältä unionin tuottajalta asianmukaiset lausunnot
 syistä siihen, miksi luottamuksellisia tietoja ei voitu esittää
 ei-luottamuksellisessa yhteenvedossa. Kyseiset tuottajat toimittivat
 lisätietoja ei-luottamuksellisella tavalla, tai jos tiettyjä tietoja ei voitu
 esittää yhteenvedossa, ne kertoivat mikä tähän oli syynä. Tuottajien
 toimittamat tiedot lähetettiin kaikille osapuolille. Yksi Euroopan unionin
 tuojia edustava järjestö väitti, että kyseisten kahden unionissa toimivan
 tuottajan toimittamat tiedot olivat käsittämättömiä eikä niitä voinut verrata
 Eurostatin julkaisemiin tietoihin. Tästä väitteestä todetaan, että koska
 tuottajien toimittamissa tiedoissa on kyse yrityskohtaisista tiedoista, on
 epätodennäköistä, että julkisen lähteen tietoja voisi verrata näihin.
 (132) Kiinan kauppakamari ja EFDA
 väittivät, että toimitetut lisätiedot olivat epätäydellisiä siinä mielessä,
 että osa taulukoiden 22, 23 ja 32–34 tiedoista puuttui edelleen eivätkä ne
 tästä syystä olleet yhdenmukaisia riitojenratkaisuelimen päätelmien
 soveltamisen edellyttämällä tavalla. Näiden ei-luottamuksellisten lisätietojen
 toimittamisen jälkeen ei saatu huomautuksia. Koska taulukot 32–34 sisältävät
 tarkasteltavana olevan yrityksen myyntiä ja sille aiheutuneita kustannuksia
 koskevia yksityiskohtia, näistä luottamuksellisista tiedoista esitettiin
 yhteenveto sen sisältöä koskevien tietojen tarjoamiseksi luottamuksellisia
 tietoja paljastamatta. Kyseinen unionissa toimiva yritys toimitti uudelleen
 muut tiedot, jotka puuttuivat taulukosta 22 (toimitettujen raaka-aineiden
 tyypit ja ostettujen raaka-aineiden määrät), ja taulukosta 23 (siinä
 ilmoitettiin ainoastaan indeksoidut luvut voittomarginaalista ennen veroja eikä
 erillisiä lukuja myynnistä EU:ssa ja sen ulkopuolella), jotta tiedot voitaisiin
 ymmärtää paremmin. Lisäksi vastaus lisättiin asiakirja-aineistoon osapuolten
 tarkasteltavaksi. Johtopäätöksenä todettiin, että asiaa koskevia raporttien
 suosituksia oli noudatettu kaikilta osin.
 (133) EFDA väitti myös, että
 unionissa toimivan tuottajan toimittamasta taulukosta 24 ei voinut tehdä sitä
 johtopäätöstä, että yritys olisi kärsinyt huomattavaa vahinkoa, koska taulukon
 mukaan yrityksen voitto, käyttöaste ja tuotto olivat kasvaneet vakaasti.
 Komissio teki kuitenkin jälleen kerran vahinkoa koskevan arvion, joka sisälsi
 kuuden otokseen valitun EU:ssa toimivan tuottajan tiedot, ja totesi, että
 merkittävää vahinkoa oli tapahtunut johdanto-osan 124 kappaleessa esitetyllä
 tavalla. Tästä syystä väite oli perusteeton.
 (134) Kuten menettelyn aloittamista koskevan
 ilmoituksen 6 kohdassa todettiin, komissio esitti 30 päivänä toukokuuta
 2012 Eurostatin tiedot kiinnittimien kokonaistuotannosta EU:ssa sellaisina kuin
 ne oli alun perin esitetty luottamuksellisten tietojen käsittelyä WTO:n
 polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 ja 6.5.1 artiklassa koskevien havaintojen
 seurauksena.
 8. Muut suositukset ja ratkaisut
 (135) Kuten ilmoituksessa mainittiin,
 komissio lupasi harkita kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa niiden osapuolten
 huomautuksia, jotka väittävät, että markkinatalouskohtelua tai
 riitojenratkaisuelimen muita suosituksia tai ratkaisuja koskevien päätelmien
 ilmoittaminen on vaikuttanut niihin haitallisesti. Komissio myönsi yhdelle
 yritykselle yksilöllisen kohtelun riitojenratkaisuelimen raporteissa olevien,
 perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien suositusten mukaisesti.
 F. ILMOITTAMINEN
 (136) Kaikille osapuolille
 ilmoitettiin edellä mainituista päätelmistä. Lisäksi asetettiin määräaika,
 jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ja vaatimuksia
 ilmoitettujen tietojen johdosta. Tietojen ilmoittamisen jälkeen saatiin useita
 huomautuksia.
 (137) Edellä esitetyn perusteella
 Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja
 teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet,
 joista säädetään 26 päivänä tammikuuta 2009 annetussa asetuksessa
 (EY) N:o 91/2009, olisi säilytettävä, ja Bulten Fasteners China
 -yrityksen tuontiin olisi sovellettava 0 prosentin tullia.
 G. JOHTOPÄÄTÖKSET
 (138) Edellä esitetyn
 uudelleenarvioinnin perusteella päätellään, että alkuperäisessä tutkimuksessa
 määritetty vahingollinen polkumyynti on vahvistettu. Yhdelle
 vientiä harjoittavalle tuottajalle myönnettiin kuitenkin yksilöllinen kohtelu
 perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien riitojenratkaisuelimen
 suositusten mukaisesti. Tästä syystä lopullisen
 asetuksen 1 artiklan 2 kohtaa on muutettava vastaavasti. Samaa
 artiklaa olisi muutettava myös siten, että otetaan huomioon joillekin
 lopullisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdan taulukossa luetelluille
 yrityksille lasketut tarkistetut polkumyyntitullit seuraavalla tavalla:
 Vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa || Polkumyyntimarginaali || Vahinkomarginaali || Lopulliset toimenpiteet
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 43,4 % || 99,9 % || 43,4 %
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 63,7 % || 79,5 % || 63,7 %
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 64,3 % || 64,4 % || 64,3 %
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 69,7 % || 78,3 % || 69,7 %
 Changshu City Standard Parts Factory ja Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 38,3 % || 65,3 % || 38,3 %
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0,0 % || 0,3 % || 0,0 %
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 22,9 % || 133,2 % || 22,9 %
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0,0 % || 0,0 % || 0,0 %
 Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joita ei valittu osaksi otosta || 54,1 % || 77,5 % || 54,1 %
 Kaikki muut yritykset || 74,1 % || 85,0 % || 74,1 %
 ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
 1 artikla
 Korvataan taulukko, joka sisältää vapaasti
 yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettavat asetuksen
 (EY) N:o 91/2009 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen
 yritysten valmistamien tuotteiden lopulliset polkumyyntitullit, seuraavalla
 taulukolla:
 Yritys || Tulli (%) || Taric-lisäkoodi
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai || 43,4 % || A924
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou || 0,0 % || A918
 Changshu City Standard Parts Factory ja Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu || 38,3 % || A919
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City || 22,9 % || A920
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan || 63,7 % || A921
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City || 64,3 % || A922
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. Jiangshan Town || 69,7 % || A923
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai || 0,0 % || A925
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing || 0,0 % || A997
 Liitteessä I luetellut yritykset || 54,1 % || A928
 Kaikki muut yritykset || 74,1 % || A999
 2 artikla
 Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on
 julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan
 velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston
 puolesta
 Puheenjohtaja
 [1] EYVL
 L 201, 26.7.2001, s. 10.
 [2] EUVL
 L 29, 31.1.2009, s. 1.
 [3] WTO:n valituselimen raportti, AB-2011-2, WT/DS397/AB/R,
 15. heinäkuuta 2011. WTO:n paneelin raportti, WT/DS397/R, 3. joulukuuta 2010.
 [4] EUVL C 66, 6.3.2012, s. 29.
 [5] EUVL C 160, 6.6.2012, s. 19
 [6] Valituselimen raportti: 512 kohdassa todetaan, että
 2 artiklan 4 kohta velvoittaa tutkimusviranomaiset vähintäänkin
 ilmoittamaan osapuolille hintavertailussa käytetyt tuoteryhmät.
 [7] EUVL C 267, 9.11.2007, s. 31.
 [8] Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiinnittimien
 tuontia koskevien voimassa olevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden
 tarkistamiseen liittyvä kuuleminen, kuulemistilaisuuden järjesti
 11. heinäkuuta 2012 Kiinan kiinnitinalan edunvalvontajärjestö CCME.